overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

В жовтні 2011 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення коштів, мотивуючи це тим, що відповідач проживає у [INFO] і отримує послуги з газопостачання, які надаються позивачем. Але відповідач не виконує свій обовязок по оплаті за використаний газ, у звязку з чим станом на 27.07.2011 року за відповідачем утворився борг в сумі 4363,08 гривень. Від сплати заборгованості ухиляється. Просив стягнути з відповідача на його користь борг у сумі 4363,08 а також суму витрат на ІТЗ розгляду справи в розмірі 30 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Узгоджено з думкою сторін суд ухвалив про заочний розгляд справи, у відсутність відповідача на підставі наявних в справі доказів, в порядку ст.169 ЦПК України. Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Так, встановлено, що позивачем та [PERSON] було укладено договір №13-602 про надання послуг з газопостачання, які надаються «Києво-Святошинське управління по експлуатації газового господарства» ВАТ «Київоблгаз». Але відповідач не виконує свій обовязок по оплаті за використаний газ. Пунктом 17 «Правил надання населенню послуг з газопостачання» передбачено, що розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. У звязку з несвоєчасними розрахунками за послуги з газопостачання, станом на 27.07.2011 року на особовому рахунку відповідача №13-602 утворилась заборгованість в сумі 4363,08 гривень, від сплати якої відповідач ухиляється. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд має стягнути з відповідачів на користь позивача сплаченого в справі інформаційно технічного забезпечення судового процесу 30 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

В жовтні 2011 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачки про стягнення коштів, мотивуючи це тим, що відповідачка проживає у [INFO] і отримує послуги з газопостачання, які надаються позивачем. Але відповідач не виконує свій обовязок по оплаті за використаний газ, у звязку з чим станом на 03.10.2011 року за відповідачем утворився борг в сумі 1353,81 гривень. Просив стягнути з відповідача на його користь борг у сумі 1353,81 а також суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не зявилася двічі, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Узгоджено з думкою сторін суд ухвалив про заочний розгляд справи, у відсутність відповідача на підставі наявних в справі доказів, в порядку ст.169 ЦПК України. Вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Встановлено, що [PERSON] проживає у [INFO], що підтверджується довідкою Ф-3 №1000, виданою КП «БГВУ ЖКГ» 10.05.2011 року, і отримує послуги з газопостачання, що надаються позивачем. Але відповідачка не виконує свій обовязок по оплаті за використаний газ. П.17 «Правил надання населенню послуг з газопостачання» передбачено, що розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. У звязку з несвоєчасними розрахунками за послуги з газопостачання, станом на 03.10.2011 року на особовому рахунку відповідача №63-948 утворилась заборгованість в сумі 1353,81 гривень. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд має стягнути з відповідачів на користь позивача сплаченого в справі інформаційно технічного забезпечення судового процесу 30 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

В жовтні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи це тим, що відповідачі проживають у [INFO] і отримують послуги, що включають витрати на утримання будинку, опалення, водопостачання, які надаються позивачем. Відповідачі не в повному обсязі здійснювали оплату за спожиті житлово-комунальні послуги, в звязку з чим утворилась заборгованість в сумі 26381,90 грн. Неодноразові звернення, попередження та запрошення позивача для погашення заборгованості не мають позитивного результату. Просив стягнути з відповідачів на його користь борг у сумі 26381,90 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявились повторно, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. Узгоджено з думкою сторін суд ухвалив про заочний розгляд справи, у відсутність відповідача на підставі наявних в справі доказів, в порядку ст.169 ЦПК України. Вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного. Встановлено, що відповідачки проживають у [INFO], що підтверджується довідкою №476 Форма №3 виданою КП «Управління міським господарством» 31.01.2011 року, і отримують послуги, що включають витрати на утримання будинку та прибудинкової території, опалення, холодне та гаряче водопостачання, які надає Комунального підприємства «Управління міським господарством». Відповідно до норм ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання вище означених послуг» розрахунки за користування тепловою енергією, яка відпускається енергопостачальними організаціями, здійснюється споживачами відповідно до діючих тарифів, установлених місцевими органами влади на підставі показань приладів обліку споживання теплової енергії. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідачки не в повному обсязі здійснювали оплату за спожиті житлово-комунальні послуги, в звязку з чим утворилась заборгованість в сумі 26381,90 грн. Намагаючись вирішити питання про сплату відповідачами заборгованості, позивач звертався до відповідачів з проханням сплатити борг, але відповідачі залишають ці повідомлення без уваги. Це підтверджується попередженням про заборгованість станом на 01.10.2010 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

Позивачка в заяві посилається на те, що із 12 серпня 2002 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Лубенського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №4. Від вказаного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Зараз шлюб існує формально, сімї як такої немає. З травня 2011 року проживають окремо. Остаточно впевнилася в неможливості збереження сімї. Просить розірвати шлюб. Позивач та відповідачка у судове засідання не з»явилися, подали заяви, в яких позивачка позов підтримала, а відповідач визнав та просять заслухати справу за їх відсутності. У відповідності до ст.174 ЦПК України в разі визнання позову відповідачем у судовому засіданні суд без подальшого слухання справи постановляє рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. В ст.112 СМ України вказані підстави для розірвання шлюбу, зокрема, що шлюб може бути розірваний в разі суперечності подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит в особі філії „Придніпровське регіональне управління ПАТ „Банк „Фінанси та Кредит звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON], [PERSON] в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором в сумі 37928 грн. 26 коп., державне мито в розмірі 379 грн. 28 коп. та витрати з ІТЗ в розмірі 120 грн. Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні позову, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку.(а.с. 38). Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши інші докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що 10 травня 2007 року між ТОВ „Банк „Фінанси та Кредит та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 32/SFG9-05-07 (а.с. 7) на суму 6500 гривень строком до 01.05.2010 року з оплатою відсоткової ставки 0, 0001 на рік. Даний договір забезпечувався порукою № 32/ SFG9-05-08/П. від 10.05.2007 року, укладеним з [PERSON] (а.с. 16). Починаючи з грудня 2008 року [PERSON] свої зобовязання по поверненню суми кредиту та сплаті процентів за користування кредитним договором не виконує. Відповідно до п. 4.9 Договору в разі неналежного виконання його умов більш ніж три місяці поспіль, з 11.02.2009 р. процентна ставка за кредитним договором була змінена з 0,0001 % на 36% річних. За порушень умов Договору /п. 3.2, 3.3, 4.3/, станом на 27 травня 2011 року прострочена заборгованість за кредитним договором становить 37928 грн. 26 коп., з яких: прострочена заборгованість по відсоткам 1545, 40 грн., прострочена заборгованість по комісії 1973, 75 грн., сума пені по кредиту 14788, 48 грн., пеня по відсоткам 6920, 37 грн., пеня по комісії 12700, 26 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Провівши аналіз наданим в цій частині вимог доказам, суд вважає доведеним факт порушення відповідачами взятого за кредитним договором зобовязання /в формі його неналежного виконання/ повернути кредит та проценти за його використання в строк, визначений кредитним договором. Відповідно до загальної норми щодо правового наслідку порушення зобовязання, забезпеченого порукою /ст. 554 ЦК України/ у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, та інше. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

У вересні 2011 року позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 09.01.1999 року. Від вказаного шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачко та повністю перебувають на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. На підставі вищевикладеного, позивачка бажає стягувати аліменти з відповідача на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] у розмірі 3/4 частини від його заробітку (доходу). Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Відповідач до судового засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про розгляд справи без його участі до суду не надав. Згідно ст. 224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 09.01.1999 року. Рішенням Оболонського районного суду від 13.05.2011 року шлюб між сторонами було розірвано. Від вказаного шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Згідно з ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від утримання дітей. Відповідно до норми ст. 70 Закону України Про виконавче провадженнязагальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, тобто розмір аліментів, які щомісячно стягуються з особи, не можуть перевищувати 50 відсотків його місячної заробітної платні. Однак у позовній заяві [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей у розмірі 3/4 частини від його заробітку (доходу). Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд вважає необхідним задовольнити вказаний позов частково, а саме стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини від його заробітку (доходу).

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом і в судовому засіданні пояснила, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 28.02.2009 р. Від шлюбу 22.12.2010 року у них народився син [PERSON]. Позивачка в даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач працює, матеріально забезпечений, але допомоги їм не надає, тому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки в розмірі 1\\4 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття також стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1\\4 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму до досягнення дитиною 3- річного віку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував у його задоволенні. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що позивачка перебуває в шлюбі з відповідачем з 28.02.2009 р. Від шлюбу народився син [PERSON] 22.12.2010 р. В даний час дитина проживає з матірю і перебуває на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, працює, отримує заробітну плату. Враховуючи стан здоровя дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] може надавати позивачці матеріальну допомогу на користь [PERSON] на утримання дитини в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

01.11.2011 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. На підтвердження позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем по справі вона перебувала в цивільному шлюбі з 2006 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач пішов з сімї, проживає окремо. Сама позивачка не має змоги матеріально забезпечувати сімю, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Крім того, на утриманні має ще одну дитину від іншого шлюбу [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що суперечить вимогам ст.180 Сімейного кодексу України, а тому позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, починаючи з дня подання даного позову до суду, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримала свої позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі (а.с.11). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що з 2006 року сторони перебували в цивільному шлюбі. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Дитина проживає разом з позивачкою по справі, знаходиться на її утриманні. Відповідач, будучи батьком дитини позивачки, добровільної матеріальної допомоги на утримання сина не надає, інших дітей, чи недієздатних родичів на забезпеченні не має, стягнень за виконавчими документами також немає. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд, враховуючи, що відповідач, будучи працездатною особою, на утриманні інших осіб не має; стан здоровя дитини позивачки нормальний та не потребує додаткових витрат на оздоровлення, вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 94,10грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 7 серпня 2010 року. Від даного шлюбу мають малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач, після народження дитини став проживати окремо від нас, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та не приймає належної участі у вихованні дитини, хоча у відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України зобов'язаний утримувати неповнолітню дитину, в звязку з чим [PERSON] просить стягнути з нього аліменти на утримання доньки, в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходу але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення нею повноліття. Крім того просить допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву про слухання справи у її відсутність та на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, та вказав, що він не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 7 серпня 2010 року, згідно свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ № 140762 від 07.08.2010 року, виданого відділом РАЦС Богодухівського РУЮ Харківської області. Відповідач [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, серія 1-ВЛ № 244916 від 02 вересня 2011 року. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, так як працює у ВАТ „Богодухівський молокозавод експедитором, отримує заробітну плату, тобто має постійний щомісячний дохід. Згідно із ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На даний час відповідач працює, має регулярний дохід. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. Тому, обговорюючи питання про розмір аліментів суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судовий збір має бути стягнутий з відповідача в доход держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved