Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-17 00:00:00

У травні 2011 року ПАТ «Універсал Банк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно договору про видачу та використання кредитних карток від 23.10.2007 року № VE575 [PERSON] отримав в ПАТ «Універсал Банк» кредитну картку VISA Electron, яка може бути використана відповідачем для оплати транзакцій в межах країни або закордоном в магазинах та на підприємствах, що приймають картку як спосіб оплати та мають дозвіл VISA Electron. Розмір мінімального місячного платежу становить 3% від суми заборгованості (але не менше, ніж 50,00 грн. і не більше, ніж сума фактичної заборгованості). За несвоєчасну сплату мінімального щомісячного платежу відповідач сплачує 1% від суми заборгованості, але не менше 50 грн. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав, надавши відповідачеві кредитну картку VISA Electron. Вказані умови кредитного договору відповідачем систематично порушувалися. Відповідач своєчасно взяті на себе зобовязання не виконав. В результаті утворилась заборгованість, яка станом на 28.02.2011р. складає 29352 грн. 01 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача вище указану суму боргу, судові витрати у розмірі 293,52 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді у сумі 120,00 грн. 05.09.2011р. від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримає у повному обсязі та не заперечує про винесення заочного рішення. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Вислухавши думку відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, суд доходить до наступного. Відповідно до укладеного договору про видачу та використання кредитних карток від 23.10.2007 року № VE575 [PERSON] отримав в ПАТ «Універсал Банк» кредитну картку VISA Electron. Статтею 202 ЦК України встановлено, що правочин це дія особи спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних правовідносин. Відповідно до ст. 203 ч.3,4,5 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідач у судовому засіданні зазначив, що він не укладав з ПАТ «Універсал Банк» договору про видачу та використання кредитної картки від 23.10.2007 року № VE575, оскільки паспорт ЕО265442, серійний номер якого зазначений в цьому договорі був викрадений 04.03.2007р. Це підтверджується копією постанови про відмову про відкриття кримінальної справи по факту викрадення документів. З цього випливає, що паспорт, серійний номер якого ЕО 265442, на основі якого укладався договір про видачу та використання кредитних карток від 23.10.2007 року № VE575 з ПАТ «Універсал Банк», на момент укладання кредитного договору був викрадений та не належав відповідачу. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 2 статі ст. 527 ЦК України передбачає, що кожна із сторін у зобовязанні має право вимагати доказів того, що обовязок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непредявлення такої вимоги. Суд вважає недоведеними посилання представника позивача на укладення договору про видачу та використання кредитних карток №VЕ575 від 23.10.2007року саме з відповідачем, оскільки паспорт предявлений стороною по договору був викрадений у [PERSON] 04.03.2007року, що підтверджено постановою про відмову в порушенні кримінальної справи та відмовними матеріалами оглянутими у судовому засіданні №1812 від 06.03.2007року. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача не обґрунтовані і не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed