Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-06 00:00:00

27 жовтня 2011 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що вони з відповідачем з 14 червня 2003 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 28 жовтня 2003 року нарождення, батьком якого є відповідач. На даний момент шлюбні відносини з відповідачем припинені, дитина проживає разом з нею і знаходиться на повному її утриманні. Відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати їй допомогу на утримання дитини, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Проте, відповідач працює, має постійний заробіток, тому вважає, що він має можливість надавати їй матеріальну допомогу на утримання дитини. Просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно до досягнення сином повноліття. У судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та дала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просила задовольнити позов. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку до досягнення сином повноліття, визнав повністю, заперечень не має. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-НО № 202585, виданим Маріупольським міським відділом РАГС Донецького обласного управління юстиції Донецької області 14 червня 2003 року, актовий запис № 292. Відповідно до свідоцтва про народження серія І-НО № 101585, виданим Орджонікідзевським відділом РАЦС Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] народився 28 жовтня 2003 року, актовий запис № 769, в графі «батьки» зазначені: батько [PERSON], та мати [PERSON]. Як вбачається з довідки з місця проживання, виданої ЖКП «Азовжитлокомплекс» від 26 жовтня 2011 року, [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю, [PERSON], за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки, виданої ПАТ МК Азовсталь від 24 жовтня 2011 року, [PERSON] з 02 жовтня 2011 року працює шпалобалочному цеху на посаді старшого майстра. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обовязку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. Визнання відповідачем пред?явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення сином повноліття. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 188 гривень 20 копійок. На підставі ст. ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved