Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-02 00:00:00

[PERSON] звернулася із даним позовом посилаючись на наступні обставини: -з відповідачем в даній справі перебувала в зареєстрованому шлюбі до 12 травня 1998 року, від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: синів [PERSON], [INFO], та Євгенія, [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні; -відповідач в даній справі проживає окремо, добровільно ніякої матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки він є фізично здорова людина, працює, має постійний заробіток. Посилаючись на норми ст. ст. 180, 183 СК України, позивачка просила у позовній заяві стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дітей. У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що він згоден сплачувати аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей, але в меншому розмірі, оскільки у нього на утриманні також перебуває малолітній син [PERSON], [INFO], а також дружина, яка не працює, так як перебуває у стані вагітності. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши надані сторонами докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до норм ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 того ж кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до норм ч. З ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з нормами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: -стан здоров'я та матеріальне становище дитини; -стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; -наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; -інші обставини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено і це не оспорюється сторонами, що вони (сторони в даній справі) перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: синів [PERSON]. [INFO], та Євгенія. [INFO], які проживають разом з мамою (позивачем в даній справі) та перебувають на її утриманні. Як пояснила у судовому засіданні позивач, на цей час вона проживає із співмешканцем та чотирма неповнолітніми дітьми, з яких двоє - діти відповідача в даній справі, на яких вона просить стягнути аліменти; а двоє - від інших шлюбів. Сама позивач на цей час не працює, лише отримує державну допомогу на утримання неповнолітніх дітей. Неповнолітні діти, на утримання яких стягуються аліменти, за станом здоров'я на диспансерному обліку у лікарів не перебувають. Відповідач в даній справі працює, має постійний заробіток. У судовому засіданні відповідач пояснив, що він має заробітну плату в межах 2 700 - 3 500 грн. на місяць. Має на утриманні свого малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сам відповідач за станом здоров'я на диспансерному обліку у лікарів не перебуває, тобто має добрий стан здоров'я. Чинним законодавством визначено, що загальна сума аліментів на утримання неповнолітніх дітей не може перевищувати Уі частини заробітної плати (доходу) платника аліментів, суд приходить до висновку про те, що стягнення 1/3 частини заробітної плати (доходу) відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей, які проживають з позивачем в даній справі, не будуть погіршувати становище іншої дитини відповідача, яка проживає разом з ним. Тобто суд вважає, що відповідач в даній справі має можливість сплачувати аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей, які проживають з позивачем в даній справі, в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, тобто суд приходить до висновку про те. що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Стосовно можливого народження іще однієї дитини в сім'ї відповідача, на що посилається відповідач, то відповідно до норм ст. 192 СК України у разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення здоров я когось із них за позовом будь-кого із них розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати повинні бути покладені на відповідача. Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України суд вважає за можливе допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved