Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-26 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому зазначив, що між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №10/2007 USD від 07.12.2007 р. відповідно до умов якого, позивач надав відповідачу кредит в розмірі 115000,00 доларів США зі сплатою процентної ставки у розмірі 12 % річних та строком повернення до 05.12.2014 року. Позивач свої зобовязання виконав належним чином та надав визначену кредитним договором суму коштів. Крім цього, в рамках виконання відповідачем своїх зобовязань по кредитному договору між позивачем та відповідачем у було укладено договір поруки від 07.12.2007 р. відповідно до умов якого поручитель у повному обсязі відповідає перед кредитором за виконання відповідачем своїх зобовязань за договором кредиту. Посилаючись на те, що ні відповідач своїх зобовязань за вказаними вище договорами не виконав, просив стягнути з відповідача 1710395,96 грн. загальної заборгованості за кредитним договором та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності і не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Заперечень проти позову не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 07.12.2007 року між позивачем від та відповідачем було укладено кредитний договір №10/2007 USD. Відповідно до п.1.1. кредитного договору позивач зобовязувався надати \~відповідачу грошові кошти у розмірі 115000,00 доларів США, а відповідач зобовязувався на умовах, передбачених кредитним договором, повернути кредит у строк до 05.12.2014 року та сплатити проценти за користування ним за ставкою 12 % річних. Судом встановлено, що позивач передав а відповідач отримав розмір передбачених кредитним договором коштів. Отже, суд приходить до висновку про те, що позивач виконав свою частину умов кредитного договору. Відповідно до кредитного договору відповідач взяв на себе зобовязання погашати кредит та сплачувати проценти в повному обсязі та на умовах, передбачених договором. З метою забезпечення виконання грошових зобовязань відповідача, 07.12.2007 року між позивачем та відповідачем було укладеного договір поруки. Відповідно до п.п.1.1 договору поруки відповідач поручився перед позивачем за виконання своїх зобовязань за кредитним договором. Відповідач зобовязався відповідати перед позивачем у повному обсязі за кредитним договором, а саме: повернення кредиту у сумі 115000,00 доларів США, сплату процентів за користування кредитом, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору. Статтею 533 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ст. 554 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Частиною 1 ст. 1050 ЦК України встановлено якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього кодексу Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови кредитного договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе кредитним договором зобовязань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов кредитного договору. Зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, розрахунок розміру заборгованості суд вважає, що відомості які вони містять відповідають дійсним обставинам справи. \~ Отже, зважаючи на наведене вище, суд прийшов до висновку, що позов є законним, таким що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved