Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

У вересні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що відповідно до укладеного договору № MR14GА00000009 від 14.03.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 31 150,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 13.03.2017 р. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. У порушення умов договору відповідач зобов’язання за вказаним договором належним чином не виконав, станом на 05.09.2011 року [PERSON] має заборгованість у сумі – 40 024,05 доларів США, яка складається з: заборгованість за кредитом – 25 386,05 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом – 8 327,69 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом – 00,00 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов’язань за договором – 6310,31 доларів США. В забезпечення виконання зобов’язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приват Банк» і відповідач 14.03.2007 р. уклали договір іпотеки, згідно якому він надав в іпотеку нерухоме майно, а саме будинок № 11 по вул. Гагаріна, с. Сартана в м. Маріуполі. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобов’язання за кредитним договором не виконує; предмет іпотеки в заклад банку не передає. На підставі цього ПАТ КБ «Приват Банк» був вимушений звернутись до суду з даним позовом та просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 40 024,05 доларів США, що за курсом НБУ складає 3 189 916, 78 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки банку з укладанням від імені відповідача договору купівлі – продажу будь – яким способом з іншою особою – покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та проживають у даному будинку, зі зняттям з реєстраційного обліку у відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України м. Маріуполь та стягнути з відповідача судові витрати: судовий збір у розмірі 1 708,50 грн., витрати на інформаційно – технічне забезпечення розгляду судового процесу у розмірі 120,00 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з’явився, про час та день слухання справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, у зв’язку з чим, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Представник відповідача, також у судове засідання не з’явилася, про час та день слухання справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила. Третя особа – представник органу опіки та піклування Іллічівського районну Маріупольської міської ради у судове засідання не з’явилася, надала суду заяву в якій позовні вимоги не підтримує, просить розглянути справу за її відсутністю та вирішити спір з урахуванням інтересів дитини. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.03.2007 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № MR14GА00000009, на підставі якого надано кредитні кошти у вигляді не відновлюваної кредитної лінії в сумі 28 000,00 доларів США на наступні споживчі цілі: ремонт оселі та оплату страхових платежів в сумі 3 150,00 доларів США зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 1,50 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісячної комісії у розмірі 0,20 % від суми виданого кредиту, суми щомісячного платежу – 444,77 доларів США. Кінцевий термін повернення кредиту 13 березня 2017 р. Відповідно до умов розділу-3 кредитного договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. В забезпечення виконання зобов’язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приват Банк» і [PERSON] 14.03.2007 р. уклали договір іпотеки, згідно умов якого останній надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок, який розташований в м. Маріуполі смт. Сартана по вул. Гагаріна, буд. 11. П. 18.8.2 іпотечного договору від 14.03.2007 р. іпотекодержатель має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобов’язань передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов’язки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. ст.1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти. Факт наявності за кредитним договором суми заборгованості у розмірі 40 024,05 доларів США, яка складається з: заборгованість за кредитом – 25 386,05 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом – 8 327,69 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом – 00,00 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов’язань за договором – 6310,31 доларів США, що виникла станом на 05.09.2011 р. підтверджується наданим банком розрахунком. Згідно ч. 1 ст. 33, ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов’язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основними зобов’язаннями шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки; передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. При цьому рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може встановити спосіб реалізації предмету іпотеки: або шляхом проведення прилюдних торгів, або шляхом застосування процедури продажу, встановленої ст.38 Закону України «Про іпотеку». За ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов’язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов’язань, вимога про виконання порушеного зобов’язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідного до цього Закону. Так, у серпні 2011 р. банком направлялось повідомлення [PERSON] про невиконання ним умов договору кредиту, усунення порушень, намір банку звернути стягнення на предмет іпотеки та пропонування добровільно виселитись з предмету іпотеки. Але відповідач на пред’явлені вимоги не відреагував, порушення не усунув. З урахуванням тривалого часу невиконання відповідачем своїх зобов’язань по погашенню заборгованості за кредитом, суд вважає вимоги позивача в частині звернення стягнення на предмет іпотеки обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, у зв’язку з чим в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № MR14GА00000009 від 14.03.2007 р. в розмірі 40 024,05 доларів США слід звернути стягнення на будинок, який розташований в м. Маріуполі Донецької області смт. Сартана по вул. Гагаріна, буд. 11, шляхом продажу предмету іпотеки (будинку) банком з укладання від імені відповідача договору купівлі продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності та з наданням банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Що стосується вимог в частині виселення відповідача разом зі всіма мешканцями [PERSON] разом з дітьми: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які зареєстровані та проживають у спірному будинку, суд не вбачає підстав для їх задоволення. У ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. У частинах 2 і 3 цієї ж ст. 40 встановлено певний порядок дій банку: після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов’язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення всіх громадян, що мешкають у житловому будинку або житловому приміщенні, на які звернуто стягнення як на предмет іпотеки, передбачено в ч. 3 ст.109 ЖК України. Суд звертає увагу на те, що позивач – банк у порушення зазначених норм закону не дотримався процедури виселення, оскільки в матеріалах справи відсутнє повідомлення [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які зареєстровані і мешкають в спірному будинку, про виселення з житлового приміщення (письмова вимога про добровільне звільнення ними будинку). Виходячи з наведеного суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог в частині виселення відповідача та інших осіб, які зареєстровані і проживають в [INFO] в м. Маріуполі треба відмовити. У відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» підлягає стягненню часткове відшкодування витрат за сплату судового збору у розмірі 854,25 грн. та 60 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial