Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-28 00:00:00

Громадянка [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON], в якому просила визнати факт проживання однією сім'єю із [PERSON] з 01 квітня 2004 року по день смерті останнього і що їх відносини носили сімейний характер. Також просила визнати за нею право власності на квартиру із зобов'язанням сплатити на користь відповідачки половину її вартості, та на 1/2 частку грошових вкладів в банківських установах, відкритих на ім'я померлого [PERSON] У судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені вимоги та пояснили, що [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON], 1936 року народження, з яким [PERSON] проживала однією сім'єю як чоловік та дружина з 01 квітня 2004 року по день його смерті і перебувала в офіційно зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2007 року. До смерті [PERSON] зробив заповіт на свою племінницю відповідачку [PERSON] Після смерті [PERSON] вони обидві звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини: вона за законом, відповідачка - за заповітом. Встановлення факту сумісного проживання із померлим однією сім'єю без реєстрації шлюбу потрібно [PERSON] для того, щоб виділити їй обов'язкову частку у спадщині, а також розподілити грошові кошти на рахунках в банківських установах, відкритих на ім'я [PERSON] за час їх сумісного проживання. Просить встановити факт, що вона [PERSON], 1944 року народження, і [PERSON], 1936 року народження, який помер [INFO], проживали однією сім'єю в період з 01 квітня 2004 року по 07 вересня 2007 року включно і ці правовідносини носили сімейний характер. Цей факт підтверджує відповідними документами, фотознімками та показаннями свідків. Просить також суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] вартістю 39600 грн., що належала померлому [PERSON], стягнувши з неї на користь відповідачки [PERSON] в рахунок 1/2 частки її долі у цій квартирі половину її вартості, тобто 19800 грн. Крім того, просить визнати право власності в порядку спадкування на розподілене спадкове майно у вигляді грошових вкладів на ім'я [PERSON] у банківських установах Промінвестбанку в м.Добропілля та Ощадбанку з нарахованими процентами, а всього взагалі на суму 43840 грн. 49 коп. Представник відповідача за довіреністю адвокат [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, зокрема проти встановлення в суді факту сумісного проживання [PERSON] і [PERSON] однією сім'єю саме з 01 квітня 2004 року, тоді як, враховуючи показання сусідів по будинку [PERSON], вони проживали фактично разом однією сім'єю без реєстрації шлюбу з вересня - жовтня 2006 року по день смерті [PERSON] Просив в цій частині позовних вимог і щодо визнання за нею права власності на грошові кошти у банківських рахунках, відкритих за цей час, [PERSON] відмовити. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] пояснили, що їм як сусідам по квартирі померлого [PERSON] відомо, що з осені, приблизно з вересня-жовтня 2006 року у квартирі [PERSON] сумісно проживав із [PERSON]. Всі одностайно підтвердили, що до цього часу, тобто до осені 2006 року [PERSON] із [PERSON] у його квартирі [ADDRESS] разом не мешкали. [PERSON] їм не розповідав, що з кимось проживає. Ніхто з цих осіб у 2004-2005 роках [PERSON] разом з [PERSON] не бачили. Свідок [PERSON] суду пояснив, що його друг [PERSON] почав проживати у своїй квартирі із [PERSON] з осені 2006 року. Йому невідомо, чи проживав його колишній приятель до цього часу з [PERSON] Сам [PERSON] про свої особисті стосунки йому не розповідав. Знає, що померлому чоловіку [PERSON] [PERSON] разом із [PERSON] у 2004 році допомагали встановлювати на кладовищі пам'ятник. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] її сусідка, остання біля 4-5 останніх років проживала разом з [PERSON], спочатку жили у квартирі [PERSON] по [ADDRESS]. Після того як позивачка продала квартиру, вони з [PERSON] переїхали проживати у його квартиру по [ADDRESS]. Свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] і [PERSON] знала як гарних знайомих і кумів батьків її чоловіка. Запевнила, що останні разом були присутні на її день народження, коли їй виповнилось 40 років, тобто у грудні 2005 року. Поводились на святі один з одним як чоловік та дружина. Гр. [PERSON] з [PERSON] і [PERSON] під час їх сумісного проживання спілкувалась особисто. Свідченням її слів навела фотознімки, де зображені батьки її чоловіка, вона, [PERSON] і [PERSON] Крім того, у серпні 2004 року у її свекрові був день народження, на який останні приходили також разом. Свідок [PERSON] пояснила, що давно знайома з [PERSON], разом працювали на одному підприємстві в 2005-2006 роках, тому добре знає про відносини останньої з [PERSON]. [PERSON] неодноразово забирав [PERSON] з роботи. Після продажу квартири, бо "за неї було багато платити за комунальні послуги", вона перейшла жити до нього. Їй відомо, що особисто [PERSON] робила ремонт у квартирі діда [PERSON] Вони разом їздили у м.Кіровоград наприкінці 2004 року, а також у Білорусію до його племінниці. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] і [PERSON] проживали разом з весни 2004 року. Він особисто вигружав пам'ятник колишньому померлому чоловіку [PERSON], і дід [PERSON] йому в цьому допомагав. Останній представив йому [PERSON] як свою дружину. Йому відомо, що проживали вони разом і вдома у [PERSON], і у квартирі [PERSON]. Зустрічав їх на вулиці. Свідок [PERSON] пояснила, що померлого [PERSON] і [PERSON] знає давно. В її присутності [PERSON] вмовляв [PERSON] переїхати до нього жити у 2004 році. Вона відмовлялась. Тому проживали разом по [ADDRESS] за місцем проживання [PERSON] Факт сумісного проживання однією сім'єю підтвердила тим, що у вересні 2004 року вони, [PERSON] і [PERSON] займали їй гроші, тобто в них був сумісний бюджет. [PERSON] постійно готувала діду [PERSON] їжу, допомагала по господарству. Дід [PERSON] періодично ходив сам на свою квартиру, щоб, як він казав, провідати, чи все у порядку. Новий 2005 рік вони відмічали також разом, в гостях у кумів. [PERSON] їй розповідав, що [PERSON] не хоче йти жити до нього у квартиру, а для нього ця квартира це пам'ять про померлу дружину [PERSON]. Офіційно [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб у 2007 році, до цього проживали у цивільному шлюбі. Свідок [PERSON] в суді підтвердила, що працюючи секретарем виконкому Білозерської міської ради, у 2003 році реєструвала заповіт складений [PERSON] на користь своєї племінниці. Після цього вона особисто спілкувалась з [PERSON], який сказав, що "зійшовся з [PERSON]". На підставі цього він хотів зробити новий заповіт на [PERSON], але не встиг, бо не дочекався, доки вона як секретар виконкому вийде з відпустки, щоб оформити новий заповіт. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] і [PERSON] проживали разом по [ADDRESS] у її квартирі. Після смерті їх чоловіка та дружини вони постійно знаходились разом: проживали разом, ходили на базар скуплятись, відмічали свята разом. Вона особисто бачила [PERSON] у квартирі [PERSON], оскільки не рідше одного разу за три місяці приходила до них у гості. Свідок [PERSON] в суді показав, що [PERSON] знає багато років. Вперше [PERSON] з [PERSON] бачив на годовщині похорон дружини [PERSON]. Безпосередньо до нього [PERSON] і [PERSON] приходили разом на свята, зокрема показав на фотознімках, де вони знаходяться на святкуванні у нього в гостях. Вислухавши пояснення позивача, її представника, заперечення представника відповідача, показання свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав: У відповідності до ст.3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Суд вважає, що факт сумісного проживання [PERSON] і [PERSON] без реєстрації шлюбу з квітня 2004 року підтверджується показаннями свідків, допитаних за клопотанням обох сторін, документально та фотознімками. Так, свідки з боку відповідача [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] в суді підтвердили, що вони як сусіди по квартирі [PERSON] в будинку [ADDRESS] точно знають, що з гр.[PERSON] гр.[PERSON] почав проживати з осені 2006 року. До цього часу останні у квартирі [PERSON] разом не проживали, і їх разом вони не бачили. На підставі ж показань свідків з боку позивачки встановлено, що дійсно з квітня 2004 року [PERSON] сумісно проживала разом із [PERSON], але не в його квартирі будинку [ADDRESS], а в її квартирі по [ADDRESS] в м.Білозерське. Цей факт підтверджений свідками [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Суд, враховуючи об'єктивно показання всіх допитаних в суді свідків, а також показання близького друга померлого [PERSON] - гр.[PERSON] про те, що [PERSON] за характером був дуже замкнутий, і нікому не розповідав про свої особисті справи, приходить до висновку, що дійсно сусіди по будинку [PERSON] могли не знати про те, що останній з кимось разом проживає за іншою адресою. Тим більше, вони мали змогу і бачили його вдома, оскільки він періодично навідувався у свою квартиру, щоб, як він казав, провідати, чи все у порядку. З показань вищеназваних свідків, пред'явлених фотознімків, де позивачка і [PERSON] святкували разом свята у своїх друзів, зокрема на Новий 2005 рік і день народження - 40-річчя свідка [PERSON] у грудні 2005 року, що підтверджено особисто свідками [PERSON], а також [PERSON], [PERSON] і [PERSON], суд встановив, що дійсно відносини позивачки і [PERSON] носили сімейний характер, як чоловіка та дружини. Такий висновок суд робить також із того, що вищевказані свідки пояснили, що часто бачили їх разом на ринку у м.Білозерське при купівлі продуктів харчування. Крім того, факт сумісного проживання [PERSON] і [PERSON] підтверджений документально, а саме актом Комунального підприємства "Сонячний" м.Білозерське від 04.07.2008 року з підписами сусідів про те, що [PERSON] і [PERSON] з квітня 2004 року проживали разом у її квартирі за адресою: [ADDRESS] (а.с.25) Отже, вивчивши надані сторонами докази, суд достовірно встановив, що позивачка [PERSON] проживала разом із гр.[PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 01 квітня 2004 року по 07 вересня 2007 року включно, спочатку у її квартирі [ADDRESS], а потім у його квартирі [ADDRESS], і їх правовідносини носили сімейний характер. Після офіційної реєстрації їх шлюбу 08 вересня 2007 року (а.с.60) вони продовжували проживати сумісно як чоловік та дружина у квартирі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.8) Як передбачено ст.74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу, що регулює відносини права спільної сумісної власності подружжя. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], чоловік [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] (а.с.7) До своєї смерті і укладення шлюбу з позивачкою, [PERSON] ще 18 червня 2003 року вчинив заповіт всього свого майна, з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось, що буде в нього на день його смерті, на ім'я своєї племінниці [PERSON] (а.с.24,34). Сторони у справі не оспорювали дійсності такого заповіту. На час вчинення [PERSON] заповіту діяли норми Цивільного кодексу в редакції 1963 р., та після його смерті прийняття спадщини відбувалось за нормами ЦК України від 16.01.2003 року. Тому суд застосовує до спірних правовідносин норми діючого ЦК України (набрав чинності з 01 січня 2004 року). Як позивачка, так і відповідачка прийняли спадщину, що підтверджується їх заявами до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини, що містяться у спадковій справі (а.с.41-90). На підставі ст.1241 Цивільного кодексу України (в редакції 2003 року), малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Враховуючи, що дружина померлого [PERSON] на час смерті її чоловіка [PERSON] [INFO] не працювала, отримувала пенсію, що підтверджується копією її трудової книжки (а.с.22), де вона з 20.07.2006 року звільнена за власним бажанням у зв'язку з виходом на пенсію, суд вважає її такою, що на день смерті спадкодавця була його непрацездатною вдовою, і тобто такою, яка має право на обов'язкову частку у спадщини, незалежно від заповіту. У випадку відсутності заповіту до набуття права власності на спадкову масу закликалася б тільки та фізична особа, яка належить до першої черги спадкоємців за законом, тобто [PERSON] Інші учасники цивільно-правових відносин у вищеназваному процесі участі не брали б. Отже, у разі спадкування за законом, дружині померлого [PERSON] за правилами ст.1261 ЦК України (в редакції 2003 року) як спадкоємниці першої черги належало б все майно її чоловіка [PERSON] За таких обставин, суд вважає, що до процесу спадкування спочатку повинна закликатись саме [PERSON], тому що вона була дружиною померлого. Тобто в розумінні ст.1241 ЦК України вона вже має право на обов'язкову половину майна спадкодавця, зокрема на 1/2 частину квартири [PERSON], що належала останньому на праві особистої власності в порядку спадкування після смерті її дружини, і що розташована у [ADDRESS], де [PERSON] прописана з 17.01.2007 року і фактично проживає по теперішній час (а.с.68,70,82). Підтвердженням права власності [PERSON] на квартиру є відповідне свідоцтво, видане 11 травня 1994 року Бюро по приватизації житла при Добропільському управлінні житлово-комунального господарства п/о "Добропіллявугілля" на підставі розпорядження №2642 від 10.05.1994 року (а.с.23). За висновком судової будівельно-технічної експертизи №2843/23, ринкова вартість квартири [ADDRESS] складає на час проведення експертизи 21 серпня 2010 року - 39600 грн. (а.с.196-199). В судовому засіданні сторони погодились із висновком експерта, встановлену експертом вартість квартири не оспорюють. Суд, враховуючи, що [PERSON] постійно проживає у спірній квартирі, і просить суд визнати за нею право власності на неї, а різницю коштів у вигляді половини її вартості стягнути на користь [PERSON], вважає такі позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Статтями 74 і 70, 71 СК України передбачено, що [PERSON] і [PERSON] мають рівні частки у майні, що є об'єктом їх права спільної сумісної власності як подружжя, а отже позивачка має право на половину спільно придбаного за час шлюбу майна, зокрема на половину зроблених за час їх спільного проживання грошових внесків. За час сумісного проживання та після реєстрації шлюбу подружжя [PERSON] і [PERSON] здійснило грошові вклади у банківські установи. Так, у відділенні Промінвестбанку в м.Добропілля Донецької області на ім'я [PERSON], [INFO], відкриті наступні рахунки: рахунок [NUMBER] в банківському відділенні №3, відкритий з 01.01.2005 року, із залишком на суму 02 грн. 02 коп., рахунок [NUMBER] у банківському відділенні №3, відкритий з 01.01.2005 року, із залишком на суму 3262,68 грн., рахунок [NUMBER] у банківському відділенні №3, відкритий з 25.07.2007 року, із залишком на суму 73408 грн., і банківський рахунок [NUMBER] у банківському відділенні №3, відкритий з 25.07.2007 року, із залишком на суму 48377,94 грн. (а.с.91-95). У відділенні Ощадбанку в м.Добропілля №5363 на ім'я [PERSON] відкриті рахунки із залишками грошових коштів: [NUMBER] із залишком 1,42 грн., [NUMBER] із залишком 122,56 грн., [NUMBER] із залишком 22515,35 грн. (а.с.18, 19-20, 85-90, 96). Суд находить помилковим розрахунок позивачем загальної суми коштів у банківських установах, що входять у спадкову масу. Всього на банківських рахунках після смерті спадкодавця [PERSON] залишилось коштів на суму 147690 грн., що підтверджується роздруківками банківських рахунків і довідками. В порядку ст.74 СК України, позивачка має право як дружина померлого на половину спільно придбаного майна, тобто в тому числі на половину коштів у банківських установах, що внесені за період спільного проживання, встановленого судом, починаючи з 01 квітня 2004 року. Ця половина коштів неподільна між спадкоємцями і не входить до складу спадщини, а повинна належати на праві власності одному з подружжя, що пережив іншого. Після спадкування [PERSON] як непрацездатною дружиною спадкує за заповітом відповідачка [PERSON] До складу спадщини, яку остання спадкує, входить майно, що належало безпосередньо [PERSON], і яке він заповів, а саме: 1/2 частини квартири за адресою: [ADDRESS], що складає відповідно до висновку експерта суму 19800 грн.(а.с.196-199), та половину коштів на рахунках в банківських установах, що належала як частка із спільної власності подружжя [PERSON] і [PERSON] і лишилась після смерті останнього, на яку розповсюджується заповіт. В цій половині частці грошових внесків, що потребує поділу, половина коштів належить позивачці [PERSON] на праві обов'язкової частки у спадщині, що передбачено ст. 1241 Цивільного кодексу України. Отже, [PERSON] має право спадкувати 1/4 частку коштів грошових вкладів у банках, що залишились після [PERSON] Таким чином, суд вважає, що позов [PERSON] слід задовольнити, визнавши за нею право власності на квартиру у [ADDRESS], а половину вартості квартири на суму 19800 грн. стягнути з неї на користь відповідачки [PERSON] Крім того, суд визнає за [PERSON] право власності як частку у спільному майні подружжя на 1/2 частину грошових вкладів на рахунках [NUMBER] (інша назва рахунку [NUMBER]) і [NUMBER] (інша назва рахунку [NUMBER]) у відділенні Промінвестбанку в м.Добропілля Донецької області на ім'я [PERSON], на суми 36704 грн. і 24188,97 грн. відповідно, а також на рахунках [NUMBER] і [NUMBER] у цьому ж відділенні Промінвестбанку в м.Добропілля на суми 1,01 грн. і 1631,34 грн. відповідно. Також слід визнати за нею право власності на 1/2 частину грошових коштів на рахунках у відділенні №5363 Ощадбанку в м.Добропілля Донецької області, відкритих на ім'я [PERSON], а саме: на рахунку [NUMBER] на суму 0,71 грн., на рахунку [NUMBER] на суму 61,28 грн., на рахунку [NUMBER] (інша назва [NUMBER]) на суму 11257,68 грн. Крім того, після розподілу спадкового майна визнати за [PERSON] право власності на розподілене спадкове майно після смерті [PERSON] у вигляді 1/4 частки грошових коштів померлого [PERSON] на наступних рахунках у банківських установах: на рахунку [NUMBER] у відділенні Промінвестбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 0,5 грн., на рахунку [NUMBER] у відділенні Промінвестбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 815,67 грн., на рахунку [NUMBER] (інша назва рахунку [NUMBER]) у відділенні Промінвестбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 18352 грн., і на рахунку [NUMBER] (інша назва рахунку [NUMBER]) у відділенні Промінвестбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 12094,5 грн., на рахунку [NUMBER] у відділенні №5363 Ощадбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 0,36 грн., на рахунку [NUMBER] у відділенні №5363 Ощадбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 30,64 грн., на рахунку [NUMBER] (інша назва [NUMBER]) у відділенні №5363 Ощадбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 5628,84 грн. Всього суд визнає за [PERSON] право власності в порядку спадкування за [PERSON] на грошові вклади на загальну суму 110767,5 грн. Суд визнає за відповідачкою [PERSON] право власності на спадкове майно [PERSON] у вигляді 1/2 частини квартири за адресою: [ADDRESS], що оцінена на суму 19800 грн., які стягнути на її користь з [PERSON] в рахунок викупу її частки у цій квартирі, а також суд визнає за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/4 частину грошових коштів померлого [PERSON] на наступних рахунках у банківських установах: на рахунку [NUMBER] у відділенні Промінвестбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 0,5 грн., на рахунку [NUMBER] у відділенні Промінвестбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 815,67 грн., на рахунку [NUMBER] (інша назва рахунку [NUMBER]) у відділенні Промінвестбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 18352 грн., і на рахунку [NUMBER] (інша назва рахунку [NUMBER]) у відділенні Промінвестбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 12094,5 грн., на рахунку [NUMBER] у відділенні №5363 Ощадбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 0,36 грн., на рахунку [NUMBER] у відділенні №5363 Ощадбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 30,64 грн., на рахунку [NUMBER] (інша назва [NUMBER]) у відділенні №5363 Ощадбанку в м.Добропілля Донецької області на суму 5628,84 грн. Всього суд визнає за [PERSON] право власності в порядку спадкування за [PERSON] на грошові вклади у банківських установах на загальну суму 36922,5 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved