Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати неправомірним виконавчий напис від 22.11.2010р., який зареєстрований в реєстрі за №4381, вчинений Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] та скасувати його. При цьому посилається на те, що під час вчинення виконавчого напис нотаріус не переконалася належним чином про безспірність розміру сум, що підлягають стягненню та безспірності характеру правовідносин сторін. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову з підстав, викладених у письмових запереченнях. В судовому засіданні третя особа та її представник просили відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач \~та третя особа уклали договір позики від 10.05.2007р., за яким [PERSON] позичила у [PERSON] гроші в сумі 7500 грн., що станом на 10.05.2007р. за курсом НБУ становить 1500 доларів США, які будуть використані як плата за навчання в м. Києві по спеціальності косметолог. Після закінчення навчання та отримання відповідного документу позивач зобовязалася заключити з третьою особою трудовий договір терміном на 5 років, для роботи по отриманій спеціальності. У випадку відмови від укладення трудового договору або будь-якої іншої причини по якій позивач не зможе або не захоче заключити трудовий договір та виконувати трудові обовязки по договору, позивач зобовязалася в 10-ти денний термін повернути всю суму отриману за навчання в розмірі 7500 грн. та додатково оплатити штрафні санкції в такому ж розмірі. Безспірною умовою по якій може бути проведення стягнення всієї суми боргу 15000 грн. є не укладення в місячний термін після закінчення навчання трудового договору (контракту) та не вихід на роботу. Відмова від контракту на протязі дії контракту вважається не виконанням умов цього договору та є підставою для стягнення всієї суми в розмірі 15000 грн. 22.11.2010р. приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] вчинив виконавчий напис, який згідно ст. 90 Закону України "Про нотаріат" та ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом та підлягає примусовому виконанню у відповідності до порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження". Зазначений напис вчинений в порядку п. 288 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р. N 20/5 (далі - Інструкція), - на окремому бланку суворої звітності. \~ Згідно виконавчого напису від 22.11.2010р. нотаріус пропонує стягнути з [PERSON] 7500 грн. її боргу перед [PERSON], за договором, посвідченим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу [PERSON] 10.05.2007р. за реєстром №2266, гроші були надані терміном до 30.09.2010р., згідно заяви-вимоги від 20.09.2010р. Гроші до цього часу не повернуто. Умови повернення позики [PERSON] не виконано. На письмову вимогу добровільного повернення позики [PERSON] не реагує. Всього пропонується примусово стягнути з [PERSON] 7730 грн. В судовому засіданні зясовано, що зазначений виконавчий документ виданий на підставі наступних документів: договору позики від 10.05.2007р., заяви [PERSON] від 20.09.2010р. на адресу нотаріуса, повідомлення [PERSON] на адресу позивача з вимогою про повернення боргу від 20.09.2010р., яку позивач отримала 22.09.2010р., заяви [PERSON] від 22.11.2010р. \~ Згідно ст. 88 Закону України "Про нотаріат", п. 284 Інструкції та пп. "б" ч. 2 п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабміну України від 29.06.99 р. №1172, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. \~ Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 4 ЦПК України закріплено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист же цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. \~ Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. \~ Виконавчий напис за своєю сутністю є виконавчим документом, який підлягає примусовому виконанню, а тому такий не може бути визнаний неправомірним та скасований, як це передбачено для правового акту органу державної влади, або органу місцевого самоврядування. Обраний позивачем спосіб захисту свого порушеного права та інтересу шляхом визнання виконавчого напису неправомірним або недійсним та скасування, суперечить положенням Цивільного кодексу України, якими передбачено можливість визнання недійсними правочинів, а виконавчий напис не відноситься до таких. Таким чином, визнання неправомірним та скасування виконавчого напису, не передбачено діючим законодавством, як спосіб захисту прав. Зазначений виконавчий напис за відповідної вимоги позивача може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, проте таких позовних вимог позивачем заявлено не було, а тому позов не підлягає до задоволення. \~

Outcome: dismissed