overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 22.10.2005 року. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, шлюб виявився невдалим, з вини відповідача сімейне життя стало нестерпним. Під час шлюбу відповідач все менше уваги приділяв сім»ї, не піклувався про створення нормальних сімейних відносин, здійснював над нею психологічне насильство, влаштовував сварки. Більше 8 місяців відповідач ніде не працює і не бажає працевлаштуватись, про матеріальне забезпечення сім»ї не дбає. В зв»язку з цим вона перервала відпустку по догляду за дитиною та пішла працювати, щоб прогодувати сім»ю. Всі ці негаразди відбуваються в присутності сина, що негативно впливає на його виховання. Шлюбні відноси між ними припинено. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання неможливе і збереження шлюбу суперечило б її інтересам та інтересам дитини. Спору щодо поділу майна немає. З приводу виховання дитини спір врегульовано, але між ними не досягнуто згоди щодо утримання дитини. Тому вона звернулась з цозовом до суду і просить шлюб з відповідачем розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала та додала, що з травня 2010 року вона з дитиною проживають окремо від відповідача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і суд його приймає. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.10.2005 року, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір»ю. Сімейне життя сторін не склалося, шлюб виявився невдалим. З вини відповідача, який не дбав про створення нормальних сімейних відносин, про матеріальне забезпечення сім»ї, чинив психологічний тиск на дружину сім»я розпалася, примирення між подружжям та збереження шлюбу неможливе. Шлюбні стосунки між подружжям припинені, сторони у справі з травня 2010 року проживають окремо. А тому шлюб між сторонами слід розірвати, а з відповідача на користь позивача стягнути аліменти на утримання сина до його повноліття, залишивши дитину проживати з позивачкою. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

В серпні 2011 року позивачка звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить постановити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований ІЗ липня 2007 року виконавчим комітетом Абрамівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис №03, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від сумісного проживання є син [PERSON], [INFO]. З відповідачем більше трьох років не підтримує шлюбно-сімейні відносини. Причиною розпаду являється те, що у них зовсім різні погляди на сімю, що призвело до того, що вона втратила до чоловіка почуття любові та поваги. В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов і просить позов задовольнити, вважає, що подальше збереження сімї неможливе. Відповідач [PERSON] в судове засідання 5 жовтня та 9 листопада 2011 року не з»явився, про день і час слухання справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Позивачка на примирення не погодилась. Заслухавши пояснення позивачки та вивчивши матеріали справи, вбачається, що подальше збереження сімї неможливе, шлюб носить формальний характер, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на її утримання в розмірі ј частини заробітку щомісячно, посилаючись на те, що 12 серпня 2006 року вона уклала шлюб з відповідачем . В даному шлюбі народилася спільна донька: [PERSON] [INFO]. Фактично сімейні стосунки з відповідачем припинено з квітня 2011 року, донька проживає з нею на її утриманні. Відповідач працює, має постійний заробіток. ЇЇ матеріальне становище скрутне і вона потребує додаткової матеріальної допомоги від відповідача. Позивач надала заяву про розгляд справи без її присутності. В судовому засіданні Відповідач позовні вимоги визнав, та надав пояснення, що не заперечує проти позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. 12 серпня 2006 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано відділом РАЦС Марганецького міського управління юстиції, за актовим записом № 115. Від даного шлюбу народилася донька: [PERSON] [INFO]. Фактично сімейні стосунки між сторонами припинено, донька проживає з позивачем на її утриманні. Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, інших доходів крім державної соціальної допомоги по догляду за дитиною - не має. Відповідач працює, має постійний заробіток. ЇЇ матеріальне становище скрутне і позивач потребує додаткової матеріальної допомоги від відповідача Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом, у відповідності із ст.183 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач працює, отримує заробітну плату, інших утриманців не має, тому повинен сплачувати аліменти як на утримання неповнолітньої дитини так і на утримання дружини по досягненню дитиною 3-х років. Згідно ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 грн. щомісячно, посилаючись на те, що він не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, у наданій суду письмовій заяві позов підтримала, просила справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, у наданій суду письмовій заяві позов визнав, просив справу слухати у його відсутність. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого батьком вказано відповідача. Дитина мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні, тому згідно зі ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Судовий збір у розмірі 188,2-0 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та ст.ст.180. 181 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON],[INFO] у розмірі 1500 грн щомісяця, стверджуючи, що відповідач є батьком дитини, він не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не приймає участі у вихованні дитини. Відповідач позов визнав частково і заявив, що він буде сплачувати аліменти у розмірі, визначеному судом. Суд вислухав сторони, вивчив надані документи і встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Київського райсуду м.