Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-27 00:00:00

В травні 2011 року позивачі звернулись до суду з позовом до Комунального підприємства Житлово-експлуатаційна організація № 5Полтавської міської ради, Київського РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області, Управління житлово-комунального господарства виконкому Полтавської міської ради про визнання права користування житлом, реєстрацію за місцем проживання. В поданій до суду заяві посилались на те, що [PERSON], як фельдшеру-наркологу, працюючому за ВАТ Полтавахіммаш, була надана кімната 354 в гуртожитку підприємства по вул. М.Бірюзова, 94 в м. Полтава. На підставі рішення адміністрації ВАТ Полтавахаммашвід 22.08.1988 року дозволено поселення та реєстрацію [PERSON], який являвся чоловіком [PERSON], до дружини. Також у вказаному гуртожитку проживали діти позивачки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області була здійснена реєстрація їх сімї у вказаному вище гуртожитку, без зазначення кімнати. На даний час складом з 4-х осіб вони проживають у кімнатах 354 та 355 гуртожитку по вул.. М.Бірюзова, 94 в м. Полтава. За проживання у вказаних вище кімнатах їм нараховується квартплата, яку вони своєчасно сплачували. 28.09.2010 року згідно рішення Полтавської міської ради гуртожиток за адресою м. Полтава, вул. М.Бірюзова, 94 в м. Полтава був прийнятий до комунальної власності територіальної громади та переданий на баланс КП ЖЕО № 5. Коли вони звернулися до відповідачів щодо реєстрації їх за вказаним вище місцем проживання із зазначенням кімнат, їм відмовили, посилаючись на те, що у вказаний гуртожиток здійснювалось поселення лише на ліжко-місце. Однак це не відповідає дійсності оскільки рішенням виконавчого комітету Київської районної ради від 05.02.1985 року заводу Хіммашбуло надано дозвіл на переобладнання 14 секцій гуртожитку Юністьпід гуртожиток для малосімейних, що і було зроблено. Оскільки вказана відмова порушує їх права та права неповнолітнього [PERSON], який був поселений до матері [PERSON], просили суд визнати за ними право користування жилим приміщенням кімнатами № 354, 355 гуртожитку по вул. М.Бірюзова, 94 у м. Полтаві та зобовязати Київський РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області зареєструвати її за вказаною адресою. В судовому засіданні позивачі позов підтримали, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Зазначили, що вони зареєстровані в гуртожитку, але без зазначення кімнат. Представники КП ЖЕО № 5 позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні, зазначивши, що позивачка була поселена на ліжко-місце, в звязку з чим її вимоги є безпідставними. Представники Управління житлово-комунального господарства виконкому Полтавської міської ради , Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області для участі в справі не зявилися, будучи повідомленими про час та місце розгляду справи, надали заяви в яких просили слухати справу без їх участі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачка [PERSON] разом з неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] за клопотанням ПОНД була поселена в кімнату гуртожитку Юністьпо вул.. М.Бірюзова, 94, який перебував на балансі ВАТ Полтавахіммаш. На підставі рішення адміністрації та профспілкового комітету ВАТ Полтавахіммашзатвердженого виконавчим комітетом Київської ради народних депутатів 22.08.1988 року дозволено поселення та реєстрацію [PERSON] до дружини [PERSON] Як встановлено рішенням Київського районного суду м. Полтави від 12.10.2004 року, і вказана обставина не підлягає доказуванню, сімя позивачів проживала в кімнатах № 354, 355 за користування якими їм нараховувалась оплата. Також вказаним рішенням встановлено, що сімя Ярмак була поселена в гуртожиток правомірно на підставі рішення про поселення та ордера. На даний час КП ЖЕО № 5, на балансі якого перебуває гуртожиток на даний час правомірність поселення та проживання позивачів в кімнатах № 354, 355 не оспорюють та позову щодо їх виселення не предявляють. Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Частиною 1 статті 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Статтею 310 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну. Дослідженими по справі доказами встановлено, що позивачі проживають за адресою: [INFO], кімнати № 354, 355 але не зареєстровані в них. Відсутність реєстрації у вказаних кімнатах порушує їх конституційні права, а також права неповнолітнього [PERSON], порушене право підлягає захистові. Обираючи спосіб захисту порушеного права суд вважає за необхідне визнати за позивачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], неповнолітнім [PERSON] право користування жилим приміщенням кімнатами № 354, 355 в гуртожитку по вул. м. Бірюзова, 94 в м. Полтаві та зобовязати СГІРФО Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області здійснити реєстрацію їх за вказаною вище адресою.

Outcome: approved