Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Торгівельно-виробничий центр №1308», [PERSON] про визнання недійсним договору. В обгрунтуванні позовних вимог посилається на те, що 12.05.2011 року між нею та ТОВ «Торгівельно-виробничий центр №1308»був укладений попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, яке складається з: нежитлової будівлі В-1, площею 137,3 кв.м., фундамент літ. Ф-т, огорожа№1 за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Янтарна, буд.88-а. Відповідно до п. 3 вказаного договору сторони погодили, що ціна майна складає 30000 грн., яку Покупець має сплатити продавцю до 20.05.2011р. В порушення умов попереднього договору ТОВ «Торгівельно-виробничий центр №1308»01.06.2011р. уклало договір купівлі-продажу №1 з [PERSON] Відповідно до п. 1.1. Відповідач 1 передав у власність Відповідачу 2 нерухоме майно, яке було предметом попереднього договору від 12.05.11р., чим на думку Позивача було порушено його переважне право на купівлю зазначеного майна. Позивач вважає, оскільки Відповідачами порушено порядок укладання угод щодо нерухомого майна, отже Відповідач 2 не має підстав вважатися повноправним власником нерухомого майна, а саме нежитлової будівлі В-1, площею 137,3 кв.м., фундамент літ. Ф-т, огорожа №1 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Янтарна, буд.88-а. [PERSON] позовні вимоги не визнав, звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому підтвердив факт укладання договору купівлі-продажу №1 від 01.06.2011р. Проти задоволення первісного позову заперечував на підставі того, що Позивач за первісним позовом не виконав свої зобов'язання щодо сплати грошових коштів в термін до 20.05.2011р., та вважає що, ТОВ «Торгівельно-виробничий центр №1308»правомірно не уклав з [PERSON] основний договір купівлі-продажу нерухомого майна. В обґрунтуванні вимог зустрічного позову посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу №95/В від 27.06.1994р. та свідоцтва про власність реєстраційний № 788 від 12.06.1996р. виданого представництвом ФДМ у м. Дніпропетровську ТОВ «Торгівельно-виробничий комплекс «Валентина»було власником кафе 1320 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Янтарна, буд. 88-а. Правонаступником ТОВ «Торгівельно-виробничий комплекс «Валентина»відповідно до статуту зареєстрованого 09.08.2005р. є ТОВ «Торгівельно-виробничий центр №1308», яке самовільно знесло будівлю кафе 1320 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Янтарна, буд. 88-а, та збудувало на його місці нежитлову будівлю В-1, площею 137,3 кв.м. 27.05.2011р. на товарній біржі «Депорт»у м. Нікополь проводилися біржові торги з продажу нежитлової будівлі Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-виробничий центр №1308». Позивач за зустрічним позовом брав участь у цих торгах, та за результатами цих торгів придбав нежитлову будівлю В-1, площею 137,3 кв.м., фундамент літ. Ф-т, огорожа №1 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Янтарна, буд. 88-а за ціною 30866,00 грн. 01.06.2011р. на підставі проведених торгів [PERSON] уклав з ТОВ «Торгівельно-виробничий центр №1308» договір купівлі-продажу №1, та отримав у власність за актом прийому-здачі нежитлову будівлю В-1, площею 137,3 кв.м., фундамент літ. Ф-т, огорожа №1 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Янтарна, буд. 88-а. 03.06.2011р. він сплатив за вищевказане майно грошові кошти в сумі 30866,00 грн. на користь ТОВ «Торгівельно-виробничий центр №1308»., проте [PERSON] не визнає [PERSON] повноправним власником вищевказаного нерухомого майна. Позивач вважає, що договір купівлі-продажу №1 від 01.06.2011р. не відповідає вимогам чинного законодавства. Просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу №1 від 01.06.2011р. з моменту укладання, та стягнути солідарно з відповідачів на його користь судові витрати. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та послався на обставини викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити. Зустрічні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні. В судовому засіданні відповідач2 позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. Підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача ліквідатор ТОВ «Торгівельно-виробничий центр №1308»[PERSON], позовні вимоги [PERSON] не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. Позовні вимоги [PERSON] просив вирішити на розсуд суду. Третя особа2 в судове засідання не з'явилася про причини неявки не повідомила, про дату та час слухання справи повідомлена належним чином. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги первісного позову задоволенню не підлягають, вимоги зустрічного позову підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 12.05.2011 року між [PERSON] та ТОВ «Торгівельно-виробничий центр №1308»був укладений попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, яке складається з: нежитлової будівлі В-1, площею 137,3 кв.м., фундамент літ. Ф-т, огорожа №1 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Янтарна, буд. 88-а. Відповідно до п.3 вказаного договору сторони погодили, що ціна майна складає 30000,00 грн., яку Покупець має сплатити продавцю до 20.05.2011р., зазначена в строк сплачена не була. Таким чином [PERSON] порушила встановлений попереднім договором купівлі-продажу нерухомого майна від 12.05.2011 року термін виконання своїх зобов'язань. Стосовно вимог зустрічного позову судом встановлено наступне. 27.05.2011р. на товарній біржі «Депорт»у м. Нікополь проводилися біржові торги з продажу нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельно-виробничий центр №1308». Позивач за зустрічним позовом брав участь у цих торгах, та за результатами цих торгів придбав нежитлову будівлю В-1, площею 137,3 кв.м., фундамент літ. Ф-т, огорожа №1 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Янтарна, буд. 88-а за ціною 30866,00 грн. 01.06.2011р. на підставі проведених торгів [PERSON] уклав з ТОВ «Торгівельно-виробничий центр №1308» договір купівлі-продажу №1, та отримав у власність за актом прийому-здачі нежитлову будівлю В-1, площею 137,3 кв.м., фундамент літ. Ф-т, огорожа №1 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Янтарна, буд. 88-а. 03.06.2011р. він сплатив за вищевказане майно грошові кошти в сумі 30866,00 грн. на користь ТОВ «Торгівельно-виробничий центр №1308». Право власності ТОВ «Торгівельно-виробничий центр №1308»на спірну нерухомість підтверджується договором купівлі-продажу №95/В від 27.06.1994р. та свідоцтвом про власність реєстраційний №788 від 12.06.1996р. виданого представництвом ФДМ у м. Дніпропетровську на ім'я ТОВ «Торгівельно-виробничий комплекс «Валентина». Правонаступником ТОВ «Торгівельно-виробничий комплекс «Валентина»відповідно до статуту зареєстрованого 09.08.2005р. є ТОВ «Торгівельно-виробничий центр №1308», яке самовільно знесло будівлю кафе 1320 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Янтарна, буд. 88-а, та збудувало на його місці нежитлову будівлю В-1, площею 137,3 кв.м. 05.05.2011р. Комунальне підприємство ДМБТІ Дніпропетровської обласної ради провело інвентаризацію нежитлової будівлі В-1, площею 137,3 кв.м., фундамент літ. Ф-т, огорожа №1 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Янтарна, буд. 88-а, за результатами якої під час проведення інвентаризації було складено технічний паспорт на зазначене вище майно, в якому зазначено, що зазначений житловий будинок побудовано самовільно. На підставі технічного висновку складеного ТОВ «Петра Плюс»01 червня 2011 року (ліцензія АВ № 313942 видана 23.02.2007р. з терміном дії до 23.02.2012р.) обстеження і оцінки технічного стану нежитлової будівлі В-1, площею 137,3 кв.м. за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Янтарна, буд. 88-а вбачається, що на підставі результатів обстеження встановлено, що конструкції нежитлової будівлі В-1, площею 137,3 кв.м. за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Янтарна, буд. 88-а є завершеним будівництвом, знаходиться у нормальному та задовільному стані і відповідає категорії К-1, К-2. Можлива експлуатація будівлі за функціональним призначенням. Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 5 ст. 376 Цивільного кодексу України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до статті 2 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", під державною реєстрацією речових прав розуміється офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Відповідно до ст.4 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності на нерухоме майно підлягає обов'язковій державній реєстрації. Згідно ст.19 Закону підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав є, в тому числі, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. На підставі наведеного суд дійшов висновку, що чинним законодавством України передбачений обов'язок власника нерухомого майна здійснити державну реєстрацію свого права власності на це майно, а також обов'язок відповідного державного органу, який уповноважений здійснювати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснити таку реєстрацію незалежно від наявності або відсутності документів, які підтверджують введення об'єкта в експлуатацію. Враховуючи матеріали справи, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача за зустрічним позовом щодо визнання його права власності на спірній об'єкт; визнання його права власності на спірний об'єкт таким, що набуто правомірно та таким, що підлягає державній реєстрації без прийняття в експлуатацію нерухомого майна. Право власності на будівлю кафе №1320 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Янтарна, буд.88-а підлягає анулюванню у звязку із фактичним знесенням самої будівлі кафе №1320.

Outcome: approved