Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-21 00:00:00

ЗАТ КБ ПриватБанкзвернувся до суду з позовною заявою в якій зазначило, що відповідно до укладеного договору № НАЕ2GA00000034 від 17.12.2007 [PERSON] (1-й відповідач) отримав кредит у розмірі 22000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16.12.2027. У порушення норм закону та умов договору [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, в звязку з чим станом на 12.02.2009 виникла заборгованість в розмірі 22386,57 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 21870,37 доларів США, заборгованості по процентах за користуванням кредитом в розмірі 451,69 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 44,00 доларів США та пені в розмірі 20,51 доларів США. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем, 1-м відповідачем та [PERSON] (2-й відповідач) укладений договір іпотеки від 17.12.2007, згідно з яким 1-й та 2-й відповідачі надав в іпотеку квартиру [ADDRESS], яка належить відповідачам на праві спільної сумісної власності. Позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки, виселити відповідачів з вказаного житла та зняти їх з реєстрації. [PERSON] звернувся з зустрічним позовом, в якому просить визнати кредитний договір та договір іпотеки недійсними. В суді представник позивача підтримав позовні вимоги, наполіг на їх задоволенні та дав пояснення відповідно до обставин, викладених у позові. Проти задоволенні зустрічного позову заперечував за безпідставністю і необґрунтованістю викладених в ньому вимог. Відповідачі проти задоволення первісного позову заперечували, просили задовольнити вимоги за зустрічним позовом, при цьому додатково пояснили, що не були належним чином сповіщені про зміну відсоткової ставки, не отримували додатки до договору графік погашення кредиту. Окрім того, [PERSON] пояснила, що вона, як іпотекодавець не отримувала листів і вимог позивача про наявність боргу і необхідність його дострокової сплати. Треті особи приватний нотаріус, виконавчий комітет Московської районної в м. Харкові ради до суду не зявились, причин своєї неявки не повідомили, що дозволяє розглядати справу за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і відповідні правовідносини. Між позивачем та [PERSON] 17.12.2007 укладено договір № НАЕ2GA00000034 за яким останні отримав кредит у розмірі 22000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16.12.2027 (а.с. 3-5). Зобовязання за вказаним договором відповідачем належним чином не виконуються, в звязку з чим станом на 12.02.2009 виникла заборгованість в розмірі 22386,57 доларів США, яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 21870,37 доларів США, заборгованості по процентах за користуванням кредитом в розмірі 451,69 доларів США, заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 44,00 доларів США та пені в розмірі 20,51 доларів США (а.с. 3). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем, 1-м відповідачем та [PERSON] (2-й відповідач) укладений договір іпотеки від 17.12.2007, згідно з яким 1-й та 2-й відповідачі надали в іпотеку квартиру [ADDRESS] (а.с. 6-7). Позивач за зустрічним позовом зазначає, що кредитний договір є незаконним через його укладення в іноземній валюті і відсутності у Банку індивідуальної ліцензії на це. Фактично, на думку [PERSON], з ним уклали договір позики речей, а кредитний договір, в такому випадку, є удаваним правочином і має бути визнаний недійсним. За таких умов договір іпотеки квартири, припиняє свою дію через припинення основного зобовязання, забезпеченого іпотекою. З таким твердженням відповідача суд погодитись не може з огляду на наступне: відповідно до п. 5.3. Положення Про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операційзатвердженого постановою Правління Національного Банку України № 275 від 17.07.2001 (далі Положення), письмовий дозвіл на здійснення операцій з валютними цінностями є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій згідно з Декретом Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролювід 19.02.1993 за № 15-93. Згідно з п. 2.3. Положення за умови отримання письмового дозволу Національного Банку України (далі НБУ) банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями по залученню та розміщенню іноземної валюти на валютному ринку України. ЗАТ КБ ПриватБанк04.12.2001 видана НБУ банківська ліцензія № 22 та дозвіл за № 22-2 на право здійснення банківських операцій, визначених ч. 1 та п.п. 5-11 ч. 2 ст. 47 Закону України Про банки і банківську діяльність, а також додаток до дозволу № 22-2 від 29.07.2003 (а.с. 136-138), тому позивач має право на постійній основі здійснювати діяльність з надання кредитів в іноземній валюті. Та обставина, що [PERSON] не отримав додаток до договору графік погашення кредиту що не заперечується позивачем, не є підставою для визнання недійсним кредитного договору, так як наявність графіку не є суттєвою умовою договору і передбачено лише в разі оформлення погашення кредиту за графіком, тоді як погашення кредиту за даним кредитним договором повинен відбуватись відповідно до умов, передбачених п.п. 7.1., 2.3.3. договору (п.п. 2.2.4.). Посилання [PERSON] на відсутність його згоди на підвищення процентної ставки за кредитом і, як наслідок, незаконне підвищення Банком цієї ставки в односторонньому порядку не є слушним, так як одностороннє збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом передбачено п. 2.3.1. кредитного договору і Банк, відповідно до наданих судові повідомлення та реєстру листів завчасно виконав в цій частині умови договору (а.с. 145-146). Обовязок Банку повідомляти [PERSON] про збільшення розміру процентної ставки за кредитним договором не передбачений ні кредитним договором, ні договором іпотеки квартири, який, окрім того, містить положення, відповідно до якого іпотекодавець ознайомлений з умовами кредитного договору (п. 6), отже і з правом банку в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки. Враховуючи викладене, суд вважає, що підстави для задоволення зустрічного позову відсутні. Разом з тим, суд не може погодитись і з вимогами за первісним позовом. Як вбачається, позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS], виселити з житла та зняти з реєстрації за вказаною адресою [PERSON], проте відповідно до умов договору іпотеки квартири (п. 22) та положень ч. 1 ст. 35 Закону України Про іпотекупередумовою звернення стягнення на предмет іпотеки є вимога на імя іпотекодавця про усунення порушень основного зобовязання або іпотечного договору. Така вимога жодному з відповідачів до подачі позову до суду не направлялась, що не заперечується позивачем. Отже, звернення ЗАТ КБ ПриватБанкз даними позовними вимогами до відповідачів без попередньої вимоги усунути порушення умов договору є передчасними і з цих підстав позовні вимоги за первісним позовом задоволені бути не можуть.

Outcome: dismissed