overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-08 00:00:00

Представник Жданівської обласної психіатричної лікарні просив суд госпіталізувати хвору [PERSON] в психіатричну лікарню до стаціонару в примусовому порядку. Пояснив, що [PERSON] за своїм станом потребує госпіталізації лише у стаціонарі тому, що вона хвора і створює небезпеку для себе та оточуючих. За заявою суд вислухав лікаря, який підтримав заяву головного лікаря психіатричної лікарні та пояснив, що [PERSON] хвора, страждає на: «Органічний розлад особистості внаслідок захворювання головного мозку», у результаті чого створює небезпеку для себе та оточуючих. Зараз, за станом здоров’я [PERSON] потребує госпіталізації лише в умовах стаціонару в примусовому порядку. Представник зацікавленої особи, органу опіки та піклування м. Жданівка не заперечував проти заяви заявника. В силу ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає психіатричною хворобою, може бути госпіталізована в психіатричну лікарню також і без усвідомленої згоди, тільки при уяві, що це лікування можливе лише у стаціонарі та встановлення у гр-на тяжкого психічного розладу, якщо створює небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Встановлено, що [PERSON] страждає на: «Органічний розлад особистості внаслідок захворювання головного мозку», у результаті чого створює небезпеку для себе та оточуючих. Висновком лікарів [PERSON] потребує госпіталізації лише на засадах стаціонару в психіатричному закладі в примусовому порядку, а тому суд вирішив, що заява підлягає задоволенню. В силу ч.1 ст.17 Закону України «Про психіатричну допомогу»перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може бути лише на протязі часу всіх обставин, які послужили основою для проведення госпіталізації. [PERSON] підлягає госпіталізації в Жданівську обласну психіатричну лікарню в примусовому порядку для лікування у стаціонарі, тривалістю протягом наявності обставини, які послужили підставою проведення госпіталізації. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-08 00:00:00

Представник Жданівської обласної психіатричної лікарні просив суд госпіталізувати [PERSON] в психіатричну лікарню до стаціонару в примусовому порядку. Пояснив, що [PERSON] за своїм станом потребує госпіталізації лише у стаціонарі тому, що він хворий і створює небезпеку для себе та оточуючих. За заявою суд вислухав лікаря, який підтримав заяву головного лікаря психіатричної лікарні та пояснив, що [PERSON] хворий, страждає на: «Виражений психоорганічний синдром за дементним типом складного ґенезу (алкоголізація, побітові чмт, церебральний атеросклероз) з генералізованими судорожними припадками 1-2 рази на місяць», у результаті чого створює небезпеку для себе та оточуючих. Зараз, за станом здоров’я [PERSON] потребує госпіталізації лише в умовах стаціонару в примусовому порядку. Представник зацікавленої особи, органу опіки та піклування м. Жданівка не заперечував проти заяви заявника. В силу ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає психіатричною хворобою, може бути госпіталізована в психіатричну лікарню також і без усвідомленої згоди, тільки при уяві, що це лікування можливе лише у стаціонарі та встановлення у гр-на тяжкого психічного розладу, якщо створює небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Встановлено, що [PERSON] страждає на: «Виражений психоорганічний синдром за дементним типом складного ґенезу (алкоголізація, побітові чмт, церебральний атеросклероз) з генералізованими судорожними припадками 1-2 рази на місяць», у результаті чого створює небезпеку для себе та оточуючих. Висновком лікарів [PERSON] потребує госпіталізації лише на засадах стаціонару в психіатричному закладі в примусовому порядку, а тому суд вирішив, що заява підлягає задоволенню. В силу ч.1 ст.17 Закону України «Про психіатричну допомогу»перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може бути лише на протязі часу всіх обставин, які послужили основою для проведення госпіталізації. [PERSON] підлягає госпіталізації в Жданівську обласну психіатричну лікарню в примусовому порядку для лікування у стаціонарі, тривалістю протягом наявності обставини, які послужили підставою проведення госпіталізації. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-08 00:00:00

Представник Жданівської обласної психіатричної лікарні просив суд госпіталізувати хвору [PERSON] в психіатричну лікарню до стаціонару в примусовому порядку. Пояснив, що [PERSON] за своїм станом потребує госпіталізації лише у стаціонарі тому, що вона хвора і створює небезпеку для себе та оточуючих. За заявою суд вислухав лікаря, який підтримав заяву головного лікаря психіатричної лікарні та пояснив, що [PERSON] хвора, страждає на: «Параноїдная шизофренія, неперервний тип течії, параноїдний синдром», у результаті чого створює небезпеку для себе та оточуючих. Зараз, за станом здоров’я [PERSON] потребує госпіталізації лише в умовах стаціонару в примусовому порядку. Представник зацікавленої особи, органу опіки та піклування м. Жданівка не заперечував проти заяви заявника. В силу ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає психіатричною хворобою, може бути госпіталізована в психіатричну лікарню також і без усвідомленої згоди, тільки при уяві, що це лікування можливе лише у стаціонарі та встановлення у гр-на тяжкого психічного розладу, якщо створює небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Встановлено, що [PERSON] страждає на: «Параноїдная шизофренія, неперервний тип течії, параноїдний синдром», у результаті чого створює небезпеку для себе та оточуючих. Висновком лікарів [PERSON] потребує госпіталізації лише на засадах стаціонару в психіатричному закладі в примусовому порядку, а тому суд вирішив, що заява підлягає задоволенню. В силу ч.1 ст.17 Закону України «Про психіатричну допомогу»перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може бути лише на протязі часу всіх обставин, які послужили основою для проведення госпіталізації. [PERSON] підлягає госпіталізації в Жданівську обласну психіатричну лікарню в примусовому порядку для лікування у стаціонарі, тривалістю протягом наявності обставини, які послужили підставою проведення госпіталізації. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-08 00:00:00

19.01.2012року позивачка [PERSON] Звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, з 12 грудня 2011року і до закінчення навчання,але не більш ніж досягнення нею 23 річного віку,в розмірі 25% з усіх видів його доходу. В обґрунтовування свого позову [PERSON] посилається на ті обставини що з 01.09.2011 вона навчається у вищому навчальному закладі Українському Державному університеті фінансів та міжнародної торгівлі. Свого власного доходу не має ,находиться на утриманні матері яка надає можливу допомогу, але не може забезпечити її на необхідному рівні. Для отримання освіти її необхідні кошти на проживання, проїзд, харчування. Відповідач [PERSON]А є її батьком. Добровільно сплачувати аліменти не бажає,хоча має таку можливість. Позивачка в судове засідання не заявилась, надала суду заяву розглянути справу у її відсутність,позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не заявився,надав суду заяву розглянути справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Суд , вивчивши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню: -згідно свідоцтва про народження [PERSON] [PERSON]А є її батьком . -згідно довідки [PERSON] є студенткою Українського Державного університету фінансів та міжнародної торгівлі. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу7. Суд враховує ті обставини, що відповідач працює, матеріально забезпечений, має можливість надавати допомогу на період навчання. Приймаючи рішення про розмір аліментів суд враховує, що відповідач має регулярний заробіток, тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти у розмірі 1/4. частини його доходів. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предъявления позову. Позивачка звернулась до суду 19.01.2012року, тому в частині часу стягнення аліментів позов підлягає частковому задоволенню. А тому з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини його доходу, щомісячно, стягнення визначити з 19. січня 2012року, щомісячно на весь період навчання але не більш досягнення донькою 23-х років. На підставі ст.ст. 10,60,212-215 ІДПК України, відповідно до ст.ст. 180-183, 199 -201 СК України, суд, -

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову зазначила, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 04.04.1998 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину –[PERSON], [INFO]. На даний час вона з відповідачем разом не мешкає та останній періодично надає матеріальну допомогу, що ставить її у скрутний стан по утриманню їхньої неповнолітньої дитини. Просила стягнути з відповідача на свою користь щомісяця аліменти на утримання [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш 30 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Позивач у судове засідання не з’явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти стягнення заявленого позивачкою розміру аліментів. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.4), яка знаходиться на утриманні позивачки. Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача щомісячно на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш 30 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Також з відповідача необхідно стягнути судовий збір 214,60 грн. на користь держави. На підставі ст.ст.181,183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Так як відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивачка просить стягнути з нього аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте до суду направив заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлений позов визнає . У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. виходячи з наступного. Судом установлено, що згідно свідоцтва про народження (а.с.4), актовий запис №10 від 05 серпня 2009 року, виданий Скибинською сільською радою Жашківського району Черкаської області, [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. ст. 180-184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-08 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини піля смерті матері [PERSON] Просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном в 2 місяці. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В обгрунтування своїх вимог поклилається на те, що мати померла 10.12.2006 троку в с. Мала Вільшанка Золочівського району Львівської області .Після її смерті залишилось спадкове майно , що складається з земельної ділянки площею 2,3290 га , яка розташована на території Бортківської сільської ради Золочівського району. Однак вона не змогла своєчасно подати заяву про прийняття спадщини так як 25 травня 2007 року у неї стався гіпертонічний криз івона змушена була лікуватись як від цього кризу, так і від інших захворювань до 10.06.2007 року. В середині грудня 2011 року вона звернулась в нотаріальну контору , але нотаріус відмовила їй у оформленні спадщини , покликають на пропуск строку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Бортківська сільська рада подала до суду заяву, в якій просить справу у розглядати у відсутності її представинка . Сільська рада проти позову не заперечує. Таку ж заяву подала і відповідачка [PERSON] Вона позов визнала в повному обсязі.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Матір позивачки [PERSON] померла в с. Мала Вільшанка Золочівського району 10.12.2006 року , що підтверджується копією свідоцтва про смерть \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вона , як це видно з її заповіту 29.08.1990 року , все своє майно заповіла позивачці. Так як [PERSON] з матір`ю хоча і проживала , але не була там зареєстроваана , то вона повинна була на прпотязі 6 місяців з дня її смерті подати заяву в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Цей строк вона пропустила , але довела в судовому засіданні ,що пропустила його з поважних причин . З копій її медичних документів видно , що вона хворіє, перебуває на диспанерному обліку з приводу серцевих захворювань. З 25.05. по 10.06.2007 року перебувала на лікуванні з приводу гіпертонічного кризу. Допитані судом як свідки [PERSON] і [PERSON] , діти позивачки , пояснили , що їх мати хворіє давно. Крім цього вона змушеня була доглядати за батьком , який був паралізований і прикутий до ліжка. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Всі ці обставини підтверджують поважність причини пропуску встановленого законом строку для прийняття спадщини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-08 00:00:00

Заявник звернулася до суду з зазначеною заявою. В обґрунтування заяви вказала, що згідно паспорту і свідоцтва про народження її власне імя [PERSON]. При заповненні трудової книжки 30.05.1974 року помилково її імя було записано [PERSON]. В словнику власних імен імя «Пелагія»і «Поліна»два різних імені. Тому заявник просить задовольнити заявлені нею вимоги та внести виправлення до запису у трудовій книжці, зазначивши правильне імя заявника. У судове засідання заявник не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала заяву у повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України Саксаганського району м.Кривого Рогу у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти заявлених вимог. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована і підлягає повному задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судовому засіданні встановлено, що згідно паспорту і свідоцтва про народження власне імя заявника [PERSON]. При заповненні трудової книжки 30.05.1974 року була допущена помилка: її імя помилково записано [PERSON]. В словнику власних імен імя «Пелагія»і «Поліна»два різних імені. Через помилку в імені в трудовій книжці, заявник не може реалізувати своє право на пенсійне забезпечення. Тому встановлення факту належності заявнику трудової книжки для заявника має юридичне значення, так як служить підставою для реалізації права пенсійного забезпечення. Вимоги заявника підтверджені доказами: паспортом, свідоцтвом про народження. Відповідно до п.6 ст. 258 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином суд дійшов висновку встановити факт належності правовстановлюючого документу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином. Свою позовну заяву позивач пояснює тим, що 13.05.2011 року близько 15-00 години, гр.. [PERSON] перебуваючи в його квартирі, шляхом вільного доступу, таємно, умисно з корисливих мотивів з тумбочки викрала грошові кошти в сумі 600 грн. Згідно вироку Золотоніського міськрайонного суду від 01.08.2011 року [PERSON] визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання встановлено 1 рік іспитового терміну. Під час досудового слідства та судового розгляду справи, ним не було заявлено цивільного позову, щодо відшкодування матеріальних та моральних збитків, завданих йому внаслідок вчинення злочину. Матеріальні збитки завдані йому на суму 600 грн., крім того йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 1500 грн.. Позивач [PERSON] в судовому засідання наполягав на задоволені позовних вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася з невідомих для суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Тому суд рахує за можливе провести заочний розгляд справи та винести заочне рішення суду на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вироку Золотоніського міськрайонного суду від 01.08.2011 року [PERSON] відповідача по справі визнано винною у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді одного року позбавлення волі , на підставі ст. 75 КК України звільнено відповідальності з випробуванням, надавши їй іспитовий строк на один рік. Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Особа яка завдала шкоди, звільняється від відповідальності якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч.1 ст.1667 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Вимога позивача щодо стягнення моральної шкоди підлягає до задоволення у розмірі 1500 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 429,20 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-08 00:00:00

\~ [PERSON] звернулася до суду із вищевказаною заявою, в якій просить встановити факт належності їй трудової книжки серії РОС за № 0326824, виданої адміністрацією колгоспу «Заповіти Ілліча» 31 січня 1977 року. В обґрунтування заяви зазначила, що починаючи з 31 січня 1977 року почала працювати в колгоспі «Заповіти Ілліча» (Краснодарський край РСФРС), де їй було видано трудову книжку, в якій датою народження помилково зазначили 12 січня 1959 рік, в той час як вона народилася 11 січня 1959 року. Вказує на те, що звернувшись до управління Пенсійного фонду України в м. Нетішині з приводу призначення пенсії, зазначена орфографічна помилка викликала непорозуміння у правовідносинах з вказаною установою. [PERSON] в судове засідання не зявилася, згідно поданої заяви справу просить розглянути у її відсутності та задоволити заявлені нею вимоги. Від начальника управління Пенсійного фонду України в м. Нетішині надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника, щодо заявлених вимог не заперечують. Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Як вбачається з даних паспорта, свідоцтва про народження, свідоцтва про укладення шлюбу, датою народження заявниці є 11 січня 1959 року. \~ \~Однак, при заповненні трудової книжки РОС за № 0326824 від 31 січня 1977 року \~датою народження останньої помилково було вказано 12 січня 1959 року. У відповідності до довідки за № 2209, виданої 01.07.2011 року Хмельницьким національним університетом, заявниця навчалася у Хмельницькому технологічному інституті побутового обслуговування з 01.09.1980 року до 01.07.1987 року; наказом № 58-с від 26.12.1980 року була зарахована слухачем підготовчого відділення; наказам № 191-с від 27.07.1981 року зарахована на 1-й курс інженерно-економічного факультету; наказом № 170-с від 01.07.1987 року відрахована з числа студентів в звязку з успішним закінченням навчання. Аналогічні записи за номерами 2, 3, 4 наявні і в трудовій книжці серії РОС за № 0326824, виданої адміністрацією колгоспу «Заповіти Ілліча» 31 січня 1977 року. \~ Даючи оцінку зібраним та дослідженим в судовому засіданні доказам, суд приходить до переконання, що вимоги [PERSON] є підставними і такими, що підлягають до задоволення. Цими доказами установлено, що трудова книжка РОС за № 0326824 від 31 січня 1977 року належить заявниці, встановлення даного факту не повязане з спором про право цивільне, ці вимоги ґрунтуються на вимогах п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, у відповідності до якого в судовому порядку може бути встановлений факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи вищенаведене у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість наведених заявником фактів та досліджених доказів, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved