Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

Відповідач мешкає за адресою: м. Попасна вул..Ціолковського б. 23 кв.10, а 29.02.2008 року відповідач придбав 49/100 часток квартири № 15 в цьому ж будинку у гр..[PERSON] за договором дарування. 51/100 частка квартири № 15 знаходиться у комунальній власності Попаснянської міської ради. Позивач, стверджуючи, що відповідач здійснював підключення квартири № 10 , в який він мешкає, із квартири № 15 і таким чином користувався електроенергією. 14.12.2010 року контролерами Попаснянського РЕМ було знято покази електролічильника в квартирі № 15 і тому, стверджуючи, що саме відповідач використовує електроенергію в квартирі № 15 , позивач просить стягнути з нього заборгованість за користування електроенергією у сумі 1416 грн.59 коп., яка утворилась за період з 01.12.2006 року по 14.12.2010 року, а також витрати, понесені на оплату держмита, у розмірі 51грн., та 120 грн. за інформаційно-технічне забезпечення розгляду судом цивільної справи. Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, просив задовольнити позов. Представник відповідача позов не визнав, посилаючись на те, що ствердження представника позивача про те, що він користується електроенергією із квартири [ADDRESS] не підтверджуються і цей факт не може бути достовірним, так як він придбав тільки 49/100 часток цієї квартири у 2008 році, а до цього ця квартира знаходилась у зруйнованому стані, в цій квартирі перебували неблагополучні особи без постійного місця проживання, до квартири був відкритий доступ, так як вхідні двері у квартирі не мали замка. Також відповідач заперечував щодо періоду, за який нарахована суму боргу, так як у період з 07.04.2007 року до 14.12.2010 року контролерами РЕМ ні разу не було знято показання лічильника, хоча до квартири був відкритий доступ. Тому відповідач просив відмовити в задоволенні позову позивачу, посилаючись на недоведеність позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідач дійсно придбав у гр..[PERSON] 49/100 часток квартири [ADDRESS] , і що сам відповідач підтвердив у судовому засіданні. При цьому, відповідно до витягу з реєстру права власності на нерухоме майно / а.с.29,30/ дійсно квартира [ADDRESS] на праві часткової власності [PERSON] та Попаснянській територіальній громаді. Особистий рахунок, доданий позивачем до позову / а.с.4/ складений на ім.»я [PERSON] і всі зазначені в даному особистому рахунку відомості стосуються абонента, тобто як зазначено позивачем - абонента [PERSON] . Суд зазначає також, що із наданого особистого рахунку вбачається, що у період з 07.04.2007 року до 30.06.2010 року квартиру № 15 контролери РЕМ не відвідували і тільки з 30.06.2010р. до 09.12.2010р. у особовому рахунку значаться відмітки про те, що абонент або відсутній або не мешкає, при цьому, абонентом зазначений гр..[PERSON] Ніяких відомостей про те, як використовує свою частку спірної квартири Попаснянська міська рада позивач не надає. Тобто із наданих позивачем доказів неможливо встановити який власник і в який спосіб використовував електроенергію в квартирі № 15. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] працівники Попаснянського РЕМ в судовому засіданні поясняли, що 14.12.2010 р. виконували завдання по заміні електролічильника в квартирі № 10 у [PERSON] і було завдання на перевірку лічильника в квартирі № 15. Ніяких приладів для незаконного підключення виявлено не було. Згідно ст.1 ЗУ «Про електроенергетику»: - постачання електричної енергії - надання електричної енергії споживачу за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору; - споживачі енергії - суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю; Договору на споживання електроенергії [PERSON] позивач також не надає. Так, ствердження представника позивача про те, що [PERSON] здійснював підключення квартири № 10 , в який він мешкає, із квартири № 15 і таким чином користувався електроенергією з боку позивача нічим не доведені, а його припущення не може були доказуванням згідно вимог ст..60 п.4 ЦПК України. Також суд зазначає про те, що у відповідності зі ст..58 ЦПК України належними є докази, що містять інформацію щодо предмета доказування, а із представлених матеріалів /доказів/ з боку позивача вбачається, що абонентом, що використовує електроенергію в квартирі [ADDRESS] являється гр..[PERSON] і тому суд вважає, що при таких обставинах позивач не довів, що [PERSON] взагалі може бути відповідачем по данній справі. Тому, суд вважає, що ствердження представника позивача, про те, що [PERSON] здійснював підключення квартири № 10 , в який він мешкає, із квартири № 15 і таким чином користувався електроенергією і тому зобовязаний сплатити заборгованість за використану електроенергію з боку позивача нічим не доведені і тому поданий позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного, «Правил користування електроенергією для населення», затверджених постановою КМУ від 26.07.99р. № 1357, положень ЗУ «Про електроенергетику»,

Outcome: dismissed