Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-18 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради про визнання права на спадкове майно, що залишилося після смерті матері [PERSON], яка померла в селі Вільшанка 08 листопада 2002 року. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначав, що в період з 1991 по 2003 роки відбував покарання за скоєний злочин, а тому не був присутнім на похороні матері і про спадкове майно йому не було відомо. У 2013 році від працівника сільської ради йому стало відомо, що при житті, мати приходила в сільську раду, де склала на позивача заповіт, який залишився на зберіганні у сільській раді. Згідно віднайденого заповіту, земельний сертифікат, який був виданий на імя матері, вона заповідала йому. Крім того, в сільській раді йому був виданий також майновий сертифікат на імя матері, який вона при житті не отримала. Оскільки оригінал сертифікату на земельну частку (пай) не зберігся, то оформити спадщину в нотаріальній конторі він не має можливості. В судовому засіданні представник позивач підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, але в письмовій заяві позов визнав. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази, приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству та підлягають задоволенню. До такого висновку суд прийшов з наступних підстав. Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до розяснення в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Таким чином, спірні правовідносини регулюються нормами ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ст. 524 ЦК України в ред. 1963 року, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно зі ст. 525 ЦК України в редакції 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 534 ЦК України в (ред. 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не включаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Відповідно до ст. 548 ЦК України в ред. 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або із застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно зі ст. 549 ЦК України визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначеній в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про смерть серії І-АМ №188196, виданого виконкомом [PERSON] сільської ради Крижопільського району 08 листопада 2002 року, вбачається, що [PERSON] померла 8 листопада 2002 року (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: на земельну частку (пай) та майновий пай (довідка відділу Держземагенства у Крижопільському районі від 11 02.2014 року та майновий сертифікат серії ВІ ІХ № 016541 виданий [PERSON] сільською радою 20 листопада 2001 року а.с. 7, 8). З довідки № 216/01-16 від 08.12.2014 року, виданої Крижопільською державною нотаріальною конторою, вбачається, що після смерті [PERSON] в установленому законом порядку із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався (а.с. 14). Спадкоємцем земельної частки (паю) згідно заповіту, складеного [PERSON] 8 вересня 2000 року та за законом на майновий пай є позивач [PERSON] Позивач не може оформити своїх спадкових прав стосовно зазначеного майна, оскільки в нього відсутній оригінал сертифікату. З урахуванням наведеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовної вимоги про визнання права на земельну частку (пай) та на майновий пай у порядку спадкування за заповітом та за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 08.11.2002 року, оскільки у позивача відсутня можливість у позасудовому порядку захистити своє право.

Outcome: approved