Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-27 00:00:00

ПАТ ПроКредит Банк звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 28 липня 2008 року між ЗАТ ПроКредит Банкта [PERSON] був укладений кредитний договір № 5. 17778, відповідно до якого ЗАТ ПроКредит Банк видав [PERSON] кредит у розмірі 15.000 доларів США строком на 18 місяців, із сплатою відсотків у розмірі 24% на рік. З метою забезпечення повернення кредиту 28 липня 2008 року між ЗАТ Родовід Банкта [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до якого [PERSON] є поручителем за зобовязаннями [PERSON] перед позивачем за вищевказаним кредитним договором. Оскільки відповідач [PERSON] свої зобовязання перед позивачем по кредитному договору № 5. 17778 від 28 липня 2008 року не виконує, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість у розмірі 284.862 гривні 44 копійки, яка складається з кредиту, відсотків та нарахованої пені. У судовому засіданні представник позивача ПАТ ПроКредит Банк підтримав позовні вимоги та просив суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у позові. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про що у справі є поштові повідомлення (а. с. 64,65), однак причину неявки суду не повідомили. За наявністю умов, передбачених частиною першою ст.224 ЦПК України, та оскільки представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає можливим допустити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов ПАТ ПроКредит Банкпідлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. На підставі ч.1, ч.2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що 28 липня 2008 року між ЗАТ ПроКредит Банкта [PERSON] був укладений кредитний договір № 5. 17778, відповідно до якого ЗАТ ПроКредит Банк видав [PERSON] кредит у розмірі 15.000 доларів США строком на 18 місяців, із сплатою відсотків у розмірі 24% на рік ( а. с. 4). З метою забезпечення повернення кредиту, 28 липня 2008 року між ЗАТ Родовід Банкта [PERSON] був укладений договір поруки, відповідно до якого [PERSON] є поручителем за зобовязаннями [PERSON] перед позивачем за вищевказаним кредитним договором ( а . с. 7). 15 вересня 2009 року ЗАТ ПроКредит Банк змінило назву на ПАТ ПроКредит Банк, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи, серія А 01 № 250661 ( а. с. 19). Однак, відповідач [PERSON] свої зобовязання за договором кредиту не виконує. Згідно ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобовязння має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). В силу ч.1 ст. 611 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Через невиконання [PERSON] своїх зобовязань перед позивачем по кредитному договору № 5.17778 від 28 липня 2008 року, виникла заборгованість, однак не у розмірі 284.862 гривні 44 копійки, яку представник позивача просив суд солідарно стягнути з відповідачів на свою користь, а у розмірі 183.789 гривень 59 копійок, виходячи з розрахунку пені за 1 рік, як це передбачено ст. 258 ЦК України. Таким чином, суд вважає, що заборгованість складає 183.789 гривень 59 копійок, виходячи з наступного розрахунку : -- 10.182 долара 83 цента США прострочена заборгованість за кредитом, яка по курсу Національного банку України еквівалентна 80.546 гривень 19 копійок ( а. с. 14), -- 3.402 долара 96 центів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом, яка по курсу Національного банку України еквівалентна 26.917 гривень 42 копійки ( а. с. 14), --76.325 гривень 98 копійок пеня за рік, а саме за період з 21 лютого 2009 року по 21 лютого 2010 року, що підтверджується розрахунком ( а. с. 70 ), а всього (80.546,19 + 26.917,42 + 76.325,98 = 183.789,59) 183.789 гривень 59 копійок. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи представник позивача довела суду ті обставини, на які вона посилалась як на підставу позовних вимог. Оцінивши встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, що у звязку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором, загальна грошова сума яка підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача складає 183.789 гривень 59 копійок. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає сума 183.789 гривень 59 копійок, то суд вважає, що судовий збір з відповідачів на користь позивача слід стягнути у розмірі 1700 гривень . У звязку з розглядом справи позивач витратив власні грошові кошти на оплату судового збору у розмірі 1.700 гривень ( а. с. 2) та оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 гривень ( а. с. 3), а всього 1820 гривень, виходячи з наступного розрахунку: ( 1.700 + 120 = 1.820 ), які суд вважає, що слід солідарно стягнути з відповідачів на користь позивача . З урахуванням вищевказаного, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача слід солідарно стягнути (183.789,59 + 1820 =185.609,59) 185. 609 гривень 59 копійок.

Outcome: partial