Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги позивача не визнала і пояснила суду, що після смерті матері відповідача [PERSON] залишилося спадкове майно-житловий будинок та надвірні будівлі в [ADDRESS] , які вона заповіла в рівних долях відповідачу та його сестрам [PERSON] , [PERSON] , внучці [PERSON] та дружині покійного брата [PERSON] . Відповідач та [PERSON] встановили право власності на свої долі в спадщині. Позивач [PERSON] прийняла спадщину. Покійні [PERSON] та [PERSON] за життя не прийняли спадщину та не відмовилися від спадщини в установлений законом строк на користь позивача. На даний час відповідач є єдиним спадкоємцем першої черги по закону на 40/100 спадкового майна його померлих сестер [PERSON] та [PERSON] . Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] . Позивач [PERSON] підтримала свої позовні вимоги і пояснила суду, що [INFO] померла її баба [PERSON] . 08 листопада 1988 року [PERSON] залишила нотаріально посвідчений заповіт, яким належний їй житловий будинок [ADDRESS] заповіла в рівних долях [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та їй. Після смерті [PERSON] вона прийняла спадкове майно, оскільки проживала разом з спадкодавцем та зареєстрована в спадковому будинку з 1957 року по даний час. Рішенням Рівненського міського суду від 10 квітня 1991 року за позовом [PERSON] та [PERSON] до неї, їм було продовжено строк для прийняття спадщини і визнано право кожного на 20/100 частин житлового будинку. У мотивувальній частині рішення зазначено, що [PERSON] та [PERSON] відмовилися від належної їм долі у спадщині на її користь. Із листа Першої Рівненської державної нотаріальної контори від 07.04.2011 року їй стало відомо проте, що знову відкрита спадщина, про прийняття якої за законом звернувся [PERSON] , який вже оформив своє право на 20/100 частин житлового будинку. Свою частку на 20/100 частин будинку вона не оформила. Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно 60/100 частин житлового будинку по [ADDRESS] , померлого [INFO] спадкодавця [PERSON] . Суд заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі приходить до наступного: За нотаріально посвідченим заповітом від 08 вересня 1988 року, посвідченим державним нотаріусом Першої Рівненської державної нотаріальної контори Олинець Т.І.- [PERSON] , яка померла [INFO] , заповіла належний їй на приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] в рівних долях [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , тобто по 20/100 частини будинку кожному. В описовій частині рішення Рівненського міського суду від 10 квітня 1991 року зазначено, що притягнуті до участі у справі як треті особи [PERSON] та [PERSON] заявили, що вони відмовляються від належної їм спадщини на користь [PERSON] . Відповідно до ст.ст. 525, 549, 553, 554 ЦК України 1963 року, який був чинним на час смерті спадкодавця [PERSON] днем відкриття спадщини є день смерті спадкодавця, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Спадкоємець за законом або заповітом вправі відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або заповітом. Вважається, що відмовився від спадщини також спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини /ст. 549 ЦК України 1963 року/. У разі не прийняття спадщини за законом або заповітом, його частка переходить до спадкоємців за законом і розподіляється між ними в рівних долях. Спадкодавець [PERSON] померла [INFO] . Позивач [PERSON] прийняла свою долю спадщини-20/100 частин будинку, так-як фактично вступила у володіння спадковим майном. Піврічний строк відмови від спадщини на даний час померлими [PERSON] та [PERSON] , які за життя не прийняли спадщину та не відмовилися в установлений законом строк від спадщини на користь позивача закінчився 08 травня 1990 року. Мотивувальна частина рішення суду не має обов`язкового значення. За таких обставин позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають до задоволення частково. Відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] понесені нею судові витрати по справі пропорційно до задоволених позовних вимог по сплаті державного мита в розмірі 566 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved