Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

13 листопада 2009 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою про встановлення поряду користування квартирою [ADDRESS] та усунення перешкод в користуванні зазначеним житловим приміщенням. 04 жовтня 2010 року [PERSON] звернувся із заявою про уточнення позовних вимог, просив вселити в спірну квартиру, а саме в ізольовану житлову кімнату, площею 17,0 кв.м., де він буде проживати з їх повнолітнім сином - [PERSON]; кухню, вбиральню. Коридор та технічні приміщення залишити у спільному користуванні. В судовому засіданні [PERSON] підтримав уточнені позовні вимоги, та посилаючись на конфліктні відносини із колишньою дружиною та їх сумісним сином, створювані відповідачем перешкоди у його вселенні та проживанні в спірній квартирі з 07 січня 2010 року, просив задовольнити позов. Не визнаючи позов [PERSON], [PERSON] 05.10.2010 року звернулась із зустрічною позовною заявою, а 19.01.2011 року - із уточненою зустрічною позовною заявою про визнання колишнього чоловіка таким, що втратив право користування квартирою, та стягнення понесених витрат на утримання квартири в розмірі 5099 грн. 11 коп., в тому числі 893,67 грн. квартплати; 1830,84 грн. - за опалення; 351,92 грн. - за газ; 1335,58 грн. - за електропостачання і 687,16 грн. - за водопостачання. Підтримані [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги вмотивовані тим, що сумісне життя із [PERSON] не склалося; після розлучення між ними, а також між [PERSON] та сином існують конфліктні відносини. В грудні 2009 року [PERSON] з власної волі, попередньо забравши особисті речі, виїхав із квартири і з того часу постійно мешкає у сестри по [ADDRESS]. [PERSON] заперечувала, що вона разом із сином перешкоджала позивачу за первісним позовом його проживанню в квартирі. За період з 18 січня 2008 року, тобто в межах строку позовної давності, [PERSON] не ніс ніяких витрат на утримання житла, втратив з ним всякий зв'язок, тому на підставі ст. 72 ЖК України підлягає визнанню таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а також сплатити на її користь 5099,11 грн. В судовому засіданні [PERSON] зменшила зустрічні позовні вимоги в частині компенсації за утримання житла та просила стягнути з [PERSON] 1/3 частину зазначеної грошової суми. Позивач [PERSON] зустрічний позов визнав тільки в частині стягнення з нього 1\\3 частини витрат на утримання квартири. В задоволенні іншої частини вимог просив відмовити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча у відповідності до закону завчасно попереджений про час та місце розгляду справи. Представник наймодавця - ДЕЗ «Корабел» в судове засідання не з'явився; у заяві від 12.05.2010 року третя особа просила розглянути справу без участі її представника. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд знаходить первісні та зустрічні позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В процесі розгляду справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є колишнім подружжям, та разом з сином [PERSON] зареєстровані в квартирі [ADDRESS], яка складається із двої ізольованих кімнат, площею 17,0 та 11,4 кв.м. У відповідності до вимог ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, якою є [PERSON]., в тому числі колишній член сім'ї наймача ([PERSON].), який продовжує проживати житловому приміщенні, мають рівні права та несуть рівні з наймачем обов'язки згідно договору житлового найму. Із пояснень наймача квартири [PERSON] вбачається, що в грудні 2009 року [PERSON] добровільно виселився, живе у сестри, за користування житлом не сплачує та втратив з ним зв'язок, тобто без поважних причин не проживає в квартирі понад встановлений ст. 71 ЖК України 6-місячний строк. Але з таким ствердженням [PERSON] суд не може погодитись, оскільки на грудень 2009 року між сторонами вже існували конфліктні відносини, в розрішення яких неодноразово втручалися органи внутрішніх справ, що підтверджено копіями постанов про відмову в порушенні кримінальних справ. Крім того, [PERSON] не втрачав зв'язок з житлом, що підтверджується його зверненням 13 листопада 2009 року до суду із позовною заявою про встановлення порядку користування квартирою та усунення перешкод в її користуванні. Несплату ж [PERSON] частини витрат на утримання спірного житла суд не може розцінювати як підтвердження втрати зв'язку із квартирою, оскільки з грудня 2009 року [PERSON] в квартирі не проживав з поважних причин. В той же час [PERSON] відповідно до вимог ст.ст. 66, 67, 68 ЖК України повинен своєчасно сплачувати рахунки за користування квартирою та комунальними послугами, але цього не робив, тому наймач [PERSON] має право на часткову компенсацію понесених витрат на утримання спірного житла в розмірі 1/3 частини сплаченої суми, або 1699,70 грн. Відповідач по зустрічному позову [PERSON] зазначені позовні вимоги визнав, тому на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Таким чином, [PERSON], як особа, яка має рівні з наймачем право на спірне житло і це право не втратила, на підставі ч. З ст. 64 ЖК України підлягає вселенню в квартиру та зобов'язана компенсувати наймачеві частину витрат на її утримання. Що стосується вимог [PERSON] про вселення в житлову кімнату площею 17 кв.м. та надання цієї кімнати в спільне користування із сином, то суд не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки такий порядок користування житловими приміщеннями не буде забезпечувати передбаченого ст. 64 ЖК України права сина [PERSON] - [PERSON] на належну йому частину житлової площі, а їх сумісне проживання в одній житловій кімнаті не буде сприяти локалізації існуючих конфліктних взаємовідносин. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial