Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на користь ФУ Новопсковської РДА 36100 грн. вартість матеріального збитку, 2050 грн. вартість робіт по установці сигналізації та проведення антикорозійної обробки автомобіля, 304 грн. вартість установленої авто акустики, в якості відшкодування матеріальних збитків всього на загальну суму 38454 грн., витрати на проведення авто товарознавчої експертизи автомобіля ВАЗ- 21099, державний номерний знак [NUMBER], двигун № [NUMBER], кузов № [NUMBER], який належить на праві власності фінансовому управлінню Новопсковської РДА в сумі 700 грн. та витрати, повязані з розглядом справи. В позовній заяві начальник фінансового управління Новопсковської РДА зазначила, що 09.10.2011 р. о 01-00 год. [PERSON], працюючи водієм ФУ Новопсковської РДА, знаходячись в стані алкогольного спяніння керував автомобілем ВАЗ-21099, державний номерний знак ВВ 9300АО, двигун № [NUMBER], кузов № [NUMBER], який належить на праві власності фінансовому управлінню Новопсковської РДА, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (а.с.20), рухаючись по вул. К.Маркса с. Новопсков скоїв наїзд на перешкоду в результаті чого пошкодив службовий автомобіль. За даним фактом [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права управління транспортними засобами на один рік. В позовній заяві представник ФУ Новопсковської РДА просить стягнути з відповідача 36100 грн. вартість матеріального збитку, 2050 грн. вартість робіт по установці сигналізації та проведення антикорозійної обробки автомобіля, 304 грн. вартість установленої авто акустики, в якості відшкодування матеріальних збитків всього на загальну суму 38454 грн., витрати на проведення авто товарознавчої експертизи автомобіля ВАЗ- 21099, державний номерний знак [NUMBER], двигун № [NUMBER], кузов № [NUMBER], який належить на праві власності фінансовому управлінню Новопсковської РДЛА в сумі 700 грн. та витрати, повязані з розглядом справи. В судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягала, просила суд задовольнити їх повністю. Відповідач надав суду заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі. Представник третьої особи Новопсковської РДА підтримала позовні вимоги позивача, та просила їх задовольнити повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено що 09.10.2011 р. о 01-00 год. відповідач [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного спяніння керував транспортним засобом ВАЗ-21099, державний номерний знак ВВ 9300АО, двигун № [NUMBER], кузов № [NUMBER], який належить на праві власності фінансовому управлінню Новопсковської РДА, рухаючись по вул. К.Маркса с. Новопсков Луганської області скоїв наїзд на перешкоду в результаті чого пошкодив службовий автомобіль. Відповідач [PERSON] відповідно до наказу № 5-о від 17.08.2011 року прийнятий до ФУ Новопсковської РДА на посаду водія (а.с.12), що також підтверджується копією трудової книжки АА № 330191 (а.с.16-17). Наказом № 49 від 17.08.2011 р. Про призначення матеріально відповідальної особивідповідача [PERSON] було призначено відповідальною особою за використання та збереження автомобіля ВАЗ-21099, державний номерний знак ВВ 9300АО (а.с.13). Цим же наказом було заборонено використання автомобіля в особистих цілях, у вихідні та неробочі дні виїзд з гаража може бути дозволений лише за особистим дозволом начальника ФУ Новопсковської РДА [PERSON] при наявності подорожнього листа. Пунктом 3 вищезазначеного наказу встановлено, що в неробочий час автомобіль повинен знаходитися в гаражі управління. Відповідно до посадової інструкції водія службового автомобіля, затвердженої начальником фінансового управління Новопсковської РДА [PERSON] (далі Інструкція), з якою відповідач [PERSON] ознайомлений особисто під підпис 17.08.2011 р. (а.с. 14-15) у своїй роботі водій автотранспортних засобів керується Конституцією України, правилами дорожнього руху, цією посадовою інструкцією, повинен знати правила технічної експлуатації автомобіля, правила зберігання автомобіля в гаражах і на відкритих стоянках, порядок перевірки технічного стану, прийому автомобіля перед виїздом, здавання його і постановки на відведене місце, правила внутрішнього трудового розпорядку установи. Згідно з п. 2.11 Інструкції водій повинен використовувати автомобіль тільки для службових поїздок. Відповідно до п. 4.2; 4.3 Інструкції водій несе відповідальність за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку, за порушення інструкції з охорони праці, протипожежної безпеки і виробничої санітарії та інших норм та правил, які вказані у інструкції. Крім того згідно п. 2 наказу № 49 від 17.08.2011 р. Про призначення матеріально відповідальної особи використання автомобіля в особистих цілях категорично заборонено. У вихідні та неробочі дні виїзд з гаража може бути дозволений тільки з особистого дозволу начальника фінансового управління Новопсковської РДА з обовязковою наявністю подорожного листа. Судом встановлено, що 09 жовтня 2011 року це неділя (вихідний день). Згідно пояснень начальника фінансового управління Новопсковської РДА ані 08 жовтня ані 09 жовтня 2011 року вона не давала відповідачу [PERSON] дозволу на виїзд з гаража, тим більш на використання автомобіля в особистих цілях заява начальника управління [PERSON] (а.с.21). Відповідно до постанов в.о. начальника ВДАІ Новопсковського РВУМВС та ст. УІМ Новопсковського РВУМВС від 13.10.2011 р. в порушенні кримінальної справи за фактом ДТП відмовлено (а.с. 18-19). Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 13.10.2011 р. відповідач [PERSON] порушив.п.2.5; 12.1 Правил дорожнього руху. Пункт 2.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР) зазначає, що водій повинен на вимогу працівника міліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для встановлення стану алкогольного спяніння. Відповідно до п. 12.1 ПДР при виборі в установлених межах безпечної швидкості водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості багажу, та стан транспортного засобу, щоб мати можливість постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З огляду на це, суд приходить до висновку, що саме водій [PERSON] припустився порушень правил дорожнього руху, рухаючись по вул. К.Маркса с. Новопсков Луганської області, скоївши наїзд на перешкоду та здійснивши ДТП, що мало місце 09.10.2011 року. Винність водія [PERSON] встановлена постановою про адміністративне правопорушення і ця обставина є обовязковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій відповідача, стосовно якого ухвалено вказану постанову. Відповідно до ст. 1187 ЦК України особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобовязана відшкодувати її на загальних підставах. Згідно зі ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п.п. 4,7 ч.1 ст. 134 Кодексу законів про працю України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини установі, у випадку, коли шкода завдана працівником, який був у нетверезому стані, та не при виконанні трудових обовязків. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до висновку спеціаліста № 158/11 від 01.11.2011 р. експертного автотоварознавчого дослідження, складеного експертом [PERSON], сертифікат № 9599/10 субєкта оціночної діяльності, встановлено вартість майнової шкоди, заподіяної позивачу, яка становить 36100 грн. (а. с. 23-35). Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі викладеного, суд вважає, що визнання відповідачем позову в частині відшкодування майнової шкоди в повному обсязі не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому задовольняє вимоги позивача в повному обсязі. Згідно ч. 1 та п. 4 ч. 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані із проведенням судових експертиз. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 384,54 гривні; 700 гривень - на оплату витрат з проведення висновку спеціаліста експертного автотоварознавчого дослідження про оцінку розміру шкоди. На підставі ст. ст. 22, 1166, 1187, 1192 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 61, 84, 88, 130, 174, 213, 215, ЦПК України, ст. 134 Кодексу законів про працю України, суд

Outcome: approved