Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суд із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 13 лютого 2010 року близько 11 год. 00 хв. по вул.Львіській в м.Червонограді Львівської області з вини - [PERSON], який керуючи автомобілем марки МAN, дорожній номерний знак [NUMBER], не стежучи за дорожньою обстановкою та її змінами , не вибрав безпечної швидкості руху, порушив п.п.1.5,2.3 б, 12.1,13.1 Правил дорожнього руху України, відбулась дорожньо-транспортна пригода (надалі ДТП), внаслідок якої був пошкоджений його автомобіль марки IVECO, державний номерний знак [NUMBER], а йому спричинені тілесні ушкодження. Відтак йому заподіяно матеріальну та моральну шкоду. Моральну шкоду він обґрунтовує тим, що при ДТП зазнав сильні психологічні перевантаження, а також відчуття дискомфорту та незручності у звязку із пошкодженням його автомобіля, вимушений був витрачати багато часу, фізичних моральних сил, звертаючись до експертних закладів для визначення суми матеріальної шкоди, до суду, а також незручності повязані з необхідністю ремонту автомобіля. Був порушений його звичний спосіб життя і він був змушений прикладати додаткові зусилля для його відновлення. На підставі положень ст.ст.1166,1167,1187 ЦК України просить стягнути з відповідача [PERSON], який є власником автомобіля марки МAN, дорожній номерний знак [NUMBER] джерела підвищеної небезпеки, спричинену йому матеріальну шкоду в розмірі 27\~642,51 грн. за ремонт автомобіля, 900 грн. витрат за проведення експертної оцінки автомобіля, моральну шкоду, яку оцінює у 1650,00 грн., а також понесені ним судові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, покликавшись на обставини викладені в позовній заяві, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. З власної ініціативи судом до участі у справі в якості співвідповідача був залучений [PERSON], який в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, тому суд провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення сторін, оцінивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення із наступних підстав. Частиною 1 ст.1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утримання транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухово-і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку у для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно до ст.188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки , відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи , відшкодовується винною особою. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди передбачено, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична чи фізична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав. Згідно вищезазначеної постанови питання про відповідальність за завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки перед іншими особами, вирішується за правилами ст.ст.1166,1187 ЦК України: шкода, завдана одному з володільців з вини іншого відшкодовується винним. Судом встановлено, що автомобіль марки МAN, дорожній номерний знак [NUMBER], належить на праві власності [PERSON]. В той же час встановлено, що причиною настання дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 13 лютого 2010 року близько 11 год. 00 хв. по вул.Львіській в м.Червонограді Львівської області, є порушення вимог п.п.1.5,2.3.Б,12.1,13.1 Правил дорожнього руху України водієм автомобіля марки МAN, дорожній номерний знак [NUMBER], [PERSON], який проявивши неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки IVECO, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] Як убачається із матеріалів справи, зокрема, постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 22.02.2010 року (а.с.7-8), повідомлення Червоноградського міського відділу ГУМВСУ у Львівській області (а.с.6), довідки виданої ДАІ з ОАТ м.Червонограда та АТІ при ГУМВСУ у Львівській області від 13.02.2010 року (а.с.5) внаслідок ДТП було пошкоджено майно позивача - автомобіль марки IVECO, державний номерний знак [NUMBER]. Крім цього водій даного транспортного засобу [PERSON] отримав легкі тілесні ушкодження. В матеріалах справи є достатньо доказів щодо вартості пошкодженого майна (а.с.9-43), яка складає 278\~542, 51 грн. з урахуванням витрат за проведення експертної оцінки автомобіля. Виходячи із вищезазначених вимог матеріального закону , положень статті 1192 щодо надання саме потерпілому , а не заподіювану шкоди, права вибору способу її відшкодування, в тому числі і шляхом відшкодування збитків в повному обсязі, з урахуванням обставин справи суд вважає, що з [PERSON] в користь позивача слід стягнути 27\~642,51 грн. вартості відновлюваного ремонту транспортного засобу та 900 грн. витрат за проведення експертної оцінки автомобіля. Суд вважає, що всі суми заподіяної шкоди повинні бути стягнути з відповідача [PERSON], оскільки він згідно постанови Самбірського міськрайонного суду визнаний винним у скоєнні ДТП. Згідно із ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів;у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна;у приниженні честі та гідності фізичної особи а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Як передбачено п.5 Постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкодиобовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають : наявність такої шкоди , протиправність діяння її заподіювача, наявність протиправного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Моральна шкода, відповідно до ст.1167 ЦК України завдана фізичній особі неправомірним рішенням дією чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Вищезазначеними діями [PERSON] позивачу було заподіяно моральну шкоду, що виразилась у фізичному болі, втраті душевного спокою, душевних стражданнях у звязку із ДТП та пошкодженням майна потерпілого. Виходячи із характеру і обсягу заподіяних позивачу моральних страждань, з урахуванням ступеня вини заподіювача шкоди, виходячи із засад розумності , виваженості та справедливості, суд вважає визначити суму завданої моральної шкоди в 1000 грн., яку належить стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] Вимоги позивача про стягнення в його користь 10\~000 грн. моральної шкоди є завищені, належним чином не мотивонані, тому така сума відшкодування не може бути стягнута. Також в силу вимог ст.88 ЦПК України , суд вважає, що підлягають до задоволення вимоги позивача щодо стягнення з відповідача понесених ним документально підтверджених судових витрат. Відтак з [PERSON] в користь позивача слід стягнути 424,92 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial