Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-16 00:00:00

Позивач у жовтні 2011 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором № 223-08Е від 25.06.2008 року у розмірі 120892,18 грн.; з ПАТ Акцент банк, [PERSON] солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 200,00 грн.; з [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 1950,00 грн. за надання юридичних послуг та витрат, повязаних з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права. Судові витрати також просив покласти на [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № 223-08Е від 25.06.2008 року відповідачка [PERSON] отримала кредит 30000 грн., зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 34,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.06.2010 року. Проте, в порушення умов договору відповідачка [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги до відповідачки [PERSON], що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, у звязку з чим вони є солідарними відповідачами за предявленим до стягнення боргом. Відповідно до заяви представник позивача просив слухати справу без його участі. Позовні вимоги підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання у справі не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, у зв'язку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Договору № 223-08Е від 25.06.2008 року відповідачка [PERSON] отримала кредит 30000 грн., зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 34,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.06.2010 року. У звязку з неналежним виконанням відповідачкою [PERSON] умов договору № 223-08Е від 25.06.2008 року заборгованість за ним станом на 07.10.2011 р. склала 121092,18 грн., в тому числі 19785,71 грн. заборгованість за кредитом; 37267,93 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 0,00 грн. заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 64038,54 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 0,00 грн. штраф (фіксована часина); 0,00 грн. штраф (процентна складова). Зобовязання Позичальника, що випливали зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитом такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та правову допомогу, підлягають стягненню з відповідачів на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved