Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-23 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON], в якому просять провести розподіл домоволодіння по вул. Муромському в м. Харкові та виділити у спільне користування [PERSON], [PERSON], [PERSON] на належні їм 3\\8 частин у житловому будинку літ. «А-1»приміщення №1-4, площею 14,5 кв.м., №1-5 площею 4,9 м.кв., №111 площею 1,7 м.кв., з окремим входом, з надвірних побудов вбиральню літ. «Г»та [PERSON] виділити належні їй 5\\8 часток домоволодіння приміщення у житловому будинку літ. «А-1»приміщення №1-3, площею 10,0 кв.м., №11 площею 5,2 м.кв., та приміщення №1 площею 1,3 м.кв., також визначити порядок користування земельною ділянкою, судові витрати стягнути з відповідача. В своїх доводах посилаються на те, що мешкають у житловому будинку №37 «літ. А-1»по вул. Муромській в м. Харкові. Вказує, що по сусідству з ними у сусідній кімнаті житлового будинку №37 літ. «А-1»по вул. Муромській в м. Харкові мешкає відповідачка. Зазначає, що вони з відповідачем сумісно володіють та коритсуються житловим будинком, однак земельною ділянкою вони користуються з боку домоволодіння №35, а відповідач користується земельною ділянкою з боку домоволодіння №39. В зв*язку з тим, що між ними та співвласником домоволодіння виникають протиріччя з приводу користування житловим будинком та земельною ділянкою вони вимушені звернутись за захистом своїх прав до суду. Добровільної згоди щодо користування та розпорядження житловим будинком та земельною ділянкою між ними не досягнуто. Представник позивачів [PERSON], [PERSON] та позивач [PERSON] уточнила позовні вимоги та просила задовольнити позовні вимоги з урахуванням другого варіанту запропонованого експертом щодо користуванням земельною ділянкою. Житловий будинок та заїзд до будинку залишити в загальном користуванні сторін, від позовних вимог стосовно розподілу будинку відмовились. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з*явився, про день та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог з урахуванням другого варіанту запропонованого експертом щодо користуванням земельною ділянкою. Житловий будинок та заїзд до будинку залишити в загальном користуванні сторін. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про виділ частки з сумісної, часткової власності та визначення порядку користування земельною ділянкою підлягають задоволенню виходячи з наступного.В частині стягнення судових витрат підлягають частковому задоволенню. Судом встановлені факти та відповідні до них правовідносини. Згідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, 26 грудня 2009 року спадкоємцями зазначеного в заповіті 3\\4 часток спадкового майна [PERSON], який помер 07 листопада 2000 року є його дружина [PERSON], дочка [PERSON], син [PERSON], що проживають в [INFO]. Як зазначено у Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно 29.01.2010 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину (реєстраційний номер 7-2196 від 26.12.2009 року) є власниками по 1/8 частині домоволодіння, що знаходиться в м. Харкові по вул. Муромська, 37. Відповідно до технічного паспорту станом на 01 жовтня 2009 року на садибний житловий будинок виданий КП Харківське МіськБТІ власниками будинку № 375 літ. «А-1» по вул. Муромській в м. Харкові є [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1\\8 частки власності та [PERSON] 5\\8 частки власності. Згідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, 26 грудня 2009 року спадкоємицею майна [PERSON], померлої 20.11.2008 року є її дочка [PERSON], що проживає в [INFO]. Як зазначено у Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно 29.01.2010 року [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину (реєстраційний номер 7-2200 від 26.12.2009 року) є власником 5/8 частини домоволодіння, що знаходиться в м. Харкові по вул. Муромська, 37. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 04 березня 2011 року у справі призначено будівельно - технічну експертизу, попередня оплата проведення експертизи покладена на позивача [PERSON] Як зазначено у висновку експерта №3367 від 30.09.2011 року сторонам запропоновано два варіанти порядку користування земельною ділянкою в домоволодінні №37 по вул. Муромській у м. Харкові відповідно до ідеальних часток співвласників 3/8 частини і 5/8 частини домоволодіння. В судовому засіданні встановлено та підтверджено сторонами, що другий варіант запропонований експертом, після проведення експертизи, є самим задовільним для застосування, а саме: В зв*язку з тим, що розподіл та визначення порядку користування житловим будинком неможливі, пропонується земельну ділянку площею 150,00 кв.м. залишити в загальному користуванні співвласників домоволодіння. [PERSON], [PERSON], [PERSON] виділити в користування земельну ділянку площею 585 кв.м., що відповідає ідеальній частці 3\\8, в тому числі: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~земельну ділянку площею - 510,0 кв.м. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~1\\2 площі земельної ділянки загального користування 75,0 кв.м.. [PERSON] виділити в користування земельну ділянку площею 975 кв.м., що відповідає ідеальній частці 5\\8, в тому числі: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~земельну ділянку площею - 900,0 кв.м. -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~1\\2 площі земельної ділянки загального користування 75,0 кв.м.. Згідно до ст. 15 ч. 1 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 90 Земельного кодексу України прямо передбачено право власника земельної ділянки самостійно господарювати на землі, споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди тобто самостійно використовувати одержану в установленому порядку земельну ділянку за умови збереження її цільового призначенням. Стаття 24 Закону України «Про планування і забудову територій» прямо передбачає що право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Відповідно до ст. 152 ч. 2-3 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов*язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Відповідно до ст. 158 ч. 2 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Згідно ч. 1 ст. 103 Земельного кодексу України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей. Частиною 3 ст. 98 Земельного кодексу України передбачено, що встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Згідно зі ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судовий збір, витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи. Суд, оцінивши достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, при цьому сприяв всебічному і повному зясуванню обставин справи розяснював сторонам їх права та обовязки, попереджував про вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяв здійсненню їхніх прав. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Судові витрати за проведення експертизи суд покладає порівну на сторони, та стягує з відповідача на користь позивача половину вартості експертизи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial