Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про зобов»язання вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно договору купівлі-продажу від 04.10.1999 року вона купила у [PERSON] квартиру [ADDRESS] Разом із квартирою [PERSON] передала їй у володіння і кімнату №29 в підвалі, що розташований під будинком №4 по вул..Героїв Чорнобиля в м.Лубни Полтавської області, яким вона володіла, оскільки при будівництві будинків №4, №6 та №8 по вул..Героїв Чорнобиля під будинком №4 було збудовано підвальне приміщення та кімнати підвалу були закріплені за жильцями будинків за квартирою №16 будинку №6, яка на даний час належить їй,була закріплена кімната підвалу №29). Дана кімната підвалу була зачинена на навісний замок, ключ від якого знаходиться у неї. У жовтні 2010 р. вона з»ясувала, що дану кімнату підвалу неправомірно, самовільно, без її дозволу захватила [PERSON], яка проживає в [INFO]. Вона замінила замок на дверях кімнати підвалу та стала нею користуватись. Крім неправомірно зайнятої її кімнати підвалу [PERSON] користується ще іншою кімнатою у даному підвалі. На її неодноразові прохання звільнити її кімнату №29 підвалу [PERSON] відмовилась це зробити, кожного разу змінюючи мотивацію відмови. 22.03.2011 року вона звернулась до голови будинкового комітету будинків №№4,6 та 8 вул.Героїв Чолрнобиля м.Лубни [PERSON], яка разом з секретарем будинкового комітету [PERSON] склали акт, яким зафіксували факт того, що кімната підвалу, яка самовільно та неправомірно зайняла [PERSON], закріплена за квартирою №16 будинку №4 по вул.. Героїв Чорнобиля м.Лубни, перебуває у її володінні як власниці вищевказаної квартири. В добровільному порядку [PERSON] відмовляється звільнити вказану кімнату підвалу, а тому вона змушена звернутись з даним позовом до суду. Позивачка прохала суд винести рішення, яким зобов»язати [PERSON] звільнити кімнату підвалу №29, яка розташована в підвалі будинку №4 по вул..Героїв Чорнобиля в м.Лубни Полтавської області. Також прохала стягнути з відповідачки на її користь понесені нею судові витрати. В судовому засіданні позивачка та прокурор, який приймав участь у справі, заявлені позовні вимоги підтримали, пояснивши суду, що [PERSON] самовільно зайняла підвальну кімнату і на пропозицію позивачки у встановлений строк її не звільнила. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала, пояснивши суду, що [PERSON] підвальною кімнатою №29 в їхньому будинку не користувалась, а тому вона і зайняла цю кімнату, оскільки її підвальне приміщення не придатне для користування. Представник третьої особи по справі, Лубенської міської ради в судове засідання не з»явився. Голова міської ради звернувся до суду з заявою в якій прохав справу розглядати без участі представника міської ради, покладаючись на розсуд суду. Заслухавши сторони, покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.398 ЦК України, володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом. За ст.400 ЦК України, недобросовісний володілець зобов»язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов»язку заінтересована особа має право пред»явити позов про витребування цього майна. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 04.10.1999 року позивачка [PERSON] купила у [PERSON] квартиру [ADDRESS] Разом із квартирою [PERSON] передала їй у володіння і кімнату №29 в підвалі, що розташований під будинком №4 по вул..Героїв Чорнобиля в м.Лубни Полтавської області, яким вона володіла, оскільки при будівництві будинків №4, №6 та №8 по вул..Героїв Чорнобиля під будинком №4 було збудовано підвальне приміщення та кімнати підвалу були закріплені за жильцями будинків ( за квартирою №16 будинку №6, яка на даний час належить позивачці, була закріплена кімната підвалу №29). Дана кімната підвалу була зачинена на навісний замок, ключ від якого знаходиться у позивачки. У жовтні 2010 р. позивачка [PERSON] з»ясувала, що дану кімнату підвалу неправомірно, самовільно, без її дозволу зайняла [PERSON], яка проживає в [INFO]. Вона замінила замок на дверях кімнати підвалу та стала нею користуватись. Крім неправомірно зайнятої кімнати підвалу №29 [PERSON] користується ще іншою кімнатою у даному підвалі. Свідки [PERSON]- голова будинкового комітету та [PERSON] підтвердили суду, що кімната підвалу за нинішнім №29, що знаходиться у будинку №6 по вул..Героїв Чорнобиля з самого початку заселення була закріплена за кв.№16 будинку №6 [PERSON] і остання суду вказувала, що тривалий час поживала в квартирі, яка на даний час належить [PERSON], так як вона належала її сестрі, [PERSON] і при цьому користувалася вказаним підвальним приміщенням. Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Крім цього, позивачкою по справі було понесено судові витрати по сплаті судового збору та ІТЗ судового процесу в розмірі 45,50 грн. (а.с.4,5 ), які також підлягають стягненню з відповідачки на користь позивачки, на підставі ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved