Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-25 00:00:00

19.09.2011р. [PERSON] звернулася до суду позовом до [PERSON], про розірвання договору оренди земельної ділянки, яка розташована на території Новобузької міської ради, загальною площею 1,44га. стягнення витрат пов'язаних зі сплатою державного мита в сумі 17грн. та інформаційно -технічного забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 37грн.. В судовому засіданні представник позивача по довіреності [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, поважної причини своєї неявки суду не надав. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, а саме: копію паспорта, копію листа -звернення, копію державного акту на право власності на земельну ділянку, копію договору оренди земельної ділянки, копію еколого -агрохімічного паспорт поля, земельної ділянки, висновок сучасного стану показників ґрунтової родючості та інші матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що відповідач -[PERSON] 05.02.2010р. уклав договір оренди земельної ділянки, розміром 1,44га., яка розташована на території Новобузької міської ради Миколаївської області з [PERSON]. Згідно умов договору [PERSON] надала відповідачу -[PERSON] у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з цільовим призначенням -землі сільськогосподарського призначення. Вказаний договір зареєстрований у державному реєстрі земель від 27.05.2010р. за №041049306488. Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про оренду землі»та п. 8 Постанови Кабінету Міністрів № 2073 «Про затвердження порядку державної реєстрації договорів оренди землі», у договорі оренди мають бути зазначені істотні умови договору оренди передбачені ст. 15 Закону України «Про оренду землі». Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених ст. 15 Закону України «Про оренду землі»є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також визнання договору недійсним відповідно до закону. При укладанні та виконанні договору орендар зобов'язаний виконувати як умови договору, так і умови законодавства щодо оренди землі. Невід'ємною частиною договору оренди землі, відповідно до ст. 15 ЗУ «Про оренду землі»є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення земельної ділянки в натурі (по місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди. В укладеному між позивачем та відповідачем договорі оренди, зокрема в розділі «Об'єкт оренди»зазначені лише розміри земельної ділянки та її нормативна грошова оцінка, але не зазначено місце розташування земельної ділянки. Хоча в п. 1 договору вказано, що земельна ділянка знаходиться на території Новобузької міської ради, проте відсутнє позначення за місцем її розташування і дані про встановлення меж земельних ділянок відповідно до затвердженого проекту її відведення у порядку землеустрою. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду землі»передача об'єкта оренди орендарю здійснюється орендодавцем в строки та на умовах, що визначені у договорі оренди землі, за актом приймання-передачі. Пунктом 20 договору передбачено передачу земельної ділянки у п'яти денний термін після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі. Акт приймання-передачі об'єкта оренди склавдений від 05.02.2010р. на підставі якого була передана земельна ділянка відповідачу, тобто до реєстрації договорів оренди у ДЗК. Пунктом 17 Договору однією з умов використання земельної ділянки є збереження стану об'єкта оренди: дотримання екологічної безпеки, умов збереження родючості ґрунту. Оглянутим еколого -агрохімічним паспортом поля, земельної ділянки та висновком сучасного стану показників ґрунтової родючості встановлено, що вміст гумусу в грунтах земельних ділянок знизився на 0,29%, що відповідає втратам запасів гумусу на рівні 2,9 тони/га при допустимій нормі втрат по Новобузькому районі 0,3 тони/га за рік. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про оренду землі»та ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки -це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької діяльності. Згідно зі ст. 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відповідно до ст. ст. 124, 125, 126 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Право оренди землі оформлюється договором, який реєструється відповідно до закону. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі»та п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України № 2073 «Про затвердження порядку державної реєстрації договорів оренди землі», у договорі оренди землі обов'язково мають бути зазначені істотні умови договору: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її винесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог ст.ст. 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Відповідно до ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти будь-які дії щодо свого майна. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Таким чином, проаналізувавши та оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачем не дотримано вимог земельного законодавства при оформленні прав на оренду земли, в результаті чого порушив вимоги Закону України «Про оренду землі». З відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню держмито у розмірі 17грн. та витрати пов'язані зі сплатою інформаційно -технічного забезпечення у сумі 37,00грн. на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved