Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-05 00:00:00

18 січня 2012 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, треті особи Приморський відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, Головного управління міністерства внутрішніх справ України у Донецькій області Управління державної автомобільної інспекції у особі Відділу організації реєстраційно-екзаменаційної роботи № 2 у м. Маріуполі, [PERSON], про захист права власності та виключення майна з опису (арешту), - автомобілів - марки HONDA CRV, 2003 роки випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], марки ГАЗ 3СА 2707, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Просила скасувати арешт на вказане майно. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй на праві приватної власності належить автомобіль марки HONDA CRV, 2003 роки випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], на підставі договору про розділ майна, придбаного як спільна сумісна власність подружжя і автомобіль марки ГАЗ 3СА 2707, державний реєстраційний номер [NUMBER], на підставі рішення Приморського районного суд м. Маріуполя Донецької області від 17.09.2009 року у цивільній справі № 2-2325, за її, [PERSON], позовом до [PERSON], про розділ спільного сумісного майна подружжя. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24.06.2010 року з [PERSON] на користь [PERSON], були стягнуті грошові кошти у розмірі 118 647 гривен. В якості забезпечення позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики, ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області, був накладений арешт на майно боржника - [PERSON], зокрема і на те, що належать їй на праві приватної власності - на автомобілі марки HONDA CRV, 2003 роки випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], марки ГАЗ 3СА 2707, державний реєстраційний номер [NUMBER]. У зв'язку з тим, що вказане рішення до теперішнього часу не виконано, арешт з вищевказаних автомобілів не знятий, що прямо порушує її права як власника вказаних транспортних засобів. Позивачка в судове засідання не зявилась надала суду заяву в який просила позов задовольнити, а справу розглянути без іі участі . Відповідач у судове засідання не зявився надав суду заяву в який позов визнав та просив його задовольнити, а справу розглянути без його участі . \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник третьої особи Приморського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не зявився, про час і місця розгляду справи був повідомлений належним чином . \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник третьої особи - Головного управління міністерства внутрішніх справ України у Донецькій області Управління державної автомобільної інспекції у особі Відділу організації реєстраційно-екзаменаційної роботи № 2 у м. Маріуполі у судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву в який просив розглянуту справу без його участі . Третя особа - [PERSON], у судове засідання не зявився, про час і місця розгляду справи був повідомлений належним чином . Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти, та відповідні їм правовідносини. Між позивачем, [PERSON]В, та відповідачем [PERSON], 02.07.1988 року був укладений шлюб. 02.12.2011 року шлюб між ними був розірваний. На підставі договору про розділ майна, придбаного як спільна сумісна власність подружжя від 09.04.2009 року, засвідченого приватним нотаріусом маріупольського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 319, [PERSON] на праві приватної власності належить автомобіль марки HONDA CRV, 2003 роки випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Рішенням Приморського районного суд м. Маріуполя Донецької області від 17.09.2009 року за цивільною справою № 2-2325, за позовом [PERSON] до [PERSON] про розділ спільного сумісного майна подружжя, [PERSON] був виділений у власність автомобіль марки ГАЗ 3СА 2707, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24.06.2010 року за цивільною справою № 2-69/10, з [PERSON] на користь [PERSON], були стягнуті грошові кошти у розмірі 118 647 гривен. Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області за цивільною справою № 2-69/10, був накладений арешт на майно боржника - [PERSON], зокрема і на автомобілі марки HONDA CRV, 2003 роки випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER], марки ГАЗ 3СА 2707, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24.06.2010 року за цивільною справою № 2-69/10 було встановлено, що [PERSON], отриманими грошовими коштами від [PERSON] в сумі 15 000 доларів США, розпорядився на свій власний розсуд не в інтересах сім'ї. Крім того, судом встановлено, що на момент розгляду справи та ухвалення рішення, рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24.06.2010 року за цивільною справою № 2-69/10, за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики не виконано. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 73 СК України, за зобов'язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 26 серпня 1976 рок № 6 «Про практику в справах про виключення майна з опису», за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Слід мати на увазі, що на вимоги про виключення майна з опису поширюється передбачений ст. 71 Цивільного кодексу України трирічний строк позовної давності. Перебіг цього строку починається з дня, коли заінтересована особа дізналась або повинна була дізнатись про опис належного їй майна. При розгляді справи суд зобов'язаний звертати увагу, чи додержані відповідною службовою особою вимоги закону про опис майна, зокрема, чи перелічено у акті опису інше майно, в тому числі те, що знаходиться у власності боржника з іншими особами, яке не описувалось, а також чи не описано те майно, на яке стягнення не може бути звернене за виконавчими документами або може бути звернене лише у передбачених законодавством випадках. Відповідно до п. 5 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 26 серпня 1976 рок № 6 «Про практику в справах про виключення майна з опису», судам необхідно мати на увазі, що при вирішенні питання про належність описаного майна слід керуватись Законом України "Про власність" і нормами цивільного та шлюбно-сімейного законодавства, що регулюють право власності і його захист. Вирішуючи позов одного з подружжя про виключення з опису належної йому частки майна у спільній сумісній власності подружжя, суду необхідно враховувати, що відповідно до ст. ст. 22, 28 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю і у випадку поділу його їх частки визнаються рівними. Відхилення від начала рівності часток подружжя суд може допустити, враховуючи лише інтереси неповнолітніх дітей або заслуговуючи на увагу інтереси одного з подружжя. Майно, нажите кожним з подружжя під час їх роздільного проживання при фактичному припиненні шлюбу, суд може визнати власністю кожного з них. Розмір часток подружжя у спільному майні і яке конкретно майно має бути йому виділено суд визначає з врахуванням всього нажитого майна, включаючи і те, на яке за законом не може бути звернено стягнення за виконавчими документами і яке не підлягає конфіскації. Разом з цим на частку кожного з подружжя має бути виділено як майно, що підлягало опису, так і майно, що не підлягало опису. На підставі викладеного,

Outcome: approved