overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадщину за законом, посилаючись на те, що 09 грудня 2000 року померла її мати, [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина у вигляді будинку № 55, розташованого по вул.Фрунзе у с.Оленівка Волноваського району Донецької області, який належав матері на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. Окрім позивача, спадкоємцями за законом є відповідачі [PERSON] та [PERSON], які відмовилися від прийняття спадщини. На час смерті спадкодавця позивачка мешкала разом з матір*ю, а після її смерті постійно проживає у зазначеному будинку, здійснює його поточний ремонт, сплачує комунальні платежі. Вона вважає, що фактично прийняла спадщину, тому просить визнати за нею право власності, в порядку спадкування, на будинок № 55 по вул.Фрунзе у с.Оленівка Волноваського району Донецької області. В судове засідання позивачка не з*явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов визнали. Відповідач [PERSON] селищна рада Волноваського району Донецької області надіслала суду листа, в якому просить справу розглянути у відсутності представника, позов визнає. Суд, заслухавши пояснення відповідачів, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] померла 09.12.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про її смерть. Згідно свідоцтва про народження позивачки, [PERSON] народилася [INFO] та її матір*ю записано [PERSON]. Зміна прізвища позивачки з [PERSON], на- Бут підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу з [PERSON] 08 березня 1975 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно довідки [PERSON] селищної ради від 04.10.2011 року, [PERSON] постійно проживала разом з матір*ю з 1998 року по день смерті, до 09.12.2000 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З відповіді Волноваської держнотконтори від 23.11.2011 року на запит суду вбачається, що після смерті [PERSON] Волноваською держнотконторою не відкривалося спадкової справи, свідоцтв про право на спадщину не видавалося, що свідчить про те, що ніхто зі спадкоємців з заявами про отримання спадщини не звертався. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] свідчив, що позивачка є його дружиною. З 1998 року по теперішній час дружина мешкає в будинку, який належав її матері, [PERSON] На день смерті вона мешкала разом з матір*ю, здійснювала за нею нагляд. Після смерті матері вона проживає в будинку, здійснює його поточний ремонт, сплачує комунальні платежі. Свідок [PERSON] дав аналогічні свідчення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, судом встановлено, що позивачка є спадкоємицею першої черги після смерті матері, [PERSON] На час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем, від спадщини не відмовилася, згідно ст. 1268 ч.3 ЦК України, спадщину фактично прийняла, інших спадкоємців немає, тому її позовні вимоги підлягають задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі ст.ст.328, 1218, 1261, 1268 України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

02.11.2011 року заявник [PERSON] звернувсь до суду з вищезазначеною заявою, з тих підстав, що він є рідним сином [PERSON], яка визнана судом недієздатною, в зв язку з чим потребує встановлення опіки та призначення опікуна. Відповідно до подання органу опіки та піклування, він заявник може бути опікуном. Тому він просить встановити опіку над своєю матір ю [PERSON], призначивши його опікуном останньої. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав, просив встановити опіку над своєю матір ю, призначивши його опікуном. Заінтересована особа за викликом суду свого представника не направила, надала заяву, в якій не заперечує проти призначення заявника опікуном його матері, просить розглядати справу у відсутність свого представника. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON], 09.09.1953р.нар., є рідним сином [PERSON], 14.04.1927р.нар., що вбачається з свідоцтва про народження. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.08.2011 року [PERSON] визнана недієздатною і з 1974 року по даний час знаходиться на обліку у лікаря-психіатра, що вбачається з подання опікунської ради Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області. Відповідно до ст.ст.58, 60 ч.1 ЦК України, у разі визнання фізичної особи недієздатною суд встановлює над нею опіку та призначає опікуна. Як вбачається з подання та рішення опікунської ради Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області, заявник [PERSON] може бути опікуном і виконувати опікунські обов язки щодо своєї матері [PERSON] та має для цього необхідні умови. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що над [PERSON] необхідно встановити опіку, а заявника можливо призначити її опікуном. На підставі ст.ст.58, 60 ч.1 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

Зважаючи на обмеженість в часі у викладені повного рішення, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

Зважаючи на обмеженість в часі у викладені повного рішення, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до Чугуївського міського суду Харківської області з вищезазначеним позовом. В обґрунтуванні свого позову вона вказала, що 26.02.2011 року помер її батько [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 303635 від 01.03.2011 року, видане Чкалівською селищною радою Чугуївського району Харківської області), після смерті якого залишилася спадщина у вигляді будинку № 21 по вул. Зарічна в с. Гаврилівка, Чугуївського району Харківської області, який згідно довідки Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області значиться по господарській книзі за № 4 і головою господарства. Спадкове майно вона прийняла шляхом подачі в 6 місячний строк заяви про прийняття спадщини. Інших спадкоємців прийнявших спадщину не має. Від сина померлого [PERSON] надійшла заява про відмову від спадщини на її користь. Позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач