overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони знаходяться в шлюбі, який зареєстровано 11 грудня 2008 року Таврійським виконавчим комітетом Новокаховської міської ради Херсонської області, актовий запис № 50. Проте спільне життя із відповідачем не склалося за причин неправильної поведінки відповідача, який зловживає спиртним напоями, не піклується про сімю в звязку з чим виникали непорозуміння, спільного господарства вони не ведуть. Враховуючи, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, а також те, що подальше збереження шлюбу та спільне проживання неможливе, позивачка просила суд шлюб розірвати, а також змінити їй прізвище на дошлюбне «Шантика». Позивачка в судове засідання не зявилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 224 - 233 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 11 грудня 2008 року. На теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть, спору поділ майна подружжя, що є спільною власністю, між ними немає. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ст. 114 ч. 2 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу На підставі ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110, 112 ч. 2, 113, 114 ч. 2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-22 00:00:00

25.01.2011 року до Апостолівського районного суду надійшла заява [PERSON] та [PERSON] про встановлення факту належності майна. В обґрунтуваннях заяви заявники пояснили, що 25 березня 2009 року помер батько- Козаченка [PERSON] та чоловік- Козаченко [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-КИ № 280382. Після його смерті через деякий час вони звернулись до Апостолівської державної нотаріальної контори за одержанням свідоцтва про спадщину. Але оформлення спадкових документів виявилося не можливим у зв'язку з неточним оформленням приватизаційних та реєстрових документів. [PERSON] та [PERSON] зазначають, що за життя [PERSON] вони разом на рівні користувалися квартирою № 6 будинку № 13 по вулиці Шевченка в с. Нива Трудова Апостолівського району Дніпропетровської області, усної, а тим паче письмової, домовленості між ними про збільшену долю одного з власників не було. Заявникипросять встановити факт, що померлому5березня [PERSON] дійсно належало право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS]. Суд, дослідивши матеріали справи вважає що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] помер 25 березня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 280382. З копії свідоцтва про право власності на житло від 20 липня 1995 року та технічного паспорту, суд вбачає, що квартира № 6, розташована за адресою: в с. Нива Трудова по вул. Шевченка, буд 13, на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. З відповіді нотаріуса за вих. № 1739/02-14 від 24.11.2010 року вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з тим, що частка спадкодавця - учасника спільної сумісної власності, не виділена. Відповідно до положень ст. 370 ЦК України, в разі виділу частки з майна, що є у спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Оскільки квартира за вищевказаною адресою власникам належить на праві спільної сумісної власності - частки кожного з співвласників є рівними. Отже, заявлена вимога про встановлення факту належності померлому 25.03.2009 року [PERSON] 1/3 частки у праві спільної власності на квартиру № 6, розташовану в с. Нива Трудова по вул. Шевченка б. 13, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеною позовною заявою, при цьому посилалась на те, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON] Після смерті чоловіка відкрилася спадщина у вигляді іменних акцій у ВАТ "Домобудівний комбінат №3". Спадкоємцями першої черги є тільки вона та неповнолітній син, 1994року народження. Вона до нотаріальної контори в шестимісячний строк не зверталася, оскільки не знала про те, що необхідно звернутися з відповідною заявою. Вона просить визначити їй додатковий строк для прийняття , оскільки пропустила строк для прийняття спадщини. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі. Відповідач належним чином повідомлений про день слухання справи, просив розглядати справу у відсутність представника. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. Позивачка є дружиною [PERSON], який помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про одруження і свідоцтвом про смерть /а.с.5-6/ Після його смерті відкрилась спадщина. Згідно ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч.2 часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина треття статті 46 цього Кодексу). Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням доказів, оцінку яким суд дав вище і з урахуванням того, що позивачка є дружиною померлого [PERSON] суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-22 00:00:00

[PERSON] 03 серпня 2011 року звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідачкою по справі він перебуває у шлюбі з 1998 року. Шлюб зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 529. Від спільного життя з відповідачкою має неповнолітнього сина [PERSON],[INFO]. З відповідачкою він шлюбні відносини припинив з липня 2008 року, з тієї причини, що вони не зійшлися характерами, у кожного з них різні погляди на життя, у звязку з чим між ними постійно виникали сварки. Вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Фактично вони стали чужими людьми. На теперішній час він бажає з відповідачкою шлюб розірвати й на примирення не згоден, тому вважає, що шлюб розпався остаточно і в попередньому вигляді його відновити неможливо. На підставі викладеного, він просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач до судового засідання не з»явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. На позовних вимогах наполягав в повному обсязі. Відповідачка до судового засідання не з»явилася. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Заперечень проти позову до суду не надавала. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою сторін до судового засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 22 серпня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] (прізвище до шлюбу Курочкіна) був укладений шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-КИ № 007637 від 22.08.1998 року, актовий запис № 529 (а.с. 7). Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони остаточно припинили з липня 2008 тому з тієї причини, що вони не зійшлися характерами, у кожного з них різні погляди на життя, у звязку з чим між ними постійно виникали сварки. Почуття любові та взаємоповаги подружжя втратило один до одного, фактично вони стали чужими людьми. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що подальше існування сімї позивача і відповідачки неможливе та недоцільне, шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] (прізвище до шлюбу Курочкіна) підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-22 00:00:00

Зазначена позовна заява надійшла до суду 25.07.2011 року, в якій позивачка просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем та зареєстрований 19.05.2006 року у Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 206, від якого є неповнолітня дитина. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їх відносини з відповідачем погіршилися через зловживання чоловіком спиртними напоями, внаслідок чого між ними виникали сварки та скандали. Така неспокійна обстановка негативно впливає на стан здоровя їх сина. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Пояснила, що вони з відповідачем остаточно припинили шлюбні відносини та проживають окремо з травня 2011 року. Вона не може більше терпіти образи та приниження з боку відповідача, який зловживає спиртними напоями. Шлюбні відносини не підтримують три місяці і поновлювати вона їх не бажає. Відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання сина, який проживає з нею та вона не заперечує проти спілкування батька з дитиною. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Зазначила, що у неї та відповідача це перший шлюб. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши сторони, проаналізувавши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Однією з основних засад шлюбу, передбачених ст. 24 СК України є його добровільність. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сім'ї. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Згідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19.05.2006 року у Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 206. Після укладення шлюбу дружина взяла прізвище чоловіка [PERSON] (а.с.7). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою, відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на його утримання. Зазначені обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження (а.с.7) та не заперечувалися сторонами. Встановлено, що між сторонами склалися конфліктні відносини через зловживання відповідачем спиртними напоями, часто виникали сварки та скандали, що призвело до втрати почуття любові та взаємоповаги одне до одного. Позивачка на розірванні шлюбу категорично наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, за таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. За бажанням позивачки суд залишає їй прізвище [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В позові позивач зазначила, що сторони одружені з 23.02.2010 року. Шлюб зареєстровано Центрально міським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції. Від спільного життя сторони двітей не мають. З жовтян 2010 року сторорни не проживають разом, оскільки через постійні сварки втартили почуття любові та ваємоповаги Спору про розподіл майна немає. Позивач просила розглянути справу у її відсутності, наполягала на розірванні шлюбу, та зміні прізвища на дошлюбне Добровольська. Відповідач подав заяву про розгляд справи в його відсутності, погодився на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали, суд вважає за можливе позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати по таких підставах: сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, не бажають зберігати сімю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), починаючи з дня подачі заяви та до досягнення сином повноліття, мотивуючи тим, що шлюб між нею та відповідачем розірвано 05.10.2004 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON], який перебуває на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає. Позивач в судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, однак надала заяву в якій просить справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням, однак надав заяву в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають дитину - [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ТП №083129 від 01.04.1998 року. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач ухиляється від вказаного обовязку, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Статтями 182, 183 СК України визначено, що суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині, визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дитина знаходяться на утриманні позивача. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Від сплати судового збору позивач звільнена на підставі Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито. Позивач сплатив витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 07 грн. 50 коп

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-22 00:00:00

Заявник просить встановити факт смерті її сина [PERSON], [INFO], який мав місце 20 липня 2011 року в с.Бігунь Овруцького району Житомирської області, мотивуючи тим, що смерть сина була передчасною, а тому вона розгубилась і його тіло не віддала на медичне освідування, як наслідок цього смерть сина не реєструвалася в Бігунській сільраді і свідоцтво про смерть не видавалося. Із-за відсутності свідоцтва про смерть сина, вона позбавлена можливості зняти його з реєстрації та отримати допомогу на поховання. Заявник в судове засідання не зявилась будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, але в заяві просить справу розглянути за її відсутності у звязку з похилим віком та дальністю проживання. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, будучи повідомленими про час і місце розгляду справи. Суд, дослідивши докази вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Заявник є матірю [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-ЯР №099985 (а.с.4). Згідно довідки виконкому Бігунської сільської ради №1216 від 25.07.11 р. [PERSON], [INFO] помер 20.07.2011 року і похований на Бігунському кладовищі. У відповідності до довідки виконкому Бігунської сільської ради №1218 від 26.07.11 р. факт смерті по сільській раді не реєструвався. У суду немає підстав не довіряти заявнику, оскільки факти викладені в заяві підтверджуються довідками органу місцевого самоврядування та наявними в матеріалах справи копією постанови про відмову в порушенні кримінальної справи (а.с.6)., а тому суд вважає факт смерті доведеним. Встановлення факту смерті необхідно для отримання свідоцтва про смерть, зняття померлого з реєстрації місця проживання та отримання допомоги на поховання. Заявником сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., а від сплати судового збору її звільнено на підставі п.18 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-22 00:00:00

В серпні 2011 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень. Вказала, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, в травні 2011 року шлюб між ними розірвано. 24 січня 2003 року народився син [PERSON], батьком якого записано відповідача. Дитина проживає разом з нею, однак, відповідач добровільно на утримання дитини коштів не надає. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги, пояснила, що відповідач не надає матеріальної допомоги синові, потреби дитини зростають. Відповідач [PERSON] позов визнав частково. Пояснив, що він має іншу сімю, отримує мінімальну заробітну плату в приватному підприємстві, де працює механізатором, тому сплачувати аліменти в більшому розмірі, ніж 200 грн., він не має можливості. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, 26 травня 2011 року шлюб між ними було розірвано, про що в справі знаходиться відповідне свідоцтво. 24 січня 2003 року народився [PERSON], батьком якого в свідоцтві про народження записаний відповідач. Статтею 141 СК України визначено, що мати та батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, який визнав позов частково, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, і , враховуючи те, що позивач не працює, постійного доходу не має, відповідач не подав заперечень проти позову, не надав суду доказів про свої доходи та матеріальний стан, визначає розмір аліментів в сумі 310 гривень, що відповідає мінімальному розміру аліментів, встановленому законодавством України на день розгляду справи. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-22 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про розірвання шлюбу. У судове засідання позивач надала заяву, в якій на задоволенні позову наполягає у повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився вдруге, про час і місце судового розгляду оповіщений належним чином у встановленому порядку. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Вимога підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31 липня 2004 року (а. с. 7). Неприязні стосунки призвели до розпаду сімї подальше подружнє життя неможливе. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позивач має дійсне прагнення до розірвання шлюбу, внаслідок цього не будуть порушені особисті та майнові права сторін.

Outcome: approved