overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом зняття з реєстрації. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона, [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS], однак позивач не може в повній мірі реалізувати свої права повязані із володінням та розпорядженням власністю, оскільки крім них у вказаному житлі зареєстрований відповідач, який в зазначеній квартирі не проживає з 2003 року. Тим, що відповідач зареєстрований у [INFO] він чинить перешкоди позивачу у здійсненні нею права користування та розпорядження нерухомим майном, оскільки вона змушена оплачувати комунальні послуги, які нараховуються і на нього. На підставі вказаних обставин позивач просить суд задовольнити заявлені вимоги. Позивач та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав вказаних у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, який не зявився. Дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають до задоволення. Відповідно до вимог ст.ст.319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З положень ст.391 ЦК України вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності позивачу [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що стверджується свідоцтвом про право власності на житло від 17.02.1994 р., свідоцтвом про право на спадщину за законом від 06 квітня 2005 року, договором купівлі-продажу частини квартири від 21 липня 2010 року. Відповідач [PERSON] не проживає у вказаній квартирі, з реєстраційного обліку не знявся, що стверджується копією будинкової книги та актом складеним [PERSON], [PERSON] Враховуючи, що спірна квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної часткової власності позивачу та [PERSON] та [PERSON], відповідач у вказаній квартирі не проживає, не здійснив зняття з реєстраційного обліку, чим чинить перешкоди позивачу у здійсненні права користування та розпорядження нерухомим майном, суд вважає, що позов є обгрунтованим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-06 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Зазначає, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина тоді як батько він зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнила, просила стягувати з відповідача аліменти не в твердій грошовій сумі а в розмірі ? його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, погодився сплачувати аліменти на утримання сина. Заслухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали та дослідивши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з врахуванням наступного: 24.11.2007 р. відділом РАЦС Камянка-Бузького РУЮ Львівської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. За час шлюбу в подружжя [PERSON] народився син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-СГ № 202653 від 29.08.2009 р.). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконує передбачений законом обовязок по утриманню дитини. Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-06 00:00:00

Позивачі звернулись до суду із зазначеним позовом, в якому вказали, що в 1988 році для своїх працівників сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Ниварозпочало будівництво чотирьох квартирного будинку по вул. Чернишова, буд. № 23 в с. Красненьке Іллінецького району Вінницької області на земельній ділянці на землях Красненьківської сільської ради. Будівництво здійснювалось за кошти СТОВ Нивата їхні власні кошти - сімей працівників вказаного підприємства, з матеріалів, які виписувались за рахунок заробітної плати майбутніх мешканців вказаного будинку, з вкладенням їх праці в будівництво. 21.03.1996 року відповідно до протоколу № 2 зборів уповноважених членів КСП Ниваїм були надані квартири в зазначеному будинку, які вони добудували, вклали значні сімейні кошти, провели капітальний ремонт. Оскільки з непридатного до проживання житла вони зробили жиле приміщення, вважають, що таким чином набули право власності на дані квартири. Вони проживають без реєстрації в звязку з тим, що відсутня будь-яка технічна документація як на житловий будинок так ї на окремі його квартири. Так як оформлення дозволів та проектно - кошторисної документації потребувало значних коштів, яких у них не було, то будівництво було здійснено без виготовлення проектної документації. Згідно технічної документації, виготовленої КП Гайсинське міжрайонне бюро технічної інвентаризації, інвентаризаційна вартість житлового будинку до складу якого входять: житловий будинок "А" , підвал "А/під", прибудова "а", прибудова "а1", що знаходяться за адресою : вул. Чернишова с. Красненьке Іллінецького району Вінницької області, складає 145 223 грн. Позивачі в судовому засіданні позов підтримали та просили суд їх задовольнити. Сільський голова Красненіківської сільської ради [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, проти його задоволення не заперечує. За таких обставин суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем і задовольнити позов, оскільки вимоги позивача, крім повного визнання їх відповідачем, підтверджуються також поданими позивачем письмовими доказами, а саме: копією паспортів позивачів (а.с.3-7), копією протоколу №2 від 21.03.1996 року (а.с.10), довідкою виданою СТОВ Нива(а.с.11), копією технічного паспорту на житловий будинок по вул. Чернишова с. Красненьке Іллінецького району Вінницької області (а.с.12-14) та копією довідки КП Гайсенського МБТІпро вартість житлового будинку (а.с.15). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-06 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що у них різні погляди на життя, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, немає згоди у вирішенні спільних сімейних питань. Сім`я фактично розпалася, а шлюб носить формальний характер. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що 7 червня 1986 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] у Озерянській сільській раді Бучацького району Тернопільської області. У даному шлюбі виховують сина [PERSON], [INFO]. Протягом шести років вони проживають окремо, оскільки у сім`ї зникла взаємоповага та взаєморозуміння, немає згоди у вирішенні сімейних питань, появились різні погляди на життя. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач позов визнав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~7 червня 1986 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] у Озерянській сільській раді Бучацького району Тернопільської області, актовий запис №7. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У даному шлюбі виховують сина [PERSON], [INFO]; \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Протягом шести років подружжя проживає окремо. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-06 00:00:00

Ірпінським міським судом Київської області було розглянуто справу за зазначеним вище позовом, рішенням по справі позов частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON], третя особа ВАТ «[PERSON] Аваль», про розподіл спільного майна подружжя, а в позові [PERSON] до [PERSON], третя особа ВАТ «[PERSON] Аваль», про припинення права на частку в спільному майні відмовлено. Під час прийняття рішення судом не було вирішено питання розподілу судових витрат по справі. В судове засідання учасники розгляду справи не зявилися, надіслали до суду заяви з проханням слухати справу за їх відсутності. В звязку із неявкою сторін в судове засідання звукозапис судового засідання не здійснювався. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки судом при прийнятті рішення не вирішено питання розподілу судових витрат по справі, суд з урахуванням доказів по справі, часткового задоволення позову [PERSON] та відмови у задоволені зустрічного позову [PERSON], стягує з відповідача на корпить позивача судові витрати по справі пропорційно задоволеним вимогам, з урахуванням того, що відповідач звільнений від сплати судового збору відповідно до абзацу 3 п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито». На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.08.2001р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем і проживала з ним разом до серпня 2011 р. Від цього шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] і дочку [PERSON] [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося через те, що відповідач ніде не працює, веде розгульний спосіб життя, зраджує їй, матеріально сімю не забезпечує. Майже півроку вони не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує лише формально. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 11.08.2001 р. Виконкомом Гостомельскої селищної ради Київської області, актовий запис № 43. В судове засідання позивач не зявилася, надіслала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила справу слухати за її відсутності, не заперечувала проти винесення заочного рішення, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище Косян. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не сповістив, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому вказала, що 22 жовтня 2001 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем, в шлюбі у них 9 травня 2002 року році народився син [PERSON], а 20 січня 2009 року син [PERSON]. Діти проживають із нею. Подружнє життя у них не склалось, взаємне нерозуміння призвело до неможливості їхнього подальшого спільного проживання. На цей час сімя фактично розпалась, тому вона просить суд розірвати їх шлюб. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, на розірвання шлюбу згодний. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає за необхідне прийняти визнання позову відповідачем і задовольнити позовні вимоги [PERSON]., оскільки подальше збереження сімї було б формальним і суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-08 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, в якому просить встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що як спадкоємець за заповітом має право на спадкове майно після смерті своєї баби. Оскільки на час відкриття спадщини проживала з бабою, то вважається такою, що прийняла спадщину. Однак, відповідного документу на підтвердження факту постійного проживання з бабою на час її смерті не має. Встановлення факту проживання необхідне їй для оформлення спадщини. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю та з аналогічних підстав. Крім того, пояснила, що її баба з 2002 року проживала у неї, оскільки потребувала догляду, і там же померла. Просить заяву задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з?явився. У поданій до суду заяві сільський голова просить справу розглянути у відсутності представника Підлужненської сільської ради. Суд, заслухавши пояснення позивача, зясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає позовні вимоги обгрунтованими. Як встановлено в судовому засіданні, 8 лютого 2009 року померла баба позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства на території Підлужненської сільської ради, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю. Згідно заповіту від 17 червня 1998 року, посвідченого секретарем виконкому Підлужненської сільської ради, [PERSON] заповіла земельний сертифікат на вказану ділянку позивачу. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через недостатність документів для підтвердження в нотаріальному порядку факту прийняття спадщини. Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного [PERSON] України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Факт постійного проживання позивача разом з бабою на час відкриття спадщини підтверджується поясненнями позивача, довідкою Підлужненської сільської ради № 2047 від 20 грудня 2011 року про те, що до дня смерті [PERSON] фактично проживала в сім'ї [PERSON], хоча зареєстрована була за іншою адресою. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить розірвати його шлюб з відповідачем. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені у позовній заяві. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що з відповідачем не проживають разом близько трьох років, ніяких стосунків не підтримують. Діти залишилися проживати з ним, дружина з ними майже не спілкується. Наміру поновлювати шлюбні стосунки не має. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином згідно ст.74 ЦПК України. За згодою позивача відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає позовні вимоги обгрунтованими. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 3 червня 1994 року Товмачицькою сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області. Від подружнього життя мають двох спільних неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Як вбачається з пояснень позивача, в сімї виникають різного роду сварки та скандали, сторони не підтримують подружніх відносин протягом тривалого часу, проживають окремо близько трьох років. Позивач не має наміру поновлювати подружні відносини та наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача, а тому суд вважає, що збереження сімї є недоцільним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову у заяві зазначила, що 26.07.1981 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від спільного життя у них народилось двоє дітей, які на даний час є повнолітні. Вона протягом останніх 11 років перебуває за кордоном на заробітках, а чоловік коли вона приїжджає додому зловживаючи алкоголем затіває сварки, дебоші, погрожує самогубством, вчиняє інші негативні речі. Вважає, що їх сімя розпалась остаточно, намагання порозумітись нічого не дає. Вважає, що враховуючи вказане подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. До розпаду сімї призвело тривале роздільне проживання та негативна безвідповідальна поведінка відповідача. У судові засідання позивач не зявилася, надіслала до суду заяву з проханням про розгляд справи у її відсутності. Крім цього, у заяві вказує, що свої вимоги підтримує та на розлученні настоює, миритись не бажає. Відповідач будучи присутнім у одному із судових засідань при розгляді справи позов заперечив. Пояснив, що дійсно між ним та позивачем мали місце певні непорозуміння, що переростали конфлікти, однак вважає, що позовна заява є емоційним кроком позивача. Вони дійсно не живуть постійно разом близько 11 років, однак коли позивач приїжджає у відпустку з-за кордону де вона перебуває, то вони живуть разом, ведуть спільне господарство, хоч і останніх трьох років подружніх стосунків не підтримують. Вважає, що їм слід надати певний строк для налагодження стосунків. Вважає, що сімя їх може бути збережена. У останнє судове засідання відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, не зявився, жодних доказів поважності причин своєї неявки не повідомив та не представив. Враховуючи вказане суд вважав за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити. Як встановлено в судовому засіданні та доведено матеріалами справи, одружившись 26.07.1981 року, сторони близько 11 років спільно не живуть, спільного господарства не ведуть, а останніх три роки подружніх стосунків не підтримують, їх сімя фактично розпалася. Причинами розпаду сімї є різні погляди сторін на життя, шлюб, сімю, відсутність взаєморозуміння, через що між сторонами виникали конфлікти, сварки. Враховуючи наведене, подальше проживання сторін та збереження їхньої сімї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебувала у шлбі з відповідачем в шлюбі. 9 жовтня 1996 року шлюб було розірвано. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина перебуває на повному утриманні позивачки. Позивачка звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення аліментів з [PERSON], мотивуючи тим, що з 1 вересня 2010 року їхній син [PERSON], [INFO] є студентом 2-го курсу денної форми навчання, екологічного факультету за спеціальністю "Водні біоресурси та аквакультура" Білоцерківського національного аграрного університету, термін навчання в якому закінчується в липні 2014 року, у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. В судовму засіданні позивачка позов підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач в поданій заяві позов визнав частково і згідний сплачувати аліменти на період навчання сина в сумі 500 гривень, щомісячно. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, відповідача, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON], 5 червня 1993 ркоу народження, є сином [PERSON] [INFO]. З 01.09 2010 року він є студентом 2-го курсу денної форми навчання, екологічного факультету за спеціальністю "Водні біоресурси та аквакультура" Білоцерківського національного аграрного університету, термін навчання в якому закінчується в липні 2014 року, що підтверджується довідкою Білоцерківського національного аграрного університету від 01.11.2011 № 2497. Відповідач матеріальної допомоги на навчання сина в добровільному порядку не надає. В силу ст. 199 СК України якщо повнолітній син продовжує навчання і у зв'язку з цим навчанням потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати його до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як розяснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15.05.2006 р. N 3, обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], 5 червня 1993 ркоу народження є студентом, потребує додаткових коштів на своє утримання, а відповідач не заперечує сплачувати на його утримання аліменти в розмірі 500 гривень , щомісячно. Встановлено, що відповідач тимчасово не працює, має мінливий дохід, надав суду заяву про те, що позов визнає частково і згідний сплачувати аліменти на період навчання сина в сумі 500 гривень, щомісячно, а тому, з відповідача на навчання слід стягнути аліменти в силу вимог ст. ст. 182, 200 СК України в розмірі 500 гривень.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-08 00:00:00

У січні 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на дитину [PERSON], [INFO], у розмірі ј частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач матеріально не утримує дитину, але спроможний сплачувати аліменти. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, суд дійшов висновку, що оскільки визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON], перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбного життя мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОК №136213. Відповідач не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріально дитину не утримує. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За таких обставин, а також з урахуванням стану матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища відповідача, відсутність у відповідача інших дітей або інших осіб, які б перебували на його утриманні, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на користь [PERSON] на дитину [PERSON], [INFO], у розмірі ј частки його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 27 січня 2012 року. На підставі ст.ст.150, 180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved