Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

У серпні 2011 року позивачка звернулась до суду з названим позовом, з врахуванням уточнених позовних вимог просила суд визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] за місцем її проживання та відібрати [PERSON] від батька [PERSON] і повернути дитину за попереднім місцем проживання. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі від якого мають двох дітей: дочку - [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. 26 лютого 2008 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Ще до розірвання шлюбу, починаючи з грудня 2006 року, перестали вести спільне господарство, підтримувати шлюбні відносини, стали проживати окремо один від одного. Вона, разом із своїми дітьми, стала проживати спільно із своїми батьками: матірю - [PERSON] та вітчимом - [PERSON] у приватному будинку № 47 по вулиці Ворошилова у смт. Ворзель, Ірпінського району Київської області. 27 липня 2011 року біля 22 години 40 хвилин відповідач спільно з дочкою [PERSON] та двома чоловіками в міліцейській формі по невідомій їй причині, без її відома та попередження, самовільно забрав малолітнього сина [PERSON] до себе, тим самим змінив його місце проживання. На прохання повернути малолітнього сина відповідач не відреагував. Позивач зазначила, що її малолітній син [PERSON] з дня свого народження постійно проживав з нею і повністю перебував на її утриманні, а відповідач ухилявся від виконання своїх прямих батьківських обовязків, не цікавився його здоровям, вихованням, матеріальної допомоги не надавав, аліменти на утримання сина не сплачував в результаті чого утворився борг по сплаті аліментів. Будь яких претензій з приводу неналежного виховання дитини відповідач їй не предявляв. Просить суд задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали повністю та просили суд задовольнити їх, а також зазначили, що позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем від якого мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. 26 лютого 2008 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Ще до розірвання шлюбу вони перестали підтримувати шлюбні відносини, вести спільне господарство, стали проживати окремо один від одного. Вона разом із своїми дітьми стала проживати у приватному будинку своїх батьків: матері [PERSON] та вітчима [PERSON] у смт. Ворзель Ірпінського району Київської області по вулиці Ворошилова, 47, в якому 4/5 частини житлового будинку належить на праві власності останньому. Починаючи з грудня 2006 року відповідач вихованням дітей не цікавився, матеріальної допомоги не надавав, аліменти в розмірі 1/3 частини з всіх видів заробітку (доходу) на утримання дітей [PERSON] та [PERSON], починаючи з 01 серпня 2008 року по теперішній час, відповідач не сплачував в звязку з чим утворилась заборгованість в розмірі 20916 грн. 06 коп. Будь яких перешкод у спілкуванні та вихованні дітей відповідачу вона не створювала. Проживаючи у смт. Ворзель, дочка [PERSON] ходила в школу, а син [PERSON] в Ірпінський дошкільний заклад № 11 «Берізка». У вихованні дітей завжди надавали допомогу її батьки. У жовтні 2007 року відповідач забрав до себе до дому дочку [PERSON], яка виявила бажання надалі проживати разом з батьком, мотивуючи це ти тим, що у м. Броварах, де вона навчалась у школі, залишились її однокласники та подружки, за якими вона тужить. Крім того дочці не подобався, як на її думку, контроль та вимогливість з приводу її поведінки та навчання в школі, як з материної сторони, так і зі сторони діда [PERSON], тому вона, як мати не заперечувала проти проживання дочки по місцю проживання її батька у м. Броварах. В свою чергу орган опіки та піклування Броварської міської ради визначив за доцільне проживання дочки з батьком. Вона неодноразово просила дочку повернутись назад, але остання виявила бажання проживати з батьком. Вважає, що проживання дочки з батьком негативно вплинуло на поведінку дочки і успішність у навчанні. Таке ставлення дочки до неї вважає через розповсюдження відповідачем відносно матері брудних пліток. 27 липня 2011 року біля 22 години 40 хвилин відповідач [PERSON] спільно із дочкою [PERSON] та двома чоловіками в міліцейській формі по невідомій їй причині, без її відома та згоди, самовільно забрав малолітнього сина [PERSON] до себе додому, тим самим змінив його місце проживання. На її прохання повернути малолітнього сина відповідач не відреагував. Проживаючи спільно із своїм малолітнім сином, вона будь яких перешкод у вихованні та утриманні сина [PERSON] не чинила. Відповідач зі своєї сторони не цікавився долею малолітнього сина і ніколи не предявляв претензій з приводу неналежного виховання дитини та бажання змінити місце проживання сина. Дії відповідача визначає, як такі, що порушують її права - як матері дитини, та такі, що порушують її право на спільне вирішення питання виховання дитини, право на спільне визначення місця проживання дитини. Крім цього позивач пояснила, що вона з 01 листопада 2007 року і по теперішній час працює у ТОВ «Крокус» на посаді майстра педикюру та манікюру, її середньомісячний заробіток становить 7000 грн., позитивно характеризується, має задовільний стан здоровя, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, спиртними напоями не зловживає. Малолітній син [PERSON] являється вихованцем дошкільного навчального закладу № 11 «Берізка», де позитивно характеризується, має хороші успіхи у дошкільній підготовці, розумово розвинутий добре, вміє читати і рахувати. Проживають вони у приватному будинку її батьків, в якому, як зазначила вище 4/5 частин належить на праві власності її вітчиму [PERSON] Згідно витягу та технічного паспорту на житловий будинок 4/5 частин будинку , загальною площею 165 кв. м., обладнані двома окремими виходами і складається з трьох житлових кімнат, одна із яких облаштована для малолітнього сина, двох кухонь. На даний час прибудована ще одна житлова кімната для сина [PERSON]. Будинок облаштований, теплопостачанням, водопостачанням, є ванна кімната і туалет. Вважає, що у зазначеному житловому будинку є всі умови для проживання і належного розвитку та виховання дитини. У сина задовільний стан здоровя, протягом останніх пяти років звертався в поліклініку 03 лютого 2009 року та 06 грудня 2010 року з гострою вірусною інфекцією. З приводу повернення малолітньої дитини зверталась з заявою до Броварської міжрайонної прокуратури, на яку її було повідомлено листом від 16 вересня 2011 року заступника міського голови Броварської міської ради, що 14 вересня 2011 року її заяву було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту права дитини і [PERSON], батьку дитини було рекомендовано повернути їй сина. В разі не виконання рішення органу опіки та піклування Ірпінської міської ради їй рекомендовано звернутись до суду. Відповідач рішення органу опіки і піклування та рекомендації комісії з питань захисту права дитини не виконав, тому вона змушена з відповідним позовом звернутись до суду. Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити у задоволенні позову, а також зазначили, що дійсно відповідач з позивачем перебували в зареєстрованому шлюбі від якого мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON] та сина [PERSON]. Перебуваючи в шлюбі вони проживали в чотирьохкімнатній квартирі, № 42, загальною площею 60 кв. м., що розташована по вул. Гагаріна, 14, у м. Броварах Київської області. Після припинення шлюбних відносин позивачка з грудня 2006 року разом із дітьми стала проживати окремо у смт. Ворзель, Ірпінського району Київської області по вулиці Ворошилова, 47 в житловому будинку її батьків, в якому 4/5 частини будинку належить її вітчиму [PERSON] В жовтні 2007 року, в звязку з бажанням дочки [PERSON] проживати спільно з ним та погіршенням її стану здоровя, забрав дочку від позивача до себе до дому та зайнявся її лікуванням. З цього часу позивач перестала підтримувати стосунки з дочкою. 26 лютого 2008 року шлюб між ним та позивачем розірвано. Відповідно до висновку органу опіки і піклування Броварської міської ради від 27 листопада 2007 року було визначено місце проживання дочки разом з ним, а не з матірю [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. До серпня 2011 року позивач перешкоджала йому приймати участь у вихованні малолітнього сина [PERSON], постійно погрожувала йому і його матері фізичною розправою, зверталась з безпідставними заявами до органів внутрішніх справ, що начебто він їй погрожує. Оскільки позивачка була зареєстрована у квартирі, 42, по вул. Гагаріна у м. Броварах, яка належить на праві приватної спільної часткової власності йому, його матері [PERSON] та [PERSON], починаючи з грудня 2006 року не проживала в ній, участі в оплаті комунальних та додаткових послуг не приймала, тому був змушений звернутись до суду із позовною заявою про визнання позивачки такою, що втратила право користування житловим приміщення, внаслідок чого судом було задоволено позовні вимоги. Зі слів дочки [PERSON] йому стало відомо, що малолітній син [PERSON] проживаючи спільно із позивачкою у смт. Ворзель, знаходиться у тяжких умовах, що [PERSON] - вітчим позивача постійно знущається над його сином, а мати позивача [PERSON] часто вживає алкоголь. Сама позивачка постійно відсутня за місцем свого проживання і вихованням сина не займається. Покращувати належні побутові умови сину відмовляється. На пропозиції провести сину медичний огляд позивачка відмовилась, стверджуючи, що він здоровий. Оскільки батьки позивача [PERSON] та [PERSON] постійно зловживають спиртними напоями, а відповідачка взагалі не займається вихованням дитини, тому він 27 липня 2011 року біля 22 години 40 хвилин забрав малолітнього сина [PERSON] від [PERSON] матері дитини до себе додому. На даний час вихованням та утриманням обох дітей займається він. З часу проживання у нього, малолітній син [PERSON] дошкільний заклад не відвідує, постійно знаходиться в нього вдома і він його лікує. Представник третьої особи: Органу опіки і піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області у судовому засіданні позов підтримала та не заперечувала проти його задоволення, а також підтримала висновок органу опіки і піклування Ірпінської міської ради Київської області від 12 серпня 2011 року № 01-20/2946 про визначення місця проживання малолітнього [PERSON], [INFO], яким визначено за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини з матірю [PERSON]. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: Згідно із свідоцтвом про шлюб серії і- ОК № 039926 між позивачем та відповідачем 16 березня 1996 року зареєстровано шлюб, актовий запис № 74. Із свідоцтва про народження [PERSON], який народився 19 жовтня 2006 року у м. Бровари, видно, що його батьком є відповідач [PERSON], матірю позивач [PERSON]. Згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І ОК № 038555 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів 26 лютого 2008 року зроблено відповідний актовий запис за № 85. Із характеристики вихованця Ірпінського дошкільного навчального закладу № 11 «Берізка» від 29 липня 2001 року [PERSON] видно, що він дитячий садок відвідує з 1 року 8 місяців, завжди охайно одягнений, розумово розвинений добре, вміє читати, рахувати, гарно контактує з однолітками, по характеру спокійний, слухняний. Вихованням дитини займається його мати [PERSON] та баба [PERSON], які вчасно приводили дитину в садок та забирали. За час перебування в дошкільному навчальному закладі рідний батько малолітнього [PERSON] жодного разу не зявлявся. Із характеристики малолітнього [PERSON] наданої психологом ДНЗ № 17 «Веселка» відділу освіти Ірпінської міської ради Київської області видно, що під час спілкування яке відбулося 04 серпня 2011 року у Броварській дитячій лікарні, де перебував з ініціативи батька, [PERSON] був засмучений непорозумінням, яке виникло між батьками. Але хлопчик, в той же час розповідав про свою сімю та друзів, з якими товаришував у дитячому садку в смт. Ворзель. При подальшому спілкуванні за місцем проживання батька, [PERSON] поводив себе більш розкуто, показував свої іграшки, вільно спілкувався та розповідав про себе. Відповідно до виписки амбулаторної карти малолітнього [PERSON] виданої Ворзельською амбулаторією Ірпінської центральної лікарні, вбачається, що [PERSON] знаходиться під наглядом Ворзельської амбулаторії і протягом пяти останніх років звертався в поліклініку 03 лютого 2009 року та 06 грудня 2010 року в результаті чого було встановлено діагноз «гостра вірусна інфекція». Згідно акта Депутата Ворзельської селищної ради від 28 липня 2011 року, вбачається, що малолітній син [PERSON] проживає спільно з позивачем у смт. Ворзель по вул. Воршилова, 47, умови в житловому будинку придатні для життя, також є підтримка зі сторони діда [PERSON] та баби [PERSON] у вихованні онука. Відповідно до довідок від 05 вересня 2011 року, виданих Броварською поліклінікою [PERSON] на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Із листа відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції від 03 серпня 2011 року № 1746, видно, що заборгованість відповідача [PERSON] по сплаті на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей: дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], за період з 01 серпня 2008 року по 01 липня 2011 року становить 20916 грн. 06 коп. З висновку від 12 серпня 2011 року № 01- 20/2946 видно, що орган опіки і піклування Ірпінської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] з матірю [PERSON], у звязку тим, що малолітній [PERSON] з дня народження завжди знаходився на повному утриманні і вихованні матері і проживав за адресою: [INFO] у батьків матері, де дитині були створені всі умови для життя, здоровя та розвитку, відвідував дошкільний заклад № 11 «Берізка» з 1 року 8 місяців і відповідно, характеристики завжди був охайно вдягнений, чистий, розумово добре розвинений, вміє читати, рахувати, добре мислить і контактує з однолітками, по характеру спокійний. Батька в дитячій установі жодного разу не бачили. За місцем проживання згідно актів обстеження житлово побутових умов у смт. Ворзель в кімнаті чисто, охайно, багато іграшок, для дитини створені всі умови для виховання та утримання дитини. Мати дитини - [PERSON] працює в ТОВ «Крокус» майстром педикюру та манікюру, де характеризується позитивно, користується повагою та авторитетом. В результаті відвідування малолітнього [PERSON] за місцем його проживання у батька встановлено, що умови проживання задовільні. В квартирі проживають: [PERSON], батько дитини, його теперішня дружина - [PERSON], дочка [PERSON], та мати відповідача - [PERSON]. Зі слів дитини, [PERSON] він спить в одному ліжку з батьком та його теперішньою дружиною. В спілкуванні дитина комунікабельна, прояви хворобливості у неї відсутні. Під час спілкування малолітній [PERSON] стверджує, що проживав у циган. В його присутності, членами родини відповідача, постійно ведуться зневажливі розмови про матір, [PERSON], його постійно налаштовують проти рідних, які виховували і матеріально забезпечували малолітнього з дня народження, що є фактором негативного впливу на психіку дитини. Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 7566181 від 21 червня 2005 року та технічного паспорту на будинковолодіння № 47 по вул. Ворошилова у смт. Ворзель, Ірпінського району, Київської області вбачається, що право власності на 4/5 частин будинковолодіння зареєстроване Ірпінським бюро технічної інвентаризації Київської області за [PERSON]. Згідно витягу та технічного паспорту на житловий будинок 4/5 частин будинку, загальною площею 165 кв. м., обладнані двома окремими виходами і складається з трьох житлових кімнат, двох кухонь. Житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами складається з житлового будинку, двох сараїв, вбиральні, душа, альтанки та огорожі. Із листа виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області № 2- 15/2844 від 16 вересня 2011 року на імя [PERSON] вбачається, що за дорученням прокурора Броварської міжрайонної прокуратури було розглянуто її заяву на засіданні комісії з питань захисту права дитини 14 вересня 2011 року, на якому батьку дитини - [PERSON] було рекомендовано повернути сина матері дитини [PERSON] Із характеристики від 07 вересня 2011 року наданої директором Броварської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеню № 9 на ученицю 8 - «Д» класу вбачається, що [PERSON] навчається в школі з пятого класу. За останній рік навчання мала багато пропусків уроків в звязку з хворобою, що і вплинуло на її успішність у навчанні. Відповідно до табелю успішності та поведінки із особової справи учениці школи [PERSON] за період з 2006 року по 2010 рік видно, що за 2006 - 2007 навчальний рік середній бал успішності [PERSON] становить 6.1, а за 2009 2010 навчальний рік середній бал успішності знизився до 3.6. Із акта обстеження умов проживання від 28 липня 2011 року, проведеного на підставі заяви [PERSON], житлового будинку, 47 по вул. Ворошилова у смт. Ворзель, Київської області видно, що стан будинку задовільний, проводиться капітальний ремонт, який на момент огляду знаходиться в стадії завершення. В будинку проживають і мають постійне місце проживання [PERSON], [PERSON], [PERSON] (без реєстрації) стосунки між якими теплі, родинні, доброзичливі. Відповідно до постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 16 серпня 2011 року видно, що працівниками Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області проводилась перевірка по заяві [PERSON], [INFO] по факту нанесення 09 серпня 2011 року їй та малолітній [PERSON], [INFO], тілесних ушкоджень [PERSON] у палаті № 14 Броварської дитячої лікарні. В результаті проведеної перевірки відносно позивачки [PERSON] в порушенні кримінальної справи відмовлено за відсутністю в її діях складу злочину передбаченого ст. 296 КК України. Із консультативного висновку від 02 серпня 2011 року, довідки центру компютерної діагностики нетрадиційної сімейної медицини «Здоровя», консультаційного висновку від 05 серпня 2011 року стоматологічного центру Національного медичного університету імені [PERSON] та довідки від 04 серпня 2011 року, виданої районним кардіорематологом [PERSON], видно, що [PERSON] проходив медичне обстеження. Із акта № 12 обстеження житлово побутових умов від 05 серпня 2011 року проведеного депутатом Броварської міської ради Київської області видно, що відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає [INFO] спільно зі своєю матірю - [PERSON], [INFO], дружиною [PERSON], [INFO], малолітньою дочкою [PERSON], [INFO] та малолітнім сином [PERSON], [INFO]. Із виписки медичної карти хворого малолітнього [PERSON] видно, що він перебував на стаціонарному лікуванні у Броварській дитячій лікарні з 29 липня 2011 року по 09 серпня 2011 року в результаті чого встановлено діафон: ФНЖ, ПМКС з мінімальною мітральною неостаточністю, астенічний синдром, сколіотична осанка, плоскостопіє - І ст., аскарародоз, лямбліоз. Згідно консультативного висновку від 12 жовтня 2007 року Української дитячої спеціалізованої лікарні «Охмадит» вбачається, що [PERSON] встановлений діагноз: аскаридоз, функціональне порушення шлунку, дискенезія жовчних протоків на фоні деформації жовчного міхуря, синдром вегетативної дисфункції, непостійний неорганічний енурез, пояснична дистонія лівої нирки, астигматизм. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що перебуває у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] матірю позивачки і проживають [INFO] та згідно свідоцтва про право власності має право на 4/5 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами. В грудні 2006 року дочка дружини [PERSON] разом зі своїми дітьми з їхньої згоди стали проживати спільно з ними та стали надавати їй допомогу у вихованні дітей: дочки [PERSON] та сина [PERSON]. [PERSON] прожила спільно з ними майже один рік, а потім її забрав до себе проживати її батько [PERSON], оскільки онука була незадоволена контролем за навчанням зі сторони матері [PERSON] та з його сторони. З грудня 2006 року [PERSON] до свого малолітнього сина [PERSON] не приїздив, його життям і здоровям не цікавився, матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав. 27 липня 2011 року близько 22 години 40 хвилин відповідач спільно зі своєю дочкою [PERSON] та двома чоловіками в міліцейській формі та жінки, яка представилась працівником органів опіки, нічого не пояснюючи, сплячим, забрав з собою свого малолітнього сина [PERSON]. На прохання, не забирати самовільно дитину без згоди матері, він не реагував. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона працює вихователем дитячого садка Ірпінського дошкільного навчального закладу № 11 «Берізка» і знає малолітнього [PERSON] на протязі останніх двох років, а з вересня 2010 року являється безпосередньо його вихователем. До дитячого садка його постійно приводять і забирають вчасно мати - [PERSON] та баба - [PERSON], рідше приводить і забирає його дід - [PERSON]. Малолітній [PERSON] завжди охайно одягнений, чистий, розумово добре розвинутий, вміє читати та рахувати, завжди відвідує дитячий садок, хворів рідко. Батька дитини вона ніколи не бачила у дитячому садку. У судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], пояснили, що за місцем проживання у позивачки по вулиці Ворошилова, 47 у смт. Ворзель бувають часто і спілкуються з всіма членами їх родини [PERSON], [PERSON], [PERSON], малолітнім [PERSON] і [PERSON], коли остання проживала спільно з ними. Їм відомо, що з грудня 2006 року позивачка разом із своїми дітьми приїхала проживати до своїх батьків у смт. Ворзель, оскільки її чоловік [PERSON] разом із дітьми вигнав із дому та замінив у вхідних дверях замки. У жовтні 2007 року [PERSON] забрав дочку проживати до себе, оскільки остання була незадоволена контролем за навчанням зі сторони матері та діда [PERSON], а відповідач контроль за навчанням дочки не здійснює. Малолітній син [PERSON] ходив в дитячий садок, його вихованням займались всі, він завжди був охайним чистим, спокійним, майже не хворів. Батько дитину не провідував, з Днем народження не вітав. [PERSON] будь яких перешкод відповідачу у спілкуванні з малолітнім сином не створювала. [PERSON] та [PERSON] характеризують з позитивної сторони, як порядних добрих людей, спиртними напоями не зловживають. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що за місцем проживання позивачки буває часто і добре знає її батьків - [PERSON] та [PERSON]. Знає їх з позитивної сторони, як добрих відзивчивих людей, які постійно допомагають [PERSON] у вихованні її дітей, спиртними напоями не зловживають. [PERSON] стала проживати у них приблизно з грудня 2006 року. Дочку [PERSON] в кінці 2007 року забрав до себе жити батько [PERSON], оскільки [PERSON] не подобався контроль за навчанням з боку матері та діда [PERSON]. 27 липня 2011 року, як їй стало відомо [PERSON] забрав з дому [PERSON] малолітнього сина до себе додому. У серпні 2011 року в день розгляду опікунською радою питання про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] вона намагалась пояснити [PERSON], про неправильність поведінки щодо матері, на що [PERSON] повідомила їй, що у матері будуть проблеми, та те, що [PERSON] могла б віддати їм половину будинку в якому проживає. Також була свідком під час конфлікту, який виник у Броварській дитячій лікарні між позивачкою [PERSON], яка хотіла забрати дитину і [PERSON]. Н.М., [PERSON] та [PERSON] які стали кричати і перешкоджати забрати дитину, одночасно стали його трясти і ховати від позивачки, а потім [PERSON] стала виштовхувати її із палати. Крім цього мати [PERSON]І виштовхувала і її разом із [PERSON]. О.В. коли вони стояли у дверях палати від чого у них залишились крововиливи в районі грудей. У судовому засіданні свідок [PERSON] дала суду пояснення аналогічні з поясненнями [PERSON] з приводу подій які відбувались 09 серпня 2011 року у Броварській дитячій лікарні. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що знає відповідача декілька років. Приблизно чотири року тому він з відповідачем працював на обєкті у с. Блиставиця біля смт. Ворзель і декілька разів в період з травня по вересень місяць відповідач провідував свою колишню дружину разом із двома дітьми у смт. Ворзель. [PERSON] заходив до магазину, а потім приїжджав до їх будинку і заходив з полиетиленовими пакетами до них, а він залишався чекати на вулиці. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що 09 серпня 2011 року вона була очевидцем конфлікту, який виник у Броварській дитячій лікарні між позивачкою [PERSON] та родичами відповідача: його дружиною [PERSON], дочкою [PERSON], матірю [PERSON] Позивачка хотіла забрати свого малолітнього сина [PERSON], а [PERSON], [PERSON] і [PERSON] перешкоджали їй в цьому ховаючи дитину від неї, при цьому не бачила, щоб позивач наносила будь кому тілесні ушкодження. Під час цього конфлікту у палаті виник обоюдний крик, також кричав і малолітній [PERSON]. Згідно із ч.3 ст.10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти. \~ Згідно зі ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до вимог ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У ст. 161 СК України передбачено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до вимог ст. 162 СК України, якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з яким на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. Декларація прав дитини прийнята резолюцією 1386 (ХІV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року містить принцип 6, за яким малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою зі своєю матірю. Відповідач [PERSON] в силу ст.ст. 58, 59 ЦПК України не надав до або під час попереднього судового засідання ні до початку судового розгляду справи по суті належних та допустимих доказів того, що позивач та її батьки [PERSON], [PERSON] зловживають спиртними напоями, грубі в поведінці з дитиною, ведуть аморальний спосіб життя, який негативно впливає на виховання дитини, відсутність у них постійного заробітку, фактів перешкоджання йому в підтриманні будь яких стосунків із малолітнім сином [PERSON], фактів погроз фізичною розправою йому та його матері [PERSON] із сторони позивача і її знайомих. Посилання відповідача в запереченні проти позовної заяви та у судовому засіданні, що зі слів своєї малолітньої дочки [PERSON] з приводу проживання малолітнього сина [PERSON] у тяжких умовах та знущання над ним з боку вітчима позивачки - [PERSON], частого вживання алкогольних напоїв матірю позивачки [PERSON] та постійної відсутності вдома самої позивачки на думку суду є неналежним та допустимим доказом того, що їх поведінка може негативно вплинути на виховання та розвиток малолітнього сина [PERSON]. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] ухилявся від виконання своїх обовязків по вихованню малолітнього сина [PERSON], [INFO], тому суд вважає за доцільне визначити місце проживання дитини з матірю позивачем по справі, яка проявляє більше уваги і турботи про дитину і має кращі можливості для створення належних умов для її виховання та розвитку та відібрати дитину у батька [PERSON] і передати дитину до матері [PERSON] Приймаючи таке рішення, суд враховує не тільки матеріально побутові умови позивача і відповідача, а також і їхні позитивні особисті і моральні якості. Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала. На підставі ст.ст. 19, 150, 157, 160 162 СК України, Декларації прав дитини прийнятої резолюцією 1386 (ХІV) Генеральної Асамблеї від 20.11.1959 року,

Outcome: approved