overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рогатинського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві зазначено, що 23 листопада 1991 року між позивачкою та відповідачем по справі у виконавчому комітеті Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб, про що було зроблено актовий запис за №23. Від спільного проживання в шлюбі в них 18 жовтня 1993 року народився син [PERSON], який проживає разом з позивачем, є повнолітнім. Спільне проживання між нею та відповідачем по справі склалося невдало. Чотири роки спільно не проживають і проживати разом не бажають обоє. Примирення між ними неможливе. Спільно придбаного майна не мають. Просила шлюб розірвати. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала повністю із підстав, наведених у позовній заяві. Просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище Бабич. Відповідач у судове засідання не прибув і про причину своєї неявки суд не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Суд, зі згоди позивача по справі, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши доводи позивача, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про одруження серія І-НМ №120015, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Рогатинського району Івано-Франківської області 23 листопада 1991 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], про що було зроблено актовий запис за №23. Після одруження дружині було присвоєно прізвище Бабич (а.с.5). Від спільного проживання в шлюбі в подружжя 18 жовтня 1993 року народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-НМ №003669, виданим 22 лютого 2005 року відділом рацсу Рогатинського районного управління юстиції Івано-Франківської області (а.с.4). [PERSON], [INFO] уродженець [INFO] зареєстрований в [INFO], що підтверджується довідкою, виданою Рогатинським РВ УМВС (а.с.7). Відповідно до вимог ст.112 СК України при розірванні шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сторони чотири роки спільно не проживають, не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, не спілкуються. Неповнолітніх дітей на утриманні в подружжя немає. У позивача по справі наявне стійке волевиявлення, направлене на припинення сімейних відносин. Викладені обставини свідчать про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що має істотне значення, а тому позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст.109, 110, 112 ч.2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою, відповідно до якої просить надати їй право на укладення шлюбу із [PERSON], посилаючись на те, що вона не досягла шлюбного віку, однак має намір укласти шлюб з громадянином [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] свою заяву підтримала та пояснила, що укладення шлюбу з [PERSON] повністю відповідає її інтересам, оскільки вони тривалий час зустрічаються і намір створити сімю є їхнім взаємним волевиявленням. Крім того, вона чекає від [PERSON] дитину та перебуває на 29 тижні вагітності. Заінтересовані особи [PERSON], яка є матірю заявника та [PERSON] заяву [PERSON] про надання їй права на укладення шлюбу підтримали, пояснивши, що це повністю відповідатиме інтересам останньої. Судом встановлено, що [PERSON] народилася 15.12.1995 року, що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №297175 від 03.01.1996 року, виданим відділом ЗАГСу в м. Тернополі, про що зроблено актовий запис за № 2. На день звернення до суду із заявою про надання права на шлюб їй виповнилось 16 років, тобто вона не досягла шлюбного віку, встановленого ст.22 Сімейного кодексу України. [PERSON] станом на 16.12.2011 року перебуває на 28-29 тижні вагітності, що стверджується довідкою за №278 від 16.12.2011 року, виданою Тернопільською комунальною міською лікарнею №1 . З пояснень [PERSON] та [PERSON] встановлено, що батьком дитини, яку повинна народити заявниця є [PERSON] З пояснень [PERSON] матері заявниці встановлено, що її дочка [PERSON] та [PERSON] вже тривалий час зустрічаються, між ними склалися хороші та доброзичливі відносини, вони обоє бажають створити сімю і тому надання судом права на шлюб [PERSON] повністю відповідатиме інтересам останньої. [PERSON] здатний ззабезпечити матеріально свою сімю, Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, вважає, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ст.23 Сімейного кодексу України, за заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Враховуючи наведені вимоги закону та встановлені обставини справи, зокрема, приймаючи до уваги підстави звернення до суду, враховуючи думку матері неповнолітньої [PERSON] [PERSON], а також думку [PERSON], з яким заявниця має намір укласти шлюб, суд приходить до переконання, що надання права на шлюб [PERSON] з громадянином [PERSON] є доцільним, оскільки повністю відповідатиме її інтересам. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Свій позов мотивує тим, що 13.03.2005 року, померла бабка позивачки [PERSON] в с.Романівка Тальнівського району. Після покійної залишилося належне їй майно, а саме - земельна ділянка в адміністративних межах Романівської сільської ради Тальнівського району, яка належала покійній на праві приватної власності відповідно до державного акту виданого 28.12.2001 року. Після смерті бабушки залишилось двоє спадкоємців за законом позивачка та її мати [PERSON] Після поховання бабушки вони домовились, що спадщину буде приймати її мати [PERSON], так як, вона є прямим спадкоємцем, проте через похилий вік та хвороби вона спочатку не змогла вчасно оформити право на спадкове майно , а потім взагалі відмовилась від оформлення документів. В звязку з чим, позивачка пропустила строк подачі заяви до Тальнівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини і вимушена звернутись до суду з даним позовом. До початку попереднього судового засідання позивача подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила суд позов задовольнити, а справу слухати у її відсутність. Відповідач Романівська сільська рада до початку попереднього судового засідання надіслала до суду заяву в якій не заперечує в задоволені позову про визначення строку подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини та просить суд слухати справу у відсутність її представника. В звязку з тим, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, виходячи з наступного: Відповідно до ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкоємця. Відповідно до інформації завідуючого Тальнівською державною нотаріальною конторою від 28.12.2011 року №1073/01-16, спадкова справа після [PERSON], яка померла 13.03.2005 року, в Тальнівській державній нотаріальній конторі не заводилась. В звязку з тим, що [PERSON] дійсно не могла знати про те, що спадщина після смерті її бабушки [PERSON] не була прийнята [PERSON], суд вважає за доцільне, позов задовольнити повністю та визначити позивачці додатковий строк для прийняття заяви про прийняття спадщини. Суд зазначає, що для прийняття рішення необхідно керуватися ч.3 ст. 1272 ЦК України, за якою за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості. На підставу своїх вимог посилається на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 27.05.2008 року , ПАТ КБ ПриватБанк був наданий кредит [PERSON] у розмірі 7\~000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає троку дії картки. Станом на 31.08.2011 року загальна сума заборгованості по укладеному договору становить 16\~688 грн. 96 коп., яка на даний час не сплачена, в звязку з чим позивач змушений звернутись із даним позовом до суду. Представник позивача до початку судового засідання подав заяву, що позовні вимоги підтримує повністю та просить суд позов задовольнити повністю та справу розглядати без присутності представника позивача. Відповідачка до початку судового засідання подала заяву, що позов визнає повністю та просить суд, справу слухати у її відсутність. Вивчивши матеріали даної справи, дослідивши докази надані по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю на тій підставі, що спору між сторонами немає та наявність у позивача заборгованості за договором підтверджується доказами. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-27 00:00:00

Позивачка звернулась до Першотравенського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку /доходу/ відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог вона посилається а те, що 16 квітня 2005 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Відповідач, являючись батьком дітей, не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Діти знаходяться на утриманні позивачки. Відповідач не працює. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала заяву про слухання справи в її відсутність. Просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходу). Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не відомі. Про час та місце розгляду справи повідомлений. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України /СК України/ батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду засоби на утримання дитини /аліменти/ присуджуються в частині від доходу батька або в твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 ч.1 СК України: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1/ стан здоровя та матеріальне положення дитини; 2/ стан здоровя та матеріальне положення платника аліментів; 3/ наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4/ інші обставини, які мають значення. ч.2 мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України. Згідно ст.183 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Копія свідоцтва про народження дітей свідчить, що відповідач являється їх батьком. З урахуванням всіх вивчених судом обставин, суд вважає, що відповідач має можливість та зобовязаний виплачувати позивачці на дитину аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку /доходу/ до досягнення дітьми повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-27 00:00:00

Позивачка просить стягнути аліменти на її користь на її утримання в розмірі ? частини всіх видів заробітку /доходу/ відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог вона посилається на те, що 21 березня 2009 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина Богдана, [INFO]. На даний момент позивачка знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги ні на її утримання ні на утримання дитини, хоча працює БК Шахтарта має постійний заробіток, а отже має можливість сплачувати аліменти. Позивачка в судове засідання не зявилась. Надала заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився. У телефонному режимі просить справу розглядати у його відсутність, позов визнає. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Відповідно до ст.75 Сімейного Кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання /аліменти/ має той з подружжя, який потребує матеріальної допомоги, за умови, що інший з подружжя має можливість надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.77 Сімейного Кодексу України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило,в грошовій формі. Аліменти виплачуються щомісячно. Відповідно до ст.79 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду з дня подачі позову. Відповідно до ст.80 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя в частині від заробітку /доходу/ іншого чоловіка або в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.ч.2,4 ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того вона працює і незалежно від її матеріального положення за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Копія свідоцтва про шлюб свідчить, що сторони знаходилися у шлюбі з 21 березня 2009 року. З копії свідоцтва про народження дитини виходить, що сторони мають від шлюбу сина [PERSON], [INFO], батьком якого являється відповідач. З урахуванням вивчених обставин, суд вважає, що відповідач має можливість виплачувати аліменти на дружину в розмірі ? частини всіх видів його заробітку /доходу/ до досягнення дитиною трьох років. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-27 00:00:00

В червні 2011 року заявник звернулася до суду з заявою про визнання померлим [PERSON], посилаючись на те, що у 1985 році заявник з [PERSON] уклала шлюб. За час проживання у шлюбі з [PERSON] у 1987 р. в них народилась донька. З липня 2004 року [PERSON]О обявлений у розшук Марганецьким МВ ГУ МВС України, тому, що у 2000 році виїхав з України і по даний час про нього нічого не відомо. У звязку з цим вона звернулась до суду із заявою про визанння його безвісно відсутнім і 17.01.2005 року суд задовольнив її вимогу. З того часу минуло більше трьох років, однак ніяких відомостей про місце перебування її чоловіка так і не надійшло. 28.02.2005 року, на основі рішення суду, заявник розірвала шлюб з [PERSON]. В судовому засіданні заявник просила задовольнити заяву в повному обсязі. Для прийняття спадщини необхідно визнати батька дитини померлим. Представник зацікавленої особи надала до суду заявою про розгляд справи без їх участі. Судом як докази досліджені документи, надані заявником. Суд приходить до наступного: У 1985 році заявник з [PERSON] уклала шлюб. За час проживання у шлюбі з [PERSON] у 1987 р. в них народилась донька. З липня 2004 року [PERSON]О обявлений у розшук Марганецьким МВ ГУ МВС України, тому, що у 2000 році виїхав з України і по даний час про нього нічого не відомо. У звязку з цим вона звернулась до суду із заявою про визанння його безвісно відсутнім і 17.01.2005 року суд задовольнив її вимогу. З того часу минуло більше трьох років, однак ніяких відомостей про місце перебування її чоловіка так і не надійшло. 28.02.2005 року, на основі рішення суду, заявник розірвала шлюб з [PERSON]. Згідно довідки з Марганецького МВ ГУМВС України від 21.06.2011 року за № 7835 на даний час місцезнаходження [PERSON] не встановлене. За ст..46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці ії постійного проживання немає відомостей про місце ії перебування протягом 3 років. За місцем останнього відомого місця проживання щодо [PERSON] немає відомостей більше 3 років. Тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-27 00:00:00

[PERSON] на праві власності належить вбудовано-прибудовані приміщення - магазин промислових товарів по вул. Леніна, 36 м. Сміла. 1 червня 2011 року між [PERSON] та [PERSON], який діяв відповідно довіреності від імені та в інтересах [PERSON] укладений договір купівлі-продажу вбудовано-прибудованого приміщення - магазину промислових товарів по вул. Леніна, 36 м. Сміла. На виконання угоди [PERSON] передав [PERSON] обумовлену суму, а він надав йому правовстановлюючу документацію на приміщення та розписку про отримання коштів. Позивач, посилаючись на те, що відповідач від оформлення договору купівлі-продажу ухиляється, що позбавляє його права розпорядитися придбаним майном, звернувся в суд з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання за ним права власності. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що не може оформити договір нотаріально через відсутність коштів та брак часу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Як вбачається з свідоцтва про право власності на нерухоме майно, [PERSON] належить вбудовано-прибудовані приміщення - магазин промислових товарів по вул. Леніна, 36 м. Сміла. Відповідно довіреності від 1 лютого 2011 року, [PERSON] уповноважив [PERSON] вчиняти від його імені правочини щодо розпорядження всім його майном, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося, зокрема договори купівлі-продажу, міни, застави, передаввати майно в користування, прийматьи майно в дар та будь-які інші договори, проводити розрахунки по укладених договорах. Діючи відповідно до вказаної довіреності та в інтересах довірителя, [PERSON] 1 червня 2011 року продав приміщення [PERSON], який сплатив йому обумовлену суму грошей, про що була складена розписка. Крім того, [PERSON] взяв на себе зобов'язання посвідчити договір нотаріально до 1 вересня 2011 року. Як вбачається з витягу з єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, вбудовано-прибудовані приміщення - магазин промислових товарів по вул. Леніна, 36 м. Сміла під забороною, арештом не перебуває. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомого укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Судом встановлено, що сторони уклали договір купівлі продажу квартири, домовилися щодо усіх істотних його умов - предмета, ціни, порядку розрахунку, передачі правовстановлюючих документів. Позивач бажає посвідчити договір нотаріально, але відповідач від такого посвідчення ухиляється, тому суд вважає за можливе визнати такий договір дійсним. На підставі наведеного, ч.2 ст. 220, ч.З ст. 334 ЦК України, ст.ст. 10, 14, 212, 213, 294, 295 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON]. 22.01.2000 р. н. в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, посилаючись на те. що він не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги уточнила та просила стягнути аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача. Дала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Доповнила, що старший син мешкає разом із відповідачем, аліменти відповідач сплачує нерегулярно, за телефонним дзвінком. Відповідач в судовому засіданні уточнений позов не визнав, оскільки старший син мешкає разом із ним; коли позивачка дзвонила він завжди давав гроші, влітку молодший син приходить до нього. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копії свідоцтва про розірвання шлюбу, свідоцтва про народження; довідки про перебування дітей на утриманні; довідка про навчання. В судовому засіданні встановлено, що позивачка перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 18.09.2009 р. Від спільного життя сторони мають малолітнього сина [PERSON], 22 січня 2000 р. н., в свідоцтві про народження якого батьком вказано відповідача. Дитина мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні, тому згідно зі ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина. Разом з тим суд враховує, що на утриманні відповідача перебуває неповнолітній старший син сторін у справі - [PERSON]. 14 вересня 1994 р. н., що не заперечується позивачкою, вказаний син навчається у Луганському обласному ліцеї, стипендію не отримує і на повному державному забезпеченні не перебуває, тому суд вважає необхідним зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню, до 1/5 частини всіх видів доходів відповідача. Суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 188,2 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial