Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим позовом, посилаючись на те, що 16 липня 2001 року зареєстрував з відповідачкою шлюб, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2008 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з відповідачкою. Оскільки відповідачка перешкоджала спілкуватися з сином та займатися його вихованням, то позивач звернувся із заявою до органу опіки і піклування Броварської райдержадміністрації Київської області про надання йому дозволу на побачення і спілкування з дитиною. Рішенням органу опіки та піклування від 28.01.2009 року, йому було надано дозвіл особисто забирати до себе додому сина перший та третій тижні місяця з 08 години суботи до 09 години неділі та особисто привозити дитину в с. Требухів Броварського району. Оскільки відповідачка порушує встановлений графік побачення з дитиною, то позивач просить суд зобовязати її не чинити йому перешкод у спілкуванні з сином та визначити способи його участі у вихованні та спілкуванні з ним, а саме: встановити кожного тижня побачення з 18 години пятниці до 14 години неділі, дозволивши йому особисто забирати та привозити сина після побачення в с. Требухів, а в період літніх шкільних канікул - кожного першого та четвертого тижня з 08 години понеділка до 20 години неділі; 23 липня 2012-2016 р.р. передавати йому сина з 09 години до 22 години для святкування дня народження дитини. Позивач зазначає, що 06 лютого 2010 року та 23 липня 2011 року, в день народження сина, який співпав з днем, визначеним органом опіки та піклування для спілкування, він не зміг його забрати до себе додому та привітати, оскільки відповідачка без погодження з ним поїхала разом з сином відпочивати на море. Вважає, що такими діями відповідачки йому заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в 1000 гривень. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідачка у судове засідання не зявилась, повідомивши письмово про невизнання позову та розгляд справи в її відсутності. У письмових поясненнях зазначила, що 07 лютого 2010 року у неї був день народження, тому за домовленістю з позивачем 06 лютого син залишився з нею, а з 14 по 25 липня 2011 року вона з сином їздила на море відпочивати, про що була попереджена мати позивача. Вислухавши пояснення позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 16 липня 2001 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 22 грудня 2008 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу син залишився проживати з відповідачкою. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Броварської районної державної адміністрації від 28.01.2009 року визначено порядок участі позивача у вихованні сина: надано дозвіл особисто забирати до себе додому сина перший та третій тижні місяця з 08 години суботи до 09 години неділі та особисто привозити дитину в с. Требухів. 06 лютого 2010 року та 23 липня 2011 року, тобто, дні, визначені органом опіки та піклування для спілкування з сином, позивач не зміг забрати його до себе додому. Відповідно до ч.2 ст. 158 СК України, особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобовязана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Як вбачається з письмових пояснень відповідачки, 07 лютого 2010 року у неї був день народження, тому за домовленістю з позивачем 06 лютого син залишився з нею, а з 14 по 25 липня 2011 року вона з сином їздила на море відпочивати, що підтверджується проїзними документами. На думку суду, дані обставини не свідчать про свідоме та систематичне ухилення відповідачки від виконання рішення органу опіки та піклування, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди. Що стосується позовних вимог про усунення перешкод в спілкуванні з сином та визначити способи участі позивача у вихованні дитини, то суд задовольняє їх частково, виходячи з наступного. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Відповідно до ч.2 та 3 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ч. 1 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому із батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. Як вбачається з рішення комісії з питань захисту прав дитини Броварської районної державної адміністрації від 27.09.2011 року, комісія вважає за доцільне надати [PERSON] особисто забирати до себе додому малолітнього сина другий та четвертий тижні місяця з 09 години суботи до 14 години неділі, у весняні та осінні канікули три дні у батька, решта днів у матері, день народження дитини святкувати за місцем проживання, літні канікули другий та четвертий тиждень місяця з батьком, під час оздоровлення малолітнього в літній період за домовленістю з матір'ю та особисто привозити дитину в с. Требухів. Судом встановлено, що позивач прагне спілкуватись з дитиною та приймати участь в її вихованні, будь-яких доказів, що таке спілкування буду суперечити інтересам дитини суду не надано, тому суд вважає за можливе встановити систематичні побачення з сином кожного другого та четвертого тижня місяця, починаючи з 18 години пятниці до 14 години неділі; в період весняних та осінніх канікул встановити побачення з сином протягом трьох днів; в період літніх канікул встановити побачення з сином протягом другого та четвертого тижня місяця, починаючи з 09 години понеділка до 20 години неділі; в день народження дитини 23 липня встановити побачення з сином протягом чотирьох годин та надати дозвіл позивачу особисто забирати сина до себе та відвозити його після побачення додому. Суд вважає безпідставними вимоги про скасування рішення органу опіки та піклування Броварської РДА від 28.01.2009 року, оскільки рішенням цього ж органу опіки та піклування від 27.09.2011 року вказане рішення визнано таким, що втратило чинність. На підставі викладеного та

Outcome: partial