Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-01 00:00:00

Позивач 13.07.2011 року звернувся в суд з даною позовною заявою. При цьому посилається на те, що 25.10.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір (з метою забезпечення виконання договору 25.10.2007 року укладено договори поруки з [PERSON] та [PERSON]), за яким відповідач отримав кредит в сумі 31861 доларів США строком до 24.10.2014 року, за умови погашення відсотків. Умови договору відповідач [PERSON] не виконує належним чином, щомісячно кредит не погашає. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість, яка станом на 30.06.2011 року становить 5057,31 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України становить 40318,39 грн., штраф за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитним договором в сумі 96509,09 коп., звернути стягнення на предмет застави транспортний засіб TOYOTA, модель Avensis Elegant, 2007 р. випуску, реєстраційний номер [NUMBER], шляхом укладання ПАТ «Мегабанк» договору купівлі-продажу від імені [PERSON] з іншими особами та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом розміщення оголошення в газеті, причини неявки суду не повідомили. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивач та відповідачів, відповідно до ст.ст. 158, 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 25.10.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір (з метою забезпечення виконання договору 25.10.2007 року укладено договори поруки з [PERSON] та [PERSON] ), за яким відповідач [PERSON] отримав кредит в сумі 31861 доларів США строком до 24.10.2014 року, за умови погашення 13 відсотків річних. Умови договору відповідач [PERSON] не виконує належним чином, щомісячно кредит не погашає. За таких обставин станом на 30.06.2011 року утворилась заборгованість за кредитним договором, яка становить 5057,31 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України становить 40318,39 грн., з них залишок по кредиту в сумі 3594,50 доларів США (еквівалент 28656,43 грн.); залишок нарахованих та несплачених відсотків в сумі 1462,81 доларів США (еквівалент 11661,96 грн.). Позовні вимоги, щодо стягнення штрафних санкцій підлягають до часткового задоволення, оскільки відповідно до п. 7.2. кредитного договору : - в разі порушення умов Додатку 1 до договору позичальник сплачує штраф у розмірі 10% від простроченої суми по сплаті кредиту, що становить 2866,07 грн. - в разі порушення умов Додатку 1 до договору позичальник сплачує штраф в розмірі 10% від суми несплачених відсотків, що становить 973,05 грн.( в межах суми позовних вимог), а всього: 3839,12 грн. В силу ст.ст. 10 ч.3, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач не надав суду доказів про порушення відповідачем п. п. 7.1, 3.2.10, 3.2.13, 3.2.15 умов кредитного договору та п. 2.1.3 умов договору застави, за таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення штрафних санкцій за порушення умов вищевказаних пунктів договору. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. За таких обставин суд задовольняє позов в частково - стягує з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку заборгованість по договору та сплачений судовий збір в сумі 441,58 коп. (відповідно до розміру задоволених вимог), витрати на інформаційно-технічне забезпечення. Позовні вимоги про звернення стягнення на заставне майно задоволенню не підлягають, оскільки позивач в позові зазначив два різних способи відновлення порушеного права ( стягнення коштів та звернення стягнення на майно), які стосуються одного і того ж предмету позову, чинне законодавство не передбачає захисту права різними способами в одному рішенні. Звернення стягнення на майно є одним з способів виконання рішення, таким чином позивач в разі відсутності коштів має можливість змінити спосіб виконання рішення суду. Суд приймаючи рішення щодо стягнення заборгованості та відмову в зверненні стягнення на майно виходив з черговості заявлених позовних вимог.

Outcome: partial