Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-21 00:00:00

У жовтні 2011 року позивачі [PERSON] і [PERSON] звернулись з позовом до [PERSON] міської ради Києво-Святошинського району про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що 7 квітня 2010 року помер їхній батько [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після його смерті відкрилась спадщина, до якої входить будинок за адресою: м. Боярка, вул. Партизанська, 23, Києво-Святошинського району, Київської області. Спадкоємцями першої черги залишились вони, позивачі у справі. Вони звернулися із заявою до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори за отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом. На запит нотаріальної контори про видачу витягу з реєстру права власності на спадковий жилий будинок прийнято рішення КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області» від 8 серпня 2011 року про відмову у видачі витягу з реєстру прав власності, оскільки не була проведена первинна реєстрація права власності на жилий будинок і питання визначення належності нерухомого майна [PERSON] та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку. На даний час їм необхідно встановити належність житлового будинку [PERSON] і визнати за ними право власності на спадковий будинок, що підтверджується технічним паспортом, в якому саме [PERSON] зазначений як власник будинку. Відповідно до висновку Управління Держкомзему у Києво-Святошинському районі Київської області земельна ділянка загальною площею 0,0709 га належить померлому [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на землю, зареєстрованого 13 лютого 2004 року за № 4855/241 та наданого для будівництва та обслуговування жилого будинку в м. Боярка по вул. Партизанська, 23. Також відповідно до технічної документації відводу земельної ділянки та застройки житлового будинку № 20 по вул. Партизанська в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області відповідна земельна ділянка була надана [PERSON] як забудовнику. Родинні зв»язки між ними та їхнім батьком [PERSON] підтверджуються копіями паспорту, копіями свідоцтв по народження. Відповідно до висновку БТІ не будо проведено первинної вартості спадкового майна, що становить перешкоду для видачі нотаріусом свідоцтва на право на спадщину. В цьому висновку БТІ їм було запропоновано звернутись до суду. Враховуючи викладене, позивачі [PERSON] і [PERSON] просили встановити належність [PERSON] жилого будинку № 23 по вул. Партизанська в м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області, визнати за ними право власності на жилий будинок № 23 по вул. Партизанська, м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області в рівних частинах, повернути сплачене державне мито. Ухвалою суду від 30 листопада 2011 року судом залучено до участі у справі в якості третьої особи Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області. У лютому 2012 року позивачі [PERSON] і [PERSON] подали суду заяву в порядку вимог ст. 31 ЦПК України, в якій зазначали, що після смерті їхнього батька [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді будинковолодіння № 23 по вул. Партизанська в м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області та земельної ділянки за цією ж адресою. На частину спадкового майна, а саме на земельну ділянку, що знаходиться в м. Боярка по вул. Партизанська, 23, Києво-Святошинського району, Київської області вони одержали свідоцтва про право на спадщину за законом від 9 грудня 2011 року, посвідчені державним нотаріусом Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори. Постановою цього ж нотаріуса у видачі свідоцтв на право на спадщину за законом на будинок та надвірні будівлі, що знаходяться на вказаній земельній ділянці, їм відмовлено із-за відсутності первинної реєстрації права власності на будинок. Належність спадкового будинковолодіння їхньому батькові [PERSON] стверджується документами, які знаходяться в матеріалах справи, а саме технічна документація відводу земельної ділянки і забудови житлового будинку громадянина [PERSON] В зазначеній технічній документації доказами належності будинку № 23 по вул. Партизанській в м. Боярка. Києво-Святошинського району, Київської області [PERSON] є договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності [PERSON] між відділом комунального господарства виконкому Києво-Святошинської районної ради Київської області та забудовником [PERSON], рішення виконкому Києво-Святошинської районної ради за № 386 від 31 травня 1956 року про надання земельної ділянки під забудову [PERSON] в м. Боярка по вул. Партизанській в розмірі 0,07 га, акт від 5 червня 1956 року відводу в натурі земельної ділянки площею 700 кв.м. в м. Боярка по вул. Партизанській [PERSON], план забудови житлового будинку та надвірних будівель на ім»я [PERSON] згідно проекту № 130 райкомунхозом, держпожінспекцією, держсанстанцією та зареєстрованого в БТІ, рішення виконкому № 31 від 18 грудня 1961 року [PERSON] міської ради про продовження терміну договору на індивідуальне будівництво житлового будинку [PERSON], державним актом на право власності на землю на ім»я [PERSON] Як доказ належності спірного будинку [PERSON] є інвентаризаційна справа на ім»я [PERSON] з присвоєнням № 2773, що вказує на реєстрацію будинку органами БТІ. Належність спірного будинку їхньому батькові [PERSON] стверджується також слідуючими документами: копією проекту газопостачання житлового будинку належного [PERSON] за грудень 1968 року, та план газопроводу до будинку, копією протоколу № 6 від 26 березня 1979 року виконавчого комітету [PERSON] міської ради Київської області, в якому надано дозвіл [PERSON], який проживав в [INFO] на добудову веранди та обладнання кухні, ванни, житлової кімнати площею 6,10 кв.м., копією рішення № 63/16 від 11 травня 1987 року виконавчого комітету [PERSON] міської ради Київської області про узаконення [PERSON], який проживає в [INFO] самовільно збудованого гаражу, копією рішення виконавчого комітету № 365/2 від 22 вересня 1997 року [PERSON] міської ради про передачу безкоштовно у приватну власність присадибної земельної ділянки для обслуговування житлового будинку і господарських споруд [PERSON] в м. Боярка по вул. Партизанська, 23, копією проекту на забудову житлового будинку забудовником [PERSON], затвердженого районними службами райкомунхозом, держінпожінспекцією, держсанстанцією, копією технічного паспорту на житловий будинок № 23 по вул. Партизанській в м. Боярка, де власником зазначений [PERSON], а на даний будинок в КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області» заведена інвентаризаційна справа за № 2773. Викладені факти про належність спірного будинку [PERSON] свідчать, що будинок не є самовільною забудовою. Враховуючи те, що спадкодавець помер, як власник спірного будинковолодіння, а первинна реєстрація права власності на житловий будинок не була проведена, питання визнання права власності спадкоємців на такий будинок повинно вирішуватися в судовому порядку. Враховуючи викладене, позивачі [PERSON] і [PERSON] просили визнати за ними право власності на будинковолодіння під № 23 по вул. Партизанській в м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області-по ? частині за кожною в порядку спадкування за законом після померлого 7 квітня 2010 року [PERSON]. У судовому засіданні позивачі [PERSON] і [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради Києво-Святошинського району у судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідач надіслав суду заяву про розгляд справи у відсутності його представника. Представник третьої особи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи третя особа повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть 7 квітня 2010 року помер [PERSON], який доводився батьком позивачам у справі [PERSON] і [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина і із заявою про прийняття спадщини [PERSON] і [PERSON] звернулись до Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори 25 серпня 2010 року. За життя [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ № 097889 від 15 лютого 2004 року, згідно якого він є власником земельної ділянки площею 0,0709 га, яка розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Партизанська, 23, цільове призначення земельної ділянки-для будівництва та обслуговування жилого будинку. 9 грудня 2011 року [PERSON] і [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0709 га-на ? частину земельної ділянки за кожною, яка належала померлому [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії КВ № 097889, виданого 13 лютого 2004 року. Постановою державного нотаріуса Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 9 грудня 2011 року відмовлено [PERSON] і [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом (в рівних частинах кожній) на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області, вул. Партизанська, буд. 23 з тієї підстави, що не була проведена реєстрація права власності на вказаний жилий будинок. Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 441/2010 року Києво-Святошинської районної державної нотаріальної контори до майна померлого 7 квітня 2010 року [PERSON]. З наявних матеріалів вбачається, що згідно Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності від 14 вересня 1956 року [PERSON] надано право безстрокового користування земельною ділянкою в сел. Боярка по вул. Партизанська, 20 площею 0,07 га і на наданій земельній ділянці забудовник [PERSON] зобов»язався побудувати будинок жилою площею 30,45 кв.м. Рішенням виконавчого комітету Києво-Святошинської районної ради від 31 травня 1956 року затверджено рішення виконкому [PERSON] селищної ради від 4 травня 1956 року про надання земельної ділянки під забудову [PERSON] в с. Боярка по вул. Партизанській, 20 в розмірі 0,07 га. [PERSON] від 5 червня 1956 року відповідно до рішення виконавчого комітету Києво-Святошинської районної ради від 31 травня 1956 року за № 386 проведено в натурі відвід земельної ділянки загальною площею 700 кв. м., яка розташована в сел. Боярка, вул. Партизанська, № 20 в користування [PERSON] Рішенням виконкому [PERSON] міської ради вирішено продовжити термін договору на індивідуальне будівництво житлового будинку, який розміщений в м. Боярка по вул. Партизанській № 23 (раніше № 20) та належить [PERSON], на один рік. [PERSON] протоколу № 6 від 26 березня 1979 року виконавчого комітету [PERSON] міської ради вирішено дозволити [PERSON], який проживає в [INFO], добудову веранди розміром 3,38 х 3,0 м., де обладнати кухню і ванну; в існуючій кухні обладнати житлову кімнату площею 6,10 кв.м.; загальна житлова площа будинку складатиме 36,80 кв.м. Рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 11 травня 1987 року № 63/16 вирішено узаконити [PERSON], який проживає в [INFO], самовільно побудований на закріпленій земельній ділянці гараж розміром 2,02 х 3,90 м. [PERSON] відповіді КП „Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області від 7 грудня 2012 року за даними електронного Реєстру прав власності на нерухоме майно та даних БТІ станом на 6 грудня 2011 року за адресою: м. Боярка, вул. Партизанська, 23 право власності на нерухомість не зареєстровано. На ім»я померлого [PERSON] станом на 11 липня 2011 року був виготовлений технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 23 по вул. Партизанська в м. Боярка, з якого також вбачається, що на схем. плані жилого будинку літ. А є самовільно збудований гараж літ. «Ж» площею 3,4 х 5,5 кв.м. та самовільно збудоване приміщення І, дозволено 3,38 х 3,0 кв.м., а побудовано 3,87 х 5,85 кв.м. У виданій [PERSON] будинковій книзі для прописки громадян, що проживають [INFO] на вул. Партизанській, зазначено, що згідно [PERSON] обстеження депутата будівництво будинку не закінчено. [PERSON] вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. [PERSON] вимог ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд, з»ясувавши дійсні обставини справи та давши оцінку зібраним у справі доказам, дійшов висновку, що вказаний будинок за життя спадкодавця [PERSON] не був введений в експлуатацію у встановленому законодавством порядку, і спадкодавець [PERSON] не набув права власності на нього, [PERSON] про введення в експлуатацію даного будинку в матеріалах справи відсутній, з поданих позивачами документів, які досліджені судом, неможливо дійти висновку, що спірний будинок приймався в експлуатацію в установленом законом порядку, а тому суд вважає, що позивачі [PERSON] і [PERSON] не набули права власності на вказаний будинок в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З урахуванням наведеного, суд вважає недоведеними позовні вимоги позивачів щодо визнання права власності на жилий будинок за адресою: м. Боярка, вул. Партизанська, буд. 23 в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON], а тому у задоволенні позову слід відмовити. З наявної в матеріалах справи квитанції № 763 від 16 серпня 2011 року вбачається, що позивач [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO], сплатила судовий збір у розмірі 120 грн. Однак з доданого посвідчення серії В-П № 216763 від 12 вересня 2001 року [PERSON] є громадянкою, яка постійно проживає на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) і вона відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», який діяв на час подання позову-31жовтня 2011 року, звільнена була від сплати державного мита за подання вказаної позовної заяви до суду, а тому судовий збір, сплачений позивачем в розмірі 120 грн., підлягає поверненню [PERSON] на підставі вимог ст. ст. 83, 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed