Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-17 00:00:00

[PERSON], діючи за дорученням в інтересах [PERSON] звернувся через Рахівський районний суд Закарпатської області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по виплаті аліментів. Із позовної заяви вбачається, що позивачка із громадянином [PERSON], [INFO], з 23.05.1992 року перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 18 березня 1997 року було розірвано Рахівським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу було зроблено відповідний запис за № 32. Від цього шлюбу у сторін народилася дитина, дочка [PERSON], [INFO], яка на день подачі даної заяви до суду вже являється повнолітньою особою. На даний час позивачка перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі із \~Сільвестером Пінтерою, який укладено ними 08.12.2000 р. у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Бранч, Словацької Республіки, про що в книзі реєстрації актів укладення шлюбу цієї ж установи було зроблено відповідний запис за порядковим № 2, сторінка - 24, рік - 2000, том 2. З часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні та утриманні дитини відповідач не брав, у звязку із чим позивачка звернулася до суду першої інстанції із позовом про стягнення із відповідача аліментів на утримання дитини. Рахівським районним судом Закарпатської області 14.02.1997 року прийнято рішення про стягнення із відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини в розмірі ј частини всіх його видів доходу (заробітку) до досягнення дитиною повноліття та видано виконавчий лист № АЕ-26 для примусового виконання рішення суду. Виконавче провадження ВП № 20832332 було відкрито за місцем проживання відповідача відділом державної виконавчої служби Бобровицького районного управління юстиції Чернігівської області. Виконання даного провадження за постановою державного виконавця від 24.05.2011 року «про закінчення виконавчого провадження»було закінчено на підставі положень п.6 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції 1999 р.) у звязку із досягненням дитиною повноліття. При цьому, як зазначає представник позивачки, при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем проведено розрахунок заборгованості по аліментах, який на 04.04.2011 року становив грошову суму у розмірі 16.378, 61 (шістнадцяти тисяч триста сімдесяти восьми грн. 61 коп.) Разом з тим, спірні правовідносини врегульовуються положеннями частини 4 статті 194 Сімейного кодексу України, за якими заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, аж до досягнення нею двадцяти трьох років. Оскільки, добровільно сплатити заборгованість по аліментах відповідач відмовляється з причин невідомих позивачці, так як уникає будь-яких відносин у спілкуванні, позивачка просить вирішити дане питання в порядку прийняття судом відповідного судового рішення. У звязку із наведеним, представник позивачки просить винести судове рішення, за яким стягнути із гр-на [PERSON], [INFO], мешканця [INFO] на користь гр-ки [PERSON], [INFO], мешканки [INFO] заборгованості по сплаті аліментів у розмiрi 16.378,61 (шістнадцяти тисяч триста сімдесяти восьми грн. 61 коп.). Крім того, стягнути із відповідача на користь позивачки судові витрати, які складаються із 500 (пятсот) грн. платних правових послуг. В судовому засіданні представник позивачки, [PERSON], позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.Судові витрати, які складаються з платних правових послуг позивач залишає за собою, а судовий збір та витрати на інформаційне забезпечення розгляду справи в суді просить стягнути з відповідача. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, однак за ухвалою суду був допитаний в якості відповідача Бобровицьким районним судом Чернігівської області, під час якого надав згоду на проведення розгляду даної справи у його відсутності, позовні вимоги не визнав. Крім того, пояснив наступне. Із позивачкою перебував у шлюбних відносинах, за час проживання у шлюбі у них народилася дитина, [PERSON], яка з ним не проживає. Після розірвання шлюбу надавав нотаріальну посвідчену згоду позивачці на виїзд дитини за кордон. Про існування судового рішення про стягнення з нього аліментів на користь позивачки для утримання дитини він не знав, в судових засіданнях участі не брав, про те, що в нього є заборгованість по сплаті аліментів дізнався у виконавчій службі Бобровицького РУЮ у 2010 році після того, як його викликали з приводу існування боргу. Із сумою заборгованості не згідний, оскільки вважає, що державний виконавець для розрахунків взяв не ту суму заробітної плати. Просить із наведених вище доводів відмовити у задоволенні позовних вимог. Заслухавши представника позивачки та дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного \~висновку. У ході судового дослідження матеріалів справи судом достовірно встановлено, що позивачка з 23.05.1992 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, який 18 березня 1997 року було розірвано Рахівським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Закарпатської області, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу було зроблено відповідний запис за № 32. Від цього шлюбу у сторін народилася дитина, дочка [PERSON], [INFO], яка на день подачі даної заяви до суду являється повнолітньою особою. Крім того, судом встановлено, що Рахівським районним судом Закарпатської області 14.02.1997 року прийнято рішення про стягнення із відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини в розмірі ј частини всіх його видів доходу (заробітку) до досягнення дитиною повноліття та видано виконавчий лист № АЕ-26 для примусового виконання рішення суду. Виконавче провадження ВП № 20832332,яке було відкрито за місцем проживання відповідача відділом державної виконавчої служби Бобровицького районного управління юстиції Чернігівської області, за постановою державного виконавця від 24.05.2011 року «про закінчення виконавчого провадження»було закінчено на підставі положень п.6 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції 1999 р.) у звязку із досягненням дитиною повноліття. Судом достеменно встановлено, а відповідачем не спростовано, що при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем проведено розрахунок заборгованості по аліментах, який на 04.04.2011 року становить грошову суму у розмірі 16.378, 61 (шістнадцяти тисяч триста сімдесяти восьми грн. 61 коп.). У відповідності до положень частини 1 статті 87 Закону України «Про виконавче провадження»із змінами, внесеними згідно із Законом № 3319-VI від 12.05.2011 року, позивачка, як стягувач, має право звернутися із позовом до юридичної особи, \~зазначеної у статті 3 цього Закону, яка зобов'язана здійснити стягнення коштів з боржника, \~у разі невиконання рішення з вини такої юридичної особи. \~При цьому стягувач звільняється від сплати державного мита. Положеннями статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» (в новій редакції) законодавцем, у випадках, передбачених законом, встановлено, що рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів, виконуються податковими органами, банками та \~іншими фінансовими установами. При цьому, рішення зазначених органів можуть \~виконуватися відповідно до закону також іншими органами, установами, організаціями, \~\~посадовими особами та громадянами. Спірні правовідносини врегульовуються також положеннями частини 4 статті 194 Сімейного кодексу України, за якими заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, аж до досягнення нею двадцяти трьох років. Суд, задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, критично відноситься до доводів відповідача про те, що йому не було відомо про існування рішення суду про стягнення аліментів, через що він не визнає позовні вимоги. В матеріалах справи знаходиться розрахунок заборгованості по аліментах, згідно якого станом на 01.06.2010 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на користь [PERSON] становила 17.335,32 грн., з яких 956,71 грн. було стягнуто із боржника за його місцем роботи, а залишок боргу на момент повноліття дитини становив 16.378,61 грн., тобто, на 01.06.2010 року відповідачу було відомо про існування судового рішення про стягнення з нього аліментів, йому було відомо про існування суми боргу по сплаті аліментів, однак, ним, відповідачем судове рішення про стягнення аліментів не оскаржувалося, сума боргу по сплаті аліментів у відділі державної виконавчої служби за місцем його проживання не оспорювалася. При вирішенні даного спору суд керується положеннями частини 4 статті 194 Сімейного кодексу України, за якими заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, та положеннями частини 1 статті 20 цього ж Кодексу, за якими до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною другою статті 72, частиною другою статті 129, частиною третьою статті 138, частиною третьою статті 139 цього Кодексу. При розгляді справи суд посилається на положення статей 58-59 ЦПК України, згідно яких належними є ті докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування, не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а обставини \~справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Outcome: approved