Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи тим, що між ним та відповідачем були укладені договори позики коштів на суму 4500 грн. та 7500 грн., підтвердженям чого є розписки. Однак відповідач відмовився повертати йому борг в обумовлений строк, мотивуючи це відсутністю вільних коштів. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та пояснив, що він був у хороших відносинах з батьком відповідача, і коли відповідач звернувся до нього з проханням позичити йому спочатку на відкриття пилорами гроші в сумі 4 500 грн., а потім на оформлення документів на пилораму в сумі 7 500 грн., він їх йому позичив, на підтвердження чого, останній написав розписки. Поки батько відповідача був живий то він був гарантом повернення йому грошей, оскільки говорив, що навіть якщо [PERSON] не поверне йому грошей, то це зробить він сам. Нажаль батько [PERSON] помер, а він сам навіть не бажає з ним розмовляти, на телефонні дзвінки не відповідає, уникає зустрічі. На даний час відповідач купив автомобіль, а його грошей повертати не збирається. Погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце проведення судового засідання, що підтверджується поштовим повідомленням, про розгляд справи у його відсутність не клопотав, заперечень щодо позову не надав, а тому суд проводить розгляд справи на підставі ст.224 ЦПК України в заочному порядку за згодою позивача. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, оглянувши оригінали розписок, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст.1046 ЦК України). Отже, законодавець визначив, що обєктом позикових відносин можуть бути грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками. Поняття „грошові кошти охоплює готівку, тобто грошові знаки національної валюти України банкноти й монети, а також кошти на рахунках у банках і депозити до запитання. Законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. (ст.192 ЦК України). Частиною 1 статті 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Частиною другою цієї ж статті визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позивачем надано на підтвердження укладення договорів позики копії розписок від 07.10.2009 р., згідно якої відповідач [PERSON] бере в позику суму 4500 грн. до 14.10.2009 року та від 08.04.2010 р, згідно якої відповідач [PERSON] бере в позику у [PERSON] 7500 грн. і зобовязується їх повернути до 09.05.2010 р. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Доказів про відсутність заборгованості перед позивачем відповідач не надав, хоча відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України це є його обовязком. Оскільки позика до моменту звернення позивачами до суду відповідачем не повернута, хоча час її повернення настав, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню борг в сумі 12 000 грн. на користь [PERSON]. Від сплати судового збору позивач звільнений згідно п.18 ст.4 Декрету КМ України «Про державне мито». Позивачем сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 120 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved