Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство Банк Фінанси та кредитзвернувся з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення 189719 грн. 24 коп. боргу за договором кредиту, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 27.06.2007 року був укладений кредитний договір № 168Т-Т/Н 07-4.4, у відповідності до якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 40000,00 доларів США, а відповідач [PERSON] зобовязався повернути кредит до 26.07.2022 року та щомісяця сплачувати відсотки в розмірі 14,5% річних, також 01.09.2008 року укладено додатковий договір № 1 про внесення змін та доповнень, згідно якого було встановлено нову процентну ставку за користування кредитними коштами в розмірі 16% річних. Крім того, згідно укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON] договору поруки № 168Т-Т/Н 07-4.4, вказаний відповідач зобовязався солідарно відповідати перед позивачем за виконання відповідачем [PERSON] зобовязань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та штрафних санкцій, передбачених кредитним договором. Зі сторони позивача умови договору виконано в повному обсязі. Однак відповідачі належним чином не виконували умови договору, внаслідок чого станом на 20.05.2011 року утворилась заборгованість за тілом кредиту 43878 грн. 48 коп., заборгованість по нарахованих доходах з 22.10.2009 року по 19.05.2011 року 44827 грн. 04 коп., заборгованість по прострочених нарахованих доходах 130 грн. 77 коп., пеня у розмірі 100882 грн. 92 коп. В звязку із невиконанням зобовязань за кредитним договором, згідно рішення суду було реалізоване нерухоме майно, однак коштів від реалізації предмету застави не вистачило для покриття всієї суми заборгованості по кредитному договору. У звязку з цим просить суд стягнути з відповідачів солідарно в користь позивача вищевказану суму боргу, судові витрати в сумі 1820 грн. 00 коп. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та кредитпро визнання припиненим укладеного ним з ПАТ Банк Фінанси та кредитдоговору поруки № 168Т-Т/Н 07-4.4 з тих підстав, що він зобовязався відповідати по зобовязаннях [PERSON] по поверненню кредиту у розмірі 40000,00 доларів та сплаті відсотків у розмірі 14,5%, однак 01.09.2008 року між позичальником [PERSON] та ПАТ Банк Фінанси та кредит було укладено додаток до вищевказаного договору № 1 про внесення змін та доповнень, згідно якого було встановлено нову процентну ставку за користування кредитним коштами в розмірі 16% річних, без його згоди. Внаслідок укладення додаткової угоди була істотно збільшена сума його відповідальності без його згоди, тому вважає, що з цього часу його зобовязання за кредитним договором припинились, тому у позивача немає підстав для покладення на нього відповідальності за невиконання позичальником своїх обовязків. Представник позивача ПАТ Банк Фінанси та кредитв судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві. Позов [PERSON] не визнав, пояснивши суду, що пункт 1.3 договору поруки свідчить, що поручитель ознайомлений з кредитним договором та погодився із його умовами, в тому числі з умовами пункту 4.6, в яких вказано, що у випадках зміни вартості кредитних ресурсів на ринку позичкового капіталу або інших показників, що характеризують конюнктуру фінансових ринків, процентна ставка за користування кредитним ресурсами підлягає зміні на вимогу банку. У зазначених випадках банк вправі змінити розмір процентної ставки, повідомивши про це письмово позичальника. На виконання умов даних договору про зміну процентної ставки було підписано додатковий договір з позичальником [PERSON], тому поручитель також несе солідарну відповідальність за виконання позичальником зобовязань згідно даного додаткового договору та його порука припиняється із припиненням зобовязання, що забезпечується нею. Крім того, вказав, що вимоги про визнання договору поруки припиненим не ґрунтуються на вимогах закону, у звязку з чим просить суд відмовити у задоволенні зустрічного позову. Відповідач [PERSON]В, в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, доказів про причини неприбуття в судове засідання та заперечень проти позову суду не подав, тому суд вважає можливим розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов ПАТ Банк Фінанси та кредитне визнав з підстав, викладених у зустрічному позові. Зустрічний позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов ПАТ Банк Фінанси та кредитпідлягає до часткового задоволення, позов [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: Згідно статуту ПАТ Банк Фінанси та кредит, затвердженого позачерговими загальним зборами акціонерів, протоколом № 4 від 02.09.2009 року, зареєстрованого державним реєстратором 30.09.2009 року, ПАТ Банк Фінанси та кредитвиступає правонаступником по всіх правах та зобовязаннях ВАТ Банк Фінанси та кредит, який у свою чергу був правонаступником ТзОВ Банк Фінанси та кредит. 27.06.2007 року між ТзОВ Банк Фінанси та кредит(правонаступником якого є ПАТ Банк Фінанси та кредит) та [PERSON], був укладений кредитний договір № 168Т-Т/Н 07-4.4, у відповідності до якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит на суму 40000,00 доларів США зі сплатою 14,5% річних, а відповідач [PERSON] зобовязався повернути кредит до 26.07.2022 року. Пунктом 3.2 договору визначено, що позичальник зобов'язується щомісяця, починаючи з серпня 2007 року, в термін до 10-го числа кожного місяця здійснювати погашення заборгованості по кредитних ресурсах у складі щомісячних платежів у відповідності до додатку № 1 до кредитного договору (графіку зниження розміру заборгованості). Відповідно до п.п.3.4 Кредитного договору № 168 Т/Н 07-4.4 від 27 червня 2007 року передбачено, що Банк має право вимагати дострокового повернення кредитних ресурсів, сплати відсотків за користування ними, сплати пені, зокрема, у випадку порушення позичальником умов цього договору, а саме коли позичальник несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював зарахування грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом та/або сплату процентів і комісійної винагороди. Крім цього, п. 6.1. кредитного договору передбачено, що за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Також, для забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором, між ТзОВ Банк Фінанси та кредит та [PERSON] 27.06.2007 року був укладений договір поруки № 168Т-Т/Н 07-4.4, згідно якого відповідач [PERSON] зобовязався солідарно відповідати перед позивачем за виконання відповідачем [PERSON] зобовязань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та штрафних санкцій, передбачених кредитним договором. Крім того, 01.09.2008 року між ТзОВ Банк Фінанси та кредитта [PERSON] було укладено додатковий договір № 1 про внесення змін та доповнень, згідно якого було встановлено нову процентну ставку за користування кредитними коштами в розмірі 16% річних. В силу статті 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судом встановлено, що позивач виконав свої зобовязання та надав відповідачу [PERSON], вищевказаний кредит, що не заперечувалось сторонами. Однак, відповідачем [PERSON] належним чином не виконувались умови договору, внаслідок чого згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду від 30.12.2009 року було вирішено звернути стягнення на трикімнатну квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та передана останніми в іпотеку ПАТ Банк Фінанси та кредитзгідно іпотечного договору від 27 червня 2007 року для погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором №168 Т/Н 07-4.4 від 27.06.2007 р. у розмірі 379371 грн. 34 коп. Як вбачається з протоколу № 21/102/10/і-1 від 27.07.2010 року про проведення прилюдних торгів, квартира була реалізована за ціною 300971 грн. 60 коп. Тому, станом на 20.05.2011 року згідно поданого позивачем розрахунку виникла заборгованість по поверненню кредиту в сумі 43878 грн. 48 коп., в тому числі по простроченому тілу кредиту в сумі 15956 грн. 84 коп., по нарахованих доходах в сумі 44827 грн. 04 коп. та по прострочених нарахованих доходах 130 грн. 77 коп. Крім того, позивачем нарахована пеня згідно п. 6.1 кредитного договору за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 100882 грн. 92 коп. Таким чином, відповідачем були порушені умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, а тому в силу ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України в разі прострочення виконання чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення умов договору, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. У звязку з цим, позивач має право на стягнення, нарахованої згідно п. 6.1 кредитного договору пені. Вказані суми неустойки, згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, підлягають до стягнення в повному розмірі. Згідно ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Загальний розмір заборгованості [PERSON] перед ПАТ Банк Фінанси та кредитза кредитним договором №168 Т/Н 07-4.4 від 27.06.2007 року становить 189719 грн. 24 коп. Відповідач [PERSON] в обґрунтування своїх вимог за зустрічним позовом до ПАТ Банк Фінанси та кредитвказує на те, не було отримано його погодження на укладення з [PERSON] додаткового договору від 01.09.2008 року до кредитного договору, забезпеченого його порукою. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Додатковим договором від 01.09.2008 року підпункт а) пункту 4.1 кредитного договору було змінено та викладено в іншій редакції, якою встановлено 16,0% річних за період з 01 вересня 2008 року до дати повернення кредиту, зазначеної в п. 3.2 кредитного договору, а саме до 26 червня 2022 року та підпунктом б) пункту 1 встановлено 32,0% річних. Зміною процентної ставки за користування кредитом з 14,0% річних до 16% річних було збільшено суму коштів, що підлягає до повернення позичальником [PERSON], тому суд вважає, що внаслідок цього збільшено обсяг відповідальності поручителя [PERSON] Пунктом 4.4. договору поруки, на який посилається позивач [PERSON] передбачено, що внесення змін і доповнень у кредитний договір, внаслідок яких збільшується обсяг відповідальності поручителя, не допускається без погодження з поручителем. В судове засідання представником відповідача не подано доказів на підтвердження погодження з поручителем внесення змін у кредитний договір та укладення з ним додаткового договору поруки. Заперечення представника відповідача з посиланням на те, що відповідач [PERSON] погодився із умовами кредитного договору щодо зміни на вимогу банку процентної ставки суд не приймає до уваги, оскільки пунктом 4.4 чітко передбачено, що внесення змін і доповнень у кредитний договір не допускається без погодження з поручителем, однак сторонами ТзОВ Банк Фінанси та кредит та [PERSON] під час укладення додаткової угоди № 1 не було враховано вищевказані умови. На підставі ч. 1 ст. 559 Цивільного кодексу України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Оскільки судом було встановлено, що зобовязання [PERSON] за договором поруки № 168Т-Т/Н 07-4.4 від 27.06.2007 року було змінене укладенням між сторонами Банк Фінанси та кредитта [PERSON] додаткового договору від 01.09.2008 року без погодженням із відповідачем [PERSON], внаслідок чого збільшився обсяг його відповідальності, тому суд приходить до переконання, що порука [PERSON] за кредитним договором № 168Т-Т/Н 07-4.4 від 27.07.2007 року припинилась з 01.09.2008 року. тобто з моменту укладення додаткового договору. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] про визнання договору поруки припиненим є підставними та ґрунтуються на вимогах закону, а тому вимоги ПАТ Банк Фінанси та кредитдо відповідача [PERSON] є необґрунтованими. Поряд з тим, суд вважає, що в судовому засіданні встановлено факт невиконання зобовязання відповідачем [PERSON] перед позивачем. За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивача порушені відповідачами, а тому позов ПАТ Банк Фінанси та кредитпідлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 27.07.2007 № 168Т-Т/Н 07-4.4 в сумі 189719 грн. 24 коп. (з яких: заборгованість за тілом кредиту 43878 грн. 48 коп., заборгованість по нарахованих доходах з 22.10.2009 року по 19.05.2011 року 44827 грн. 04 коп., заборгованість по прострочених нарахованих доходах 130 грн. 77 коп., пеня у розмірі 100882 грн. 92 коп.), а також понесених судових витрат в сумі 1820 грн. 00 коп., відмовивши в задоволенні позову до [PERSON] Позов [PERSON] підлягає до задоволення шляхом визнання припиненим договору поруки № 168Т-Т/Н 07-4.4 від 27.06.2008 року, укладеного між ТзОВ Банк Фінанси та кредит(правонаступником якого є ПАТ Банк Фінанси та кредит) припиненим з 01.09.2008 року. Крім того, з ПАТ Банк Фінанси та кредитслід стягнути в користь [PERSON] судові витрати в сумі 54 грн. 00 коп.

Outcome: partial