Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] на земельну ділянку, що розташована по вулиці Центральній 18, с.Китайгорідка Томаківського району Дніпропетровської області площею 5800 кв.м, у тому числі 1400 кв.м житлова забудова та 4400 кв.м ріллі, на яку виготовлений Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП Тм № 005773 на імя [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02 січня 2011 року в смт.Томаківка Дніпропетровської області померла її мати, [PERSON], та відкрилась спадщина на належне останній на праві приватної власності майно. До складу спадкового майна входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в с.Китайгорідка Томаківського району по вулиці Центральній 18 та земельна ділянка площею 5800 кв.м, що розташована за тією ж адресою. Позивач зазначає, що заповіту [PERSON] не залишила, а тому має місце спадкування за законом, а спадкоємцями за законом першої черги являється вона та її рідні брат і сестра, які є відповідачами у справі. Відповідно до норм чинного цивільного законодавства вона прийняла спадщину після смерті своєї матері, подавши в 6-ти місячний строк від часу її відкриття в державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Відповідачі заяв про прийняття спадщини не подавали, бо не бажали її отримувати. 16 вересня 2011 року в Томаківській державній нотаріальній конторі вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на частину майна, яке вона успадкувала після смерті матері, а саме: на спадковий житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в с.Китайгорідка Томаківського району по вулиці Центральній, 18. На іншу ж частину успадкованого нею майна /земельну ділянку/ вона позбавлена можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом, а тому змушена звернутись з відповідним позовом до суду. Отримати свідоцтво про право власності на успадковану нею земельну ділянку є неможливим внаслідок того, що земельна ділянка була приватизована ще її батьком, [PERSON], який 19 листопада 1997 року отримав на неї Державний акт на право приватної власності на землю серії ДП Тм № 005773. Після смерті її батька, який помер 11 листопада 1999 року, її мати, а його дружина не отримувала свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку і за свого життя не здійснила державну реєстрацію своїх прав власності на земельну ділянку. За відсутності правовстановлюючих документів на земельну ділянку на імя спадкодавця, вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на успадковану земельну ділянку в нотаріальному порядку. Позивач позов підтримала в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], які є рідними сестрою та братом позивача у судовому засіданні визнали даний позов, проти позову не заперечують. Суд, дослідивши надані матеріали справи, заслухавши сторін, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. 02 січня 2011 року в смт.Томаківка Дніпропетровської області померла мати позивача, [PERSON], смерть якої зареєстрована виконкомом Китайгорідської сільської ради Томаківського району 04 січня 2011 року /актовий запис №1/, що підтверджується свідоцтвом про смерть, та після смерті останньої відкрилась спадщина на майно, в тому числі на земельну ділянку, що розташована по вулиці Центральній 18, с.Китайгорідка Томаківського району Дніпропетровської області площею 5800 кв.м, у т.ч. 1400 кв.м житлова забудова та 4400 кв.м ріллі. На іншу частину спадкового майна позивач 16 вересня 2011 року в Томаківській державній нотаріальній конторі отримала свідоцтво про право на спадщину, яке вона успадкувала після смерті матері, а саме: на спадковий житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в с.Китайгорідка Томаківського району по вулиці Центральній 18, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом /зареєстровано в реєстрі за № 1560/. Але як вбачається із відповідних документів, успадкована позивачем земельна ділянка загальною площею 5800 кв.м належала на підставі Державного акту серії ДП Тм № 005773 батькові позивача, [PERSON], який помер раніше 11.11.1999 року, що підтверджується також свідоцтвом про смерть. Із копії свідоцтва про народження позивача серії ЯИ № 048818 виданого 20.10.1953 року Китайгорідською сільською радою Томаківського району вбачається, що померлі [PERSON] та [PERSON] дійсно є її батьками, а дошлюбне прізвище позивача «Погонець», яке після укладення шлюбу вона змінила на «Лисохмар», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 24.05.1975 року Новокиївською сільською радою Томаківського району. Мати позивача після смерті свого чоловіка [PERSON] прийняла спадщину, бо проживала разом зі спадкодавцем однією сімєю, в одному будинку. Вказаний факт підтверджується відповідною довідкою Китайгорідської сільської ради Томаківського району від 11.11.2011 р. № 460. Проживання разом зі спадкодавцем на день його смерті, відповідно до чинного на час відкриття спадщини законодавства, /ст. 549 ЦК України 1963 р. та п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07 липня 1994 р./, підтверджує факт прийняття спадщини матірю позивача після смерті чоловіка [PERSON] А відповідно до частини другої ст. 548 ЦК України /1963 р., що був чинний на день смерті батька позивача/, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Тобто, з часу відкриття спадщини після смерті [PERSON], мати позивача, [PERSON], являлась власником вищезгаданої успадкованої земельної ділянки, але за свого життя право встановлювальних документів на неї на своє імя вона не виготовляла. Відсутність правовстановлювальних документів на земельну ділянку загальною площею 5800 кв.м на імя матері позивача, [PERSON], є дійсно перешкодою для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину, бо відповідно до п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 3 березня 2004 року № 20/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Але незважаючи на відсутність державної реєстрації свого права власності на земельну ділянку, мати позивача являлась фактичним власником успадкованої нею земельної ділянки. Вона вільно користувалася та володіла нею, як спадкоємець, який правомірно прийняв та фактично отримав нерухоме майно у спадщину. Як встановлено статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини / від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/ до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В тому числі, до позивача як спадкоємиці за законом після смерті матері перейшло право і на отримання у спадщину земельної ділянки, фактичним власником якої вона являлась. Відповідно ст.1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом, і має право на успадкування майна покійної матері. Відповідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право на прийняття спадщини. Із наданих матеріалів справи встановлено, що позивач спадщину фактично прийняла, інші спадкоємці, які б заявляли свої права на спадкове майно відсутні, тому суд має підстави для визнання права власності на спадкове майно. Виходячи із наведеного, враховуючи ту обставину, що ніхто, крім позивача, із спадкоємців померлої не претендує на спадщину після її смерті, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved