overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-20 00:00:00

12 липня 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] зареєстрованого 22 липня 2006 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 1128. В обґрунтування позовних вимог позивач пославсь на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони не зійшлися характерами та поглядами на життя. Між сторонами постійно виникали сварки та непорозуміння. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав і просив його задовольнити з наведених у ньому підстав. Пояснив, що сторони не проживають разом понад сім місяців. Він має іншу сім`ю та чекає на народження дитини. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала та проти розірвання шлюбу не заперечувала. Підтверджувала, що сторони разом не проживають понад сім місяців, спільного господарства не ведуть. Під час виступу в судових дебатах заперечувала проти задоволення позову, тому, що є певні обставини, але суду їх не повідомила. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування їх до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 22 липня 2006 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 1128. Від спільного шлюбу сторони дітей не мають. Подружжя не зійшлося характерами та між ними постійно виникали сварки. Сторони не проживають разом та не ведуть спільного господарства. При встановлених обставинах, коли ні позивач ні відповідач не виявили бажання до примирення, їхнє подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б їхнім особистим інтересам, оскільки б це було примушуванням до шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-20 00:00:00

26 серпня 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] зареєстрованого 14 травня 2005 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 131. В обґрунтування позовних вимог позивач пославсь на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через постійні сварки. Шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 2011 року. Спільного господарства сторони не ведуть. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і просила його задовольнити з наведених у ньому підстав. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав та проти розірвання шлюбу не заперечував. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування їх до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 14 травня 2005 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 131. Від спільного шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO], про що свідчить свідоцтво серії І-ОК № 023956, виданого Виконкомом Літківської сільської ради Броварського району Київської області від 27 січня 2006 року. При встановлених обставинах, коли ні позивач ні відповідач не виявили бажання до примирення, їхнє подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б їхнім особистим інтересам, оскільки б це було примушуванням до шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-20 00:00:00

20 липня 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] зареєстрованого 14 листопада 2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 692. В обґрунтування позовних вимог позивач пославсь на те, що відповідач зловживає спиртними напоями і вчиняє сварки, не займається вихованням сина, постійного місця роботи не має. З квітня 2008 року сторони припинили шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і просила його задовольнити з наведених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування їх до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 14 листопада 2003 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 692. Від спільного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво серії ОК № 006339, виданого Гоголівською сільською радою Броварського району Київської області від 04 березня 2005 року. При встановлених обставинах, коли ні позивач ні відповідач не виявили бажання до примирення, їхнє подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б їхнім особистим інтересам, оскільки б це було примушуванням до шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-20 00:00:00

31 серпня 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] зареєстрованого 20 січня 1995 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Броварського міськвиконкому Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 16. В обґрунтування позовних вимог позивач пославсь на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони не зійшлися характерами та поглядами на життя. Протягом чотирьох років подружжя не проживає разом, не веде спільного господарства та не підтримує подружніх відносин. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав і просив його задовольнити з наведених у ньому підстав. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала та проти розірвання шлюбу не заперечувала. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування їх до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 20 січня 1995 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Броварського міськвиконкому Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 16. Від спільного шлюбу сторони мають дочку [PERSON] [INFO], про що свідчить свідоцтво серії І-БК № 289323, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міськвиконкому Київської області від 29 березня 1994 року. При встановлених обставинах, коли ні позивач ні відповідач не виявили бажання до примирення, їхнє подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б їхнім особистим інтересам, оскільки б це було примушуванням до шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, який був зареєстрований 20.08.1988 року, посилаючись на те, що шлюбне життя в останній час не складається у зв'язку з різними характерами та ставленням до життя, крім того позивач разом з відповідачем не проживають на протязі тривалого часу, у них постійно виникають сварки, та суперечки, а тому шлюбні відносини вони з відповідачем припинили, спільного господарства не ведуть, не мають спільного сімейного бюджету, що фактично свідчить про припинення між ними шлюбних відносин. В судове засідання позивач не зявився на адресу суду направив клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач також не зявився в судове засідання на адресу суду направив клопотання про розгляд справи у його відсутність позовні вимоги визнав повністю. Суд, перевіривши матеріали справи находить, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.08.1988 року, від даного шлюбу мають двоє повнолітніх дітей, на даний час не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо на протязі тривалого часу, спільного господарства не ведуть, сімейного бюджету теж, тому суд вважає, зазначений шлюб формальним і таким, що може бути розірваним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-20 00:00:00

[PERSON] подав до Носівського районного суду Чернігівської області заяву про встановлення факту родинних відносин. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що 11 травня 1982 року померла його мати [PERSON], 6 листопада 1999 року померла його сестра [PERSON]. Після їх смерті залишилося спадкове майно частина житлового будинку. Заявник є спадкоємцем даного майна. Спадщину він прийняв, але отримати свідоцтво про право на спадщину не має змоги, тому що не збереглося свідоцтво про народження його сестри [PERSON] З Державного архіву заявнику прийшла відповідь, що актового запису про народження [PERSON] у книзі актових записів про народження немає. І тому [PERSON] просив факт родинних відносин між його сестрою та матірю встановити судовим рішенням. У судовому засіданні заявник підтримав заяву та дав пояснення, аналогічні поясненням, викладеним у заяві. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] дала показання, що вона сусідка заявника, добре знала його матір та сестру, їй достовірно відомо, що померла [PERSON] була дочкою [PERSON]. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] дала показання, аналогічні показанням свідка [PERSON] Вислухавши пояснення заявника та показання свідків, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-20 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, вказуючи на те, що останній являється батьком дочки [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на утриманні позивачки [PERSON], [INFO], мешканки [INFO]. Зазначає, що відповідач утриманням та вихованням дочки не займається, матеріальної допомоги на її утримання добровільно не надає, хоча є працездатним та інших утриманців у нього немає, а тому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі по 250 гривень щомісячно до її повноліття. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити. Згідна на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомив причини неявки і не подав заяви про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Тому, оскільки проти цього не заперечує позивачка, наявні підстави для ухвалення заочного рішення. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітньої дочки [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-МИ № 033126 від 11.10.2006 року. Згідно ст.ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, інші обставини. На даний час малолітня [PERSON] знаходяться на утриманні позивачки [PERSON], що підтверджується довідкою виданою виконкомом Кіцманської міської ради Чернівецької області № 1311 від 22.09.2011 року, а тому в силу зазначеної вище норми закону відповідач має надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач працездатний, офіційно не працює, \~хронічними захворюваннями не страждає, на його утриманні нікого не має, тому суд вважає, що він здатний надавати матеріальну допомогу дитині. \~ Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, але не менше 30% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України. Враховуючи наведене, ст.ст. 84, 180, 181, 182, 184, 191, Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини як за спадкоємцем першої черги за законом після померлого 25 травня 2009 року чоловіка [PERSON], оскільки не прийняла спадщину у визначений законодавством термін по причині хвороби та вважала, що фактично прийняла спадщину. В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності та зазначила про підтримання позовних вимог. Представник відповідача Олишівської селищної ради Чернігівського району та області в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі та заперечень проти позову не мають. Відповідач [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив про визнання позовних вимог. Дослідивши письмові докази у справі судом встановлено наступне. Як вбачається з представленої копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 25 травня 2009 року, про що виконкомом Олишівської селищної ради Чернігівського району та області зроблено актовий запис за № 22. Після його смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцями за законом першої черги є сторони по справі. Згідно з повідомленням Чернігівської районної державної нотаріальної контори, спадкова справа після померлого 25 травня 2009 року [PERSON] не заводились. Відповідно до довідки Олишівської селищної ради [PERSON] фактично проживала разом з чоловіком в смт. Олишівка, пров.Новий,22 та здійснювала за ним догляд. Позивач є особою, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується копією наданого посвідчення. Як вбачається з наданих виписних епікризів [PERSON] має ряд хронічних захворювань з приводу, яких проходила стаціонарне лікування в січні та березні 2011 року. В судовому засіданні знайшло підтвердження, що позивач пропустила встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме є юридично необізнаною людиною в силу свого віку, має хронічні захворювання, з приводу яких періодично проходила лікування. Враховуючи викладене, а також те, що спір про спадщину відсутній, суд дійшов висновку, що позивачу має бути встановлений додатковий строк терміном два місяця для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-20 00:00:00

Зазначена позовна заява надійшла до суду 20.07.2011 року, в якій позивачка просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем 20.04.2002 року та зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 131, від якого є одна неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем припинили з січня 2011 року через відсутність між ними порозуміння, різні погляди на життя та вирішення сімейних проблем. Між ними постійно виникали сварки, тому було вирішено припинити сімейні стосунки. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Пояснила, що вони з відповідачем робили спроби примиритися, але так і не змогли знайти компромісу у відносинах, через що з січня 2011 року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Вона вважає, що збереження шлюбу неможливе, поновлювати сімейні стосунки не бажає та просить розірвати шлюб. На утримання дитини відповідач надає матеріальну допомогу, спору про місце проживання дитини немає. Після розірвання шлюбу просила їй залишити прізвище [PERSON]. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу. Пояснив, що дійсно вони з позивачкою разом тривалий час не проживають, фактично їх сімя розпалася і відновлювати подружні відносини він не бажає. Вислухавши сторони, проаналізувавши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20.04.2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 131. Після укладення шлюбу сторони свої прізвища не змінювали (а.с.8). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.8), який проживає з позивачкою та на його утримання відповідач добровільно надає матеріальну допомогу. Враховуючи, що сторони з січня 2011 року разом не проживають, подружні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, позивачка на розірванні шлюбу категорично наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, за таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. За бажанням сторін суд залишає їм прізвища [PERSON] та [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 2009 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] З 2011 року шлюбні відносини фактично припинені у звязку з психологічною несумісністю з відповідачем, втратою почуття кохання, відсутністю взаєморозуміння та взаємоповаги. Подальше сумісне проживання вважає неможливим та просить шлюб із відповідачем розірвати. Сторони у судове засідання не зявились, направили до суду заяви про розгляд справи в їх відсутність, не заперечували проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 13.08.2009 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дитину. Вказане підтверджуються: свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON], зареєстрований Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області (актовий запис № 270 від 13.08.2009 року). - свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO] З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, у звязку з чим подальше сумісне проживання подружжя та збереження сімї стали неможливими і буде суперечити інтересам подружжя. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-20 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, вказуючи на те, що він є власником будинку №21 по вул. Кавказькій в Приморському районі м. Маріуполі на підставі свідоцтва на право спадщини №3-290 від 09.06.2010 року. Крім неї, в домоволодінні зареєстрований її онук, [PERSON], який однак з 25.02.2011 року в будинку не мешкає, був прописаний на його прохання для вирішення особистих питань у військкоматі м. Маріуполя. Прохання виписатись добровільно відповідач ігнорує, його особистих речей в будинку немає. Прохав визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Маріуполь, вул. Кавказька, б. 21. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду клопотання, в якому позовні вимоги підтримав в повному обсязі, прохав їх задовольнити, розглянувши справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через засоби масової інформації, в результаті чого, згідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню повністю з наступних підстав: Відповідно з положеннями ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З наданих суду матеріалів вбачається, що [PERSON] є єдиним власником будинку №21 по вул. Кавказькій в Приморському районі м. Маріуполя, що підтверджено копіями свідоцтва про спадщину №3-290 від 09.06.2010 року, довідки БТІ №28130676 від 21.06.2010 року, копією домовї книги. Крім неї в будинку також зареєстрований її онук [PERSON], який з 25.02.2011 року в будинку не проживає, ніяких особистих речей в будинку немає. Відсутність відповідача [PERSON] підтверджено актом довідкою КСН «Балтійський» від 25.08.2011 року. За наведених підстав суд вважає можливим визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі за адресою: . Маріуполь, вул. Кавказька, б. 21.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з дні пред»явлення позову та до досягнення дитиною повнолітті, а також на її утримання в розмірі 100 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. В підтвердження своїх позовних вимог покликається на те, що 29 червня 2011 року Дрогобицьким міськрайонним судом її шлюб з відповідачем розірвано. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач коштів на утримання дитини не надає, а їй самій важко утримувати дитину, так як перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилається на обставини, викладені у позовній заяві, додала, що оскільки вона не працює у звязку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною,то їй важко прожити на ці кошти та утримувати дитину. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши причин, хоча був своєчасно повідомлений про час та місце судового засідання. Згідно з ст..74 п.5 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. А тому,

Outcome: approved