Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що перебуває у шлюбі із відповідачем, та подружжя має дитину [PERSON], [INFO]; як зазначається позивачем при зверненні до суду відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, ухиляється від виконання батьківських обовязків, тому дитина знаходиться на забезпеченні позивача. Посилаючись на приписи ст. 184 СК України, позивач й заявила вимогу у позові про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1000,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач підтримала вимоги позову повністю, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила суд повністю задовольнити поданий позов. Відповідач позов не визнав та пояснив, що вважає завищеною грошову суму, зазначену позивачем; скористався правом надання заперечень проти позову, в яких зазначив, що не відповідають дійсності посилання позивача щодо того, що батько дитини не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до пояснень позивача в нього на утриманні також знаходиться інші дитина донька Софія, 05.06.2011 р., яка народилася у відповідача та [PERSON], та отримує дохід в розмірі 1 200,00 грн. щомісяця, працюючи на посаді комірника у приватного підприємця, та просив суд ухвалити про стягнення аліментів в розмірі 250,00 грн. щомісяця на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO] Заслухав пояснення учасників процесу та дослідивши докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення про задоволення позову частково, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 р. та яка набула чинності для України 27.09.1991 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та за ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Як було встановлено судом, [INFO] у подружжя [PERSON] та ткаленко [PERSON] народилася дитина [PERSON], про що Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області у Книзі реєстрації народжень був зроблений відповідний запис та видано свідоцтво; відповідно до цього свідоцтва сторони у цій справі є батьками неповнолітнього. Оскільки обовязок по утриманню дитини є безумовним, виникає в результаті народження дитини з моменту її народження та покладається законом рівною мірою на обох батьків, не пов'язаний із матеріальним становищем особи, до якої заявлено матеріально-правову вимогу про стягнення аліментів, вбачаються усі підстави для присудження до стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини. \\ Разом з тим, при вирішенні питання щодо присудження до сплати аліментів, про яке позивачем було заявлено відповідне прохання, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка є малолітньою, мешкає разом із матірю (позивачем), потребує піклування та утримання. Щодо розміру аліментів, то для суду відсутні підстави для ухвалення про присудження аліментів в твердій грошовій сумі, оскільки за судового розгляду не встановлені передбачені ч. 1 ст. 184 СК України підстави. За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Виконуючи обовязок доказування, відповідач надав довідку з місця роботи, відповідно до якої він працює та отримує стабільний дохід, тому підстави для присудження до стягнення аліментів в твердій грошовій сумі відсутні. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що на виконання п. 5 ч. 1 ст. 4 Декрету КМУ «Про державне мито»позивача було звільнено від сплати судового збору та не підлягали оплаті при зверненні до суду витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи (п. 4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України), утім, на виконання ч. 3 ст. 88 зазначеного кодексу, згідно зі змістом якої якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, з відповідача в дохід держави підлягає присудженню до сплати судовий збір, розмір якого визначений відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial