Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-04 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свій позов мотивує тим, що вони є власниками квартири [ADDRESS]. В даному будинку зареєстровані позивачі та онук [PERSON]. [PERSON] з дня реєстрації 14.12.2010 року в спірній квартирі не проживає та не має наміру в ній проживати. Таким чином, оскільки відповідач у будинку не проживає більше шести місяців, не оплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участь у спільному побуті, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, квартирою № 17 в будинку № 21 по вул. Г.Артемовського в м. Луцьку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала з підстав в ньому викладених та просила задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, попередньо подав суду заяву в якій просив справу слухати у його відсутності, позов підтримав з підстав в ній викладених та просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло, [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] (а.с.6). Згідно будинкової книги для прописки громадян в квартири [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] (а.с.9,10). Відповідно до ч.1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст.. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] в квартирі [ADDRESS], не проживає, дана обставина стверджується повідомленням заступника начальника Луцького Мв УМВС України у Волинській області від 25.07.2011 року та висновком дільничного інспектора Сігуа Д.О. від 25.07.2011 року (а.с.7,8).. З врахуванням вищенаведеної норми закону та аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що слід усунути перешкоди в користуванні житлом квартирою № 17 в будинку № 21 по вул.. Г.Артемовського в м. Луцьку, шляхом зняття з реєстрації відповідача. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved