Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] , яка діє від свого імені та від імені неповнолітньої [PERSON] і [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] селищної ради, [PERSON], [PERSON] районного управління Держкомзему в Чернівецькій області, органу опіки та піклування [PERSON] райдержадміністрації, [PERSON] районного управління архітектури та містобудування [PERSON] РДА про визнання незаконними та скасування рішень [PERSON] селищної ради Путильського району Чернівецької області про надання земельної ділянки, надання дозволу на будівництво індивідуального житлового будинку, про надання земельної ділянки у спільну оренду та поновлення пропущеного з поважних причин строку звернення з позовними вимогами, посилаючись на те, що вона із членами своєї сім»ї, а також відповідачка [PERSON] із своїм сином [PERSON] являються співвласниками квартир №1 та №2 по вул. Українській, 78 смт. Путила. Відповідно до ст. ст. 38, 42 ЗК України вся земельна ділянка, на якій розташований багатоквартирний будинок з господарськими спорудами, передається у власність або у користування співвласникам нерухомого майна. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки з належними до нього господарськими будівлями, та прибудинковими територіями, визначається співвласниками. Однак всупереч чинному законодавству [PERSON] 27 вересня 2001 р. звернулась із письмовою заявою до [PERSON] селищної ради за р. № 235 від 1.10.2001 р. про надання їй дозволу на будівництво житлового будинку на власній земельній ділянці по вул.Українській, 70 розмірами 8мх6м на площі 0,03 га, не узгодивши цього із суміжними співвласниками багатоквартирного будинку як із співкористувачами прибудинкової території. Ніхто з них не давав згоди на будівництво зазначеного будинку [PERSON] На даний час [PERSON] не має законного документу про право власності на земельну ділянку і з нею не укладалось договору оренди на земельну ділянку прибудинкової території. Однак всупереч діючому законодавству рішенням виконкому [PERSON] селищної ради № 168/11 від 5.10. 2001 р. їй було надано дозвіл на будівництво житлового будинку на власній земельній ділянці по вул. Українській, 70 на площі 0,03 га. Позивачка вважає, що вказане рішення виконкому прийняте всупереч їх законним правам та інтересам , як співвласників багатоквартирного будинку та співкористувачів прибудинкової території . Одночасно з боку [PERSON] та [PERSON] селищної ради були грубо порушенні права неповнолітньої [PERSON] , яка являється співвласником багатоквартирного будинку і являється співкористувачем прибудинкової території . Не оформивши належним чином своє право власності на земельну ділянку , [PERSON] всупереч чинному законодавству незаконно побудувала двоповерховий житловий будинок на спільній прибудинковій території , чим суттєво обмежила їх права користування цією земельною ділянкою. Пізніше другою сесією [PERSON] селищної ради п»ятого скликання було прийнято рішення № 35/2-06 від 20.06.2006 року «Про затвердження технічної документації « , затвердивши розмір земельної ділянки у власності [PERSON] площею 0,0332 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Українській 78 смт. Путила. В свою чергу позивачка із своєю родинною оформила право власності на частину земельної ділянки , що складає частину прибудинкової території, і було отримано на неї відповідні державні акти, на підставі яких було здійснено будівництво житлового будинку з магазином . Приватизацію землі і будівництво було узгоджено з [PERSON] , однак у подальшому [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами про визнання незаконними та скасування всіх рішень [PERSON] селищної ради та актів , мотивуючи тим, що були порушені її права та права її неповнолітнього сина , який являється співвласником багатоквартирного житлового будинку і співкористувачем прибудинкової території . Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 12.12.2010 року її позовні вимоги були задоволені і всі рішення [PERSON] селищної ради та державні акти на право власності на земельні ділянки були визнані незаконними з мотивів того , що прибудинкова територія багатоквартирних будинків може передаватись у власність або в користування лише об»єднанню власників згідно ч.1 ст. 42 ЗК України і лише в порядку , передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України від 11.10.2002 року № 1521 «Про реалізацію Законну України «Про об»єднання співвласників багатоквартирного будинку». Виходячи з вищевказаних обставин, позивачі звернулись до [PERSON] селищної ради із заявою про надання їм у спільну сумісну власність земельної ділянки , що являє собою прибудинкову територію будинку загальною площею 0,0728 га, яка була встановлена висновком № 214 будівельно технічної експертизи від 26.03.2010 року , в рамках розгляду справи № 2-221/09 та позовом [PERSON] до них. Рішенням [PERSON] селищної ради четвертої сесії шостого скликання за № 67/4-11 від 09.03.2011 року їм було надано земельну ділянку , розташовану по вул. Українській 78 смт. Путила, площею 0,0135 га, для обслуговування власної квартири № 1 та надвірної будівлі . Земельна ділянка такою ж площею була надана і [PERSON] та [PERSON], при цьому в рішенні не вказано , чому не була розподілена вся прибудинкова територія площею 0,0728 га, і чомусь вказано, що та земельна ділянка , яка передана їм з [PERSON] у спільну оренду , межує з земельними ділянками селищної ради (дорога) та земельною ділянкою [PERSON] Таким чином, з боку [PERSON] селищної ради грубо порушено законодавство відносно рівного розподілу прибудинкової території, включаючи і незаконно захоплену [PERSON] під будівництво житлового будинку земельну ділянку. Про факт існування заяви [PERSON] про надання дозволу на будівництво житлового будинку та про рішення [PERSON] селищної ради № 168/11 від 05.10.2001 року та рішення № 35/2-06 від 20.06.2006 року їм стало відомо тільки в серпні 2009 року , тобто з моменту подання [PERSON] позову до суду , де була копія рішення [PERSON] селищної ради про надання дозволу їй на будівництво житлового будинку, а тому вважає, що строк звернення з позовними вимогами у цій частині ними пропущений з поважних причин. Позивачі вважають, що захопивши частину земельної ділянки з площі прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку № 78 по вул. Українській смт. Путила та збудувавши на цій ділянці власний житловий будинок без узгодження з ними як співвласниками багатоквартирного будинку та співкористувачами прибудинкової території без урахування прав неповнолітньої [PERSON] та не узгодивши це питання з органами державної влади , здійснивши будівництво на земельній ділянці , не маючи на неї встановленого права власності , а також не здійснивши розподіл всієї прибудинкової території будинку № 78 по вул. Українській смт. Путила в рівних частинах площею 0,0728 га, а здійснивши тільки розподіл частини прибудинкової території, [PERSON] та [PERSON] селищна рада грубо порушила їх законні , рівні права як співвласників багатоквартирного житлового будинку та права неповнолітнього співвласника того ж будинку , чим унеможливили вільне користування усією прибудинковою територією. В судовому засіданні позивачка [PERSON], яка діє від свого імені та від імені членів своєї родини , а також її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги у повному обсязі . Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов не визнали , мотивуючи тим, що договір оренди про користування прибудинковою територією були укладені з селищною радою з 20.11.2004 року по 2006 р., а також на 2011 рік. Позивачі знали про будівництво [PERSON] житлового будинку і не заперечували проти цього. Коли [PERSON] приступала до будівництва житлового будинку , в той час не вимагалось рішення про надання земельної ділянки і відповідно не виготовлявся державний акт. [PERSON] не притягалась до адмінвідповільності за самовільне будівництво , а тому відсутні підстави для визнання цього будівництва самовільним, та просить відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] селищної ради [PERSON] позов не визнала і пояснила, що всі рішення селищної ради приймались в межах закону, однак повідомила, що документів на право власності ні на земельну ділянку , ні на будинок побудований [PERSON], немає. Коли поступили заяви від сторін про виділення їм земельних ділянок , їх заяви були розглянуті на сесії селищної ради , [PERSON] були виділенні земельні ділянки для будівництва магазину , а [PERSON] було дозволено будівництво будинку на земельній ділянці розміром 0,03 га. Представник відділу Деркомзему [PERSON] РДА пояснив , що селищна рада приймає рішення на свій розсуд без дотримання вимог закону , а тому всі рішення потрібно скасувати. Представник архітектури та містобудування [PERSON] РДА повідомив, що при розподілі території вимагається згода сусідів. Будівництво будинку [PERSON], якщо було рішення селищної ради, являється законним. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню . Відповідно до ч.1 ст. 42 ЗК України земельні ділянки , на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватись безоплатно у власність або надаватись у користування об»єднанню власників. Порядок використання земельної ділянки , на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки , а також належні до них будівлі , споруди та прибудинкові території визначається співвласниками. При цьому під прибудинковою територією слід розуміти встановлену за проектом поділу території мікрорайону та проектом забудови земельну ділянку багатоквартирної несадибної житлової забудови, необхідну для розміщення й обслуговування жилого будинку та пов»язаних із ним господарських і технічних будівель і споруд , тобто нею є територія під жилим будинком , проїзди та тротуари, озеленені ділянки та ігрові майданчики, майданчики для відпочинку, тимчасового зберігання автомобілів мешканців будинку , для господарських цілей та інші території, пов»язані з утриманням і експлуатацією будинку . Розміри земельних ділянок прибудинкових територій визначаються пропорційно залежно від загальної площі житлових, допоміжних і нежилих приміщень. Нормами земельного законодавства не передбачена можливість передачі у власність окремих співвласників багатоквартирних будинків земельної ділянки, на якій розташований багатоквартирний жилий будинок , або її частини. Таким чином, прибудинкові території розподіляються між землекористувачами залежно від площі житлових та нежитлових приміщень , а не кількості мешканців - співвласників. Як встановлено, приватизовано двоквартирний житловий будинок, в якому квартири № 1 та № 2 приблизно однакової площі , а тому і прибудинкова територія підлягає розподілу порівну, не враховуючи кількості мешканців, в тому числі і неповнолітніх. Виходячи з аналізу цільового призначення земельних ділянок , на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки , та норм ст. 42 ЗК України, в разі приватизації громадянами квартир у такому будинку земельна ділянка як така , що входить у житловий комплекс, може передаватись безоплатно у власність або надаватись у користування лише об»єднанню співвласників будинку , створеного відповідно до ЗУ «Про об»єднання співвласників багатоквартирного будинку» у порядку, передбаченому Постановою КМУ від 11.10.2002 року № 1521 «Про реалізацію Закону України «Про об»єднання співвласників багатоквартирного будинку». Як встановлено в судовому засіданні , відповідно рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 12.12.2010 року були визнані недійсними всі державні акти на право приватної власності на земельні ділянки , як [PERSON] так і [PERSON] як видані з порушенням вищевказаних нормативних актів . Відповідачка [PERSON] також без дотримання вимог ст. 42 ЗК України, ЗУ «Про об»єднання співвласників багатоквартирного будинку» та в порушення Постанови КМУ від 11.10.2002 року № 1521 «Про реалізацію Закону України «Про об»єднання співвласників багатоквартирного будинку» користується займаною нею земельною ділянкою . Суд вважає також за доцільне поновити пропущений [PERSON] строк звернення з позовними вимогами до суду як пропущений з поважних причин , оскільки, як вбачається з її показів, вона бачила, що будинок будується [PERSON], однак про рішення селищної ради про дозвіл на будівництво дізналась лише в 2009 році, коли отримала копію позовної заяви, до якої було додано копію відповідного рішення селищної ради. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial