overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-13 00:00:00

Заявник [PERSON]-Б. Ф. звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та його матір'ю [PERSON],посилаючись на те, що у свідоцтві про народження заявника помилково зазначено ім'я та по батькові його матері - "Іванна-Матильда Іванівна", замість "Матільда-Яніна Іванівна". Встановлення даного факту йому необхідно для оформлення спадкових прав. У судовому засіданні заявник заяву підтримав повністю, посилаючись на викладені у ній мотиви, просить задовольнити. Представник заінтересованої особи Перша Тернопільська державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явився, надіслав суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без його участі по наявних в справі документах. Дослідивши та оцінивши докази по справі, судом встановлено наступні обставини. Згідно свідоцтва про народження серії ЯЭ № 676072, виданого відділом Микулинецького ЗАГС с. Ладичин Тернопільської області, актовий запис № 100 від 24.10.1955року, [PERSON] народилась 24.06.1914року, батьками вказані: [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається із свідоцтва про одруження серії І-ЯР № 632338, виданого відділом ЗАГС Брюховецьке райбюро Львівської області, актовий запис № 24 в від 130.07.1956 року, прізвище [PERSON] після одруження "Фалович". Згідно свідоцтва про народження серії VІ-УР № 831858, виданого 15.07.1964 року у с.Варваринці Теребовлянського району Тернопільської області, актовий запис № 11, [PERSON] народився 28.08.1940року, батьками вказані: [PERSON] та [PERSON]. З паспорта серії МС 926090, виданого Тернопільським МВ УМВС України в Тернопільській області 27.09.2001року, вбачається, що він виданий на імя [PERSON], [INFO]. Згідно довідки ДПІ м. Тернополя від 08.11.2000 року [PERSON] присвоєно ідентифікаційний номер [NUMBER]. 08.11.2010 року [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ИД №112851, виданим відділом РАЦС Тер6нопільського міського управління юстиції, актовий запис №1507 від 08.11.2010року. Аналізуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що заявник [PERSON] є сином померлої [PERSON], а розбіжності при написанні імені його матері як "Іванна-Матильда", замість "Матільда-Яніна", у свідоцтві про народження виникли внаслідок технічної помилки, що стверджується дослідженими матеріалами справи, зокрема, довідкою про присвоєння ідентифікаційного номера, паспортом, свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження, витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі. Тому слід встановити вказаний факт родинних відносин для надання заявнику можливості оформлення своїх спадкових прав, заяву задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-13 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду , повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін , на що може бути витрачений значний час , суд вважає на необхідним проголосити вступну та резолютивну частини .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-13 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаногоз потребою обгрунтування доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолятивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-13 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов"язаного з потребою обґрунтування доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголостити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-13 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-13 00:00:00

12.08.11 р. цей позов заявлено до суду. Заявник подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. У заяві порушується питання про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, так як після смерті матері відкрилася спадщина, яку заявник не може прийняти через помилки, які допущені у її та матері прізвищі помилки, а саме в різних документах вказано прізвище Слободинська та Слободиська. Крім цього, позивач порушує питання про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, так як шестимісячний строк попустила з тієї причини, що доглядала важко хвору сестру та не мала змоги приїхати до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідач подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши докази в справі, суд рахує, що позов слід задовільнити частково з таких підстав. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Відповідно до ст.1233, 1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті; заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За змістом ст.ст. 1261, 1262, 1263, 1264, 1265, 1266 ЦК України спадкоємцями за законом є родичі спадкодавця. Відповідно до заповітів (а.с. 10, 11) [PERSON] земельну частку (пай), все своє майно, в тому числі житловий будинок з господарськими будівлями заповіла [PERSON]. Враховуючи те, що у позові [PERSON] порушується питання про встановлення факту родинних відносин задля прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті [PERSON], то в цій частині у задоволенні позову слід відмовити, так як у даному випадку родинні відносини не утворюють правовідносин спадкоємства при прийнятті спадщини за заповітом, відповідно до положень ст. 1235 ЦК України. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Приймаючи до уваги, що твердження позивача щодо причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини ніхто не оспорює, то пояснення позивача суд рахує достовірним та вважає таку причину поважною та такою, що дає підстави визначити додатковий строк для її прийняття. Суд рахує, що достатнім строком для подання заяви про прийняття спадщини буде три місяці.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить усунути перешкоди у здійсненні нею права власності, встановивши, що самовільно збудовані споруди: сіни «а», «а2», «а3», душ-вбиральня «Н», які розміщені на території домоволодіння № 76/80 по вул..50 років СРСР в м.Бердянськ, їй не належать, та що, їх власником є відповідач. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився. Повідомлений. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Аналізуючи надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником ? частини житлового будинку № 76/80 по вул..50 років СРСР в м.Бердянськ на підставі свідоцтва про право власності від 15 жовтня 1984 року (реєстр. № 1-2979) та свідоцтва про право на спадщину від 15 жовтня 1984 року (реєстр. № 1-2981). Власником іншої ? частини даного житлового будинку є [PERSON] на підставі договору дарування від 27 березня 1986 року (реєстр. № 1-1492). Відповідно до ст. 375 ЦК України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй земельній ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм та правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Правові наслідки самочинної забудови, здійсненої власником на його земельній ділянці, встановлюються статтею 376 цього Кодексу. Згідно ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила самочинне будівництво, не набуває право власності на нього. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки з позовом про визнання права власності на самочинні будівлі має право звернутися особа, яка їх збудувала. Враховуючи викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому прохає розірвати шлюб з відповідачем. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, прохає позов задовольнити, оскільки спільне життя з відповідачем не склалося. Сімейні стосунки відновити не можливо. Відповідач проживає за іншою адресою. Дитина залишилася проживати з позивачем. Спір про місця проживання дитини відсутній. Спір про майно відсутній. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, сім'я відновленою не підлягає. Спір про місця проживання дитини відсутній. Спір про майно відсутній. Згідно ст. 130 ЦПК України, якщо в попередньому судовому засіданні відповідач визнав позов, то суд ухвалює судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить враховуючи наступні обставини: 16 вересня 1995 року сторони зареєстрували шлюб (а.с.5). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню доньку Анастасію, [INFO] ( а.с.6). В шлюбних відносинах не перебувають близько двох місяців, оскільки взаємні відносини змінилися. Сімя розпалася остаточно, збереження сім`ї не можливе. Спір про місце проживання дитини відсутній. Спір про майно відсутній. Беручи до уваги ті обставини, що між подружжям припинені шлюбні відносини та зберігання сім`ї є не можливим, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового засідання, тому він підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач добровільно виділяти грошові кошти на утримання дітей не бажає. У попереднє судове засідання сторони не зявились, звернулись до суду з заявою про розгляд справи без їх участі, позивач підтримала позовні вимоги, відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує проти стягнення з нього на корить позивача аліментів на утримання дітей у розмірі по 1/4 частині усіх його видів доходу (заробітку) щомісяця на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Виходячи з наведеного суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Судом встановлено, сторони з 21.08.1993 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження яких батьком записаний відповідач [PERSON]. Неповнолітні діти проживають разом з матірю позивачем по справі та знаходяться на її утриманні, а відповідач від утримання дітей ухиляється, в добровільному порядку регулярно виділяти грошові кошти на дітей відмовляється. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до вимог ст. 182 СК України, при призначенні розміру аліментів, суд враховує розмір установленого законодавством прожиткового мінімуму, який повинні забезпечувати дитині обидва батьки, стан здоров'я і матеріальне становище позивачки, яка самостійно утримує двох неповнолітніх дітей, матеріальний стан відповідача, який є працездатним, та з якого стягнень по іншим виконавчим листам не проводиться, а також інші істотні обставини в справі. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на користь позивачки [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-13 00:00:00

У жовтні 2009 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що в установленому законом порядку з липня 2009 року він набув право власності на житловий будинок що розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Нова Долина, вул. Затишна, буд. №21. При оформленні документів виявилось, що в зазначеному будинку зареєстрований [PERSON], який ніякого відношення до права власності на будинок не має, не проживає в ньому і ніякої участі у витратах на утримання будинку не приймає. Реєстрація відповідача в житловому будинку тягне для нього додаткові витрати за житлово-комунальні послуги. З наведених підстав позивач просив визнати [PERSON], таким що втратив право користування житловим приміщенням в житловому будинку і зобовязати Овідіопольський РВ ГУМВС України в Одеській области зняти [PERSON] з реєстраційного обліку у зазначеному житловому будинку. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю. Овідіопольський РВ ГУМВС України в Одеській області просив розглянути справу без участі його представника. (а.с. 43) Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 163 Житлового Кодексу України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Право власності позивача на житловий будинок підтверджено ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 18.07.2011 р. про визнання мирової угоди. (а.с. 39-40)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-13 00:00:00

В серпні 2011 року ВАТ Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» звернулась до суду з позовом, в якому зазначала, що 06.03.2010 р., на вул. Ак. Вільямса в м. Одесі [PERSON], керуючи належним йому на праві власності автомобілем [NUMBER], порушив вимоги п. 10.4 Правил дорожнього руху, внаслідок чого допустив зіткнення керованого ним автомобіля [NUMBER], належним і під керуванням [PERSON], який рухався в попутному напрямку по лівій смузі руху. На час ДТП автомобіль «Інфініті»був застрахований ВАТ Національна страхова компанія «Оранта»і відповідно до договору страхування позивач виплатив власнику автомобіля [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 19871 грн. 52 коп. З наведених підстав позивач просив в порядку регресу стягнути з відповідача 19871 грн. 52 коп. та судові витрати. Відповідач позов визнав повністю. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 закону України «Про страхування»до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Вина відповідача в порушенні Правил дорожнього руху, що потягло пошкодження автомобіля [NUMBER], належного [PERSON], підтверджується постановою суду у адміністративній справі та визнана відповідачем. (а.с. 24) Позивачем виплачено власнику застрахованого автомобіля страхове відшкодування у розмірі 19871 грн.52 коп.(а.с. 19-21) Крім того позивачем понесені витрати з оплати мита 198 грн. 72 коп. та збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 гр. (а.с.1-2)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-13 00:00:00

У серпні 2011 року ПАТ [PERSON] «Демарк»звернулось звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що відповідно до кредитного договору №440-057 від 08.10.2007 р. надав [PERSON] на придбання легкового автомобіля кредит в сумі 17700 доларів США на строк до 08.10.2012 р. зі сплатою 12% річних за користування кредитом. Своїх зобовязань [PERSON] не виконує, не здійснює погашення кредиту, внаслідок чого станом на 16.08.2011 р. ї основний борг перед банком за кредитним договором становить 19778,21 доларів США та борг з оплати комісії і відсотків 6239 грн. 13 коп. З наведених підстав позивач просив стягнути з відповідачки основний борг за кредитним договором 19778,21 доларів США, борг з оплати комісії і відсотків 6239 грн. 13 коп., а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідачка позов визнала повністю. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 2 ст. 1050 і ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Укладення між позивачем та [PERSON] кредитного договору, отримання відповідачкою грошових коштів підтверджується договором. (а.с. 5-8) Розмір боргу відповідача за кредитним договором перед банком становить 19778,21 доларів США і 6239 грн. 13 коп., що підтверджено довідкою банку. (а.с. 9-11) Крім того з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у вигляді сплати державного мита 1638 грн. 91 коп. та збору на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи по 120 гр. (а.с.3-4)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-13 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~01 червня 2011 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області надійшла вищеназвана позовна заява в якій представник позивача просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБіБанк»заборгованість за кредитним договором за № 765/08ф-7 від 24 квітня 2008 року у сумі 11 933,24 гривень. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В тому числі представник банку просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк»судовий збір у сумі 119,33 гривні та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у справі 120 гривень. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник банку в судове засідання не з»явився, але направив на адресу суду заяву в якій вказав, що позов позивача підтримує та не заперечує проти прийняття заочного рішення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач повторно в судове засідання не з»явився, хоча був повідомлений своєчасно належним чином, причини не явки суду не відомі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязуються надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Так судом встановлено, що 24 квітня 2008 року [PERSON] уклав кредитний договір № 765/08ф-7 з Публічним [PERSON] Товариством «Всеукраїнський [PERSON]»на поточні потреби. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Через невиконання відповідачем своїх зобовязань перед банком по кредитному договору № 765/08ф-7 від 24 квітня 2008 року станом на 06.12.2010 р. загальний розмір заборгованості складає 11 933,24 гривень, у тому числі: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~заборгованість за кредитом 6 975,30 гривень; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~заборгованість за відсотками 3 813, 63 гривень; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~комісія за РО 0, грн. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~1 144,31 грн. плата за пропуск платежів. А всього заборгованість перед банком складає 11 933, 24 гривні. Розрахунок заборгованості судом перевірений, складений вірно. Заборгованість по кредитному договору відповідачем не сплачена, тому суд вважає, що позов позивача є обґрунтований та підлягає задоволенню. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у вигляді державного мита у сумі 119,33 гривень, що підтверджується платіжним дорученням за № 239879 від 07 квітня 2011 року, та сплачені витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 гривен, що підтверджується платіжним дорученням за № 239912 від 07.04.2011 р. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, а саме державне мито у сумі 119,33 гривень, та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 гривень. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги мотивував тим, що 13.07.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 8000 грн.00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки . Відповідач кредит та відсотки по них вчасно не повертав і станом на 20.04.2011 року утворилась заборгованість по кредиту в сумі 19172 грн.93 коп., а саме : 8000 грн.00 коп. - заборгованість за кредитом, 8468 грн.32 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1315 грн.42 коп. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг : 500 грн.00 коп штраф (фіксована частина), 889 грн.19 коп. - штраф (процентна складова). Просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору , судові витрати по справі . Представник позивача в судове засідання не з"явився, просить справу слухати без його участі, позовні вимоги підтриму в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав і зазначив , що в договорі не визначено відсотки за користування кредитом та позивачем пропущений строк позовної давності по стягненню штрафних санкцій , а тому просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: В судовому засіданні встановлено, що 13.07.2007 року відповідач отримав кредит у розмірі 8000 грн.00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки . . Відповідач був належним чином ознайомлений з умовами и правилами надання банківських послуг і погоджувався з даними умовами . Відповідач кредит та відсотки по них вчасно не повертав і станом на 20.04.2011 року утворилась заборгованість по кредиту в сумі 19172 грн.93 коп., а саме : 8000 грн.00 коп. - заборгованість за кредитом, 8468 грн.32 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1315 грн.42 коп. - заборгованість по 2 комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг : 500 грн.00 коп штраф (фіксована частина), 889 грн.19 коп. - штраф (процентна складова). Відповідач був ознайомлений з умовами кредитного договору і відповідальністю, яка наступає у випадку неповернення кредиту, погоджувався з цими умовами та порядком нарахування відсотків у випадку невиконання умов договору, умов договору не виконав, а тому суд вважає, що право позивача порушене і підлягає захисту і тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором станом на 20.04..2011 року в сумі 19172 грн.93 коп. Також необхідно стягнути з відповідача судові витрати в загальній сумі 311 грн.73 коп.

Outcome: approved