overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-12 00:00:00

23 вересня 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що з 2006 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] із сімєю не проживає, матеріальної допомоги малолітньому синові добровільно не надає, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Син [PERSON] знаходиться на повному її утриманні, проте у неї недостатньо коштів для забезпечення нормальних умов його життя. Просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення аналогічні вищевикладеному. Просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечувала. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутності до суду не подавав. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 23 липня 2006 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із матірю та перебуває на повному її утриманні. Відповідач [PERSON] як батько добровільно матеріальної допомоги синові не надає. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] матеріальної допомоги сину [PERSON] не надає, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі ст. ст. 180 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-12 00:00:00

У жовтні 2011 року [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 22 жовтня 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] і проживала разом з ним до 1 вересня 2011 року. Від спільного шлюбу у них є дитина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, так як вони не зійшлися характерами. Відповідач перестав турбуватися про сім'ю внаслідок чого вони перестали поважати один одного, як чоловік та жінка, перестали підтримувати сімейно-шлюбні відносини. ФЗа час перебування у шлюбі з вини відповідача між ними постійно виникали непорозуміння та сварки. Дитина перебуває на її утриманні. Відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає. Працює ТОВ «КОМОРА-С» з 02.05.2009 року. Середня заробітна платня складає 5038 грн. Враховуючи викладене, [PERSON] просила стягнути з [PERSON], на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі ? частки заробітної плати щомісячно з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення заяви і повноліття дитини. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 6 грудня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Як зазначала позивач, відповідач [PERSON] не утримує дитину. Дочка [PERSON], [INFO], дійсно проживає та зареєстрована у [INFO] разом із своєю матір'ю і знаходиться на її утриманні, що також підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. За таких обставин суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття. .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що 28 серпня 2007 року між АТ „ Державний Ощадний банк України в особі філії - Волноваського відділення № 3137 та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір за № 4534, за яким відповідач отримувала кредит у сумі 35000 гривень( тридцять пять тисяч гривень) строком на 120 місяця з останнім погашенням кредиту 27 серпня 2017 року та сплатою 20 % річних . В звязку з невиконанням умов кредитного договору позивач просить стягнути з відповідача 23646 гривень 57 копійок. Окрім того, позивач просить стягти в дохід держави судовий збір 236,46 гривень . В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був належним чином повідомлений, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, тому суд, зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенням ст..ст. 224-226 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином, відповідно до умов договору і чинного законодавства. На підставі ст.ст. 610, 611 ЦК України у разі неналежного виконання зобовязання настають правові наслідки, встановлені законом або договором. Ст. 625 ЦК України передбачає обовязок боржника, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу. У відповідності з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. З кредитного договору № 4534 від 28 серпня 2007 року, який укладений між ВАТ " Державний ощадний банк України в особі Волноваського відділення № 3137 та фізичною особою [PERSON] вбачається, що банк надає [PERSON] кредит в сумі 35000 гривень ( тридцять пять тисяч ) , а він зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути його банку, сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 20 % річних строком на 120 місяців, сплачувати щомісячно погашення кредиту згідно графіка, нараховані відсотки, остання сплата відсотків повинна бути здійснена не пізніше 27 серпня 2017 року. Однак відповідач не виконує належним чином свої зобовязання за договором кредиту та станом на 25.07.2011 року має заборгованість в сумі 23646 гривень 57 копійок, яка складається з кредиту - заборгованості за кредитом - 21568 гривень, прострочений кредит 1365 гривень 42 копійок, відсотки за кредит - 678 гривень 58 копійок, пеня за прострочення платежу - 34 гривень 57 копійок, яка підлягає стягненню на користь позивача. Окрім того, на підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України Про судовий збірпідлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір 236 гривень 46 копійок. На підставі ст.ст. 526, 610, 611, 625, ч.2 651, ч.3 653, ч.2 ст. 1050 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-12 00:00:00

