Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], який діє від свого імені та як законний представник в інтересах малолітніх: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] про визнання усного договору найму квартири розірваним та виселення відповідачів з квартири [ADDRESS]. В обгрунтування позовних вимог зазначив, що він є членом ЖБК «Річковик-4». Що він володіє та користується двокімнатною кооперативною квартирою №70 по вул.. Градинській, №6-А в м. Києві, згідно ордеру на житлове приміщення № 097940, серія Ж від 23.06.1993 року, виданого на підставі загальних зборів ЖБК «Річковик-4» про розподіл квартир між членами ЖБК «Річковик-4». Йому, позивачу, на підставі довідки ЖБК «Річковик-4» № 132 від 16.05.1994 року, реєстраційне посвідчення Київського бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 1043 від 09.06.1994 року на праві власності належить вищевказана квартира [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що відповідач [PERSON] є його сином, відповідач [PERSON], є його невісткою, а відповідачі [PERSON] та [PERSON]В онуки позивача. В спірному житловому приміщенні відповідачі проживають та були зареєстровані - [PERSON] з 11.09.1997 року по 09.07.2010 року, [PERSON] з грудня 1997 року по 09.07.2010 року, [PERSON] з 14.01.1999 року, [PERSON] з 13.07.2000 року. Зазначив, що Розпорядженням Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації №393 від 01 червня2010 року позивачеві та відповідачам [PERSON] та [PERSON] з нагоди 65-річчя перемоги у Великій Вітчизняній Війні була надана у спільне користування однокімнатна квартира №139 за адресою: пр. Перемоги, буд 121-б. Крім того, позивач зазначає, що відповідач [PERSON]В на праві власності має квартиру за адресою: [ADDRESS]. Також позивач зазначає, що відповідач [PERSON] разом з дружиною та малолітніми дітьми [PERSON]А, [PERSON]А та [PERSON] з листопада 2006 року постійно проживають у приватному будинку за адресою: Київська обл. м. Фастів, вул. Чичерина, буд 105. Однак із невідомих позивачеві причин вони досі зареєстровані у квартирі позивача. Крім того, позивач зазначив, що у грудні 1999 року він уклав з відповідачами [PERSON]В, [PERSON] та [PERSON] усний договір найму кімнати в вище згаданій квартирі на умовах повної оплати комунальних платежів відповідачами та квартирної плати у розмірі, який би забезпечував достатній життєвий рівень позивача. Через виникнення необхідності проживання у кімнаті самого позивача та систематичні порушення своїх зобов«язань по усному договору, у лютому 2010 року позивач повідомив про це відповідачів [PERSON]В, [PERSON] та [PERSON]В, вимагаючи розірвання договору з травня 2010 року. На неодноразові прохання позивача покинути спірну квартиру, відповідачі відмовляються. Відповідачі, залишаючись проживати в спірній квартирі, порушують його права як власника, позбавляють можливості вільно користуватися належною власністю. Просить суд усунути перешкоди у здійсненні права власності, користуванням житловим приміщенням - квартирою № 70 по вул.. Градинській, №6-А в м. Києві зі сторони відповідачів та визнати розірваним усний договір найму, виселити відповідачів разом з неповнолітніми дітьми зі спірної квартири. В судовому засіданні представник позивача, заявлений позивачем позов підтримав та просив про його задоволення Відповідачі [PERSON]М, [PERSON], [PERSON], який діє від свого імені та як законний представник в інтересах малолітніх: [PERSON]»ї Андріївни, [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та представник відповідачів, у судовому засіданні позов не визнали, проти його задоволення заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, однак надіслав до суду письмові пояснення у яких позов не визнає в повному обсязі, в його задоволенні просить відмовити. Треті особи по справі [PERSON] та [PERSON] до суду не з»явилися, про день та час розгляду справи судом повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи ЖБК «Річковик-4» в судове засідання не з»явився, однак надав письмові пояснення у яких зазначив, що проти позову ЖБК «Річковік-4» заперечує в повному обсязі зважаючи на те, що всі відповідачі зареєстровані в [INFO]. Заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг відсутня. Власник квартири- позивач у справі [PERSON]Я у зазначеній квартирі не проживає з листопада 2010 року, адресу свого проживання ЖБК не повідомляв. У ЖБК «Річковиу-4» відсутня інформація, про те що між мешканцями вказаної квартири існує договір найму. Також до ЖБК не надходило жодних скарг на мешканців вище вказаної квартири. Власник квартири - позивач [PERSON] до ЖБК із вимогою про виселення зареєстрованих у квартирі осіб не звертався , у зв»язку з чим представник третьої особи ЖБК «Річковик-4» просив в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Деснянської РДА у м. Києві надіслав до суду лист у якому просить слухати справу у відсутності їх представника та винести рішення на розсуд суду з урахуванням інтересів неповнолітніх дітей. Визнавши матеріали справи достатніми для розгляду справи, суд розглядає справу у відсутності відповідача [PERSON], третіх осіб у справі [PERSON], [PERSON] та представників ЖБК «Річковик-4» та Органу опіки та піклування Деснянської РДА у м. Києві. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів [PERSON]М, [PERSON], [PERSON], їх представника, свідків, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є членом ЖБК «Річковик-4». [PERSON] володіє та користується двокімнатною кооперативною квартирою №70 по вул.. Градинській, №6-А в м. Києві, згідно ордеру на житлове приміщення № 097940, серія Ж від 23.06.1993 року, виданого на підставі загальних зборів ЖБК «Річковик-4» про розподіл квартир між членами ЖБК «Річковик-4». Позивачу, на підставі довідки ЖБК «Річковик-4» № 132 від 16.05.1994 року, реєстраційне посвідчення Київського бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 1043 від 09.06.1994 року на праві власності належить вищевказана квартира [ADDRESS]. В квартирі в цей час зареєстровані: [PERSON]В, [PERSON]. [PERSON], [PERSON] та неповнолітні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Фактично ж у спірній квартирі мешкають відповідачі [PERSON]В, [PERSON] т а [PERSON] З пояснень представника позивача вбачається, що позивач [PERSON] у листопаді 2010 року з [ADDRESS] виїхав проживати до своєї дочки [PERSON] в АР Крим, де і проживає до теперішнього часу. У судовому засіданні сторони також визнали, що Розпорядженням Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації №393 від 01 червня 2010 року позивачу [PERSON], відповідачам [PERSON] та [PERSON] з нагоди 65-річчя перемоги у Великій Вітчизняній Війні була надана у спільне користування однокімнатна квартира №139 за адресою: пр.Перемоги, буд 121-б, у якій на даний час ніхто із сторін у справі не мешкає, оскільки в квартирі проводяться ремонтні роботи. Згідно довідки Форми №3 в квартирі №139 за адресою: пр.Перемоги, буд 121-б зареєстровані позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON] Як на підставу для задоволення позовних вимог щодо виселення відповідачів зі спірної квартири позивач посилається на те, що за відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві власності зареєстроване нерухоме майно, розташоване у м. Києві, Київській та Черкаській областях. Проте, як вбачається з довідок, направлених на адресу суду з КП «Черкаське обласне об»єднане бюро технічної інвентаризації» в м. Черкаси та в Черкаському районі від 03.06.2011 року, Золотоносівського відділку ЧООБТІ Черкаської області від 06.06.2011 року, КП «Черкаське обласне об»єднане бюро технічної інвентаризації» Катеринопільського виробничого відділку від 08.06.2011 року, КП «Черкаське обласне об»єднане бюро технічної інвентаризації» Драбівського відділку від 10.06.2011 року, КП «Черкаське обласне об»єднане бюро технічної інвентаризації» Смілянського відділку від 10.06.2011 року,Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна від 08.06.2011 року, КП «Черкаське обласне об»єднане бюро технічної інвентаризації» КП «Черкаське обласне об»єднане бюро технічної інвентаризації» Городищенського виробничого відділку від 07.06.2011 року, КП «Черкаське обласне об»єднане бюро технічної інвентаризації» Шполянського виробничого відділку від 07.06.2011 року, КП «Черкаське обласне об»єднане бюро технічної інвентаризації» Чорнобаївського відділку від 15.06.2011 року, Фастівського міжміського бюро технічної інвентаризації Київської області від 08.06.2011 року, КП «Черкаське обласне об»єднане бюро технічної інвентаризації» Уманського виробничого відділку від 07.06.2011 року, КП «Черкаське обласне об»єднане бюро технічної інвентаризації» Звенигородського виробничого відділку від 07.06.2011 року, КП «Черкаське обласне об»єднане бюро технічної інвентаризації» Корсунь-Шевченківського виробничого відділку від 10.06.2011 року, КП «Черкаське обласне об»єднане бюро технічної інвентаризації» в м. Каневі та Канівському районі від 09.06.2011 року, КП «Черкаське обласне об»єднане бюро технічної інвентаризації» Кам»янського виробничого підрозділу від 15.06.2011 року за [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] обєктів нерухомого майна не зареєстровано. Також в судовому засіданні встановлено, що відповідачі користуючись спірним житловим приміщенням несуть витрати по його утриманню, що підтверджується наданими відповідачами копіями квитанцій про оплату житлово-комунальних послуг та письмовими поясненнями представника ЖБК «Річковик-4» щодо відсутності заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг. Крім того, відповідачі у справі проживають в спірному жилому приміщенні, в квартирі [ADDRESS], в якості родичів позивача. При поселенні до спірної квартири, ними було дотримано встановлений чинним законодавством порядок вселення, про що свідчить тривалість їх проживання. В своїх позовних вимогах позивач також посилається на те, що на час вселення відповідачів до квартири [ADDRESS], між ними обговорювався строк проживання та було укладено усний договір найму житлового приміщення. Проте, під час розгляду справи представником позивача не було надано суду жодних доказів на підтвердження існування такого договору між сторонами у справі. Звертаючись з позовом до суду, підставою для задоволення заявлених вимог позивач зазначає ту, що між ним та відповідачами склалися неприязні стосунки. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року за №2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» перед вирішенням спорів повязаних із користуванням наймачами жилими приміщеннями, будинками приватного житлового фонду, суди мають брати до уваги, що укладений на невизначений строк договір найму жилого приміщення, може бути розірваний за вимогою наймодавця у випадках, якщо наймач систематично руйнує, псує жиле приміщення, чи використовує його не за призначенням або систематичне порушення ним правил співжиття робить неможливим для інших проживання з ним в одному будинку, не вносить квартирної плати та плати за комунальні послуги. Отже, при вирішенні зазначених спорів суди мають керуватися ст. 168 ЖК України. Однак, представник позивача не надав суду будь яких доказів та не вказав на них, що між позивачем та відповідачами існують неприязні стосунки. Крім того, в судовому засіданні відповідачі пояснили, що кімната в квартирі, яку займає дідусь, позивач по справі [PERSON], з моменту його від»їзду до Криму до сьогоднішнього дня вільна та ніким не зайнята. Разом з тим, представник позивача також не надав суду ніяких доказів з приводу того, що на теперішній період часу позивач потребує у користування і тієї частини житлової площі, яку займають відповідачі у справі. Відповідно до ст. 157 ЖК України, виселення членів сім»ї власника жилого будинку (квартири) може бути у випадках, передбачених ч. 1 ст. 116 ЖК України. Відповідно до ч.1 ст. 116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім»ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб проводиться без надання іншого жилого приміщення. В судовому засіданні представником позивача не було доведено факт систематичного порушення відповідачами правил співжиття, які роблять неможливим сумісне проживання сторін та не було доведено, що заходи запобігання виявились безрезультатними. Отже, та обставина що позивач є власником спірного жилого приміщення, на підставі чого має право володіти, користуватися і розпоряджатися належним їй майном, сама по собі не може бути підставою для виселення відповідачів зі спірної квартири [ADDRESS]. З огляду на викладене у суду відсутні підстави для задоволення заявленого позивачем [PERSON] позову, а звідси у виселенні відповідачів слід відмовити.

Outcome: dismissed