Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-31 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати за кожним з них право власності на ? частину земельних ділянок загальною площею 3,66 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Новобілоуської сільської ради Чернігівського району та області, що належали померлій 16 лютого 2009 року [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН № 032712. мотивуючи заявлені вимоги тим, що оригінал наведеного державного акту за життя спадкодавцем втрачено, внаслідок чого вони позбавлені можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті бабусі. В судовому засіданні представник позивачів заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити, посилаючись на викладені в позові обставини. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації в попередньому судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечувала, в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи належним чином повідомлена. Представник третьої особи Новобілоуської сільської ради Чернігівського району та області проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи управління Держкомзему в [PERSON] районі, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до наданої копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 16 лютого 2009 року, про що виконкомом Новобілоуської сільської ради Чернігівського району. Чернігівської області в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за № 8. Після її смерті відкрилась спадщина. Встановлено, що позивачі являються онуками померлої, їх батько [PERSON] помер 16 квітня 2008 року, тобто раніше матері. Копією державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії 11- ЧН № 032712 підтверджено, що власником земельних ділянок загальною площею 3.66 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новобілоуської сільської ради на підставі рішення виконкому Новобілоуської сільської ради від 26 грудня 2001 року № 143 являється [PERSON] Як свідчить повідомлення [PERSON] районної державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON] відкрита спадкова справа № 581/2009. З заявами при прийняття спадщини за законом після її смерті звернулись позивачі. Свідоцтва про право на спадщину не видавалось. Сторонами не оспорювалось, що оригінал державного акту на право приватної власності на землю на ім'я померлої [PERSON] за її життя знищено внаслідок пожежі. Позивачі позбавлені можливості отримати відповідний дублікат та в подальшому представити його нотаріусу, оскільки за отриманням нового державного акту може звернутись лише власник, склавши для цього письмову заяву. У зв'язку з тим, що відповідно до ст. 25 Цивільного кодексу України правоздатність [PERSON] припинилась внаслідок її смерті, вчинити від її імені будь-які дії неможливо. Таким чином, доводи позову про те, що померла [PERSON] була власником спірних земельних ділянок загальною площею 3,66 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а також неможливості отримання позивачами свідоцтва про право на спадщину у встановленому законом порядку, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи. Положення ст.ст. 81, 131 Земельного кодексу України вказують, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі, на підставі спадкування. Позивачі, відповідно до ст. ст. 1217, 1266 ЦК України, є спадкоємцями за правом представлення земельних ділянок, належних померлій, подали заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори і є такими, що прийняли спадщину. Зважаючи на те, що виникнення права власності в даному випадку пов'язується з правом спадкування, суд вважає, що позивачі набули його після смерті [PERSON] Враховуючи те. що ст. 392 ЦК України дозволяє визнавати право власності у разі, коли воно оспорюється або не визнається, суд вважає можливим, оскільки управління Держкомзему в [PERSON] районі та [PERSON] районна державна нотаріальна контора заперечують права позивачів на спірну землю, визнати за кожним з них право власності на '/г частину земельних ділянок, які належали [PERSON]на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-Ч11 № 032712. На підставі викладеного,

Outcome: approved