Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль», в особі Запорізької обласної дирекції АТ «[PERSON] Аваль»(далі - [PERSON]), у якому зазначив, що 08.04.2008 року між ним та Банком укладений кредитний договір № 010/02-2/74/1 на суму 145 800 доларів США. В забезпечення цього договору ними було укладено договір іпотеки № 010/02-2/74/2 від 09.04.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] за реєстровим номером № 5364. Предметом за вказаним договором іпотеки виступило нерухоме майно, а саме нежиле приміщення підвалу будівлі, що розміщено за адресою: м. Запоріжжя, вул. Правди, 45, прим. 64, реєстраційний номер 20892723. В звязку з невиконанням позичальником умов кредитного договору, 07.09.2009 року нотаріусом вчинений виконавчий напис і звернуто стягнення на нерухоме майно позивача. У поданому позові та поясненнях до нього Позивач вважає, що виконавчий напис не відповідає вимогам ст.ст. 88-91 Закону України «Про нотаріат», вчинення нотаріусом виконавчого напису здійснено з порушенням порядку вчинення такої нотаріальної дії та зазначає, що у даній справі предметом є саме правильність вчинення виконавчої дії, а не заборгованість позивача перед Банком. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 07.09.2009 року приватним нотаріусом [PERSON]. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, наполягають на його задоволенні з підстав викладених у позовній заяві та поясненнях до неї. Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили, з тих підстав, що виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом на підставі наданих документів, що підтверджують безспірність заборгованості позивача та у відповідності до Законів України «Про заставу», «Про нотаріат», Цивільного кодексу України, порушень при вчиненні виконавчого напису не було. Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], представник третьої особи Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції у судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позовних вимог повинно бути відмовлено, з таких підстав. Судом встановлено, що 08.04.2008 року між позивачем та Банком було укладено кредитний договір № 010/02-2/74/1 на суму 145 800 доларів США (а.с. 9 - 13). 09.04.2008 року між позивачем та Банком було укладено договір іпотеки № 010/02-2/74/2, предметом якого виступило нерухоме майно, що належить позивачу на праві власності, а саме нежиле приміщення підвалу будівлі, що розміщено за адресою: м. Запоріжжя, вул. Правди, 45, прим. 64, реєстраційний номер 20892723 (а.с. 14-16). 07.09.2010 року приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис і запропоновано звернути стягнення на нежиле приміщення підвалу будівлі, що розміщено за адресою м. Запоріжжя, вул. Правди, 45, прим. 64, реєстраційний номер 20892723, яке належить позивачу на праві власності. За рахунок коштів, отриманих від реалізації нежилого приміщення, запропоновано задовольнити вимоги Банку на загальну суму боргу 1 227 122,90 грн., що складається з суми основного боргу 1114294,38грн., нарахованих відсотків 105 166,24 грн. та пені 7662,29 грн. (а.с. 38). Згідно з досудовими вимогами Банку від 20.05.2009 року за № 12-20/06-61, [PERSON] вимагав у позивача протягом 30 днів перерахувати суму заборгованості за кредитним договором, а у разі не виконання даної вимоги банк буде змушений звернути стягнення на предмет іпотеки. Вимогу від 20.05.2009 року позивач отримав 03.07.2009 року особисто, про що свідчить розпис позивача у поштовому повідомленні (а.с. 171). Згідно вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат»зазначено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, що і було виконано нотаріусом. Документи, встановлені Переліком КМУ від 29 червня 1999 року за № 1172, також маються (п. Переліку документів, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів). Між тим, в цьому переліку відсутній такий документ як згода боржника з сумою заборгованості, про яку стверджує позивач. Як вказано в ч. 1 ст.88 Закону України «Про нотаріат»нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи, що підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. У звязку з невиконанням вимоги від 20.05.2009 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Разом із заявою на вчинення виконавчого напису від 04.09.2009 року вих. № 12-20/04-268 Банком нотаріусу було подано наступні додатки: 1.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Договір іпотеки № 010/02-2/74/2 від 09.04.2008 року зареєстрований в реєстрі за № 5364 (оригінал); 2.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Копію Кредитного договору № 010/02-2/74/1 від 08 квітня 2008 року; 3.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Копію меморіального валютного ордеру N 19 вiд 09 квiтня 2008 року (що підтверджує загрузку позики згідно кредитного договору № 010/02-2/74/1 вiд 08.04.2008 року); 4.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Копію меморіального ордеру N К3/1 вiд 09 квiтня 2008 року (що підтверджує зняття з рахунку фiз.осiб коштів); 5.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Копія заяви позичальника від 09.04.2008 року на перерахування коштів; 6.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Виписку про рух коштів на позичковому рахунку Боржника; 7.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Розрахунок заборгованості по Кредитному договору станом на 01.09.2009 року; 8.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Копію Вимоги про погашення заборгованості за кредитом № 12-20/06-61 від 20.05.2008 року; 9.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Копії статутних та реєстраційних документів Банку. З моменту отримання досудової вимоги з боку позивача ніяких дій про незгоду з сумою боргу зроблено не було, що свідчило про його згоду з розміром боргу перед Банком. Більш того на момент звернення до суду з позовом про скасування виконавчого напису позивачем також ніяким чином дана сума боргу оскаржена не була. Вказуючи у позові про незгоду з сумою боргу, позивач жодним чином не вказав, з якими саме сумами він не згоден і чому. Також позивач не спростував розрахунок Банку щодо його заборгованості. Звернення стягнення на заставлене майно на підставі виконавчого напису нотаріуса передбачено ст. 33 Закону України «Про іпотеку»де зазначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Стаття 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»визначає, що звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду та в позасудовому порядку. Статтею 24 даного Закону визначені позасудові способи звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, але перелік способів, зазначений у статті не є виключним. Стаття 33 Закону України «Про іпотеку»є спеціальною нормою до ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»у частині звернення стягнення на предмет іпотеки. Зазначений вище Закон має більш широкий предмет правового регулювання і є загальним щодо Закону України «Про іпотеку»в частині звернення стягнення на предмет застави. Ст. 590 ЦК України передбачає, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 6.3 договору іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на вибір Заставодержателя, що не суперечить вимогам як Цивільного кодексу так і ст. 87 Закону України «Про нотаріат». Цей пункт договору підписаний обома сторонами і ніким не оскаржений та не визнаний судом недійсним. Крім того, згідно п. 284 розділу 32 наказу Міністерства юстиції України від 03.03.2004 за 20/5, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 3 березня 2004 р. за N 283/8882 «Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України»нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. У звязку з вище наведеним, судом не встановлено порушень вимог чинного законодавства при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом [PERSON], тому у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Outcome: dismissed