Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-13 00:00:00

Позивач заявив вимоги до відповідача, посилаючись на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася із вини [PERSON], підприємству спричинена шкода у розмірі 91\~389,57 гривень, яку просив стягнути із відповідача. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2011 року позов задоволено частково. Стягнуто із відповідача на користь підприємства 54\~019,32 гривень на відшкодування матеріальної шкоди та судові витрати. В апеляційній скарзі ВАТ «Павлоградвугілля» ставить питання про скасування рішення суду та задоволення позову у повному обсязі посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено без врахування обставин у справі. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду скасувати із наступних підстав. Приймаючи рішення про часткове задоволення позову у розмірі 54\~019,32 гривень суд першої інстанції виходив із того, що 27 грудня 2006 року приблизно о 23 годині водій [PERSON], не маючи полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись в напрямку м. Павлограда Дніпропетровської області, по автошляху Київ Луганськ - Ізварино, на 582 км., порушив правила дорожнього руху України, виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], який рухався у зустрічному напрямку, по своїй смузі руху, під керуванням водія [PERSON], із пасажирами [PERSON], [PERSON], який належить ВАТ «Павлоградвугілля», та був застрахований згідно договору №ВА/4257508 від 01.04.2006 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності із ЗАО «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА». Внаслідок ДТП, [PERSON], [PERSON], [PERSON] отримали тілесні ушкодження, від яких [PERSON] помер, а автомобілю ВАТ «Павлоградвугілля» були спричинені механічні пошкодження. Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2010 року, [PERSON] був визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і йому було призначено покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки. Власником транспортного засобу «Skoda Superb Comfort» реєстраційний номер [NUMBER] є ВАТ «Павлоградвугілля». Транспортний засіб був застрахований згідно договору №ВА/4257508 від 01.04.2006 року обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності в ЗАО «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА». Власником транспортного засобу «ВАЗ-2121» реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON], де в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу право керування має і [PERSON] Відповідач [PERSON], володіючи транспортним засобом «ВАЗ-2121» реєстраційний номер [NUMBER], відповідно до вимог ч.2 ст. 1187 ЦК України, повинен відшкодувати позивачу матеріальну шкоду. 10 серпня 2009 року [PERSON] (транспортне) страхове бюро України добровільно сплатило 25500 грн. страхового відшкодування матеріальної шкоди, що підтверджено платіжним дорученням №3020 від 10 серпня 2009 року. Що стосується розміру відшкодування позивачу матеріальної шкоди, то суд виходив із того, що відповідно до висновку №02 від 19 січня 2007 року, вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику пошкодженого при ДТП транспортного засобу «Skoda Superb Comfort» реєстраційний номер [NUMBER] складає 79519 грн. 32 коп. А тому, розрахунок суми матеріальної шкоди суд здійснив таким чином: 79519 грн. 32 коп. (загальна сума вартості матеріальної шкоди згідно висновку №02 від 19 січня 2007 року) - 25500 грн. 00 коп. (частково відшкодована матеріальна шкода [PERSON] (транспортним) страховим бюро України згідно платіжного доручення №3020 від 10 серпня 2009 року = 54019 грн. 32 коп. (залишок суми матеріальної шкоди), який і стягнув із відповідача [PERSON] на користь позивача відповідно до вимог п.9.2 ст.9, п.п. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ч.2 ст. 1187 ЦК України. Але із висновками суду в частині визначення розміру спричиненої матеріальної шкоди погодитись не можна із наступних підстав. Підприємство заперечувало проти такої оцінки шкоди та вказувало на те, що автомобіль [NUMBER] зазнав значних ушкоджень, а тому підприємству була спричинена шкода у більшому розмірі. При апеляційному розгляді справи в судовому засіданні представник позивача заперечувала проти обєктивності висновку товарознавчого дослідження, на яке посилався суд першої інстанції та просила призначити експертизу. Тому із врахуванням цих доводів та матеріалів справи суд призначив судову авто-товарознавчу експертизу, оскільки акт авто-товарознавчого дослідження щодо розміру шкоди, складений у 2007 році, а рішення судом першої інстанції прийняте у лютому 2011 року. Відповідно до висновку судової авто-товарознавчої експертизи №1362-11 від 08 червня 2011 року розмір шкоди, спричиненої ВАТ «Павлоградвугілля» внаслідок ушкодження автомобіля «Skoda Superb Comfort», державний номер [NUMBER] станом на 14 лютого 2011 року складає 97980,54 гривень. Із врахуванням висновку, позивач просив стягнути 72480,54 грн., оскільки 25500 гривень ним отримано від страхової компанії.. Відносно такого розміру шкоди, а також розміру судових витрат не заперечував і відповідач, що відповідно до вимог ч.1 ст.61 ЦПК України є підставою для визначення саме такого розміру шкоди. За таких обставин наявні підстави для скасування рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст.309 ЦПК України, оскільки судом неповно зясовані обставини, що мають значення для справи, та задоволення позову про відшкодування шкоди у розмірі 72480,54 гривень, а також стягнення судових витрат у розмірі 4984,1 гривень.

Outcome: partial