Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів на її користь на утримання дочки [PERSON] [INFO], в розмірі ј частини з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання до суду позовної заяви до досягнення дитиною 18 років та про стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягувати від дня подання позову і до досягнення їх дочкою трьох років. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що з червня 2010 року вона почала проживати однією сім'єю з [PERSON], як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу. Під час сумісного проживання 10 грудня 2010 року у них народилася дочка [PERSON]. Батьком у свідоцтві про народження дитини записано відповідача. Позивач зазначає, що з 01 листопада 2011 року вони припинили стосунки та вона переїхала разом з дочкою проживати до своєї матері у село Добра Надія Томаківського району Дніпропетровської області. Починаючи з листопада 2011 року відповідач участі у вихованні дитини не приймає, матеріально не забезпечує ні їх дочку, ні її. Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та отримує лише допомогу при народженні дитини, їй дуже важко одній утримувати дочку. Відповідач працює, стабільно отримує заробітну плату і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги, але частково змінили одну з вимог, а саме в частині розміру стягнення аліментів на утримання матері дитини, яка є позивачем по справі, з ј частини розміру аліментів змінили на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1100 грн. Представник відповідача проти частково змінених позовних вимог не заперечує. Відповідач, до розгляду справи по суті та до зміни позивачем позовних вимог, надав суду письмові заперечення, де зазначено, що згоден зі сплатою аліментів на утримання дитини в повному обсязі та не згоден зі сплатою аліментів на утримання позивача, та просить стягнути з нього аліменти не ј частини, а у розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу) на утримання матері дитини мотивуючи тим, що позивач отримує державну допомогу на утримання дитини до 3-річного віку у сумі 970 грн. З урахуванням його заробітної плати розмір стягнутих аліментів на утримання доньки складе близько 2000 грн., в той час як прожитковий мінімум встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до шести років установлений з 1 грудня 2011 року у сумі 870 грн., а на працездатних осіб з 1 грудня 2011 року в сумі 1004 грн. Тому відповідач та представник відповідача вважають вимоги позивачки в частині стягнення аліментів на її утримання необгрунтованими, так як на підставі ст. 80 СК України розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від батьків та інших обставин, що мають істотне значення. Відповідач зазначає, що на його утриманні знаходиться мати –[PERSON] та батько [PERSON], які знаходяться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України, де отримують пенсії, та які знаходяться на обліку в Дніпрорудненській міській лікарні Василівського району Запорізької області. Його мати є інвалідом 2 групи, та її лікування потребує значних коштів. Крім того, він на даний час сплачує кредит, тому працюючи на підземних роботах з тяжкими умовами праці фактично залишиться без засобів до існування. Але після того, як позивач змінила позовні вимоги в частині стягнення аліментів на своє утримання у вищезазначеному розмірі, то представник відповідача погодилася з такими позовними вимогами та проти позову не заперечує. Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони по справі проживали однією сім’єю без реєстрації шлюбу та 10 грудня 2010 року у них народилася дитина –[PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії 1-ЖС № 162179 виданим Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області, що також є підтвердженням того факту, що відповідач дійсно є батьком дитини. Згідно довідки виконкому Новокиївської сільської ради Томаківського району від 02.11.2011 року дитина знаходиться на утриманні матері –позивача по справі. Відповідно до ст. 180, ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 1 ст. 183 цього кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 2 ст. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, хто є непрацездатним, таким, що потребує матеріальної допомоги, за умови, що інший із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Частиною 2 ст.84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка –батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Частинами 2, 3 ст.80 СК України передбачено, що розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно частини 2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин 2-4 статті 84 цього Кодексу. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідно до ст.182 СК України. . Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини, що безумовно є підставою для стягнення аліментів в примусовому порядку. З матеріалів справи не вбачається, що батьки відповідача по справі знаходяться на його утриманні, як ним зазначено у письмових запереченнях на позов, але надано ним докази, що батьки дійсно є пенсіонерами та перебувають на обліку Дніпрорудненської міської лікарні Василівського району Запорізької області. Згідно ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров’я дитини, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст.10-11,60 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості . Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що є законні підстави для задоволення позову, оскільки позивач здійснює догляд за дитиною, відповідач має постійне місце роботи, та не заперечує проти даного позову, суд вважає за можливе стягнути з нього аліменти у розмірі, якому просить позивач, а саме: на утримання малолітньої доньки [PERSON], у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття, на користь позивача, а також аліменти на утримання матері дитини, яка є позивачем по справі, у твердій грошовій сумі в розмірі 1100 грн. щомісячно до досягнення дитиною 3-річного віку. Відповідно до ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров’я когось із них. Статтею 191 СК України передбачено стягнення аліментів від дня пред'явлення позову, а тому аліменти підлягають стягненню з 14 листопада 2011 року. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача по справі, у розмірі передбаченому ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного та

Outcome: approved