Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-31 00:00:00

Позивач 13 жовтня 2010 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 22 листопада 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк») [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11081368000, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 31 770,00 доларів США у порядку та на умовах, зазначених у кредитному договорі. Станом на 23 вересня 2010 року заборгованість [PERSON] перед банком складає 68988,82 грн., з яких: -заборгованість за сумою кредиту 6366,92 доларів США, що в еквіваленті складає 50420,91 грн.; -заборгованість за процентами по користуванню кредитом 2002,41 доларів США, що в еквіваленті складає 15857,49 грн.; -пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 165,04 доларів США, що в еквіваленті складає 1306,98 грн.; -пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам 177,22 доларів США, що в еквіваленті складає 1403,44 грн. В забезпечення виконання умов кредитного договору 22 листопада 2006 року між Банком та [PERSON] був укладений договір поруки № 11081368000/3, відповідно до умов якого поручитель зобовязався перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Позивач змушений був звернутися до суду та просив суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованість у розмірі 68988,82 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання позивач, в особі свого законного представника, не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надав заяву, в якій просив справу розглядати без його присутності. Позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. В обґрунтування позовних вимог посилався на обставини викладені в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не зявились. Про день, час та місце судового засідання повідомлялись у встановленому законом порядку. Причини неявки у судове засідання не повідомили, письмових заяв про розгляд справи за їх відсутністю до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу повернення грошових коштів у звязку із порушенням його виконання. Суд, зясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. За змістом ст.14 ЦК України, цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Поряд із засобами заохочення, виконання цивільних обовязків забезпечується відповідальністю, яка встановлена договором або актом цивільного законодавства. Будь-яка особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї. Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо кожна із сторін у зобовязанні має одночасно і права, і обовязки, вона вважається боржником у тому, що вона зобовязана вчинити на користь другої сторони, в одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. В ході судового розгляду справи встановлено, що 22 листопада 2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 11081368000, відповідно до умов якого банк надав кредит у розмірі 31770,00 доларів США строком користування до 21 листопада 2013 року та сплатою процентів в розмірі 12% на рік (а.с. 10-15). Відповідно до Заяви на видачу готівки № 3 від 22 листопада 2006 року кредитні кошти були отримані [PERSON] в сумі 160438,50 грн. (а.с. 16). Однак в порушення умов договору [PERSON] свої зобовязання не виконала, допустила прострочення повернення кредитних коштів та сплати процентів, внаслідок чого за нею станом на 23 вересня 2010 року заборгованість [PERSON] перед банком складає 68988,82 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту 6366,92 доларів США, що в еквіваленті складає 50420,91 грн.; заборгованість за процентами по користуванню кредитом 2002,41 доларів США, що в еквіваленті складає 15857,49 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 165,04 доларів США, що в еквіваленті складає 1306,98 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам 177,22 доларів США, що в еквіваленті складає 1403,44 грн. (а.с. 21-34). Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Відповідно до статті 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника, боржник і поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Відповідно до статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники. Якщо договором не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Про наявність заборгованості перед банком [PERSON] повідомлялась за допомогою Повідомлення Вимоги № 26-52-782 віж 29 вересня 2010 року про погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 11081368000 від 22 листопада 2006 року (а.с. 18). Також на адресу [PERSON] банком було направлено Повідомлення вимогу № 26-52-783 від 29 вересня 2010 року про погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 11081368000 від 22 листопада 2006 року (а.с. 19). Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід солідарно стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 68 988,82 грн. Крім того згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову були сплачені судові витрати, і його вимоги задоволені, з відповідачів належить стягнути на користь позивача державне мито в сумі 689,89 грн. та інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved