Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк "Надра " уклало з відповідачем [PERSON] кредитний договір №143п/07/2007-980 від 05.12.2007 року, згідно якого банком відповідачу був наданий кредит в сумі 15000 гривень із розрахунку 2,4% на місяць строком з 05.12.2007 року до 03.12.2010 року. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості. У відповідності до п.2.3.1 кредитного договору позичальник зобов"язаний повернути кредит та сплатити банку відсотки шляхом сплати мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 636,55 грн. За договором поруки від 05.12.2007 року відповідач [PERSON] безвідзивно та безспірно зобов"язалася відповідати перед кредитором за належне виконання позичальником [PERSON] взятих на себе зобов"язань за кредитним договором. Відповідач [PERSON] станом на 18 квітня 2011 року має непогашену суму кредиту 11279,35 грн., яка складається з : непогашений кредит - 9175,02 грн.; несплачені відсотки - 422,38 грн.; несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов"язань - 1321,95 грн.; несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу - 360 грн. Мотивуючи тим, що відповідач [PERSON] порушила умови договору щодо сплати кредиту у визначений термін, в звязку з чим утворилась заборгованість, позивач просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитом та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з"явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, підтримали позовні вимоги та просили задоволити повністю. Відповідачі в судове засідання не з"явились, повідомлені про час і місце розгляду справи належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки. Причину неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи в їх відсутність не подали. За згодою представника позивача суд ухвалив заочне рішення у відповідності до ст.224 ЦПК України. Судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Між банком та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір №143п/07/2007-980 від 05.12.2007 року, згідно якого банком відповідачу був наданий кредит в сумі 15000 гривень із розрахунку 2,4% на місяць строком з 05.12.2007 року до 03.12.2010 року. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості. У відповідності до п.2.3.1 кредитного договору позичальник зобов"язаний повернути кредит та сплатити банку відсотки шляхом сплати мінімально необхідного платежу, розмір якого складає 636,55 грн. За договором поруки від 05.12.2007 року відповідач [PERSON] безвідзивно та безспірно зобов"язалася відповідати перед кредитором за належне виконання позичальником [PERSON] взятих на себе зобов"язань за кредитним договором. Відповідач [PERSON] станом на 18 квітня 2011 року має непогашену суму кредиту 11279,35 грн., яка складається з : непогашений кредит - 9175,02 грн.; несплачені відсотки - 422,38 грн.; несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов"язань - 1321,95 грн.; несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу - 360 грн. У відповідності до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі невиконання зобов"язання боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає в тому ж обсязі , як і боржник, зокрема відповідає за сплату основного боргу і процентів, за відшкодування збитків, за сплату неустойки, якщо інше не встановлено договором поруки. Суд вважає, що неправомірними діями відповідача порушене право власності позивача володіти, користуватися та розпоряджатися належними йому грошовими коштами. Порушене право підлягає захисту на підставі ч.2 ст.16 ЦК України шляхом стягнення заборгованості на користь позивача. Виходячи з наведеного, позов підлягає до задоволення. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стянути понесені судові витрати.

Outcome: approved