Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 08.09.2007 року біля 17.00 г. на пр.Кірова біля будинку №59 на пішохідному переході на неї був здійснений наїзд автомобілем [NUMBER] під управлінням водія [PERSON] При виїзді на місце ДТП працівниками управління Державтоінспекції УМВС України Дніпропетровській області було встановлено, що причиною ДТП є протиправні дії водія [PERSON] які пов'язані з порушень правил дорожнього руху, а саме: п.п.1.3,1.5,18.1 ПДР України Після наїзду їй були спричинені тілесні ушкодження, які за своїм характером пошкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що зумовили короткочасний розлад здоровя. Ступінь тяжкості тілесних ушкоджень визначено висновком експерта № 417 від 31.01.2008 року. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та через це ушкодження здоров'я і втрати працездатності вона тривалий час лікувалася, що підтверджується лікарняними листами №357908 з 09.09.2007 року по 04.10.2007 року, № 497006 з 11.12.2007 року по 24.12.2007 року, №760552 з 01.04.2008 року по 11.04.2008 року, №761341 з 02.07.2008 року по 16.07.2008 року, №761639 з 13.08.2008 року по 23.08.2008 року. Так, згідно виписного епікризу міської клінічної лікарні №16 (медична картка № 6486/1005) вона з 09.09.2007 року по 19.09.2007 року знаходилася на стаціонарному лікуванні в відділенні політравм Дніпропетровської міської клінічної лікарні № 16 з діагнозом: гостра закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забиття поясничного відділу хребта, забиття лівого стегна, голеностопного суглобу. Травма автодорожня. Згідно лікарняної картки вона з 08.09.2007 року (з дня ДТП) по 19.09.2007 року знаходилася на лікуванні в відділенні політравм Дніпропетровської міської лікарні №16 з діагнозом: гостра закрита черепно-мозкова травма (струс головного мозку), забиття лівого голеностопного суглобу. Обстеженням невропатолога від 24.09.2007 року відмічені наслідки хвороби, спричиненої автодорожньою травмою. З 01.10.2007 року у зв'язку з вказаною ДТП вона перебувала на лікарняному листі №357908 (21 день), проходила в цьому ж відділенні політравм міськлікарні №16 амбулаторне лікування у невропатолога та травматолога, де весь час з'являлася в лікарню за призначенням лікаря, проходила всі необхідні процедури, обстеження та призначене лікування. Відвідувала лікарню 01.10.2007року, 04.10.2007 року, 12.10.2007 року, 09.11.2007 року, 10.11.2007 року, 14.11.2007 року, 06.12.2007 року. 20.11.2007 року вона в консультаційній поліклініці обласної клінічної лікарні ім. Мечникові: пройшла обстеження УЗДГ МАГ, ЕОКГ, які виявили атеросклеротичні зміни судин МАГ з дефіцитом кровообігу до 10%. Відповідно до консультації невролога від 22.11.2007 року на підставі вищезазначених обстежень мається діагноз: хронічна недостатність кровообігу, призначено лікування, яке вона проходила. Незважаючи на лікування хвороба загострювалася та стан здоров'я погіршувався.10.12.2007 року вона звернулася у поліклініку за місцем проживання зі скаргами на головний біль, запаморочення, слабкість, та була направлена на стаціонарне лікування до КОСМП, де відповідно до виписного епікризу №12325 проходила стаціонарне лікування у відділенні судинної патології мозку з 11.12.2007 року по 24.12.2007 року. Лікарняний лист №-497006 з 11.12.2007 року по 24.12.2007 року. Після закінчення стаціонарного лікування продовжувала відвідувати поліклініку та амбулаторне лікування у невропатолога та хірурга, де весь час з'являлася в лікарню за призначенням лікаря, проходила всі необхідні процедури, обстеження та призначене лікування. Відвідувала лікарню 14.01.2008 року, 15.01.2008 року, 01.04.2008 року, 07.04.2008 року, 10.04.2008 року. Відповідно до виписки з амбулаторної картки від 14.01.2008 року після ДТП вона перебувала на стаціонарному лікуванні з 08.09.2007 року по 19.09.2007 року в відділенні політравм ДМКЛ №16, з 21.09.2007 року по 04.10.2007 року на амбулаторному лікуванні у невропатолога поліклінічного відділення ДМКЛ №1 (лікарняний лист №357908 з 09.09.2007 року по 04.10.2007 року). З 11.12.2007 року по 24.12.2007 року перебувала на стаціонарному лікуванні в відділенні судинної патології мозку КОСМП. Після виписки з лікарні продовжують турбувати головний біль, запаморочення, нестабільність артеріального тиску. В неврологічному статусі: розсіяна мікросимптоматика. Діагноз: залишкові явища перенесеної ГЧМТ у вигляді церебрастенії систем артеріальної гіпертензії, ОХЗ шийного відділу хребта. Лікування давало тимчасові результати. Незважаючи на лікування хвороба стан здоровя періодично систематично погіршувався. Продовжувала відвідувати невропатолога за місцем проживання (відвідувала 01.04.2008 року, 07.04.2008 року, 10.04.2008 року), де відповідно до медичної картки відмічено продовження хвороби, проводилося лікування (лікарняний лист №760552 з 01.04.2008 року по 11.04.2008 року). Також після чергового загострення хвороби проходила лікування з 02.07.2008 року по 16.07.2008 року (лікарняний лист №761341). Відвідувала невропатолога та хірурга 02.07.2008 року, 07.07.2008 року, 11.07.2008 року, 15.07.2008 року, 16.07.2008 року. Відповідно до виписки з амбулаторної картки від 15.07.2008 року у неї після ДТП утворилося затвердіння в частинах гомілки та стегна, які постраждали від аварії. Також проходила лікування з 13.08.2008 року по 23.08.2008 року (лікарняний лист №761639) відвідувала невропатолога та хірурга 13.08.2008 року, 18.08.2008 року, 22.08.2008 року. Також знаходилася на лікарняному листі з 23.08.2008 року по 29.08.2008 року. Надалі хвороба стабільно систематично себе проявляла і позивачка продовжувала лікуватися у невропатолога у поліклініці за місцем проживання В медичній картці відображено відвідування невропатолога, обстеження та продовження лікування 14.03.2009 року, 15.02.2010 року, 29.07.2010 року, 05.08.2010 року. Лікарями відмічено продовження хвороби, яка с наслідком ГЧМТ, отриманої 08.09.2007 року. Проведеною магнітно-резонансною томографією головного мозку, проведеною 29.07.2010 року та висновком невропатолога 05.08.2010 року відмічено підвищення сигналу від речовини головного мозку. Зроблено висновок: МР- картина дисциркулярної енцефалопатії. На даний час продовжує лікування. Весь час обстежень та лікування витрачала та продовжує витрачати кошти на платні обстеження, ліки, які призначалися їй під час лікування (багато квитанцій та чеків загублено, чеки збереглися частково на суму 1719,83 грн). На відновлення здоров'я нею витрачені кошти для придбання ліків, медичної допомоги, та вітамінного харчування в сумі 1719,83 грн. Крім того вона потребую санітарно-курортного лікування. Середня ціна вартості путівки становить 2310,00 грн. Зазначені матеріальні збитки підтверджуються чеками, лікарняними листами, висновком [PERSON], медичною довідкою. Після ДТП, в результаті наїзду на неї, був пошкоджений, та повністю зіпсований одяг: юбка вартістю 325 грн.; кофта, вартістю 167 грн. Всього матеріальну шкоду їй заподіяно на суму 2211,83 грн. Також зазначила, що окрім матеріальної шкоди їй заподіяно фізичні і моральні страждання. Немайнова моральна шкода, яку вона отримала від неправомірних дій відповідача зокрема виражена у тому, що вона отримала стійке захворювання судин головного мозку, яке тривалий час не вдасться вилікувати, і яке негативно наклалось на її загальний стан здоров'я, та потягло за собою вимушені зміни у моїх життєвих і виробничих стосунках, зниження ділової репутації, так як вона постійно вимушена витрачати тривалий час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, тривалий час відвідувати лікарню, проводити огляди та обстеження, стояти у чергах. Витрачати цінний час на відновлення здоров'я, який вона могла би витратити для професійних здобутків та самореалізації. Через постійне лікування вона вимушена була змінити престижну роботу, так як на попередній роботі не могла вже виконувати свої функціональні обов'язки через тривале лікування та погіршення стану здоров'я. Крім того, через хворобу постійно відчуває певний дискомфорт самопочуття, так як весь час відчуваю головний біль, періодичні запаморочення, нудоту, підвищення артеріального тиску. Ці прояви захворювання, наклали також відбитки, на сімейні стосунки, так як хоча її чоловік в цілому підтримує, але постійні її головні болі та нудота періодично призводять до конфліктів у сімейних стосунках, так як порушують звичний уклад життя та взаємовідносини з членами сім'ї. Також на інші цивільні права, у зв'язку з порушенням нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми. Враховуючи, що стан здоров'я у неї погіршився та тривале лікування до суттєвого покращення не призводить, здоров'я до попереднього стану відновити неможливо, робить висновок що важкий характер її немайнових втрат за їх тривалістю та можливістю відновлення. Вона зазнала від протиправних дій відповідача моральних переживань у зв'язку з ушкодженням здоров'я, фізичних, а також душевних та психічних страждань. Відповідно до довідки судово-медичного дослідження №417 від 31.01.2008 року зроблено висновок, що вона від протиправних дій відповідача отримала легке тілесне ушкодження. Вся отримана нею моральна (немайнова) шкода прямо пов'язана з протиправними діями відповідача 08.09.2007 року, вина якого доказана, так як повідомлення УДАІ УМВС України в Дніпропетровській області № 14/2051 ЖРЗГГЗ від 01.10.2007 року відповідач [PERSON]ІО. притягнений до адміністративної відповідальності. Враховуючи вищезазначені моральні (немайнові) втрати вона оцінюю розмір моральної шкоди в 10000 гри., що відповідає вимогам розумності і справедливості, характеру правопорушення, глибині її фізичних та душевних страждань, погіршення її здібностей та здоровя, ступеню вини відповідача, який завдав моральної шкоди, і є співмірним із заподіяною шкодою. В звязку з цим, просила стягнути з відповідача на її користь матеріальні збитки в сумі 1719,83 грн., витрачені на придбання ліків та медичні обстеження; матеріальні збитки в сумі 492 грн. повязані із зіпсованим одягом; моральну шкоду в сумі 10000 грн., а також стягнути з відповідача безстроково відшкодування моральної шкоди в сумі 200 грн. щомісяця для подалання шкоди, отриманої через протиправні дії відповідача. В судовому засіданні позивачка підтримала позов та, посилаючись на викладені в позовній заяві підстави, просила задовольнити останній в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову, посилаючись на ненадання позивачкою належних доказів щодо заподіяння їй матеріальної та моральної шкоди. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось сторонами, що 08.09.2007 року близько 17-00 г. біля будинку №59 по пр.Кірова в м.Дніпропетровську на пішохідному переході на позивачку було здійснено наїзд автомобілем [NUMBER] під керування відповідача [PERSON] За вказаним фактом [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП т накладено адміністративне стягнення в сумі 64 грн., що підтверджується довідкою УДАІ УМВС України в Дніпропетровській області та архівною довідкою суду (а.с.12,76). Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справах, що набрало чинності, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті ж самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, суд вважає доведеним та таким, що не підлягає доказуванню факт вини відповідача [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок якої останній було заподіяної тілесні ушкодження. Факт заподіяння позивачці тілесних ушкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 08.09.2007 року, не заперечувався відповідачем та підтверджується довідкою судово-медичного дослідження №417 від 31.01.2008 року та висновком комісійної судово-медичної експертизи №175 від 28.10.2011 року (а.с.10-11,103-113). З висновку комісійної судово-медичної експертизи №175 від 28.10.2011 року вбачається, що характер проведеного лікування, тривалість знаходження у виділенні полі травми 16-ї міської лікарні з 09.09.2007 року по 19.09.2007 року відповідає обєктивно встановленому клінічному діагнозу, який був підтверджений неврологічної симптоматикою. Тривалість знаходження на амбулаторному лікуванні по 04.10.2007 року по основному діагнозу: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку не обґрунтований. Інші захворювання не мають травматичної причини виникнення, а є наслідком індивідуальних особливостей організму потерпілої. Знаходження [PERSON] на лікуванні в відділенні судинної патології мозку КОШМД з 11.12.2007 року по 24.12.2007 року, клінічна симтоматика і встановлений клінічний діагноз (церебральний судинний криз та тлі симптому артеріальної гіпертензії, остеохондроз шийного відділу хребта з помірною вестибулопатію) не знаходиться в причинно-наслідковому звязку з перенесеною 08.09.2007 року черепно-мозковою травмою. На час лікування [PERSON] були призначені лікарські препарати: кетонал, гепацеф, вазонит, вазокет, що приймались з 10.09.2007 року по 18.09.2007 року. Також було призначено інєкції L-лізін-есцінат, що відповідає стандартам надання медичної допомоги при даному виді травм. Патологія у вигляді черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, є функціональним порушенням головного мозку, які нормалізуються після травми на першому чи другому тижні, тому санаторно-курортне лікування при даному виді патології не призначається. З урахуванням зазначених вище обставин та висновків комісійної судово-медичної експертизи №175 від 28.10.2011 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню щодо понесених витрат на придбання ліків та медичне обслуговування в період лікування з 10.09.2007 року по 18.09.2007 року. На підтвердження вказаних витрат позивачкою було надано квитанції щодо придбання ліків та оплати медичних послуг. Разом з тим, суд приймає до уваги лише квитанцію від 09.09.2007 року (а.с.49 зворот) щодо придбання ліків гепацеф, вазонит, вазокет та інш. на суму 302 грн. 15 коп., обґрунтованість призначення яких в період лікування з 10.09.2007 року по 18.09.2007 року зазначена у висновку судово-медичної експертизи №175 від 28.10.2011 року. З інших чеків не вбачається, що придбані згідно останніх медичні препарати були використані позивачкою саме для лікування травм, отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, суд приходить до висновку. що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача витрат на придбання ліків та медичне обстеження підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивачки слід стягнути такі витрати на суму 302 грн. 15 коп. В іншій частині в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Також позивачці слід відмовити в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача витрат в сумі 492 грн., повязані з втраченим зіпсованим одягом, оскільки будь-яких доказів у відповідності до ст.ст.10,60 ЦПК України щодо факту пошкодження майна та вартості заподіяної шкоди позивачкою надано не було. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її права і така шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не повязана з розміром цього відшкодування. Відповідно до п.1 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкодиобовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. Суд вважає, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачці була заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в негативних емоціях та стресі, які вона пережила під час дорожньо-транспортної пригоди; в фізичних та моральних стражданнях, внаслідок отриманих травм та фізичного болю, який позивачка зазнала під час пригоди та після цього, в порушенні нормальних життєвих звязків та необхідності прикладати додаткові зусилля для організації свого життя в звязку з тривалим лікуванням, вишукуванням коштів на лікування через незгоду відповідача відшкодувати заподіяну шкоду. Враховуючи вказані обставини, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню моральна шкода в розмірі 2000 грн. Відповідно до ч.5 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Оскільки позивачкою було заявлено вимогу про відшкодування моральної шкоди одноразово, яка судом задоволена частково, то її вимога щодо одночасного стягнення моральної шкоди в сумі 200 грн. щомісячно, а тим більше безстроково, не відповідає положенням ч.5 ст.23, ч.1 ст.1168 ЦК України та в задоволенні позову [PERSON] в цій частині слід також відмовити. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України т ставок, встановлених ст.4 Закону України Про судовий збірз відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір в сумі 321 грн. 90 коп. (214 грн. 60 коп. за задоволену вимогу майнового характеру та 107 грн. 50 коп. за задоволену вимогу немайнового характеру). На підставі викладеного та

Outcome: partial