Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання одного з подружжя з [PERSON] посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем в них народилася одна дитина - дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає жодної матеріальної допомоги, а єдиним її доходом є соціальні виплати по догляду за дитиною, у звязку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з моменту подання заяви до досягнення дитиною повноліття. Також позивачка просить стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку починаючи стягнення з моменту подання заяви до досягнення дитиною трьох років. У судовому засіданні позивачка в підтримання своїх вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення аналогічні мотивам позовної заяви. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що він не відмовлявся та не відмовляється сплачувати аліменти, погоджується з позовними вимогами позивачки. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.4 ст.76 СК України, якщо у зв»язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклування про членів сім»ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання у зв»язку з розірванням шлюбу і тоді, якщо є працездатним, за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання у цьому випадку триває протягом трьох років від дня розірвання шлюбу. Як вбачається з копії свідоцтва про народження Серія 1-СГ № 229806 від 11.01.2010 року (а.с.7), батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. З довідки про доходи № 316 від 07. 02. 2012 р., вбачається, що [PERSON] працює на ПП «Клімат-КВО»на посаді керівника проектного відділу та загальна сума доходу за період з серпня 2011 р. по січень 2012 р. складає 3913, 94 грн. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що, оскільки батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та розірвання шлюбу не припиняє права на утримання, яке виникло за час шлюбу, позовну заяву [PERSON] слід задоволити повністю, стягувати з [PERSON], 20.09. [INFO] в її користь з дня предявлення позову 1/4 заробітку щомісячно на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] та стягувати з [PERSON], [INFO] в її користь з дня предявлення позову 1/4 заробітку щомісячно на її утримання до досягнення дитиною трьох років. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved