Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-09 00:00:00

19 вересня 2011 року до суду звернулися [PERSON] та [PERSON] з позовом до Біленченківської територіальної громади про визнання права власності. У своїй позовній заяві позивачі вказують, що вони разом з [PERSON] проживали в [INFO]. Будинок відноситься до типу колгоспного двору, станом на 01 липня 1990 року членами двору були вони всі, головою двор була [PERSON] Будинок належить їм в рівних долях, по 1/3 частині кожному. Земельна ділянка біля будинку розміром 0,50 га приватизована на [PERSON] 08 квітня 1992 року [PERSON] померла, заповіт від її імені не посвідчувався, спадщину після її смерті, тобто 1/3 частини будинковолодіння, фактично прийняв її син [PERSON], вцілому став власником 2/3 частин будинковолодіння. Для отримання витягу з єдиного Реєстру прав власності на нерухоме майно, який необхідний для оформлення спадщини на будинковолодіння, вони звернулися до Миргородського ПТІтЕ „Інвентаризатор, проте на своє звернення отримали відмову, яка мотивується тим, що на день смерті [PERSON] технічна інвентаризація не проводилася та відсутні правовстановлюючі документи. Також в технічному паспорті зазначено, що всі будівлі в домогосподарстві побудовані самовільно. Тому позивачі змушені звернутися до суду з позовом про визнання права власності. У судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не зявилися, надали суду заяви, в яких просять справу розглянути без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник Біленченківської сільської ради Гадяцького району та Гадяцької державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилися, направили до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Вважаю можливим розглянути справу за відсутністю сторін, на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] до Біленченківської територіальної громади про визнання права власності підлягають до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Біленченківської сільської ради, будинковолодіння в с. Степаненки, Гадяцького району, Полтавської області, вул. Яровій, 16 станом на 01 липня 1990 року згідно погосподарської книги № 6, особовий рахунок № 374 відносилось до типу колгоспного двору, членами якого в рівних долях були: [PERSON], померла 08 квітня 1992 року голова двору, син [PERSON], проживає з 1970 року по даний час, невістка [PERSON], проживає з 1970 року по даний час. Присадибна земельна ділянка площею 0,50 га. приватизована. Згідно свідоцтва про смерть серії ІІІ-КЕ № 268334 виданого Біленченківською сільською радою Гадяцького району 08 квітня 1992 року померла [PERSON], яка була матірю позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії ІІІ-КЕ № 373995, виданого Гадяцьким райвідділом ЗАГС Полтавської області. Відповідно до свідоцтва про одруження серії ІІІ-УР № 948462 20 травня 1963 року позивачі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. У відповідності до Державного акту на право приватної власності на землю, виданому на підставі рішення 11 сесії 22 скликання Біленченківської сільської ради Гадяцького району, № 566 від 10 січня 2002 року, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,5083 га, яка розташована на території с. Степаненки Біленченківської сільської ради, для обслуговування житлового будинку і приміщень 0,25 га. та веденння особистого підсобного господарства 0,2583 га. Відповідно до повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори, після померлої 08 квітня 1992 року [PERSON] із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не відкривалася. У технічному паспорті, на житловий будинок за адресою вул. Ярова, 16, с. Степаненки, Гадяцького району, виготовленому ДП „Інвентаризатор ПП „Мирогородське підприємство технічної інвентаризації та експертиз „Інвентаризатор зазначено, що будівлі в домогосподарстві побудовані самовільно. У висновку № 684 від 20 червня 2011 року про обстеження і оцінку технічного стану будівельних конструкцій та інженерних мереж встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями, які знаходяться за адресою: Полтавська області, Гадяцький район, с. Степаненки, вул. Ярова, 16 на дату проведення дослідження знаходяться у доброму технічному стані, збудовані у відповідності з вимогами Державних будівельних норм і нормативних актів та придатні до подальшої експлуатації. Пунктом 11 частини 1 статті 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно ст. 1225 ч. 2 ЦК України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину.

Outcome: approved