Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-04 00:00:00

У серпні 2011 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" (далі по тексту - позивач, ТОВ "ОТП Факторинг Україна") звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, позичальник, [PERSON].) про стягнення заборгованості за кредитним договором. В процесі розгляду справи, Публічне акціонерне товариство "ОТП БАНК" (далі по тексту - третя особа, ПАТ "ОТП БАНК") було залучено в якості третьої особи. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.06.2007 між відповідачем та ЗАТ "ОТП БАНК", правонаступником якого є ПАТ "ОТП БАНК", було укладено Кредитний договір №CL-006/1520/2007 (далі по тексту - Договір), відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 78029,70 доларів США зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 12,49% річних, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути Банку зазначені кредитні кошти у строки, передбачені Договором, а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов'язання, визначені договором. У зв'язку з тим, що позичальник порушує вимоги Договору, а саме не виконує належним чином в обумовлені строки зобов'язання щодо оплати кредиту та відсотків у сумі, передбаченій Договором, позивач просить стягнути з відповідача 98298,21 доларів США та неустойку 1911945,40 грн. Крім того, просить стягнути витрати на оплату судового збору та витрат на оплату інформаційно-технічного забезпечення. В процесі розгляду позивачем подано заяву про зменшення розміру позовної вимог. З урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором у розмірі 75320,52 доларів США; суму несплачених відсотків за користування кредитом у розмірі 504,47 доларів США та пеню за прострочення виконання зобов'язань за період з 16.12.2011 року по 27.08.2012 року у розмірі 1656880,96 грн. та витрати на оплату судового збору та витрат на оплату інформаційно-технічного забезпечення. В судовому засіданні представник позивача Мілімко А.А. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог. Відповідач в судовому засіданні заперечив з приводу задоволення позовних вимог, просив відмовити. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. За приписами ст. 10, 11 ЦПК України,суд вирішує справи на засадах змагальності, не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених позовних вимог, на підставі поданих ними доказів. В судовому засіданні встановлено, що 11.06.2007 між відповідачем та ЗАТ "ОТП БАНК", правонаступником якого є ПАТ "ОТП БАНК", було укладено Кредитний договір №CL-006/1520/2007, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 78029,70 доларів США зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 12,49% річних, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути Банку зазначені кредитні кошти у строки, передбачені Договором, а також сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов'язання, визначені договором. Згідно з умовами договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 05.11.2010, ПАТ "ОТП БАНК" відступило, а ТОВ "ОТП Факторинг Україна" прийняло право вимоги за Договором №CL-006/1520/2007 від 11.06.2007. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25.03.2010 позовні вимоги ПАТ "ОТП БАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ "ОТП БАНК" відсотки за користування кредитом в сумі 3615,53 доларів США, судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07.11.2014 заяву [PERSON] про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25.03.2010 року залишено без задоволення. Дана ухвала набрала законної сили 30.12.2014, таким чином, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25.03.2010 є таким, що набрало законної сили. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25.03.2010 встановлено, що 28.05.2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинений виконавчий напис, відповідно до якого було запропоновано звернути стягнення на автомобіль марки Лексус GX 470, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який належить відповідачу. За рахунок коштів, виручених від реалізації у встановленому порядку заставленого майна, задоволено вимоги ЗАТ "ОТП БАНК" в сумі: кредит - 76820,52 доларів США, відсотки за користування кредитом - 7481,42 доларів США, пеня за прострочення виконання зобов'язань - 30730,77 грн. штраф за прострочення виконання - 75 грн. На підставі зазначеного виконавчого напису державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ м. Києва винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, відповідно до якої запропоновано відповідачу добровільно сплатити борг у сумі 408864,40 грн. Як вбачається зі змісту вищевказаного рішення, позовні вимоги задоволено частково, а саме на суму різниці процентів за користування кредитом, зазначену у виконавчому написі 7481,42 доларів США та 11096,95 доларів США, яка зазначена у позові, і становить 3615,42 доларів США. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 27.08.2012 у позичальника за Договором існує заборгованість перед позивачем у розмірі 75320,92 доларів США; суми несплачених відсотків за користування кредитом за період з 11.06.2007 по 16.02.2012 у розмірі 504,47 доларів США та пені за прострочення виконання зобов'язань за період з 16.12.2011 року по 27.08.2012 року у розмірі 1656880,96 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Разом з тим, зі змісту рішення суду від 25.03.2010 вбачається, виконавчим написом від 28.05.2008 було задоволено вимоги ЗАТ "ОТП БАНК", правонаступником якого є позивач, а саме у розмірі заборгованості за кредитом - 76820,52 доларів США, відсотків за користування кредитом - 7481,42 доларів США, пені за прострочення виконання зобов'язань - 30730,77 грн. штрафу за прострочення виконання - 75,00 грн. Лише розмір процентів за користування кредитом, зазначений у позові, був більший на 3615,53 доларів США, а тому в цій частині позовні вимоги і задоволені. Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Ці підстави, зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604-609 ЦК України, не передбачають підставою припинення зобов'язання вчинення виконавчого напису. За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Саме по собі вчинення виконавчого напису, виконання якого не здійснено вчасно, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання відсотків за користування кредитом і пені за несвоєчасну сплату кредиту. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, 12.02.2008 на вимогу банку відповідач передав свій автомобіль марки LEXUS GX 470, д.н.з. [NUMBER] представнику ЗАТ "ОТП БАНК", що підтверджується Актом прийому-передачі транспортного засобу, документів та матеріальних цінностей від 12.02.2008 (а.с. 182). 10.06.2008 головним державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві Андросович Н.В. було відкрито виконавче провадження щодо виконавчого напису (а.с. 188). 05.05.2009 на аукціоні по реалізації заставного майна, який проводився ПП "Спеціалізоване підприємство Юстиція" був реалізований автомобіль марки LEXUS GX 470, д.н.з. [NUMBER], 2007 року виписку, чорного кольору (а.с. 203-204). Отже, в судовому засіданні встановлено, що на момент розгляду справи автомобіль марки LEXUS GX 470, у встановленому законом порядку реалізовано і вимоги банку з повернення коштів кредиту з відсотками і пенею за прострочення платежів задоволені, без урахування різниці відсотків, яка була стягнута рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25.03.2010. Таким чином, позивач повторно просить стягнути на його користь суму заборгованості, яка вже була погашена відповідачем в рахунок виконання виконавчого напису від 28.05.2008, а саме у розмірі кредиту 76820,52 доларів США, відсотків - 7481,42 доларів США, пені - 30730,77 грн. та штрафу - 75,00 грн. Крім того, слід зазначити, що позивач просить стягнути з відповідача відсотки за користування кредитом та пеню за прострочення виконання зобов'язань за той період, коли зобов'язання відповідача перед позивачем за Договором вже було виконано, тобто відсотки та пеня нараховувались після вчинення виконавчого напису нотаріуса, його виконання та рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25.03.2010. У такому випадку повторне задоволення судом вимог стягувача є недопустимим. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки виконавчий напис нотаріуса ніким не оспорювався, автомобіль, на який виконавчим написом звернуто стягнення, реалізований, а повторне стягнення заборгованості законом не передбачено.

Outcome: dismissed