Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до суду з позовом, в якому просить зобов’язати відповідача [PERSON] демонтувати за власні кошти самовільно збудовану двоповерхову будівлю та території будинковолодіння № 38 А на вул. Мучній у м. Львові. В обгрунтування своїх вимог позивач покликається на те, працівниками ЛКП «№ 507»на території будинковолодіння № 38 А на вул. Мучній у м. Львові було виявлено самовільно здійснену реконструкцію господарських будівель шляхом будівництва на їх місці двоповерхової будівлі розміром 8.6*5.9*5.86м. Самовільні роботи проведені співвласником будинку [PERSON], за що його притягнуто до адміністративної відповідальності за вказані дії. Будівництво проводилося без дозволів районної адміністрації, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, без погодження проектної документації. [PERSON] не подавав жодних документів на узаконення самочинного будівництва. Питання про вказане самовільне будівництво 31.05.2011 р. розглядалось на міжвідомчій комісії, яка постановила рішення про його демонтаж. 04.07.2011 р. року [PERSON] районна адміністрація видала розпорядження № 326, яким запропоновано відповідачу за власні кошти демонтувати прибудову в двотижневий строк з часу отримання розпорядження, чого він в добровільному порядку не виконав. Тому на підставі ст. 376 ЦК України просять в судовому порядку зобов’язати відповідача демонтувати самочинно збудовану двоповерхову будівлю. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] районної адміністрації –[PERSON] позов підтримала повністю і надала аналогічні пояснення зазначеним в позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач, представники третіх осіб Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, ЛКП «№507» в судове засідання не з”явилися повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причин неявки не повідомляли. Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та пояснила, що відповідач самочинно здійснив будівництво двоповерхової будівлі з порушенням земельних меж. При цьому пошкодив огорожу між будинковолодіннями та незаконно врізався в їх каналізаційний люк. Просить зобов»язати останнього демонтувати вказане самочинне будівництво. Представник третьої особи [PERSON] –[PERSON], що діє згідно довіреності від 27.11.2011 р., у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та доповнив, що самочинне будівництво здійснено відповідачем без погодження з органами місцевого самоврядування та з порушенням прав інших співвласників –користувачів земельної ділянки. Зазначив, що дані будівельні роботи проведені з порушенням державних будівельних норм. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ч.1, ч.2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Згідно із ч. 4 ст.376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Відповідно до ч.7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов»язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов»язана відшкодувати витрати, пов»язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником 14/160 частини будинку № 38 А на вул. Мучній у м. Львові. Третій особі [PERSON] належить на праві власності 3/4 вказаного будинковолодіння. Право власності зареєстроване у встановленому законом порядку в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО»(а.с.9, 11). Відповідно до розпорядження [PERSON] районної адміністрації № 326 від 04.07.2011 року «Про самочинне будівництво двоповерхової будівлі на вул. Мучній, 38 А у м. Львові»затверджено висновок міжвідомчої комісії від 31.05.2011 р., визнано, що дане будівництво здійснене з порушенням ч.2 ст. 8, ст. 26, ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», додатку 3.1 ДБН 360-92, запропоновано [PERSON] демонтувати самочинно збудовану двоповерхову будівлю. Однак, як вбачається з акту ЛКП «№ 507»від 26.07.2011 р. останній не виконав розпорядження (а.с.5-7). Факт здійснення відповідачем самочинного будівництва підтверджується іншими зібраними у справі доказами. Так, актом ЛКП «№ 507»від 23.05.11р. (а.с.8) встановлено, що відповідачем самочинно здійснено реконструкцію господарських будівель на вул. Мучній, 38 А шляхом будівництва на їх місці двоповерхової будівлі, а актом від 10.06.11р. (а.с.16) встановлено, що між будинком № 38 А та № 40 споруджено цегляний паркан, відстань якого до самочинного будівництва становить не більше 0,2м. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] здійснив самочинне будівництво двоповерхового будинку на вул. Мучній, 38 А у м. Львові, без дозволу районної адміністрації, дозволу інспекції ДАБК, без погодження проектної документації, чим порушив п. 9.1. ДБН А.2.2-3-2004, ст.ст.7,9,27 Закону Українии «Про архітектурну діяльність», ст. 26, ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності». Доказів протилежного в судовому засіданні не здобуто, не представлено таких і відповідачем всупереч вимог ст. 60 ЦПК України. При цьому, відповідач не звертався в установленому законом адміністративному порядку з приводу узаконення самочинного будівництва, належних документів на погодження такого будівництва не представив. Відтак, згідно вимог ч.7 ст. 376 ЦК України самочинна будова підлягає знесенню. Суд звертає увагу, що співваласник будинковолодіння та інші користувачі земельної ділянки неодноразово зверталися із скаргами з приводу самочинного будівництва здійсненого відповідачем, яке порушує їх права. За таких осбставин позов є обгрунтованим і підставним та підлягає до задоволення в повному обсязі. Також у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд присуджує судові витрати з відповідача.

Outcome: approved