Одеси від 3 лютого 2011 року. Від цього шлюбу сторони мають двох неповнолітнього сина [PERSON], 2009 року. Після розірвання шлюбу дитина проживає з матірю. Позивачка стверджує, що після розірвання шлюбу відповідач на її вимогу декілька разів надав незначну матеріальну допомогу на утримання сина і більше не цікавиться долею дитини, не приймає участі у його вихованні. Вона- позивачка- не працює, оскільки доглядає малолітню дитину, і не має можливості самостійно утримувати сина. Останнім місцем праці відповідача є робота на промтоварному ринку м.Одеси, його доходи складали до 5000 грн, тому позивачка вимагає стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини щомісяця 1500 грн. Відповідач, визнаючи позов частково, підтвердив, що малолітній син після розірвання шлюбу проживає з матірю, що він [PERSON]- не надає постійної матеріальної допомоги на утримання дитини, що дійсно за останнім місцем роботи на промтоварному ринку він мав заробіток до 5000 грн. Але на сьогодні він відповідач- цю роботу втратив і зараз займається питанням працевлаштування, тому не має можливості сплачувати на утримання дитини щомісяця 1500 грн. При викладених обставинах суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з таких підстав: батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі. У даному випадку суд встановив, що між сторонами існують напружені стосунки, що питанням виховання і утримання неповнолітньої дитини займається мати, що батько ухиляється від належного виконання батьківських обовязків щодо виховання та утримання дитини, що батько не має постійного доходу. З огляду на викладене суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі 1000 грн щомісяця. Правовідносини, які виникли між сторонами з приводу стягнення аліментів з батька на утримання дитини, регулюються ст.180, 181, 182,184 СК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, який надалі вточнила, про зміну розміру аліментів, що стягуються на сина сторін, з частки на тверду грошову сум, та про стягнення з відповідача на дочку аліментів в твердій грошовій сумі по 450 грн. щомісячно, посилаючись на те, що відповідач не працює, повинен сплачувати грошові кошти на дітей, однак безпідставно ухиляється від цього. Відповідач визнав позов частково, посилаючись на те, що в змозі сплачувати лише по 300 грн. щомісяця на кожну дитину. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає частковому задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. З урахуванням матеріального становища відповідача [PERSON], суд вважає за можливе стягувати з нього лише по 300 грн. аліментів щомісяця на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Доказів, що відповідач може сплачувати щомісяця суму, більшу ніж по 300 грн. на кожну дитину, позивачем не надано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що 16.05.2009 р. між ними в усній формі був укладений договір позики, згідно з яким він позичив [PERSON] грошові кошти в сумі 40\~000 грн., а останній зобовязувався повертати грошові кошти протягом двох років, до 17.05.2011 р., шляхом банківського переказу в сумі не менше однієї тисячі гривень на місяць до восьмого числа поточного місяця, починаючи з червня 2009 року, про що надав розписку. В звязку з тим, що за період з 16.05.2009 р. по 08.05.2011 р. відповідач повернув йому лише 3500 грн., позивач просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь 39240, 03 грн., з яких: 36\~500,00 грн. сума основного грошового зобовязання; 2118, 47 грн. збитки від інфляції; 621, 56 грн. - 3% річних, а також судовий збір в розмірі 392,40 грн. та 120 грн. в рахунок відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали, навівши обставини, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 16.05.2009 р. між сторонами в усній формі було укладено договір позики на суму \~40000,00 грн. На підтвердження укладення договору позики позивачем представлено розписку (а.с.39). Згідно умов договору позики відповідач зобов'язувався повернути борг в строк до 17.05.2011р., шляхом банківського переказу в сумі не менше однієї тисячі гривень на місяць, про що будуть свідчити банківські квитанції, перекази будуть здійснюватися до восьмого числа кожного місяця, починаючи з червня 2009 року, але умови договору не виконав. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 39240,03 грн., з яких: 36\~500,00 грн. сума основного грошового зобовязання; 2118, 47 грн. збитки від інфляції; 621, 56 грн. - 3% річних. Позов в частині відшкодування судових витрат на загальну суму 512,40 грн. підлягає задоволенню, оскільки розмір їх понесення позивачем підтверджений належними доказами: квитанцією про сплату державного мита на суму 392,40 грн. (а.с.1), квитанцією про сплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на суму 120 грн.(а.с.2).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 30 липня 1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Центральної райради народних депутатів м. Одеси, актовий запис про шлюб № 375. 09.11.2011 року ухвалою Приморського районного суду м. Одеси заява [PERSON] про залишення позову без розгляду в частині визначення місця проживання сина [PERSON], [INFO] була задоволена. У судове засідання сторони не зявились, але надали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутність. Позов просять задовольнити. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду сторін про розгляд справи в їх відсутність, суд вважає можливим розглядати справу у їх відсутність. Суд, вивчив матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований, доведений та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами 30 липня 1994 року зареєстрований шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Центральної райради народних депутатів м. Одеси, актовий запис про шлюб № 375, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 268388. Сторони подружніх та сімейних відношень не підтримують, спільного господарства не ведуть. Родина розпалася, відновлена бути не може.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вищеназваною заявою, в якій просив надати дозвіл щодо призначення [PERSON] примусової амбулаторної психіатричної допомоги, посилаючись на те, що останній ухиляється від підтримуючого лікування. Страждає на захворювання „Шизофренія"', тому за своїм психічним станом потребує примусової амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. В судовому засіданні представник заявника просила заяву задовольнити. Дала пояснення, аналогічні викладеному у заяві. Прокурор проти задоволення заяви не заперечувала. Законний представник у судове засідання не з'явилася. [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заявлених вимог. Суд, заслухавши пояснення представника психіатричного закладу, висновок прокурора, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON]. [INFO], з 2000 р. страждає на психічне захворювання ., Шизофренія ", у зв'язку з чим потребує примусової амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Відповідно до ст. 12 Закону України „Про психіатричну допомогу" амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. З висновку комісії лікарів стосовно особи з тяжким психічним розладом від 27.10.2011 р. вбачається, що [PERSON], [INFO] за своїм психічним станом потребує амбулаторної психіатричної допомоги без його усвідомленої згоди, оскільки страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді шизофренії. Суд вважає надані заявником докази достатніми та переконливими, тому є підстави для задоволення заяви. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вищеназваною заявою, в якій просив надати дозвіл щодо призначення [PERSON] примусової амбулаторної психіатричної допомоги, посилаючись на те, що остання ухиляється від підтримуючого лікування. Страждає на захворювання «Пропфшизофренія», тому за своїм психічним станом потребує примусової амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. В судовому засіданні представник заявника просила заяву задовольнити. Дала пояснення, аналогічні викладеному у заяві. Прокурор проти задоволення заяви не заперечувала. Законний представник у судове засідання не з'явилася. Суд, заслухавши пояснення представника психіатричного закладу, висновок прокурора, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], з 2000 р. страждає на психічне захворювання „ Пропфшизофренія ", у зв'язку з чим потребує примусової амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Відповідно до ст. 12 Закону України ..Про психіатричну допомогу" амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. З висновку комісії лікарів стосовно особи з тяжким психічним розладом від 27.10.2011 року вбачається, що [PERSON], [INFO] за своїм психічним станом потребує амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди, оскільки страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді пропфшизофренії. Суд вважає надані заявником докази достатніми та переконливими, тому є підстави для задоволення заяви. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вищеназваною заявою, в якій просив надати дозвіл щодо призначення [PERSON] примусової амбулаторної психіатричної допомоги, посилаючись на те, що останній ухиляється від підтримуючого лікування. Страждає на захворювання "Шизофренія", тому за своїм психічним станом потребує примусової амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. В судовому засіданні представник заявника просила заяву задовольнити. Дала пояснення, аналогічні викладеному у заяві. Прокурор проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення представника психіатричного закладу, висновок прокурора, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON]С, 1967 р. н., з 2001 р. страждає на психічне захворювання "Шизофренія", у зв'язку з чим потребує примусової амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про психіатричну допомогу" амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. З висновку комісії лікарів стосовно особи з тяжким психічним розладом вбачається, що [PERSON]С, 1967 р. н. за своїм психічним станом потребує амбулаторної психіатричної допомоги без його усвідомленої згоди, оскільки страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді шизофренії. Суд вважає надані заявником докази достатніми та переконливими, тому є підстави для задоволення заяви. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

Заявник звернувся до суду із вищеназваною заявою, в якій просив надати дозвіл щодо призначення [PERSON] примусової амбулаторної психіатричної допомоги, посилаючись на те, що останній ухиляється від підтримуючого лікування. Страждає на захворювання „Шизоаффективний розлад", тому за своїм психічним станом потребує примусової амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. В судовому засіданні представник заявника просила заяву задовольнити. Дала пояснення, аналогічні викладеному у заяві. Прокурор проти задоволення заяви не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення представника психіатричного закладу, висновок прокурора, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], з 2011 р. страждає на психічне захворювання. «Шизоаффективний розлад», у зв'язку з чим потребує примусової амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Відповідно до ст.12 Закону України „Про психіатричну допомогу" амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. З висновку комісії лікарів стосовно особи з тяжким психічним розладом від 27.10.2011 року вбачається, що [PERSON], [INFO] за своїм психічним станом потребує амбулаторної психіатричної допомоги без його усвідомленої згоди, оскільки страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді Шизоаффективного розладу. Суд вважає надані заявником докази достатніми та переконливими, тому є підстави для задоволення заяви. Зважаючи на вищевикладене.

Outcome: approved