Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю Промислова компанія Донецьке вугільне паливо про стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди, в обґрунтування якої вказав, що він у період з 26.05.2010 року по 04.01.2012 року знаходився у трудових відносинах з відповідачем, який регулярно затримував виплату заробітної плати, видаючи її дрібними частками з порушенням строків, встановлених колективним договором. Ні у день звільнення, ні до теперішнього часу товариство з ним не розрахувалося. Вчасно не сплативши заробітну плату, відповідач спричинив йому моральну шкоду, яка виражається у душевних стражданнях у звязку з порушенням його звичайного життєвого устрою. Він змушений був неодноразово приїздити на підприємство з метою з,ясування строків погашення заборгованості, повинен був їздити за свій рахунок. Вчинену йому моральну шкоду він оцінює у розмірі однієї заробітної плати в сумі 2982 грн. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі за період з липня 2011 року по 04.01.2012 року та моральну шкоду в сумі 2982 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] уточнив свої позовні вимоги щодо періоду і суми заборгованості по заробітній платі, звернувшись до суду з проханням стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі за період з липня 2011 року по 31.12.2011 року в сумі 17821 грн. 92 коп. та моральну шкоду в сумі 2982 грн. . Представник відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю Промислова компанія Донецьке вугільне паливоу судове засідання не зявився, про час і місце слухання справи повідомлений відповідно до цивільно-процесуального законодавства належним чином. Вислухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач з 26.05.2010 року по 04.01.2012 року знаходився у трудових відносинах з відповідачем і був звільнений за власним бажанням, що встановлено на підставі записів з трудової книжки позивача. Заборгованість по заробітній платі позивача склала 17821 грн. 92 коп., а саме: за липень 2011 року 2955,60 грн., за серпень 2011 року 2892,89 грн., за вересень 2011 року 2965,83 грн., за жовтень 2011 року - 3097,68 грн., за листопад 2011 року 2954,32 грн., за грудень 2011 року 2955,60 грн., що підтверджується довідкою відповідача (а.с.6). Оскільки у порушення вимог ст.115 КЗпП України, ст.24 Закона України Про оплату праці до теперішнього часу відповідачем не виплачена заборгованість по заробітній платі позивача, вона підлягає стягненню з відповідача. Вирішуючи спір про стягнення моральної шкоди у сумі 2000 грн., суд виходить з того, що це право у позивача виникло з 13.01.2000 року з часу введення в дію ст.237-1 КЗпП України. Суд вважає, що вимоги позивача належать частковому задоволенню, оскільки позивач через порушення відповідачем його конституційного права на своєчасне отримання винагороди за труд, захищеного трудовим законодавством, морально страждав і страждає, не отримуючи належну йому суму не тільки щомісячно, а і до теперішнього часу, на яку він розраховував, не маючи інших доходів. Визначаючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, суд враховує характер, об,єм, тривалість зазнаваних позивачем страждань, розмір заборгованості, тому вважає, що на користь позивача належить стягнути 400 грн. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати: судовий збір за матеріальними вимогами у сумі 214,60 грн., за вимогами немайнового характеру 107,30 грн., а всього 321 грн. 90 коп. На підставі ст.43 Конституції України, ст.ст.116, 237-1 КЗпП України, ст.24 Закону України Про оплату праці,

Outcome: partial