Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири по вул. Живова, 26/53 м. Тернополі, що був укладений між ним та відповідачам 13.06.1996 року, посилаючись на те, що відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення договору. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просить задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з'явились, хоча повідомлялись судом про час та місце розгляду справи. за згодою позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідачів та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся судом про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 13.06.1996 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу майна (надалі Договір), згідно якого [PERSON] придбав у [PERSON], [PERSON], [PERSON] квартиру по вул. Живова, 26/53 м. Тернополі, вартістю 3300000000крб. Договір зареєстровано на Тернопільській універсальній товарній біржі за №138/3. Як вбачається із договору, пояснень позивача у судовому засіданні, сторонами досягнуто згоди стосовно усіх істотних умов договору та виконано їх, на даний час позивач проживає з вказаною адресою. Вказаний договір не було посвідчено нотаріально. Із пояснень позивача встановлено, що на пропозиції стосовно нотаріального посвідчення договору відповідачі не реагували. Таким чином, відповідачі ухилились від нотаріального посвідчення договору, незважаючи на те, що сторони домовилися щодо всіх його істотних умов. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ст.153 ЦК 1963 року договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Ухиляння відповідачів від нотаріального посвідчення договору порушує суб'єктивні права позивача, не дає йому можливості скористатися предметом договору відповідно намірів ти приписів законодавства, перешкоджає ідентифікації позивача, як власника нерухомого майна у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Outcome: approved