У серпні 2011 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 17 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стан) Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №363. В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що подружні стосунки з відповідачем не склалися, так як вони не зійшлися характерами та мали різні погляди на життя, на грунті чого між ними часто без причин виникали сварки та непорозуміння, які переросли в глибокий сімейний розлад. Шлюбні стосунки припинені та не ведеться спільне господарство. Шлюб існує лише формально. Від шлюбу дітей не мають. У судовому засіданні позивач позов підтримавла та надала аналогічні пояснення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, зокрема через газету «Урядовий кур'єр» від 09.12.2011 року № 230. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповіла? положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 17.07.2010 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] З пояснень позивача вбачається, що сторони не проживають разом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому вказує, що 26.08.2009 року контролерами Східного району ЗМЕМ була проведена перевірка дотримання Правил користування електричною енергією для населення за адресою: [ADDRESS], де мешкає відповідач. Перевіркою встановлено безоблікове споживання електроенергії, самовільне підключення до електромережі енергопостачальника поза приладом обліку, про що був складений відповідний акт. Згідно з методикою обчислення розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем п.4.48,53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою НКРЕ України № 562 від 04.05.2006 року визначено обсяг та вартість не облікованої електроенергії і виписані рахунки на загальну суму 8869,09 грн. за 1095 днів. Вказану суму та судові витрати позивач просить стягнути з відповідача. У судовому засіданні представник позивача на позові наполягає на підставах, викладених в ньому. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечує. Пояснила, що відповідач є інвалідом 1-ї групи і постійно проживала у смт. Кирилівці. Вимоги позову не визнає, оскільки при складенні акту не була присутня. В квартирі мешкають квартиранти, які її про перевірку не повідомили. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідно до акту № 00104605 складеного 26.08.2009 року контролерами Східного району ЗМЕМ, встановлено самовільне підключення до електромережі енергопостачальника поза приладом обліку після відключення. Акт підписаний [PERSON] - матерю осіб, що мешкали в квартирі. Згідно розрахунку розміру визначення обєму та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією по цьому акту сума збитків складає 8869,09 грн. за 1095 днів. Відповідно до п. 4 ч. 49 „Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку. Відповідно до ст. 1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Суд не приймає заперечення відповідача про те, що вона в квартирі не жила, а мешкали квартиранти, що звільняє її від відповідальності, оскільки, відповідно до ч.4 ст.. 319 ЦК України власність зобов'язує і саме вона повинна відповідати та дбати за свою квартиру . Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позов обґрунтований, доведений і тому підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ст. 543, 1212, 1213ЦК України, ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 29.01.2010 року між позивачем та відповідачем був укладений Кредитний договір, згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 3000 грн. строком на 10 місяців. Умови кредитного договору відповідачем належним чином не виконуються. Станом на 09.09.2011 року заборгованість становить 11475,90 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також стягнути сплачений судовий збір в сумі 1 14,76 грн. та сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. Представник позивача у письмовій заяві підтримав позовні вимоги, просить їх задовольнити, розглянути справу без його участі та не заперечує проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлені належним чином, про причини неявки суд повідомив, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.І ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 61 1 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором від 29.01.2010 року відповідачу був наданий кредит в сумі 3000 грн. строком на 10 місяців. Згідно з представленим розрахунком сума заборгованості станом на 09.09.2011 року становить 11475,90 грн. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що після смерті її батька [PERSON] відкрилася спадщина, але вона була позбавлена можливості своєчасно прийняти спадщину з поважних причин, оскільки перебувала на лікуванні, у звязку з чим вимушена звернутися до суду з проханням визначити додатковий строк для подання заяви для прийняття спадщини після смерті [PERSON] Позивака надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала та не перечувала проти їх задоволення. Відповідач Партизанська сільська рада Дніпропетровського району Дніпропетровської області до суду не зявився, повідомлявся належними чином, причини неявки суду не повідомив. Третя особа Дніпропетровська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області до суду не зявилася, повідомлялася належними чином, причини неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що позивачка та відповідачка є рідними доньками [PERSON], який 03 квітня 2011 року помер (свідоцтво про смерть серії І-КИ № 406954, видане 08 квітня 2011 року виконавчим комітетом Партизанської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, за актовим записом № 09). Спадкоємцями за законом першої черги, відповідно до ст. 1261 ЦК України, є позивачка та відповідачка [PERSON], яка не бажає приймати спадщину. Однак позивачка [PERSON] пропустила шестимісячний строк для звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки з 26 вересня 2011 року по 04 жовтня 2011 року перебувала на лікуванні (довідка КЗ Кіровська селищна лікарська медична амбулаторіяза № 01/207 від 26 жовтня 2011 року). Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вона з 2004 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. Від даного цивільного шлюбу у них народилась донька Діана, [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. В травні 2011 року вони припинили шлюбні відносини та відповідач мешкає за іншою адресою. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання доньки , а тому позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити . Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив стягувати аліменти в частині від заробітку, оскільки працює. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Встановлено, що сторони є батьками доньки Діани, [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає допомоги на утримання дитини. Згідно ст.184 Сімейного кодексу України ,якщо платник аліментів має нерегулярний, непостійний дохід, частину доходу отримує в натурі, а також при наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд за заявою платника або отримувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Згідно ст.183 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів працює, має регулярний дохід, то розмір аліментів визначається в частині від заробітку (доходу) батька дитини. Встановлено, що відповідач постійно працює в ПАТ Трест Дніпрдорстрой,має регулярний дохід, а тому суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки частково, стягнувши з відповідача аліменти у розмірі ? частини усіх видів його заробітку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вона з 17 листопада 2000 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. 15 червня 2010 року шлюб між ними розірвано та відповідач мешкає за іншою адресою. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання сина,постійного місця роботи немає, але працює по найму і отримує непогані заробітки, а тому позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно на утримання дитини до досягнення нею повноліття. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити . Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, оскільки має скрутне матеріальне становище, тривалий час не працював та перебував на обліку як безробітний, але на даний час постійно працює, має на утриманні неповнолітню доньку [INFO], а тому просив стягувати аліменти у розмірі 250 грн. але не більше 25% від його доходу щомісячно. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Встановлено, що з 17 листопада 2000 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. 15 червня 2010 року шлюб між сторонами розірвано, відповідач мешкає за іншою адресою. Відповідач не надає допомоги на утримання дитини. Згідно ст.184 Сімейного кодексу України ,якщо платник аліментів має нерегулярний, непостійний дохід, частину доходу отримує в натурі, а також при наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд за заявою платника або отримувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Згідно ст.183 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів працює, має регулярний дохід, то розмір аліментів визначається в частині від заробітку (доходу) батька дитини. Встановлено, що відповідач постійно працює на посаді оглядача гідротехнічних обєктів у Фрунзенському міжрайонному управлінні водного господарства, має регулярний дохід, а тому суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки частково, стягнувши з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-12 00:00:00

28 листопада 2011 року до Рівненського міського суду надійшов позов [PERSON] до КП Рівненське міське бюро технічної інвентаризаціїпро виділ житлових приміщень в окремі квартири . В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала та просить суд задоволити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача КП Рівненське міське БТІв судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав та не заперечив проти задоволення позову. Оцінюючи пояснення сторін, долучені надані в справі докази, встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору дарування ВСК № 963647, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] 27 грудня 2005 року реєстровий номер №5473, позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0453 га, яка розташована по вул. О. Кобилянської, 6 в м. Рівне та підтверджується дослідженим в судовому засіданні державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №263211. На вказаній земельній ділянці знаходиться житловий будинок на надвірними будівлями , який також належить мені на підставі договору дарування ВСК №963646, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] 27 грудня 2005 року реєстровий №5470. Вказаний житловий будинок складається з таких приміщень: коридор 1-1 площею 4,4 кв.м.. підсобне 1-2 площею 11,0 кв.м, підсобне 1-3 площею 18,1 кв.м., жила кімната 1-4 площею 17,8 кв.м., жила кімната 1-5 площею 17,9 кв.м., жила кімната 1-6 площею 17,2 кв.м. , передня 1-7 площею 23,1 кв.м., санвузол 1-8 площею 6,0 кв.м., кухня 1-9 площею 8,7 кв.м., коридор 1-10 площею 12,6 кв.м, коридор 1-11 площею 4,3 кв.м. , санвузол 1-12 площею 3,4 кв.м та обладнаний двома окремими входами. Зручне розміщення будинку на земельній ділянці та окремі входи дають можливість поділу будинку на окремі квартири. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.. 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Враховуючи що виділ житлових приміщень в окремі квартири не суперечить чинному законодавству, заявлені позовні вимоги підлягають до повного задоволення. На підставі викладеного, ст.ст.317,319,367 ЦК України

Outcome: approved