Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

26.09.2011 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просив суд зменшити розмір аліментів що стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], 02.11.2006р.н., з 1\\4 частини всіх видів заробітку (доходу) до 1\\6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги повністю, посилаючись на доводи наведені у позові та на свої пояснення надані в судовому засіданні. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи без її участі суду не надала. Таким чином, в порядку ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що відповідач не зявився до суду без поважних причин. Позивач в судовому засіданні не заперечував проти заочного розгляду справи в порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та аналізуючи все у своїй сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно до ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що з 01.03.2006року по 30.09.2010рік сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], 02.11.2006р.н., згідно свідоцтва про народження (а.с.7). 02.09.2010р. рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позивача на користь відповідачки було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до її повноліття, згідно копії рішення (а.с.8). Виконавчий лист за даним рішенням знаходиться на виконанні, відповідач отримує аліменти у призначеній рішенням частині, заборгованості не має, згідно довідки з місця роботи позивача (а.с.16). Судом також встановлено, що позивач 08.04.2011 року уклав шлюб з [PERSON]. Від даного шлюбу позивач має сина [PERSON], 23.04.2011 року, відповідно свідоцтв про шлюб та про народження (а.с.9,10). Відповідно рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18.8.2011року з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьох років (а.с.13). Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.08.2011 року з позивача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, згідно копії рішення суду (а.с.11,12). Виконавчі листи за даними рішеннями також надійшли на виконання за місцем роботи позивача. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підставі зазначеного, встановлено, що сукупний розмір відрахувань із заробітної плати по аліментах, які проводяться з позивача, у загальному розмірі складає більше половини його заробітку, що ставить його в скрутне матеріальне становище. Суд також враховує ту обставину, що відповідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обовязок покладається на обох батьків у рівних частка. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В зв»язку з чим, суд бере до уваги доводи позивача, надані ним в обґрунтування своїх позовних вимог, та з урахуванням матеріального стану сторін вважає можливим, зменшити розмір аліментів, що стягуються з позивача користь відповідача на утримання дочки [PERSON], 02.11.2006р.н., з 1\\4 частини всіх видів заробітку (доходу) до 1\\6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. та судовий збір у сумі 51,00грн., а разом 171,00грн. сплачені позивачем при подачі позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved