Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-26 00:00:00

В січні 2012 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу в якій вказувала, що з 1995 по 2006 роки вона проживала з [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу. 31 жовтня 2006 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входять чотири земельні ділянки, загальною площею 4,06 га., розташовані в межах території Щербанівської сільської ради Вознесенського району та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем на час її відкриття та звернулася до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з метою оформлення своїх спадкових прав. Однак нотаріус відмовив заявниці у вчиненні відповідної нотаріальної дії, вказуючи на необхідність встановлення факту її спільного проживання разом зі спадкодавцем понад пять років однією сімєю без реєстрації шлюбу в судовому порядку. В звязку з цим [PERSON] просила про встановлення факту її проживання зі спадкодавцем однією сімєю без реєстрації шлюбу з 1995 року по 31 жовтня 2006 року. В судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] заяву підтримали в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Щербанівської сільської ради Вознесенського району - в судове засідання не зявився, направивши на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує. Заслухавши пояснення заявниці, її представника, показання свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 31 жовтня 2006 року помер [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входять чотири земельні ділянки, загальною площею 4,06 га., розташовані в межах території Щербанівської сільської ради Вознесенського району та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадщину прийняла [PERSON], яка проживала зі спадкодавцем однією сімєю без реєстрації шлюбу, в тому числі й на час її відкриття. Однак нотаріус відмовив заявниці в оформленні спадкових прав, вказуючи на необхідність встановлення вищевказаного факту в судовому порядку. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 234 ЦПК України, п.п. 4, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»зі змінами окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу. Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»(далі Постанова) якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до п. 21 Постанови при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Зазначений пятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сімєю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги може належати жінка (чоловік), які проживали однією сімєю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сімї, тощо. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сімєю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК. В судовому засіданні з показань свідків [PERSON], [PERSON] та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи (а.с. 5, 8, 20, 33) достовірно встановлено факт проживання [PERSON] зі спадкодавцем однією сімєю без реєстрації шлюбу з 1995 по 2006 роки, при цьому жоден з членів сімї в іншому шлюбі не перебував. Разом з тим судом не виявлено інших осіб, що прийняли спадщину після смерті [PERSON], мають право на її обовязкову частку або заявили будь-які вимоги щодо спадкового майна. Враховуючи встановлені судом обставини, а також зважаючи на те, що закон не передбачає іншого порядку встановлення цього факту та від нього залежить реалізація заявницею свого майнового права, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved