Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Черкаська міська рада про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки площею 595,3 кв. м., що розташована в м. Черкаси по пров. Уманський, буд. 14 (державний акт серії ЯА № 467147 виданий 08.06.2005 року). Користувачем сусідньої земельної ділянки є відповідачі. На земельній ділянці, що знаходиться в користуванні у відповідачів останніми було самовільно зведено гараж та навіс які знаходяться безпосередньо на межі земельною ділянкою належній йому. Як наслідок всі талі та дощові води з даху веранди та гаражу стікають на земельну ділянку позивача та безпосередньо до фундаменту житлового будинку, що в свою чергу може призвести до його просідання та руйнації. Також внаслідок недостатності сонячного світла поблизу згаданих споруд не росте жодна сільськогосподарська культура. Він є інвалідом першої групи має незначні доходи, а садівництво є одним з головних засобів для існування. Він неодноразово звертався до відповідачів з проханням змістити господарські споруди або принаймні вжити заходів, щодо відводу дощових та талих вод, однак всі його прохання ігнорувалися. Як наслідок він звернувся з заявою до виконавчого комітету Соснівської районної ради м. Черкаси з приводу усунення згаданих порушень. За результатами розгляду його заяви виконавчим комітетом Соснівської районної ради було винесено припис від 24.02.1999 року № 62/01-24 згідно якого відповідачів було зобов'язано в місячний термін обладнати стік для талих та дощових вод. Відповідачем згаданий припис було виконано частково, а саме було обладнано стік, однак згаданий стік не обладнано належним чином і всі води потраплять на паркан який розмежовує земельні ділянки, а вода продовжує збиратися на земельній ділянці належній йому. Також внаслідок, установлення веранди було зміщено паркан на земельну ділянку належну йому по всій довжині земельної ділянки. Внаслідок чого було зміщено межу. Просить суд зобов'язати відповідачів усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, шляхом знесення за рахунок відповідачів самочинно збудованих гаражу та веранди, які розташовані на відстані менше 1,0 м. від межі земельної ділянки належній позивачу. Відновити межу між домоволодіннями позивача та відповідача відповідно до державного акту. Стягнути з відповідачів на користь позивача моральну шкоду у сумі 1700 грн., судові витрати та витрати на правову допомогу. 27.11.2009 року позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить зобов'язати відповідачів усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення за рахунок відповідачів самочинно збудованих гаражу та веранди, які розташовані на відстані менше 1,0 м. від межі земельної ділянки належній позивачу. Зобов'язати відповідачів належним чином облаштувати інженерно-технічні споруди належних ним будівель для запобігання попаданню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на земельну ділянку позивача. Відновити межу між домоволодіннями позивача та відповідачів відповідно державного акту. Стягнути з відповідачів на користь позивача моральну шкоду у сумі 1700 грн., судові витрати та витрати на правову допомогу. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги уточнив, та просив суд зобов'язати відповідачів усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення за рахунок відповідачів самочинно збудований навіс, який розташовані на відстані менше 1,0 м. від межі земельної ділянки належній позивачу, оскільки гараж на даний час розібраний а веранда це і є навіс. Зобов'язати відповідачів належним чином облаштувати інженерно-технічні споруди належних ним будівель для запобігання попаданню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на земельну ділянку позивача. Відновити межу між домоволодіннями позивача та відповідачів відповідно державного акту. Стягнути з відповідачів на користь позивача моральну шкоду у сумі 1700 грн., судові витрати та витрати на правову допомогу. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявились, причини неявки суду не повідомили, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не зверталися. Представник третьої особи в судовому засіданні при прийнятті рішення покладався на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 595,3 кв. м., що розташована в м. Черкаси по пров. Уманський, буд. 14 відповідно до державного акту серії ЯА № 467147 виданого 08.06.2005 року. Власниками сусідньої земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Черкаси, провул. Уманський, 16 в м. Черкаси є [PERSON] 61/200 ч.д. на підставі свідоцтва про право власності № 173, виданого міськвиконкомом 11.10.1996 року; [PERSON] 61/200 ч.д. на підставі свідоцтва про право власності а частку в спільному майні подружжя, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] 30.10.1999 року № 4860. Згідно ст. 317 ч. 1 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Позивач в позовній заяві вказує, що на земельній ділянці, що знаходиться у власності відповідачів останніми було самовільно зведено навіс який знаходяться безпосередньо на межі земельної ділянки належній позивачу. Як наслідок всі талі та дощові води з даху веранди та гаражу стікають на земельну ділянку позивача та безпосередньо до фундаменту житлового будинку, що в свою чергу може призвести до його просідання та руйнації. Також внаслідок недостатності сонячного світла поблизу згаданих споруд не росте жодна сільськогосподарська культура. Як наслідок він звернувся з заявою до виконавчого комітету Соснівської районної ради м. Черкаси з приводу усунення згаданих порушень. За результатами розгляду його заяви виконавчим комітетом Соснівської районної ради було винесено припис від 24.02.1999 року № 62/01-24 згідно якого відповідачів було зобов'язано в місячний термін обладнати стік для талих та дощових вод. Відповідачами згаданий припис було виконано частково, а саме було обладнано стік, однак згаданий стік не обладнано належним чином і всі води потраплять на паркан який розмежовує земельні ділянки, а вода продовжує збиратися на земельній ділянці належній позивачу. Також внаслідок, установлення веранди було зміщено паркан на земельну ділянку належну йому по всій довжині земельної ділянки. Внаслідок чого було зміщено межу. Відповідно до висновку № 236/1017 БТ судової будівельно - технічної експертизи від 16 травня 2011 року розміри земельної ділянки, що знаходяться у користуванні позивача [PERSON] в домоволодінні по пров. Уманському, 14 в м. Черкаси згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 467147, виданого 08.06.2005 року та розміри визначені обмірами по фактичному користуванню станом на червень 2010 року зведені в таблицю № 1 та зображені в додатку № 3 до висновку. Змінена конфігурація лівої межі земельної ділянки № 14. Межа від т. 4 до т. 5 порушена зі здвигом на 10 см. в сторону земельній ділянки № 14. Межа від т. 11 до т. 12 порушена зі здвигом на 28 см. в сторону земельній ділянки в № 16. Порівнюючи вище наведені вимоги ДБН 360-92** Містобудування та забудова міських та сільських поселеньз результатами дослідження обємно-планувального рішення та конструктивних елементів будівлі навісу за адресою: м. Черкаси, пров. Уманський, 16 встановлено: розташування будівлі навісу на земельній ділянці № 16 по пров. Уманський в м. Черкаси не відповідає вимогам п. 3.25 ДБН 360-92** Містобудування. Планування та забудова міських та сільських поселень, зміна № 5 від 11.03.1997 року № 3. Згідно до ст. 103 Земельного Кодексу України власники земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Відповідно до ст. 104 ЗК України власники земельних ділянок мають право вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоровя людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше. У відповідності до ч. 2 ст. 152 Земельного Кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Враховуючи вищевикладене, а також висновок № 236/1017 БТ судової будівельно - технічної експертизи від 16 травня 2011 року, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме зобовязати відповідачів відновити межу між домоволодіннями відповідно до державного акту та висновку № 236/1017-БТ судової будівельно-технічної експертизи, та знести самочинно побудований навіс перед входом в житловий будинок. Позивач вказує, що внаслідок незаконних дій відповідача йому було завдано моральних страждань, які полягають у втраті особистого часу, нервуваннях з приводу порушення його прав, необхідністю відвідувати різні інстанції та фахівців для відновлення своїх прав. Моральну шкоду оцінює в 1700 грн. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, моральна шкода може полягати у порушенні права власності, інших цивільних прав, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних явищ. Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Статтею 1167 ЦК України передбачено, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених ч. 2 цієї статті. Суд вважає, що заявлена позивачем моральна шкода підлягає до часткового задоволення у розмірі 500 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати, які складаються: судовий збір 34 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 75 грн., витрати за проведення судової експертизи в сумі 2910,96 грн., а всього 3019,96 грн. Беручи до уваги Постанову Кабінету Міністрів України № 590 від 27 квітня 2006 року Про граничні розмірі компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ і порядок їх компенсації за рахунок держави, та враховуючи ст. 84 ЦПК України, суд вважає, що витрати на правову допомогу не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано суду жодного доказу, який би підтверджував отримання правової допомоги та її оплати. На підставі викладеного,

Outcome: approved