Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-26 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до Комунальної установи Токмацька центральна районна лікарня, який було уточнено і в якому він просив визнати незаконним та скасувати наказ № 102-о від 01.11.2011 р. в частині дати поновлення на роботі [PERSON] та визначенні стажу медичної роботи; зобовязати відповідача видати наказ про поновлення [PERSON] на роботі з 01.07.2011 р. та зарахувати до медичного стажу період вимушеного прогулу з 01.07.2011 р. по 01.11.2011 р.; крім того просить стягнути з відповідача середній заробіток за затримку виконання рішення суду, а також стягнути з відповідача суму за рішенням суду, що була допущена до негайного виконання. . В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити з підстави викладених у позові. Представник відповідача проти позову заперечував, пояснивши, що вже були внесені зміни до наказу про поновлення [PERSON] на роботі, виплати [PERSON] були проведені відповідно до чинного законодавства з урахуванням податків. Крім того, вказує, що 4 місяці не були враховані в стаж медичної роботи оскільки позивач не працював на посаді. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно зясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність та взаємний зв'язок у сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Так, 31 жовтня 2011 року рішенням Токмацького районного суду позов [PERSON] до Комунальної установи Токмацька центральна районна лікарняпро поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено. [PERSON] поновлено на роботі на посаді лікаря хірурга загально поліклінічного відділення поліклініки Комунальної установи Токмацька центральна районна лікарня. Стягнуто з Комунальної установи Токмацька центральна районна лікарняна користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.07.2011 року сумі 11320,32 грн. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення [PERSON] на_роботі на посаді лікаря хірурга загально поліклінічного відділення поліклініки Комунальної установи Токмацька центральна районна лікарня та стягнення середнього заробітку за один місяць в сумі 3601 грн. 92 коп. 01.11.2011 р. [PERSON] було поновлено на роботі на посаді лікаря-хірурга загальнополікліничного відділення поліклініки з 01 листопада 2011 р. та зобовязано бухгалтерію провести виплати [PERSON] середнього заробітку за 1 місяць в сумі 3601,92 грн. Стаж мед роботи для вислуги років склав 32 роки 10 місяців 12 днів, що підтверджується наказом головного лікаря КУ Токмацька центральна районна лікарня № 102-О від 01.11.2011 р. Пункт 1 Наказу № 102-0 від 01.11.2011 року було відмінено та викладено в наступній редакції: Поновити [PERSON] на роботі в посаді лікаря - хірурга загальнополіклінічного відділення поліклініки з 01.07.2011 року і дозволити приступити до роботи 01.11.2011року, що підтверджується наказом головного лікаря КУ Токмацька центральна районна лікарня № 105-О від 04.11.2011 р. Таким чином, позовні вимоги в частині зобовязання відповідача видати наказ про поновлення [PERSON] на роботі з 01.07.2011 р. задоволенню не підлягають, оскільки такий наказ вже було видано. В стаж медичної роботи для вислуги років [PERSON] увійшли наступні періоди з 09.08.1978 р. по 23.02.1982 р. та з 03.03.1982 р. по 01.07.2011 р. та він склав 32 роки 10 місяців 12 днів, що підтверджується довідкою КУ Токмацька центральна лікарня Доводи відповідача про те, що не було зараховано до медичного стражу для вислуги років період з 01.07.2011 р. по 01.11.2011 р., оскільки [PERSON]О, не працював на посаді лікаря хірурга, суд не приймає до уваги , оскільки відповідно до наказу [PERSON] було поновлено на роботі з 01.07.2011 р. саме на посаді лікаря-хірурга, а період з 01.07.2011 р. по 01.11.2011 р. було визнано вимушеним прогулом, тому у відповідача не було жодних законних підстав не зараховувати до медичного стажу для вислуги років період з 01.07.2011 р. по 01.11.2011 р. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині. Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду в розмірі 343,04 грн. та затримки виплати середньомісячного заробітку в розмірі 1715,20 грн з дня винесення рішення по день фактичної виплати, то вони задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 236 КЗпП України, на яку посилається представник позивач, як на підставу своїх вимог, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки. Як вбачається з досліджених наказів [PERSON] було поновлено на роботі наказом № 102-О від 01.11.2011 р. та уточнено дату поновлення на роботі наказом № 105-О від 04.11.2011 р., тому доводи представника позивача про затримку власника у виконанні рішення суду про поновлення на роботі є необґрунтованими. У звязку з чим не підлягають задоволенню вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду. Крім того, як вбачається з наданих представником позивача документів, відповідно до платіжного доручення № 613 від 07.11.2011 р. на рахунок КУ ТЦРЛбуло перераховано 6256,68 грн., в той же день на платіжну картку [PERSON] було перераховано 5951,41 грн. з урахуванням податків, твердження представника позивача про те, що [PERSON] відповідач повинен був перерахувати суму 3601 грн. 92 коп. не ґрунтуються на законі, оскільки в своєму рішенні суд наводить розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обовязком роботодавця та працівника, суд зазначає суму без утримання цього податку й інших обовязкових платежів.

Outcome: partial