Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-24 00:00:00

У червні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 19 грудня 2005 року між нею та Орендним підприємством Броварипромжитлобуд (далі [PERSON]) був укладений договір № 24 про пайову участь у будівництві житлового будинку № 12 по вулиці Шевченка у місті Броварах Київської області. Відповідно до умов цього договору [PERSON] згідно із проектно-кошторисною документацією повинно було здійснити будівництво житла однокімнатної квартири № 19 на шостому поверсі вказаного будинку, загальною площею 46,2 м2, а вона оплатити вартість будівельних робіт. Після закінчення будівництва 06 квітня 2009 року [PERSON] згідно із актом № 52 передало їй у власність однокімнатну квартиру, але меншої площі. 20 серпня 2009 року вона і [PERSON] підписали додаткову угоду до зазначеного договору № 24 від 19 грудня 2005 року, згідно з якою останнє зобовязувалось в строк до 20 листопада 2009 року здійснити з нею остаточний розрахунок та повернути їй зайво сплачені кошти в розмірі 10382 грн. 84 коп. Однак своїх зобовязань у визначений ними строк [PERSON] не виконало, станом на 01 червня 2011 року зазначену суму коштів їй не повернуло. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У звязку із невиконанням [PERSON] своїх зобовязань за період з 21 листопада 2009 року по 01 червня 2011 року воно повинно сплатити на її користь три проценти річних за прострочення виконання ним зобовязання в сумі 475 грн. 33 коп., інфляційні втрати за цей же період в сумі 1581 грн. 59 коп., а також додаткові штрафні санкції, розраховані із урахуванням подвійної облікової ставки Національного банку України, за кількість прострочених днів, у сумі 2787 грн. 86 коп. Всього загальна сума штрафних санкцій складає 4844 грн. 78 коп. Крім того, у звязку із зверненням до суду з даним позовом [PERSON] повинно відшкодувати їй ще витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн. Просила стягнути на її користь з відповідача ОП Броварипромжитлобуд суму основного боргу в розмірі 10382 грн. 84 коп., штрафні санкції в розмірі 4844 грн. 78 коп., витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн. та судові витрати. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, уточнив розмір інфляційних втрат у сумі 1677 грн. 30 коп., просив суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилося, направило до суду свої заперечення проти позову, у яких зазначає, що позов [PERSON] визнає частково в частині суми основного боргу та трьох процентів річних за прострочення виконання зобовязання. Просить у задоволенні позову в частині вимог щодо стягнення з [PERSON] на користь позивача інфляційних втрат, додаткових штрафних санкцій і витрат на правову допомогу відмовити, судові витрати розподілити пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. 19 грудня 2005 року Орендне підприємство Броварипромжитлобуд і [PERSON] (далі Пайовик) уклали договір № 24 про пайову участь у будівництві житлового будинку № 12 по вулиці Шевченка у місті Броварах Київської області. Відповідно до п. п. 1.1, 2.1, 3.1.4 та 4.1.1 цього договору Пайовик на будівництво вказаного житлового будинку перераховує грошові кошти в сумі 177870 грн. із розрахунку 3850 грн. за 1 м2, а [PERSON] після закінчення будівництва передає у власність Пайовика одну однокімнатну квартиру № 19 на шостому поверсі зазначеного вище будинку, загальною площею 46,2 м2. Згідно із актом № 52 передавання-приймання квартири від 06 квітня 2009 року [PERSON] передало у власність позивача [PERSON] квартиру № 19 на шостому поверсі житлового будинку № 10-А (нумерацію змінено) по вулиці Шевченка у місті Броварах Київської області, загальною площею 43,8 м2, що на 2,4 м2 менше. 20 серпня 2009 року відповідач [PERSON] і позивач [PERSON] уклали додаткову угоду до договору № 24 від 19 грудня 2005 року про пайову участь у будівництві житлового будинку № 10-А по вулиці Шевченка у місті Броварах Київської області, згідно із п. 1 якої [PERSON] на підставі даних БТІ щодо фактичної загальної площі однокімнатної квартири № 19 у вказаному будинку зобовязувалось у строк до 20 листопада 2009 року здійснити з Пайовиком остаточний розрахунок за квартиру та повернути [PERSON] кошти в сумі 10382 грн. 84 коп. за 2,4 м2 площі квартири. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Станом на 01 червня 2011 року відповідач [PERSON] своїх зобовязань щодо повернення [PERSON] грошових коштів у сумі 10382 грн. 84 коп. не виконало. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення на її користь з [PERSON] коштів у сумі 10382 грн. 84 коп., трьох відсотків річних за прострочення виконання зобовязання за період з 21 листопада 2009 року по 01 червня 2011 року в сумі 475 грн. 33 коп. та інфляційних втрат в сумі 1677 грн. 30 коп. є обґрунтованими, знайшли своє підтвердження в суді та підлягають задоволенню. Що стосується вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] додаткових штрафних санкцій, обчислених на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України, то позов у цій частині задоволенню не підлягає, оскільки на умовах договору не ґрунтується. Не надано позивачем суду і доказів того, що [PERSON] понесла витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн. Разом з тим, згідно із ч. 1 ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у справі в розмірі 245 грн. 35 коп. (125 грн. 35 коп. 1 % від суми задоволених позовних вимог і 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи). На підставі викладеного,

Outcome: partial