overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-28 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою, в якій просять визнати їх матір [PERSON], [INFO] недієздатною, покликаючись на те, що їх матір є інвалідом ІІІ групи, протягом останнього часу стан її здоровя погіршився, неадекватно себе поводить, безпричинно у брутальній формі обзиває, викинула всі речі з квартири, приводила до хати чужих людей, а відтак потребує постійної сторонньої допомоги та контролю. В судовому засіданні заявники заяву підтримали, пояснення дали аналогічні викладеним у заяві. Представник заінтересованої особи органу опіки і піклування управління соціального захисту населення Франківської районної адміністрації у судовому засіданні заяву підтримала. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора на підтримання заяви, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд заяву задовольняє з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] страждає стійким, хронічним розладом психічної діяльності у формі параноїчної шизофренії з вираженим дефектом в емоційно-вольовій сфері і за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому потребує стороннього догляду та опіки. Дані обставини стверджуються актом амбулаторної судово психіатричної експертизи № 737 від 02.09.2011 року та матеріалами справи. У відповідності до вимог ст. 39 ЦК України, фізична особа, в порядку передбаченому ЦПК України, може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Оскільки [PERSON] за станом здоровя не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує стороннього догляду та опіки, тому заява підлягає до задоволення. З наведених міркувань та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-28 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що з 15 липня 1997 року по 2011 рік проживала з відповідачем без реєстрації шлюбу. Від спільного життя мають трьох дітей: доньку [PERSON], [INFO]; сина [PERSON], [INFO]; доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, відповідач на протязі останніх троьх місяців проживає окремо, не надає матеріальної допомоги на дітей. Позивачка на даний час не працює, тому їй важко утримувати дітей, і вона змушена була звернутися до суду, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на дітей у твердій грошовій сумі не менш як по 200 гривень на кожну дітину, щомісячно. У судовому засіданні позивачка позов підтримала просила стягнути аліменти з відповідача у відповідності до діючого законодавства. Відповідач на неодноразові виклики до суду не зявлявся, не повідомляв суд про причину неявки, у звязку з чим, згідно ст.ст. 224 - 225 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу заочно, на підставі наявних доказів. Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини, що виникають з сімейного законодавства, повязанні з обовязком батьків утримувати неповнолітніх дітей, тому необхідно керуватися Сімейним кодексом України. Згідно ст. ст. 180, 181, 184 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд … може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. - 2 - Відповідно до копій свідоцтв про народження: серії I-ЖД № 143967; I - ЖД № 343017; 1- ЖД № 173684, сторони є батьками: [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6, 7). Як видно із довідок Саратської селищної ради Одеської області, діти мешкають з матірю і знаходиться на її утриманні, позивачка не працює (а.с. 8, 9). У судовому засіданні встановлено, що позивачка не працює; сторони мешкають окремо; разом з позивачкою проживають неповнолітні діти, батьком яких є відповідач; який добровільно не оказує допомоги в їх утриманні. У звязку з тим, що відповідач не працює, має нерегулярний заробіток, суд вважає можливим стягнути аліменти на дітей у твердій грошовій сумі. З урахуванням матеріального становища сторін, суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на дітей по 250 гривень щомісячно, тому позов про стягнення аліментів підлягає задоволенню. На підставі Закону України "Про судовий збір", відповідач повинен сплатити судовий збір у сумі 214 гривень 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання її неповнолітньої дитини, вказуючи на те, що від шлюбу з відповідачем має сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільному порядку не надає, хоча має можливість надавати матеріальну допомогу. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. Позивачка у письмовій заяві підтримала свої позовні вимоги, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Відповідач у письмовій заяві позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення, просить розглянути справу без його участі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, та такий що підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з копією свідоцтва про народження відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідно з довідкою дитини мешкає разом з батьками. За наведених підстав, приймаючи до уваги, що відповідач визнає позов, суд стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. Оскільки суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню судові витрати в доход держави: судовий збір в сумі 214,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-28 00:00:00

Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за опалення і гаряче водопостачання. Позовні вимоги, на задоволенні яких у судовому засіданні наполягала представник позивача, обґрунтовуються тим, що відповідач [PERSON], отримуючи від позивача послуги з постачання теплової енергії, оплату послуг здійснює не у повному обсязі, у звязку з чим, за період часу з 01.01.2002 по 01.12.2011 р.р., утворилася заборгованість у розмірі 1 660,43 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку. Відповідач [PERSON], позов не визнала, пояснивши, що заборгованості перед Позивачем за три останні роки не має, просила суд врахувати строк позовної давності та у задоволенні позову, - відмовити. Доказами відсутності боргу є квитанції про оплату послуг. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані докази, суд вважає необхідним у задоволенні позову відмовити, з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] є власником квартири №41 будинку №49 по вул. Всебратське-2, у місті [PERSON], де проживає та зареєстрована. Окрім неї в даній квартирі зареєстрований член її родини, [PERSON] Дана обставина встановлена в беззаперечному порядку, а також підтверджується довідкою КП КПТМ. Споживаючи теплову енергію, яка надається позивачем, відповідач належним чином надані послуги не сплачує, у звязку з чим, станом на 01.12.2011 року, утворилася заборгованість у розмірі 1 660,43 грн. Однак, у період часу з 01.12.2008 по 01.12.2011 роки, борг Відповідача перед Позивачем, відсутній, що убачається з витягу з особового рахунку, та не заперечується самим представником позивача. Відповідачем [PERSON] заявлено про застосування позовної давності, і суд визнає обґрунтованими ці доводи, оскільки відповідно до вимог ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 300 грн. щомісячно та на її утримання в розмірі 100 грн. щомісячно до досягнення дитиною 3-річного віку. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання доньки та її утримання. В судове засідання позивач не з'явилася. У поданій до суду заяві просить справу розглянути у її відсутності, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки до суду відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. За згодою позивача відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. З матеріалів справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі. Від подружнього життя мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої відповідач записаний батьком. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до повноліття. Згідно ч.4 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи відсутність у відповідача постійного місця роботи, суд вважає за можливе визначити аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно. Доказів того, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, позивачем не надано, а тому суд вважає, що підстав для задоволення позову в цій частині немає. Оскільки відповідач являється інвалідом ІІ групи, суд звільняє його від сплати судового збору відповідно до п.9 ч..1 ст.5 Закону України "Про судовий збір". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-28 00:00:00

Заочним рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17.01.2012 року, ухваленого у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-Дослідний центр радіотехнічних та оптико електронних систем «ОБРІЙ»про стягнення заборгованості по заробітній платі, - стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-Дослідний центр радіотехнічних та оптико електронних систем «ОБРІЙ»на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі, за період з червня 2010 року по серпень 2011 року включно, в розмірі 11301,02 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно приписів статті 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу, або судом не вирішено питання про судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дане додаткове рішення суд ухвалює з власної ініціативи. На виклик до суду сторони не зявилися, що згідно ч.3 ст.220 ЦПК України не є перешкодою для розгляду даної справи. Як свідчать матеріали справи позивачем при подачі позову до суду не сплачувався судовий збір, оскільки згідно п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати від сплати судового збору звільняються. У свою чергу суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (214,60 грн) та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (3219 грн). Відповідно вимог ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, оскільки позов в частині стягнення заробітної плати в розмірі 11301,02 грн задоволено, то відповідно з сторони відповідача підлягає стягненню в дохід держави 214,60 грн судового збору. Крім того,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-28 00:00:00

Заочним рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 08.02.2012 року, ухваленого у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-Дослідний центр радіотехнічних та оптико електронних систем «ОБРІЙ»про стягнення заборгованості по заробітній платі, - стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-Дослідний центр радіотехнічних та оптико електронних систем «ОБРІЙ»на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі, за період з січня 2009 року по травень 2010 року включно, в розмірі 4283,68 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно приписів статті 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дане додаткове рішення суд ухвалює з власної ініціативи. На виклик до суду сторони не зявилися, що згідно ч.3 ст.220 ЦПК України не є перешкодою для розгляду даної справи. Як свідчать матеріали справи позивачем при подачі позову до суду не сплачувався судовий збір, оскільки згідно п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати від сплати судового збору звільняються. У свою чергу суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір»ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (214,60 грн) та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати (3219 грн). Відповідно вимог ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, оскільки позов в частині стягнення заробітної плати в розмірі 4283,68 грн задоволено, то відповідно з сторони відповідача підлягає стягненню в дохід держави 214,60 грн судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-28 00:00:00

У січні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 12.04.2006 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 1 000 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36%. Відповідач належним чином не виконав умови договору, в результаті чого має заборгованість в сумі 12426,43 грн. Прохав стягнути з відповідача заборгованість в сумі 12426,43 грн. та сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надіславши на адресу суду лист, в якому прохав розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд повідомив, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором від 12.04.2006 року [PERSON] був наданий кредит в сумі 1 000 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36%. Згідно з представленим розрахунком сума заборгованості складає 12426,43 грн. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-28 00:00:00

У січні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 07.12.2005 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 2 500 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48%. Відповідач належним чином не виконав умови договору, в результаті чого має заборгованість в сумі 11975,07 грн. Прохав стягнути з відповідача заборгованість в сумі 11975,07 грн. та сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надіславши на адресу суду лист, в якому прохав розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд повідомив, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором від 07.12.2005 року [PERSON] був наданий кредит в сумі 2 500 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48%. Згідно з представленим розрахунком сума заборгованості складає 11975,07 грн. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-28 00:00:00

У січні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 24.02.2006 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 2 300 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36%. Відповідач належним чином не виконав умови договору, в результаті чого має заборгованість в сумі 18267,10 грн. Прохав стягнути з відповідача заборгованість в сумі 18267,10 грн. та сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надіславши на адресу суду лист, в якому прохав розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд повідомив, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором від 24.02.2006 року [PERSON] був наданий кредит в сумі 2 300 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36%. Згідно з представленим розрахунком сума заборгованості складає 18267,10 грн. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved