Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-28 00:00:00

31 травня 2011 року позивач звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів в розмірі по 1\\3 частини від усіх видів заробітку відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та 1/6 частину від усіх видів заробітку відповідача на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання до досягнення нею 23-річного віку. В заяві посилалась на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 04.08.1990 року. Від даного шлюбу мають трьох дітей: повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та неповнолітніх доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Діти знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає. Відповідач працює приватним підприємцем, має доходи від підприємницької діяльності, інших утриманців у нього немає, а тому він має можливість у встановленому законом порядку надавати грошову допомогу на утримання дітей. Крім того повнолітня донька навчається на денній формі навчання у Відокремленому підрозділі „Миколаївський комплекс Національного університету „Одеська Юридична академія" на контрактній основі а тому потребує матеріальної допомоги, яку відповідно до ст.199 СК України відповідач може надавати. Посилаючись на наведене, просила позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовільнити. Представник позивача позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі та просила стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей- [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини від заробітку відповідача щомісячно з дня подання заяви до суду та до повноліття дітей; та на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/6 частики від заробітку відповідача щомісячно з дня подання заяви до суду та до 30.06.2012 р. Відповідач позовні вимоги визнав, але пояснив, що матеріальну допомогу дітям він надає в добровільному порядку, він сам сплачує навчання старшої доньки, та дружина з ^ дітьми бере безкоштовно продукти в магазині, що йому належить, він є приватним підприємцем, його заробіток є мінливим і нестабільним, та річний дохід складає 11607,90 гривень, а по місячно приблизно 1000 грн. Крім того, повідомив, що є інвалідом 3 групи та отримує пенсію у розмірі 764 грн. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у справі, суд з`ясував такі фактичні обставини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 04.08.1990р. Корабельним районним відділом ЗАГС м.Миколаєва, актовий запис № 456. Від даного шлюбу мають трьох дітей: повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та неповнолітніх доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Діти проживають з матір`ю. Суд критично відноситься до показань представника позивача щодо ухилиння відповідача від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку, оскільки в судовому засіданні знайшли підтвердження такі факти про надання у добровільному порядку фінансової допомоги дітям. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з довідкою Державної податкової інспекції у Корабельному районі м.Миколаєва сума доходу приватного підприємця [PERSON] заперіод з 01.01.2010р. до 31.12.2010р. склала 11607,90 гривень. За інформацією, наданою державним реєстратром від 27.06.2011р. позивач [PERSON] надала заяву про припинення підприємницької діяльності як фізичною особою-підприємцем, однак до теперішнього часу вона є приватним підприємцем через те, що не пройшла процедуру припинення підприємницької діяльності, яка передбачена законодавством.. Суд прийшов до висновку, що відповідач є приватним підприємцем, має нерегулярний, мінливий дохід, а тому розмір аліментів необхідно визначити в твердій грошовій сумі, а не у відсотковому відношенні до доходів відповідача, як того просила позивачка та її представник. Як встановлюють ч.І, ч.З ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до наданої копії Індивідуального договору №0801124 про підготовку фахівця від 23.06.2008 р. [PERSON] , 1991 року народження , навчається на прокурорсько-слідчому факультеті МНЦ Одеської Національної Юридичної академії на контрактній основі, де відповідно до вказаного договору платником за навчання вказаний батько [PERSON] і за кожний рік він повинен сплачувати по 9850 грн. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує докази про розмір доходів відповідача і вважає, що останній має змогу сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітні дітей в розмірі по 300 гривень щомісячно на кожну дитину та 400 гривень щомісячно на повнолітню доньку, яка навчається до закінчення навчання, тобто до 30.06.2012 р.. У відповідності до ст.79, п.З ч.І ст. 80, 81, 88 ЦІІК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 51,00 грн, та 120,00 грн. витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в зв`язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: partial