Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що ПуАТ СЕБ Банкє правонаступником усіх прав та обовязків АБ Факторіал-Банк, що підтверджується Статутом, в звязку з чим звернувся до суду зважаючи на наступні обставини: 28.03.2008 року між АБ Факторіал-Банк та відповідачем ТОВ СВЯТОСЛАВбув укладений договір кредиту № 005-г/49/08, відповідно до якого ТОВ Святославбув наданий кредит в сумі 3\~000\~000,00 (три мільйона грн. 00 коп.) гривень строком до 30.06.2010 року та сплатою 16 % процентів річних. Також позивач зазначає про те, що в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором були укладені договори поруки з [PERSON] та ПП ПТФ Оліс, а також прийнята застава (іпотека) нерухомого майна, належного [PERSON] та розташована за адресою м. Херсон, вул. Перекопська, 169. Через невиконання взятих на себе зобовязань за кредитним договором станом на 31.01.2011 року існує заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 2\~766\~424,42 грн., з яких 2\~426 880,25 грн. заборгованість за кредитом, 224\~555,20 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами; 24\~268,80 грн. заборгованість по сплаті комісії за пролонгацію кредитної операції, 90\~720,17 грн. пеня за порушення умов договору кредиту щодо своєчасної сплати процентів. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідачів на його користь заборгованість в сумі 2\~766\~424,42 грн., а також судові витрати судовий збір в сумі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,00 грн. В судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав та пояснив, що 28.03.2008 року між АБ Факторіал-Банк (після реорганізації Публічне акціонерне товариство СЕБ Банк) та ТОВ СВЯТОСЛАВбув укладений Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 005-г/49/08, за умовами якого, зокрема п. 1.1, Позивач надав ТОВ Святославу тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 3\~000\~000,00 гривень з кінцевим терміном повернення 30.06.2010 року та сплатою 16 % процентів річних. Позивач взяті на себе зобовязання виконав. Що ж стосується позичальника, то він порушує умови договору кредиту, зокрема, пункти 2.4, 2.5., 2.6, 2.7, 4.2. Договору кредиту, в звязку з чим станом на 31.01.2011 року заборгованість за кредитним договором складає 2\~766\~424,42 грн., з яких 2\~426 880,25 грн. заборгованість за кредитом, 224\~555,20 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами; 24\~268,80 грн. заборгованість по сплаті комісії за пролонгацію кредитної операції, 90\~720,17 грн. пеня за порушення умов договору кредиту щодо своєчасної сплати процентів. Як забезпечення виконання зобовязань була прийнята порука фізичної особи [PERSON] та Приватного підприємства Промислово-торгівельна фірма Оліс, про що були укладені договори поруки, а також прийнята застава (іпотека) нерухомого майна, яке належить на праві власності [PERSON] (є спадкоємцем після померлого [PERSON]), про що був укладений іпотечний договір. Тому просить стягнути з ТОВ Святослав, [PERSON] та ПП ПТФ Олісзаборгованість в сумі 2\~766\~424,42 грн., а також звернути стягнення на предмет іпотеки, належний [PERSON] та розташований за адресою м. Херсон, вул. Перекопська, 169, а також стягнути з відповідачів судові витрати, повязані з розглядом цієї цивільної справи. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. 28.03.2008 року між АБ Факторіал-Банк (після реорганізації Публічне акціонерне товариство СЕБ Банк) та ТОВ СВЯТОСЛАВ був укладений Договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 005-г/49/08, за умовами якого, зокрема п. 1.1, Позивач надав ТОВ Святославу тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 3\~000\~000,00 гривень з кінцевим терміном повернення 30.06.2010 року та сплатою 16 % процентів річних. Позивач взяті на себе зобовязання щодо надання кредиту виконав, що підтверджується випискою з рахунку. Згідно умов укладеного між сторонами кредитного договору ТОВ Святославзобовязався погашати кредит відповідно до графіку, встановленого в кредитному договорі, а також сплачувати відсотки за користування кредитними коштами та комісійну винагороду в порядку та на умовах, встановлених кредитним договором. Статтею 526 Цивільного Кодексу України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 1049 ЦК України зазначає про те, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договором. Через невиконання ТОВ Святославвзятих на себе зобовязань за кредитним договором відповідно до наданих розрахунків заборгованість за кредитним договором станом на 31.01.2011 року складає 2\~766\~424,42 грн., з яких 2\~426 880,25 грн. заборгованість за кредитом, 224\~555,20 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами; 24\~268,80 грн. заборгованість по сплаті комісії за пролонгацію кредитної операції, 90\~720,17 грн. пеня за порушення умов договору кредиту щодо своєчасної сплати процентів. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором був укладений договір поруки з [PERSON] та Приватним підприємством Промислово-торгівельна фірма Оліс. Поручителі зобовязалися відповідати перед Позивачем за виконання Позичальником умов щодо сплати суми кредиту, відсотків за користування кредитом, комісійної винагороди, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Кредитним договором (п. п. 1.1 Договору поруки). Частиною 2 статті 554 ЦК України передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Відповідно до ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Частина. 1 статті 554 ЦК України передбачає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Також була прийнята іпотека нерухомого майна нежитлові споруди та приміщення, що знаходяться за адресою: Херсонська область місто Херсон вулиця Перекопська будинок 169 та належать [PERSON] на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.07.2010 року (після померлого Іпотекодавця [PERSON]). Свідоцтво про право на спадщину видане приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON]М за реєстровим № 1023, спадкова справа № 3/2010. Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України та ст. 1 ЗУ Про іпотекув силу іпотеки іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Згідно ст. 23 ЗУ Про іпотекуу разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статусу іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обовязки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих же умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальності перед іпотекодержателем за виконання основного зобовязання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимог іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. Пунктом 2.3. Іпотечного договору передбачено, що Іпотекодержатель набуває права звернення стягнення на Предмет іпотеки у разі, якщо в момент настання строку виконання зобовязання, забезпеченого іпотекою, воно не буде виконано частково (наприклад, в разі несвоєчасної сплати відсотків) або повністю. Це також передбачено і п. 4.2. Іпотечного договору, відповідно до якого іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобовязання якщо у момент настання строку виконання зобовязань за договором кредиту вони не будуть виконані, а саме: при несплаті або частковій несплаті у встановлений договором кредиту строк суми процентів, пені, штрафних санкцій. Відповідно до п. 2.5. Іпотечного договору у разі невиконання Іпотекодавцем зобовязань за договором кредиту, Іпотекодержателю має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок Предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами в повному обсязі, включаючи основну суму боргу, відсотки, комісії, можливі неустойки та збитки, завдані несвоєчасним виконанням зобовязання, а також необхідні витрати. Згідно п. 4.3. Іпотечного договору звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється в тому числі і за рішенням суду. Це право також передбачено ч. 1, 3 ст. 33 Закону України Про іпотеку, згідно до якої у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 38 Закону України Про іпотеку Іпотекодавець має право на підставі рішення суду задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки. Оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення заборгованості з відповідачів по кредиту, звернення стягнення на предмет іпотеки, а також в силу ст. 652 ЦК України розірвання кредитного договору, укладеного між сторонами, оскільки проаналізувавши правовідносини, які склалися між сторонами, суд приходить до висновку, що між сторонами укладена додаткова угода до договору кредиту, згідно якої строк дії кредиту продовжено до 30.12.2011 року, умовами укладеного між сторонами договору кредиту не передбачене право на дострокове стягнення заборгованості. Відповідно до вимог параграфу 2 глави 71 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Параграфом 1 цієї глави не передбачене право позикодавця стягувати заборгованість з боржника достроково. Виходячи з аналізу положень параграфу 1 глави 71 та параграфу 2 цієї ж глави ЦК України дострокове стягнення за кредитом можливе при розірванні договору. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved