overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визнання права власності на частину будинку за набувальною давністю, мотивуючи наступним. 08 грудня 1990 року помер її дядько [PERSON], який проживав [INFO] на пров. Кримський м. Олександрія. Після його смерті дружина померлого [PERSON] отримала свідоцтво про право власності на Ѕ частину будинку, а також на успадковану частину будинку, всього в її власності перебувало 5/6 частин будинку, решта 1/6 частина будинку залишилась зареєстрованою за померлим [PERSON] 07 грудня 1996 року [PERSON] подарувала позивачу 5/6 спірного будинку з надвірними будівлями, що підтверджено долученою до справи копією договору дарування. 02 грудня 2000 року [PERSON] також померла. Таким чином, починаючи з грудня 1996 року вона (позивач у справі) володіє фактично всім будинком з надвірними будівлями, обслуговує його, сплачує належні платежі, хоча юридично являється власницею 5/6 частин будинку, тому просить суд визнати за нею право власності на 1/6 частину будинку за набувальною давністю. Відповідач позов визнає повністю. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Судом встановлено, що з 07 грудня 1996 року позивачу належить 5/6 будинку № 22 на пров. Кримський у м. Олександрії, але фактично вона володіє також 1/6 частиною будинку, яка належала померлому [PERSON], заволоділа вона вказаним нерухомим майном добросовісно, безперервно відкрито володіє ним понад десять років, тому за нею належить визнати право власності також на 1/6 частину спірного будинку. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. На підставі ст.344 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 20 вересня 2005 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №33. В шлюбі у сторін є малолітня донька, [PERSON], [INFO]. Позивач звернулася до суду з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на ті обставини, що спільне життя з відповідачем не склалося і з 2007 року вони спільно не проживають, стосунків не підтримують, а тому примирення з відповідачем є неможливим. Просить шлюб розірвати, а малолітню доньку залишити проживати з нею. Відповідно до поданої заяви, позивач підтримує позовні вимоги і просить справу розглядати без її участі. Також погоджується, щоб неповнолітня донька проживала з відповідачем. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи в установленому законом порядку. При цьому відповідач не повідомив про причини неявки і від нього не надійшло клопотання про розгляд справи без його участі В звязку з цим справа розглядається відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України в заочному судовому засіданні та з урахуванням положень ст. 197 ч. 2 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сімейне життя у сторін не склалося. У сторін відсутнє взаєморозуміння, що призвело до фактичного розпаду сім`ї і шлюб носить формальний характер. Вказані обставини підтвердила позивач згідно поданої суду заяви, а відповідач в свою чергу не подав заперечень проти позову. За таких обставин суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим і буде суперечити інтересам сторін. В звязку з цим суд вважає, що шлюб слід розірвати. Малолітню доньку слід залишити проживати з позивачем, а витрати по реєстрації розірвання шлюбу покласти на відповідача. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

Позивачка просить суд стягнути з [PERSON]. аліменти на утримання дитини доньки [PERSON] , [INFO] мотивуючи свої вимоги тим, тим, що відповідач є батьком дітей (дитини) і не надає матеріальної допомоги на їх (її) утримання. Позивач до суду не зявилась. В судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягає, посилаючись на викладені обставини. Інтереси позивача в суді по довіреності представляв [PERSON] Відповідач в судове засідання зявився, не має заперечень проти позовних вимог, визнає, що батьки зобовязані утримувати своїх дітей. Нікому іншому він аліменти не сплачує. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази, що є в матеріалах справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а відповідач від такого обовязку ухиляється.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона уклала шлюб з відповідачем від якого у них народилася дочка. У звязку з тим, що їх спільне життя не склалося, сторони не ведуть спільного господарства, вважає, що збереження шлюбу за цих обставин є неможливим і просила розірвати її шлюб із відповідачем, визначити місце проживання дитини разом з нею та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 800 грн. щомісяця, оскільки відповідач працює неофіційно. У судове засідання сторони не з»явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач не заперечував щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07 липня 2007 року відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №920. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Позивач та відповідач з 2009 року припинили спільне проживання та шлюбні стосунки. Спільне господарство не ведеться. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини в достатній мірі не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.ст. 180, 183 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до повноліття. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги визнання позову відповідачем, суд задовольняє позов у повному обсязі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

Заявниця звернулася в суд з заявою про визнання недієздатною її сестри [PERSON], [INFO], та встановлення відносно неї опіки, обґрунтовуючи заяву тим, що вона є інвалідом дитинства, є розумово відсталою та перебуває на обліку у психіатра, не розуміє наслідків своєї поведінки, не може правильно орієнтуватися та оцінювати прості життєві ситуації, потребує постійного догляду. В судовому засіданні заявник заяву підтримав, дав пояснення згідно заяви, просить заяву задовольнити. Від Карпилівської сільської ради надійшла заява, згідно якої проти задоволення заяви рада не заперечує. Згідно висновку лікарської комісії [PERSON] визнано інвалідом дитинства з потребою постійного стороннього догляду. Згідно копій документів [PERSON] є двоюрідною сестрою заявниці. Відповідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 241/11 від 20 липня 2011 року [PERSON] страждає розумовою відсталістю, що позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Ч.1 ст.60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою вразі визнання її недієздатною. Висновок експертизи суд вважає достовірним, виходячи з пояснень сторін та результатів досліджених доказів, з яких беззаперечно вбачається, що [PERSON] страждає глибокою розумовою відсталістю, що позбавляє її здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, і її відповідно до ст. 39 ЦК України слід визнати недієздатною та призначити заявника опікуном. На підставі викладеного, ст. 39, 40, 58, 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

Позивач просить суд стягнути в солідарному порядку на його користь з відповідачів 185583 грн. 96 коп. боргу за кредитним договором №К/42/0503 від 22.08.2008 року та договором поруки від 22.08.2008 року, а також судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, проте звернувся з заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, позов підтримує. Відповідач до суду не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомив, тому суд розглянув справу заочно, без участі відповідача, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 22 серпня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, у відповідності до якого останній отримав від позивача кредит у сумі 25000 грн., строком до 20.08.2010 року, зі сплатою 18 % річних, які щомісячно повинен був сплачувати позивачеві за користування цим кредитом відповідно до договору. На забезпечення виконання вказаного зобовязання, того ж дня, між банком та відповідачкою [PERSON] був укладений договір поруки, за яким остання, як поручитель, в повному обсязі відповідає перед кредитором (позивачем) за порушення зобовязань боржника. Станом на 18.07.2011 року і до теперішнього часу відповідач [PERSON], як основний боржник не виконав вказаних зобовязань та допустив заборгованість перед позивачем в розмірі 185583,96 грн., що складається з суми основного кредиту - 23873,95 грн., з суми відсотків за користування кредитом - 7962,32.98 грн., з суми комісії за користування кредитом - 8165 грн. та з суми пені - 145582,69 грн. Викладені факти підтверджуються кредитним договором №К/42/0503 від 22.08.2008 року, договором поруки від 22.08.2008, а також розрахунком заборгованості (а.с. 7-9, 11). Встановленим фактам відповідають цивільні правовідносини. Отже, наявність факту невиконання відповідачами зобовязань перед позивачем щодо погашення кредиту та сплати відсотків за користування цим кредитом, є підставою для часткового задоволення позову. Суд вважає, що розмір вищезазначеної пені необхідно зменшити до 10000 грн., оскільки вказана позивачем сума пені згідно вказаного розрахунку заборгованості не співмірна з розміром основного боргу. Водночас, суд стягує з відповідачів на користь позивача понесені ним судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

Позивач просить суд визнати за ним право власності на жилий будинок №1 по вул. Щорса в с. Покостівка, Житомирського району, як за спадкоємцем після смерті його батька [PERSON], який помер 13.03.1987 року, та якому належав цей будинок. В судове засідання позивач не зявивсь, проте звернувся з заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, позов підтримує. Представник відповідача [PERSON] сільради та відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до суду також не з'явилися, але повідомили до суду, що позов визнають, справу просять розглянути без їх участі. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що жилий будинок №1 по вул. Щорса в с. Покостівка, Житомирського району належить померлому батьку позивача. Після смерті батька єдиним спадкоємцем за законом є позивач. Викладені факти підтверджуються наданими позивачем доказами, зокрема, свідоцтвом про смерть [PERSON], довідкою з БТІ про те, що право власності за померлим на вказаний будинок не зареєстровано, технічним паспортом на будинок, який виданий на імя [PERSON], довідкою [PERSON] сільради про те, що померлому належав згаданий будинок. Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини. Таким чином, наявність того факту, що позивач, як спадкоємець за законом після смерті його батька не може через нотаріальні органи здійснити своє спадкове право на спірний будинок, який за життя належав померлому, є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

У квітні 2011 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 19.09.1997 року. Від спільного шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Подружнє спільне життя не склалося через зловживання спиртними напоями. Шлюбні відносини припинилися в квітні 2011року. Спільне господарство не ведеться. Між сторонами досягнуто згоди про утримання дитини. Відповідач заперечував щодо розірвання шлюбу. З огляду на вищевикладене позивач просить шлюб розірвати. 14.06.2011року позивачка заявила клопотання про залишення прізвища «Науменко» після розірвання шлюбу. 20.09.2011року від відповідача надійшла заява про те, що він не заперечує проти розірвання шлюбу та клопотання про розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.09.1997 року (свідоцтво про шлюб серія І-ФП № 002829, а/з № 895 від 19.09.1997 року). Від спільного шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Сімейне життя не склалося через зловживання спиртними напоями. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Між сторонами досягнуто згоди про утримання дитини. Подальше збереження сім`ї позивач вважає неможливим, шлюб необхідно розірвати. Майновий спір не заявлявся. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 110, 111, 112, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

У вересні 2011 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 13.07.2002 року. Від спільного шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Подружнє спільне життя не склалося через несумісності характерів, протилежних поглядів на основи сімейного життя, непорозуміння. Спільне господарство не ведеться. З огляду на вищевикладене позивач просить шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.07.2002 року (свідоцтво про шлюб серія І-СР № 068456, а/з № 62 від 13.07.2002 року). Від спільного шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO] (а/з 1812 від 12.09.2003року), який проживає разом з позивачкою. Сімейне життя не склалося через несумісності характерів, протилежних поглядів на основи сімейного життя, непорозуміння. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження сім`ї позивач вважає неможливим, шлюб необхідно розірвати. Майновий спір не заявлявся. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 110, 111, 112, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

У вересні 2011 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, вказавши, що 10.08.2001 року, позивачка придбала будинок № 42 по вул. Хоменко в м. Миколаєві, оформивши договір купівлі-продажу житла від 10.08.2001р. № 544 на Товарній біржі «Мегаполіс-Інфо». На теперішній час позивач не має можливості розпоряджатися будинком, оскільки договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд визнати вказаний договір купівлі-продажу дійсним. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник Миколаївської Універсальної товарно-сировинної біржі в судове засідання не зявився, повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ухвали суду ведеться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Будинок № 42 по вул. Хоменко в м. Миколаєві належала [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.07.2001 року, зареєстрованим ММБТІ 31.07.2001 року за р. № 13404. 10.08.2001р. на Товарній біржі «Мегаполіс-Інфо» був зареєстрований договір купівлі-продажу будинку № 42 по вул. Хоменко в м. Миколаєві, укладений між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони (а.с. 6). Претензій сторони один до одного не мали на момент укладання угоди та за минулий час. Всі істотні умови угоди дотримані, договір зареєстрований в ММБТІ за №13404 від 23.08.2001р., а тому суд вважає за можливе визнати договір купівлі-продажу дійсним на підставі ст. 220 ЦК України. На підставі вищевикладеного, оцінюючи надані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.220 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

Зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, виготовлення повного тексту рішення відкласти до 26 вересня 2011 року.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

У серпні 2011 року позивач звернулася до Ленінського районного суду м.Миколаєва з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого з відповідачем 01.09.2007. У обґрунтування позовних вимог посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, через конфлікти та втрату взаємної поваги один до одного. Шлюбні відносини розпалися з травня 2011 року, з цього часу сторони проживають окремо. На даний час позивач зустрічається з іншою жінкою з якою має намір зареєструвати шлюб. Примирення та подальше спільне життя з відповідачем не можливе. Від шлюбу дітей не мають. Майновий спір відсутній. У судове засідання сторони не зявилася, про дату і час проведення судового засідання повідомлені належним чином. До суду надали заяви про розгляд справи за своєї відсутності в яких просили розірвати шлюб. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 01.09.2007 між сторонам Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 578, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ОЛ № 021516. Дітей від шлюбу сторони не мають, також не бажають розірвати шлюб за місцем його реєстрації у добровільному порядку. Спільне життя у подружжя не склалось, у звязку з чим шлюбні стосунки припинені з травня 2011 року. Намірів поновлювати стосунки для подальшогозбереження сім'ї сторони не мають. Відповідно до статей 21, 24 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбомє сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актівцивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушуванняжінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З'ясувавши фактичні взаємини між подружжям, дійсні причини подання позову про розірвання шлюбу, а також те що їх примирення неможливе, взявши до уваги встановлені судом обставини життя подружжя та відсутність підстав, які перешкоджали розірванню шлюбу в судовому порядку, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами потрібно розірвати. На підставі статей 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, у якій просить встановити факт родинних відносин між ним та його матір»ю - [PERSON], яка померла 22.01.2010 року. У судовому засіданні заявник на своїх вимогах наполягав та пояснив, що відповідно до свідоцтва про його народження його батьком зазначений -«Литвинов Федор Корниевич» (на російській мові), а матір»ю- «Литвинова Екатерина Николаевна» (на російській мові). Але батьки свій шлюб не реєстрували і його було записано на прізвище батька. Матері теж ррмусь було записано прізвище батька- «Литвинова» (на російській мові). 22.01.2010 року його мати померла, але в свідоцтві про її смерть прізвище вказане як дійсне- «Гапотченко». Після смерті матері залишилася спадщина. Він фактично прийняв спадщину так як проживав на день смерті з матір»ю, але отримати свідоцтво про право на спадщину він не має змоги в звязку з неможливістю підтвердження факту родинних відносин з померлою матір»ю. Встановлення факту родинних відносин між померлою [PERSON] та заявником має для нього юридичне значення - змогу реалізувати своє право на спадщину за заповітом. Представник заінтересованої особи - Осинівської сільської ради у судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, з вимогами заявника згоден. Судом встановлено, що 22.01.2010 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕД № 225662, виданим 25.01.2010 року Осинівською сільською радою Новопсковського району Луганської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. Заявник є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері та спадкоємцем за заповітом, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Заявник згідно свідоцтва про народження - [PERSON] (на російській мові), [INFO]. Довести що померла [PERSON] була його рідною матір»ю заявник не має можливості, оскільки в свідоцтві про його народження прізвище матері вказане «Литвинова» (на російській мові), коли шлюб між батьком та матір»ю заявника не було зареєстровано, а згідно свідоцтва про смерть її прізвище- «Гапотченко». Таким чином, у звязку з вищезазначеним заявник не має змоги довести факт родинних відносин між ним та померлою [PERSON] Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як необхідно йому для оформлення свідоцтва про право на спадкування за заповітом Той факт що померла [PERSON] була рідною матір»ю заявника підтверджується показаннями свідків [PERSON], [PERSON], які надали до суду заяви згідно яких пояснили, що [PERSON] була матір»ю [PERSON] Вивчивши матеріали справи, у чинність п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд вважає заяву [PERSON] такою, що підлягає задоволенню, оскільки його вимоги підтверджені наявними в справі письмовими доказами, а також письмовими поясненнями свідків, які підтвердив факт родинних відносин між заявником і померлою [PERSON] У відповідності до ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного й

Outcome: approved