Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-22 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи тим, що в належній йому трудовій книжці його дата народження вказано «01 січня 1958 року», в той час як відповідно до паспорту його дата народження «03 січня 1958 року». В судовому засіданні заявник підтримав заяву та пояснив, що коли він звернувся до управління Пенсійного фонду України в Овруцькому районі Житомирської області, йому відмовили у прийнятті документів для оформлення пенсії, так як є розбіжності в документах. В даний час заявник готує необхідні документи для отримання пенсії за віком, тому йому необхідно встановити факт належності йому трудової книжки. Представник зацікавленої особи - управління Пенсійного фонду України у Овруцькому районі Житомирської області в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи у його відсутність не клопотав. Суд, вислухавши пояснення заявника, показання свідка [PERSON], перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Із паспорта серії ВМ 259940 виданого на імя [PERSON] судом встановлено, що датою народження заявника є «3 січня 1958 року». Із трудової книжки БТ-1 №0119972, яка видана на імя [PERSON] дата народження вказана «01 января 1958 года». Із довідки ПСК «Овруцького лісовиробничого торгівельного підприємства» Овруцької райспоживспілки №7-05.12.2011 р. вбачається, що « приказом №58 от 13 сентября 1978 г. по Овручскому Лесопроизводственному участку Житомирского Облкооплесстройхозторга. П.4 Зачислить станковим пилоцеха с 11 сентября 1978 г. Хмелевского Николая Александровича со сдельной оплатой труда по 2 разряду». Даний запис збігається із записом у трудовій книжці БТ-1 №0119972, яка видана на імя [PERSON]. Із показів свідка [PERSON] судом встановлено, що вона знає заявника дуже давно, являється його сусідкою і його день народження вони завжди святкують 3 січня. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність правдивостісті фактів, повідомлених свідком. Дані про її заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, його показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Дослідивши докази, що є у справі суд вважає встановленим той факт, що дійсно трудова книжка БТ-1 №0119972, яка видана на імя [PERSON] заповнена 18 вересня 1974 року з датою народження «01 січня 1958 року» належить [PERSON] [INFO], а при її оформленні була допущена помилка в даті народження заявника, Відповідно до Постанови Пленуму № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»- при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.256 ЦПК України факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Як вбачається із довідки ПСК «Овруцького лісовиробничого торгівельного підприємства» Овруцької райспоживспілки №7-05.12.2011 р., у звязку з реорганізацією рішенням зборів Ради Укоопспілки у 2003 році «Овручский ЛПУ» був переданий у підпорядкування Овруцької райспоживспілки і переіменований на «підприємство споживчої кооперації «Овруцьке лісовиробниче торгівельне підприємство» Овруцької райспоживспілки. Таким чином, організація, яка видала трудову книжку, не має можливості внести до неї відповідні виправлення. Із п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України видно, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, якщо відповідні виправлення не має можливості внести до документу організація, яка видала документ. Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви і має підстави для задоволення вимог, оскільки встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення та необхідне для оформлення пенсії.

Outcome: approved