проти позову не заперечував, просив розглядати справу за відсутності представника. Суд, вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити рішення за наявними доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню за таких обставин. Матеріалами справи встановлено, що 26.02.2011 року помер батько позивачки [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ВЛ № 303635 від 01.03.2011 року, видане Чкалівською селищною радою Чугуївського району Харківської області), після смерті якого залишилася спадщина у вигляді будинку № 21 по вул. Зарічна в с. Гаврилівка, Чугуївського району Харківської області, який згідно довідки Чкаловської селищної ради Чугуївського району Харківської області значиться по господарській книзі за № 4 і головою господарства . Спадкове майно позивачка прийняла шляхом подачі в 6 місячний строк заяви про прийняття спадщини. Інших спадкоємців прийнявших спадщину не має. Від сина померлого [PERSON] надійшла заява про відмову від спадщини на користь позивачки. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

[PERSON] 01.11.2011р. звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на своє утримання з [PERSON], мотивуючи тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, але проживають вони окремо. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину : сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і перебуває на її утримані. Посилаючись на те, що вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, тому потребує утримання з боку чоловіка, який за своїм матеріальним становищем має таку можливість. Позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною трьох років. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала та пояснила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Оскільки вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, то потребує допомоги з боку чоловіка. Відповідач добровільно не надає допомогу ні на її утримання, ні на утримання сина. Тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі ? частини всіх видів заробітку. Відповідач позовні вимоги визнав, суду пояснив, що добровільно утримувати дружину не має можливості, оскільки сплачує кредит. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Як встановлено в судовому засіданні, між сторонами склалися шлюбно-сімейні відносини, які регулюються нормами СК України. Відповідно до вимог ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Оскільки відповідач працює і спроможний надавати матеріальну допомогу позивачці, яка її потребує, але добровільно не надає, на підставі ст.84 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 23.01.2004 року, а на даний час разом не проживають вже тривалий час. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку дитині матеріальної допомоги не надає, тому просить суд постановити рішення, яким стягнути на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі ј частини заробітної плати, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду до досягнення дитиною повноліття. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав повністю, про що надав суду заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.1, 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідача, дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню. В попередньому судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.01.2004 року, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб. Згідно свідоцтва про народження дитини, від шлюбу народжена дитина [PERSON], 20.03.2005 року, що не заперечують сторони. Також судом встановлено, що сторони на даний час проживають окремо, а малолітній син знаходиться повністю на утриманні матері. Враховуючи, що згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх малолітніх дітей до досягнення ними повноліття, позов, на думку суду, є обґрунтованим і доведеним. Що ж стосується розміру аліментів, то суд, враховуючи, що відповідач не оспорив розмір аліментів на утримання дитини, який просить стягнути позивач, вважає за можливе стягнути ј частину заробітку відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 07.08.2001 року, а на даний час разом не проживають. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку дітям матеріальної допомоги не надає, тому просить суд постановити рішення, яким стягнути на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітної плати, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі заяви до суду до досягнення дитиною повноліття та 1/6 частину його заробітку для додаткових витрат на утримання дитини так, як дитина хворіє на онкозахворювання та часто перебуває на стаціонарному лікуванні. В попередньому судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав повністю, про що надав суду заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.1, 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідача, дійшов висновку, що даний позов підлягає задоволенню. В попередньому судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.08.2001 року, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб. Згідно свідоцтва про народження дитини від шлюбу народжено дочку [PERSON] [INFO], що не заперечують сторони. Також судом встановлено, що сторони на даний час проживають окремо, а малолітня дочка [PERSON] знаходяться повністю на утриманні матері. Враховуючи, що згідно ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх малолітніх дітей до досягнення ними повноліття, позов, на думку суду, є обґрунтованим і доведеним. Що ж стосується розміру аліментів, то суд, враховуючи, що відповідач не оспорив розмір аліментів на утримання дитини, який просить стягнути позивач, вважає за можливе стягнути 1/4 частину заробітку відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та 1/6 частину його заробітку для додаткових витрат на утримання дитини так, як дитина хворіє на онкозахворювання та часто перебуває на стаціонарному лікуванні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом яким просить суд розірвати шлюб, посилаючись на те, що сімя фактично не існує, шлюб носить формальний характер із-за відсутності взаємних почуттів і поваги один до одного, внаслідок чого вони припинили сімейні відносини, проживають окремо, відновити нормальні сімейні відносини неможливо, так як вказане суперечить її інтересам. Від даного шлюбу була народжена дитина син [PERSON] [INFO]. Позивач в попередньому судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю, просить суд позов задовольнити. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позову не заперечує, вважає за можливе шлюб розірвати. Відповідно до ст. 130 ЦПК України ухвалення рішення в попередньому судовому засіданні у разі визнання позову проводиться в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, тому подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що з відповідачем вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Але вони проживають окремо. Син проживає з нею та перебуває на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги добровільно не надає, тому вона змушена звернутись до суду з зазначеним позовом, який просить задовольнити. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлений позов і просить стягнути з відповідача 1/6 частини його заробітку на особисте утримання до досягнення дитиною три річного віку. Відповідач позов визнав повністю. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.. В суді встановлено, що сторони проживають окремо, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. В суді також встановлено, що дитина знаходиться на утриманні матері, яка бажає офіційно отримувати аліменти на особисте утримання. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, позивачка не може самостійно себе утримувати так як в даний час вона не працює, здійснює догляд за дитиною, яка проживає разом з нею, про що не заперечують сторони. Відповідно до п. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що їх шлюбне життя не склалось і припинене. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Згоди щодо проживання сина між сторонами досягнуто, дитина буде проживати з позивачем. Наміру відновлювати шлюбні стосунки позивач не має, вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, оскільки вона співмешкає з іншим чоловіком та чекає дитину від ного дитину. В судове засідання позивач не з'явилася, подала заяву [PERSON], завірену нотаріально, про те, що він визнає своє батьківство ще ненародженої дитини, яку чекає позивачка. Відповідач подав заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання позову не суперечить правам та інересам відповідача та законним правам та інтересам іших осіб, тому може бути прийнято судом, а позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки на спільне життя, а в даному випадку сторони не бажають продовжувати подружнє життя, тому збереження шлюбу суперечить їх інтересам і його слід розірвати. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі, однак в даний час він має лише формальний характер. Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, відповідач позов визнав в повному обсязі. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 17 листопада 2007 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому міським відділом РАЦС Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, України, за актовим записом № 1804, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а. с. № 7). Від шлюбних відносин мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] (а. с. № 8). Шлюбне життя подружжя не склалося, через складність їх характерів, та ревнощів з боку позивача в сім'ї. Понад півроку сторони припинили шлюбні відносини, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Як зазначив відповідач, він має стосунки з іншою жінкою. Наданий сторонам строк для примирення та збереження сім'ї позитивного результату не дав, вони не бажають зберігати сім'ю. В даний час шлюб має лише формальний характер і не відповідає своєму призначенню. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги вищевикладені обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї недоцільне. Відповідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні позивач виявила бажання після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватися шлюбним прізвищем [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 06.09.2011 року звернулася до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з позовом \~до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 08 серпня 2008 року Дзержинським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 330. Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають, але відповідач не бажав в добровільному порядку розірвати шлюб. Шлюбні відносини між сторонами були припинені в березні 2011 року, по тій причині, що подружні стосунки ніколи не мали стабільного характеру, відповідач то бажав мешкати разом то мешкав окремо. До того ж відповідач системно вживає алкогольні напої та наркотичні засоби, не працює та веде аморальний спосіб життя. Сторони ніяких стосунків не підтримують. Спір про розподіл майна між сторонами відсутній. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Позов визнав в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, проаналізувавши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 2008 року (а.с. 4), однак з березня 2011 року не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо. Сторони на примирення не згодні, тривалий час не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільне господарство, що призвело до того, що фактично сімя розпалася. На розірванні шлюбу категорично наполягають, і за таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Відповідно до вимог ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є остаточним та не потребує видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved