Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд 19 серпня 2011 року з цим позовом до відповідача про стягнення 20000 грн. моральної шкоди. Позивач зазначив , що з 18 березня 1997 року по 5 лютого 2009 року він перебував у трудових відносинах з ДП « Добропіллявугілля» , працював у ВП « Шахта « [PERSON]» в якості гірничого робітника очисного забою 5 розряду. 19 червня 2008 року під час виконання трудових обов»язків з ним стався нещасний випадок , був травмований, в підтвердження чого посилається на акт за формою Н-1 від 19 червня 2008 року про нещасний випадок на виробництві .Згідно довідки огляду у МСЕК від 9 грудня 2008 року йому встановлено за цим нещасним випадком втрату 50 % професійної працездатності . Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві призначені і виплачуються страхові суми. Ушкодження здоров»я призвело до порушення його особистих немайнових прав , завдало моральних страждань. Тривалий час знаходився на лікуванні , була ушкоджена спина , отримав струс головного мозку. Від цих ушкоджень його непокоять фізичні болі , вимушений щорічно звертатися до лікарів і проходити курс лікування. Він лишився роботи, оскільки іншу роботу згідно висновку МСЕК йому не надали . Тому спосіб життя змінився. Його звернення в липні 2011 року до роботодавця з приводу відшкодування моральної шкоди залишено без розгляду. При розгляді справи позивач [PERSON] участі не приймав. Звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності . Представник позивача [PERSON]О підтримала позовні вимоги [PERSON] і просить їх задовольнити , посилаючись на зазначені в позовній заяві підстави. Представник відповідача ДП « Добропіллявугілля», діючий за довіреністю помічник директора з правових питань ВП « Шахта « [PERSON]» [PERSON] , позов не визнав. Посилається на те , що позивачем при виконанні наряду були порушені правила техніки безпеки , і його вина в нещасному випадку визнана в розмірі 50 %. Також вважає, що підставою для відшкодування моральної шкоди має бути висновок МСЕК щодо спричинення такої шкоди , і позивачем не надано доказів про розмір грошового відшкодування Представник 3- особи відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Добропілля [PERSON] просить розглянути справу на розсуд суду. Вислухавши пояснення осіб , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З обставин справи встановлено, що позивач [PERSON] з 18 березня 1997 року по 5 лютого 2009 року працював у ДП « Добропіллявугілля» ВП « Шахта « [PERSON]» гірником очисного забою , про що свідчить копія трудової книжки з відповідними записами. Був звільнений на підставі ст.. 40 п. 2 КЗпП України у зв»язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров»я. Під час роботи 19 червня 2008 року внаслідок нещасного випадку на виробництві позивач отримав травму, про що свідчать акти форми Н- 5 від 19 червня 2008 року розслідування нещасного випадку і Н-1 від 19 червня 2008 року про нещасний випадок на виробництві. Відповідно до висновку обласної травматологічної МСЕК м. Донецьк від 9 грудня 2008 року [PERSON] за наслідками даної травми встановлено втрату 50 % професійної працездатності безстроково ,визнано інвалідом 3 групи. Відповідно до ст.. 13 Закону України « Про охорону праці» ( в редакції Закону України від 21 листопада 2002 року ) роботодавець зобов»язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно - правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Як встановлено, з вини відповідача ДП « Добропіллявугілля» ВП « Шахта « [PERSON]» позивачу заподіяну шкоду здоров»ю, що підтверджується актом форми Н-1 № 20 про нещасний випадок на виробництві. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування працівнику моральної шкоди правадиться власником або уповноваженим ним органом у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Це означає , що правовідносини , що склалися між сторонами по справі, регулюються нормами трудового законодавства , виходячи з того , що Конституційний Суд України в рішенні від 8 жовтня 2008 року № 20-рп\\2008 остаточно визначив після скасування права застрахованих громадян , що потерпіли на виробництві від нещасного випадку , на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду їх право відшкодувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу відповідно до ст.. 1167 ЦК України та ст.. 237-1 КЗпП України. Право на отримання грошової компенсації відшкодування моральної шкоди виникло у [PERSON] 9 грудня 2008 року, коли висновком МСЕК йому встановлено трату професійної працездатності у зв»язку з нещасним випадком ,який стався 19 червня 2008 року. Оскільки вимоги позивача випливають із порушення особистих немайнових прав, на них згідно ст..268 ч. 1 п. 1 ЦК України позовна давність не поширюється. Суд знаходить обґрунтованими і доведеними вимоги позивача [PERSON] до ДП « Добропіллявугілля» ВП « Шахта « [PERSON] » про відшкодування моральної шкоди,оскільки внаслідок виробничої травми йому заподіяні фізичні і моральні страждання,отримане ушкодження , а саме: черепно - мозкова травма , забій попереку з розвитком посттравматичних наслідків больового синдрому ,- привело до погіршення стану здоров»я , неможливості продовжувати трудову діяльність , він став інвалідом. Постраждалий вимушений звертатися до лікарів за медичною допомогою за наслідками травми, про що свідчать виписки із амбулаторної картки Сукупністю наданих позивачем доказів знайшло підтвердження , що для організації свого життя позивач вимушений докладати додаткових зусиль . Визначаючи розмір грошового відшкодування, що підлягає стягненню на користь позивача, суд виходить із глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого , вимог розумності і справедливості , і повністю задовольняє позов в сумі 20000 грн. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача щодо вини позивача у нещасному випадку , оскільки на відшкодування моральної шкоди не впливає ступень вини постраждалого у нещасному випадку . На підставі ст. ст. 237-1 КЗпП України ,

Outcome: approved