Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, який у подальшому уточнила, посилаючись на те, що вона уклала шлюб з відповідачем від якого у них народилася дочка [PERSON] У звязку з тим, що їх спільне життя не склалося, сторони не ведуть спільного господарства, вважає, що збереження шлюбу за цих обставин є неможливим і просила розірвати її шлюб із відповідачем, визначити місце проживання дитини разом з нею та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини всіх доходів відповідача. У судове засідання позивач не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала щодо вирішення справи в заочному порядку та уточнила свої вимоги щодо розміру аліментів. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 18.11.2006р. відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, актовий запис №2333. Від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Позивач та відповідач з 2010 року припинили спільне проживання та шлюбні стосунки. Спільне господарство не ведеться. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, згуби любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальну допомогу в достатній мірі добровільно не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Доказів наявності інших утриманців у відповідача не надано останнім в судовому засіданні. Відповідно до ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.ст. 180, 183 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до повноліття. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у звязку з відсутністю взаємопорозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає у необхідному розмірі, є працездатним, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними, неповнолітню дитину залишити проживати з матірю та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі ј частини всіх його доходів щомісяця та судові витрати. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved