Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів посилаючись на те, що 11 січня 2008 року між ПАТ КБ ПриватБанкта [PERSON] був укладений кредитний договір № 2008-002, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 30000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11 січня 2011 року. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Кредитного договору. Відповідач свої зобовязання перед Банком не виконав в звязку з чим, станом на 05 березня 2010 року його заборгованість перед позивачем за Кредитним договором становить 12680,78 доларів США, з яких: 11666,74 доларів США - заборгованість за кредитом; 340,08 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 10,44 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 62,66 доларів США - штраф (фіксована частина); 600,86 доларів США штраф (процентна ставка). 11 січня 2008 року в забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між позивачем та відповідачем ПП Спецавтотрансбув укладений договір застави, згідно умов якого відповідач ПП Спецавтотранс надав позивачу у заставу належне [PERSON] майно автомобіль VANHOOL, рік випуску 1994, тип ТЗ: напівпричіп-цистерна-Е, номер кузова/шасі: 15144 VIN13121200198550710, реєстраційний номер [NUMBER]. Позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 2008-002 від 11 січня 2008 року в розмірі 12680,78 доларів США звернути стягнення на предмет застави, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ ПриватБанкз укладанням від імені відповідача [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ Приватбанквсіх повноважень необхідних для здійснення продажу. Відповідач [PERSON] предявив до ПАТ КБ Приватбанкзустрічний позов, обґрунтовуючи вимоги тим, що ПАТ КБ Приватбанк не надав йому попередньої інформації про умови кредитування та орієнтовної сукупної вартості кредиту, не повідомив його про сукупну вартість кредиту та реальну процентну ставку, валютні ризики, що призвело до обрання ним неоптимального рішення щодо укладення кредитного договору № 2008-002 від 11 січня 2011 року та стало однією з причин порушення грошового зобовязання за цим договором, а тому просив визнати протиправними дії ПАТ КБ Приватбанкщодо ненадання йому попередньої письмової інформації про умови кредитування та орієнтовну сукупну вартість кредиту, не попередження про валютні ризики та не визначення у кредитному договорі детального розпису сукупної вартості кредиту. Представник ПАТ КБ Приватбанкв судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні, а зустрічний позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач ПП Спецтрансв судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про судовий розгляд, причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши думку представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 11 січня 2008 року між ПАТ КБ ПриватБанкта [PERSON] був укладений кредитний договір № 2008-002, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 30000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11 січня 2011 року (а.с.8-12). Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідачем [PERSON], станом на 05 березня 2010 року його заборгованість перед позивачем за Кредитним договором становить 12680,78 доларів США, з яких: 11666,74 доларів США - заборгованість за кредитом; 340,08 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 10,44 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 62,66 доларів США - штраф (фіксована частина); 600,86 доларів США штраф (процентна ставка (а.с.6-7). 11 січня 2008 року в забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між позивачем та відповідачем ПП Спецавтотрансбув укладений договір застави, згідно умов якого відповідач ПП Спецавтотранс надав позивачу у заставу належне [PERSON] майно автомобіль VANHOOL, рік випуску 1994, тип ТЗ: напівпричіп-цистерна-Е, номер кузова/шасі: 15144 VIN13121200198550710, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.13-16). Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договором застави передбачено, що у випадку порушення Заставодавцем/Позичальником зобовязань за кредитним договором, або за договором застави, Заставодавець зобовязаний передати предмет застави Заставодержателю в заклад. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач [PERSON] зобовязання за кредитним договором не виконує; предмет застави в заклад банку не передав. Відповідно до ст. 19 Закону України Про заставу, за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 ЗУ Про заставу). Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 ЗУ Про заставу). Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобовязання в натурі. Примусове виконання зобовязання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобовязання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобовязання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобовязаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Відповідно до ст. 25 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяженьу разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги підлягаючими до задоволення у повному обсязі. Вирішуючи питання щодо зустрічного позову [PERSON], суд виходить з наступного. Як вбачається з кредитного договору № 2008-002 від 11 січня 2008 року, в ньому передбачені всі умови надання, користування, повернення кредитних коштів, відповідальність. Вказаний договір був підписаний [PERSON] В судовому засіданні його представник не ставив питання щодо того, що договір ним не підписувався. Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, проте [PERSON] інших доказів на підтвердження своїх вимог не надав, у звязку з чим суд вважає, що позовні вимоги не можуть бути задоволені, а тому в задоволенні зустрічного позову належить відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі по сплаті судового збору в сумі 951,31 грн. та витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Outcome: approved