overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про забезпечення паливом на побутові потреби. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває в трудових відносинах з відповідачем, в зв’язку з чим, він отримує вугілля на пільгових умовах, оскільки мешкає в будинку з пічним опаленням. Відповідач неналежним чином не виконує свої обов’язки по наданню вугілля, в зв’язку з чим виникла заборгованість за перше та друге півріччя 2009 року в розмірі 5,9 тони. Просить суд зобов’язати відповідача забезпечити його вугіллям за 2009 р. у розмірі 5,9 тон. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, наполягає на задоволенні позову в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти задоволення позову. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. 43 Гірничого Закону України, підприємства з видобутку вугілля та вуглебудівні підприємства безоплатно надають вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначається колективним договором пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах: на підземних роботах - не менше ніж 10 років для чоловіків і не менше 7 років 6 місяців - для жінок; на роботах, пов'язаних із підземними умовами, - не менше ніж 15 років для чоловіків і не менше 12 років 6 місяців - для жінок; на роботах технологічної лінії на поверхні діючих шахт чи на шахтах, що будуються, розрізах, збагачувальних та брикетних фабриках - не менше ніж 20 років для чоловіків і не менше 15 років - для жінок. В судовому засіданні встановлено, що позивач працює на підприємстві відповідача, в зв’язку з чим має право на безоплатне надання вугілля на побутові потреби, що є підставою для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за вугіллям. Згідно вимог п. 8.14 Колективного договору, підприємство зобов’язано забезпечити паливом працюючих, пенсіонерів та сімей загиблих на виробництві. Згідно Положення про забезпечення паливом на побутові потреби на державному підприємстві «Донецька вугільна енергетична компанія»ВП «Ш/у «Трудівське»встановлена норма видачі пального на рік 5,9 тонна одне домоволодіння або квартиру. Згідно довідки ВП «Шахта Трудівська» ДП «ДВЕК»№ 329 –[PERSON], який мешкає за адресою: м. Донецьк-39, вул. Петровського, 298-а, дійсно не було вивезено побутове паливо за 2009 р. у розмірі 5,9 тони. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про забезпечення паливом на побутові потреби. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебував в трудових відносинах з відповідачем, в зв’язку з чим, він отримував вугілля на пільгових умовах, оскільки мешкає в будинку з пічним опаленням. Відповідач неналежним чином не виконує свої обов’язки по наданню вугілля, в зв’язку з чим виникла заборгованість за перше та друге півріччя 2009 року в розмірі 5,9 тони. Просить суд зобов’язати відповідача забезпечити його вугіллям за 2009 р. у розмірі 5,9 тон. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, наполягає на задоволенні позову в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти задоволення позову. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. 43 Гірничого Закону України, підприємства з видобутку вугілля та вуглебудівні підприємства безоплатно надають вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначається колективним договором пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах: на підземних роботах - не менше ніж 10 років для чоловіків і не менше 7 років 6 місяців - для жінок; на роботах, пов'язаних із підземними умовами, - не менше ніж 15 років для чоловіків і не менше 12 років 6 місяців - для жінок; на роботах технологічної лінії на поверхні діючих шахт чи на шахтах, що будуються, розрізах, збагачувальних та брикетних фабриках - не менше ніж 20 років для чоловіків і не менше 15 років - для жінок. В судовому засіданні встановлено, що позивач працював на підприємстві відповідача, в зв’язку з чим має право на безоплатне надання вугілля на побутові потреби, що є підставою для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за вугіллям. Згідно вимог п. 8.14 Колективного договору, підприємство зобов’язано забезпечити паливом працюючих, пенсіонерів та сімей загиблих на виробництві. Згідно Положення про забезпечення паливом на побутові потреби на державному підприємстві «Донецька вугільна енергетична компанія»ВП «Ш/у «Трудівське»встановлена норма видачі пального на рік 5,9 тонна одне домоволодіння або квартиру. Згідно довідки ВП «Шахта Трудівська» ДП «ДВЕК»№ 384 - [PERSON], який мешкає за адресою: м. Донецьк, вул. Максимільянівська, 40, дійсно не було вивезено побутове паливо за 2009 р. у розмірі 5,9 тони. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про забезпечення паливом на побутові потреби. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває в трудових відносинах з відповідачем, в зв’язку з чим, він отримує вугілля на пільгових умовах, оскільки мешкає в будинку з пічним опаленням. Відповідач неналежним чином не виконує свої обов’язки по наданню вугілля, в зв’язку з чим виникла заборгованість за перше та друге півріччя 2009 року в розмірі 5,9 тони. Просить суд зобов’язати відповідача забезпечити його вугіллям за 2009 р. у розмірі 5,9 тон. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, наполягає на задоволенні позову в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти задоволення позову. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. 43 Гірничого Закону України, підприємства з видобутку вугілля та вуглебудівні підприємства безоплатно надають вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначається колективним договором пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах: на підземних роботах - не менше ніж 10 років для чоловіків і не менше 7 років 6 місяців - для жінок; на роботах, пов'язаних із підземними умовами, - не менше ніж 15 років для чоловіків і не менше 12 років 6 місяців - для жінок; на роботах технологічної лінії на поверхні діючих шахт чи на шахтах, що будуються, розрізах, збагачувальних та брикетних фабриках - не менше ніж 20 років для чоловіків і не менше 15 років - для жінок. В судовому засіданні встановлено, що позивач працює на підприємстві відповідача, в зв’язку з чим має право на безоплатне надання вугілля на побутові потреби, що є підставою для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за вугіллям. Згідно вимог п. 8.14 Колективного договору, підприємство зобов’язано забезпечити паливом працюючих, пенсіонерів та сімей загиблих на виробництві. Згідно Положення про забезпечення паливом на побутові потреби на державному підприємстві «Донецька вугільна енергетична компанія»ВП «Ш/у «Трудівське»встановлена норма видачі пального на рік 5,9 тонна одне домоволодіння або квартиру. Згідно довідки ВП «Шахта Трудівська» ДП «ДВЕК»№ 359 –[PERSON], який мешкає за адресою: м. Донецьк, вул. Мелітопольська, 26, дійсно не було вивезено побутове паливо за 2009 р. у розмірі 5,9 тони. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-19 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 04 липня 1987 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Брянківського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №253 від 04.07.1987р. Посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачкою були припинені остаточно в червні 2011 року, сім’я фактично розпалася, причиною розпаду сім’ї послужило, те, що у них на ґрунті непорозуміння постійно виникали сварки та скандали, позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб. Від сторін надійшли відповідні заяви, у яких позивач позов підтримав, відповідачка позов визнала, при цьому сторони просили розглянути справу без їх участі. Визнання позову як таке, що не суперечить закону та не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів, судом прийняте. Дослідивши матеріали справи, суд визнає, що позов підлягає задоволенню. При цьому суд виходив з того, що сторони категоричні у своєму прагненні розірвати шлюб і на примирення не згодні. У відповідності до положень ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки має інвалідність ІІ-ї групи, і ця обставини належним чином підтверджена відповідною довідкою (а.с.4). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-19 00:00:00

23 лютого 2012 року [PERSON] звернулася до суду з вимогою про розірвання шлюбу, зареєстрованого з відповідачем 30 вересня 2000 року. В обґрунтування позову зазначила, що за період спільного подружнього життя дружної родини не створили, втратили почуття любові, поваги і взаєморозуміння, між ними склалися неприязні стосунки. Крім того, спільне господарство не ведеться, сім’я фактично не існує. Примирення та збереження шлюбу неможливе. Має на утриманні малолітню доньку [INFO]. В судове засіданні позивачка не з’явилася, але через канцелярію суду надала заяву за змістом якої, свої позовні вимоги підтримала та просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з’явився, але через канцелярію суду надав заяву, за змістом якої, позов визнав та просив провести розгляд справи за його відсутності. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30 вересня 2000 року. Внаслідок відсутності взаєморозуміння та злагоди між сторонами сім’я розпалась. Шлюбні відносини фактично припинені. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання суперечить інтересам позивачки. За ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити прізвище «Бондаренко». Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 24, 110, 112 СК України, п.7 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання за ним права власності на спадкове майно, зокрема: житловий будинку № 15 по вулиці Левченка в с. Жолобне Новоград-Волинського району Житомирської області, що належав його матері, яка померла. Свої вимоги обґрунтовував тим, що після смерті останньої, як спадкоємець за законом він частково прийняв спадщину, однак йому було відмовлено державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на вище вказаний житловий будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього. Мати за життя не оформила свідоцтва про право власності на будинок, хоча він за нею рахувався. З метою захисту своїх спадкових прав він звернувся до суду з цим позовом. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, які просила задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи сільська рада повідомлена належним чином, у заяві до суду сільський голова просив справу розглянути у відсутності їх представника, позов визнали, а тому суд ухвалив за можливе про розгляд справи у його відсутності. Доповівши про зміст позовних вимог, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, що знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов до наступного. Встановлено, що 25.11.2002 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її смерть (а.с.3). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається у тому числі і з житлового будинку № 15 по вулиці Левченка в с. Жолобне Новоград-Волинського району Житомирської області. Позивач, як спадкоємець за законом, частково прийняв спадщину, однак, отримати свідоцтва про право на спадщину не зміг через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок, що стверджується копією постанови Новоград-Волинської державної нотаріальної контори Житомирської області від 10.02.2012 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с.15). Відповідно до положень ст. ст. 100, 101 ЦК УРСР, 1963 року, громадяни могли мати у власності житловий будинок, причому глава 10 «Особиста власність»цього ж Кодексу не пов’язувала наявність такого права з його обов’язковою державною реєстрацією. Із копії довідки Жолобненської сільської ради Новоград-Волинського району за від 26.10.2011 року слідує, що згідно погосподарської книги житловий будинок № 15 по вулиці Левченка в с. Жолобне Новоград-Волинського району Житомирської області, рахується за померлою [PERSON] (а.с.13). Згідно копії технічного паспорта вказаний будинок 1980 року побудови (а.с.10-11). Враховуючи ту обставину, що будинок побудований до 05.08.1992 року, суд приходить до висновку, що позивач не може належним чином оформити право власності на житловий будинок в порядку спадкування відповідно до «Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків …», затвердженого постановою КМ України від 09.09.2009 року № 1035, а тому задовольняє позов та визнає за ним право власності на житловий будинок № 15 по вулиці Левченка в с. Жолобне Новоград-Волинського району Житомирської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-19 00:00:00

До суду звернувся Золотоніський міжрайонний прокурор в інтересах Третьої міської лікарні швидкої медичної допомоги м. Черкаси з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. Свій позов прокурор мотивує тим, що 31 січня 2010 року близько 11 години 00 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем ВАЗ-2103по автодорозі Золотоноша-Черкаси-Сміла-Уманьпроявив неуважність та здійснив зіткнення з автомобілем Мерседес - Бенс 124, у результаті ДТП потерпіла [PERSON] отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості та перебувала на стаціонарному лікуванні на протязі 10 ліжко-днів за рахунок Третьої Черкаської міської лікарні швидкої медичної допомоги. На даний час затрачені кошти Третьої міської лікарні швидкої медичної допомоги на лікування потерпілої [PERSON] [PERSON] не відшкодовані, тому прокурор звернувся до суду з даним позовом. Прокурор Шпильовий Р.Д. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд стягнути з [PERSON] 1210 (одна тисяча двісті десять) гривень 00 копійок на користь Третьої міської лікарні швидкої медичної допомоги м. Черкаси. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, згідний сплатити 1210 (одну тисячу двісті десять) гривень 00 копійок на користь Третьої міської лікарні швидкої медичної допомоги м. Черкаси. Суд, заслухавши думку відповідача, який не заперечував проти задоволення позову, приходить до висновку , що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Відповідно ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин зобовязана відшкодувати витрати лікувальному закладу на лікування потерпілого від злочину. Згідно вироку Золотоніського міськрайонного суду від 31.03.2012 року [PERSON] визнаний винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України . [PERSON] не відшкодував в добровільному порядку на даний час витрати повязані з лікуванням потерпілої по кримінальній справі [PERSON] лікувальній установі, але суму позову визнав в судовому засіданні в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності йому рішення Червонозаводської райради Харківської області за номером 207/5 від 17.06.1976 року , виданого для оформлення права власності на побудований гараж по вул.. Зеленій , 62 в м. Харкові. В обґрунтування заяви зазначив, що він мешкав за адресою : [ADDRESS] , з 1960 по 1990 роки самовільно побудував на прибудинковій території в 1972 року капітальний гараж розміром 4,0х6,0 м . Восени 1976 року при зверненні до Червонозаводської райради Харківської області з проханням його узаконити, [PERSON] видано рішення за номером 207/5 від 17.06.1976 року про узаконення вищевказаного гаражу. В жовтні 2011 року він звернувся до КП «ХМ»БТІ» з проханням виготовити технічний паспорт на гараж по вул. Зеленій , 62 в м. Харкові , який було видано. Однак в видачі свідоцтва про право власності на гараж йому було відмовлено , в зв,язку з тим, що в рішенні Червонозаводської райради Харківської області за номером 207/5 від 17.06.1976 року неправильно вказано по батькові заявника , замість «Олександрович» , вказано «Олексійович». Факт того , що гараж побудований заявником підтверджується наступними документами: довідкою з місця мешкання , виданою КП «Жилкомсервіс» дільниця №61 Червонозаводського району м. Харкова, про те , що заявник мешкав по вул.. Зеленій , 62 кв .1 в м. Харкові з 1960 по 1990 роки ; постановами про накладення адміністративного штрафу за самовільну побудову гаражу по вул.. Зеленій , 62 в м. Харкові виписаних на ім.,я [PERSON] ;копією паспорту на ім.,я [PERSON]. В судове засідання заявник не з,явився надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник зацікавленої особи Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не з,явився , причини неявки суду не повідомив , про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини . Судом встановлено, що гараж , який розташований в м. Харкові по вул.. Зеленій,62 належить заявнику , що пітверджується технічним паспортом КП «ХМ БТІ». Відповідно до рішення Червонозаводської райради Харківської області від 17.06.1976 року за №207/5 гараж [PERSON] по вул.. Зеленій ,62 узаконено , але в рішенні райради вказано , що побудував спірний гараж - [PERSON] «Олексійович», замість [PERSON] «Олександровича». Факт того , що гараж побудований заявником підтверджується наступними документами: довідкою з місця мешкання , виданою КП «Жилкомсервіс» дільниця №61 Червонозаводського району м. Харкова, про те , що заявник мешкав [ADDRESS] з 1960 по 1990 роки ; постановами про накладення адміністративного штрафу за самовільну побудову гаражу по вул. Зеленій , 62 в м. Харкові виписаних на ім.,я [PERSON] ;копією паспорту на ім.,я [PERSON]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Встановлення даного факту потрібно заявнику для отримання свідоцтва про право власності на гараж. Таким чином, суд прийшов до висновку , що заява [PERSON] законна , обґрунтована , тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-19 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями № 16 по вул. Жовтневій в с. Киянка Новоград-Волинського району Житомирської області, який належав [PERSON]. В обґрунтування позову зазначає, що 03 грудня 2008 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складалась з житлового будинку з господарськими будівлями № 16 по вул. Жовтневій в с. Киянка Новоград-Волинського району Житомирської області. За життя [PERSON] склала заповіт на все своє майно, посвідчений секретарем Киянської сільської ради, на її імя. Вона являється єдиною спадкоємицею на майно померлої. Проте як спадкоємець, не може зареєструвати право на спадщину, оскільки право власності на зазначений житловий будинок належним чином за спадкодавицею зареєстровано не було. Чинне на час будівництва будинку законодавство передбачало, що індивідуальне житлове будівництво здійснюється з метою забезпечення житловою площею громадян та членів їх сімей, яким в установленому законом порядку надано в безстрокове користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку. В особистій власності громадян можуть бути в тому числі і житловий будинок. Таким чином будинок № 16 по вул. Жовтневій в с. Киянка Новоград-Волинського району був побудований з дотриманням чинного на час будівництва порядку забудови житлових будинків. Через відсутність правовстановлюючого документу на зазначений будинок на імя спадкодавця їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок № 16 по вул. Жовтневій в с. Киянка Новоград-Волинського району Житомирської області, що підтверджується постановою державного нотаріуса Новоград-Волинської державної нотаріальної контори Житомирської області [PERSON] від 23 лютого 2012 року. Оскільки фактично цей будинок належав померлій, однак остання не оформила на нього право власності та не отримувала правовстановлюючі документи, виникла необхідність визнати за [PERSON] право власності на будинок для оформлення спадщини. Позивач у судове засідання не зявилася. Надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради до суду також не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Врахувавши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, та давши їм належну оцінку, враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає його та задовольняє позов. На підставі ст.ст. 316, 317, 328, 1218, 1222, 1223, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 15, 57-60, 174, 212-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилося двоє дітей: донька Вероніка, [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Відповідач не приймає участі у вихованні дітей та їх матеріальному забезпеченні. Усі обовязки щодо виховання та утримання їхніх дітей позивачка несе самостійно. Вважає, що він, як батько, повинен матеріально допомагати дітям. В звязку з цим, просить стягувати з відповідача на утримання дітям аліменти у розмірі 800 грн. на обох дітей, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позивач подала до суду заяву, в якій просила слухати справу без її участі та без технічного фіксування судового процесу, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши причин неявки, хоча був своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання через оголошення в пресі і,

Outcome: approved