Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-21 00:00:00

В Рівненський міський суд з позовом до Кредитної спілки «Спартак» про стягнення депозитного внеску та відсотків за користування ними звернулась [PERSON] В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги зменшила. Остаточно просить суд стягнути з відповідача на її користь вклад в розмірі 5000,00 грн. (п»ять тисяч гривень 00 копійок); нараховані відсотки в розмірі 1500,00 грн.; індекс інфляції в розмірі 545,00 грн.; три проценти річних в розмірі 261,78 грн.; пеня в розмірі 274,00 грн. та на користь держави судові витрати по справі. В частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди відмовилась. В судове засідання представник відповідача не з»явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовою повісткою, про що свідчить наявний в канцелярії суду реєстр відправлення поштової кореспонденції рекомендованим листом. Причин своєї неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Судом встановлено, що 06 лютого 2009 року між Кредитною спілкою «Спартак» та [PERSON] було укладено договір №06/02-3 про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок «Накопичувальний» з поповненням частини суми внеску (вкладу). Відповідно до п. 1.1. договору, за цим договором спілка, що прийняла від вкладника внесок (вклад) на депозитний рахунок «Накопичувальний» грошову суму 5000,00 грн. строком на 12 місяців, зобовязується повернути вкладникові таку суму та проценти на неї на умовах, встановлених цим договором. Відповідно до п.1.2. договору, днем початку строку дії договору є 06 лютого 2009 року. Днем закінчення строку дії договору є 06 лютого 2010 року. Відповідно до п. 1.3. договору, процентна ставка за вкладом встановлюється у розмірі 24 процентів річних, згідно встановлених ставок, що діють в спілці на день укладення цього договору. Відповідно до п.п.1 п.2.3. договору, проценти нараховуються на суму вкладу та виплачуються вкладнику згідно таких правил: проценти на вклад нараховуються на фактичну кількість днів користування спілкою сумою вкладу, починаючи з наступного дня після отримання спілкою суми вкладу на депозитний рахунок спілки, а припиняється нарахування процентів в день закінчення строку дії договору, визначеному в п.1.2. договору чи в день дострокового розірвання, в порядку визначеному розділом 4 договору. Відповідно до п.п.6 п.2.3. договору, виплата процентів здійснюється вкладнику 6 числа кожного місяця. Відповідно до п.п.2 п.3.2. договору, спілка зобовязана повернути всю суму вкладу, прийнятого від вкладника, згідно з умовами цього договору. Відповідно до п.п.3 п.3.2. договору спілка зобовязана нараховувати та сплачувати вкладнику проценти за користування вкладом у строки та в розмірах, які передбачені умовами цього договору. Відповідно до п.5.1. договору, у випадку неповернення спілкою вкладу та суми відсотків в строк, визначений у п.1.2. (з врахуванням інших вимог цього договору), спілка сплачує проценти у розмірі 0,01% від неповерненої суми вкладу за кожен день затримки виплати. 06 лютого 2010 року між Кредитною спілкою «Спартак» та [PERSON] було укладено додатковий договір №1 до договору про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок «Накопичувальний» №06/02-3 від 06 лютого 2009 року. Відповідно до п.1 додаткового договору №1, відповідно до п.п.7 основного договору, сторони домовилися про те, що: з дати підписання цього додаткового договору дія вкладу вважається пролонгованою строком на 3 (три) місяці, тобто до 06 травня 2010 року. Відповідно до п.3 додаткового договору №1 додатковий договір набирає сили з моменту підписання його сторонами і діє на протязі строку основного договору. На неодноразові звернення позивача до керівництва Кредитної спілки «Спартак» про повернення суми вкладу, нарахованих відсотків, позитивної відповіді позивач не отримала. Станом на день подачі позову до суду - 20 лютого 2012 року, заборгованість відповідача перед позивачем становить: депозитний вклад в розмірі 5000,00 грн. (п»ять тисяч гривень 00 копійок); нараховані відсотки в розмірі 1500,00 грн.; індекс інфляції в розмірі 545,00 грн.; три проценти річних в розмірі 261,78 грн.; пеня в розмірі 274,00 грн. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Як слідує зі ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч.2 ст. 1058 ЦК України договір банківського вкладу, в якому є фізична особа, є публічним договором. Частина 2 статті 1060 ЦК України передбачає, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду, банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Відповідно до ч.3 ст. 1066 ЦК України банк не має права визначати та контролювати напрямки використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Відповідно до положень ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішення суду у випадках, встановлених законом. Таким чином, відмова від повернення належних позивачу коштів є порушенням умов договору і прав позивача, як власника. Відповідно до п.2 Постанови Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року №5 Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів до відносин, які регулюються Законом України Про захист прав споживачів належать зокрема ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Верховний суд України в Узагальненні практики вирішення судами спорів, що виникають із договорів про надання громадянам фінансово-кредитних послуг недержавними структурами підприємницької діяльності від 01 грудня 1997 року також звертає увагу на те, що правовідносини в справах за позовами громадян до комерційних банків про стягнення внесених сум та нарахованих дивідендів регулюються загальними нормами зобовязального права, відповідними актами, що регулюють діяльність кожної з цих структур, укладеними договорами про надання послуг і при вирішення таких справ слід враховувати положення вищевказаного розяснення Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів. Тому, враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача знайшли своє повне підтвердження, є обґрунтованими, доведеними, а тому вони підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки рішення прийнято на користь позивача, який при подачі позовну до суду звільнений від сплати судових витрат, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved