Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-26 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до ПАТ Донгорбанкпро визнання дій неправомірними, у якому вказав, що нею, 22.07.2008 року, із ЗАТ "Донгорбанк" був укладений кредитний Договір №АВ-65, відповідно до якого позивачка отримала грошові кошти на придбання транспортного засобу. До Договору, як невід'ємна частина, був підписаний графік погашення, а так само Договір застави транспортного засобу. Даний засіб зареєстрований у ДАІ міста Артемовська Донецької області. Позивачка уклала кредитний Договір не з ПАТ "Донгорбанк", а із ЗАТ "Донгорбанк", про що свідчать договори й Договори застави транспортного засобу. Згідно того, що відбулися зміни й відповідач є правонаступником ЗАТ "Донгорбанк", та він зобов'язаний був позивачку про це не тільки повідомити, але й укласти із нею додаткову угоду, тому що ЗАТ "Донгорбанк" не існує. Відповідач не повідомив позивачку про зміну назви банку, не уклавши при цьому додаткової угоди, як передбачено кредитним договором і ЦК України. В даному випадку було порушено право позивачки на виконання зобов'язань взятих на себе при висновку кредитного Договору з боку відповідача. Згідно п.6.1. Кредитного Договору №АВ-65 від 22.07.2008 року позивачка звільняється від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим Договором, якщо таке невиконання стало наслідком непереборної сили, у тому числі дій держави, його органів або посадових осіб, що виявилися в прийнятті правомірних нормативних й індивідуальних актів, не пов'язаних з допущеними стороною порушеннями чинного законодавства. Сторони за даних обставин звільняються від відповідальності тільки на період дій зазначених обставин, що об'єктивно перешкоджають належному виконанню зобов'язань по даному кредитному Договору. У цьому випадку з вини держави, в особі посадових осіб, позивачка була позбавлена змоги одержувати доход при виконанні своєї роботи або її відсутності, на підставі яких позивачкою був укладений даний кредитний Договір, і надана довідка про доходи. Тому вважає, що заборгованість, що утворилася, не з вини позивачки, а з вини, як передбачено п.6.1 Кредитного Договору, і вона не несу відповідальності за його виконання або не належне виконання. У свою чергу позивачка не ухиляюся від узятих за Кредитним Договором зобов'язань, а просила Банк, письмово направляла лист, надати їй розстрочку строком на 1 рік по заборгованості, що утворилася, шляхом укладення додаткової угоди до кредитного Договору, відстрочку строком на 6 місяців по виконанню поточних зобов'язань як передбачено графіком погашення кредиту, що є невід'ємною частиною самого кредитного Договору, або укласти із позивачкою договір про реструктуризацію заборгованості, що утворилася. Позивачкою у встановленому порядку, неодноразово, було надіслано відповідачу листа про надання позивачці розстрочку строком на 1 рік по заборгованості, що утворилася, шляхом укладення додаткової угоди до кредитного Договору, відстрочку строком на 6 місяців по виконанню поточних зобов'язань як передбачено графіком погашення кредиту, що є невід'ємною частиною самого кредитного Договору, або укласти із мною договір про реструктуризацію заборгованості, що утворилася. На дану заяву позивачкою була отримана відповідь про відмову їй в проханні. Вважає дану відмову необґрунтованою по вищевикладених підставах. Згідно п. 3.2.3 Кредитні Договори позивачка маю право клопотати про продовження строку повернення кредиту. Позивачка, як чесний і нормальний громадянин, котрий взяв кредит, та виконуючий взяті на себе за кредитним Договором зобов'язання, справно платила, поки не відбувся обвал національної валюти й у громадян України впала купівельна спроможність. Згідно ст. 192 ГК України, законним платіжним способом, обов'язковим для прийому по номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У цей час у нашій країні існує фінансова криза, ще раз повторю: фінансова. Упав споживчий стан громадян, порушуються договірні відносини між підприємствами, фізичними і юридичними особами, відповідно зріс курс долара США, що ставить як позивачку, так і більшість підприємств на грань банкрутства, а громадян робить не платоспроможними. Державою не вказана офіційна девальвація гривні, у зв'язку з ростам курсу долара США, відносно 22.07.2008 року, позивачка вважаю, що відповідач зобов'язаний був позивачці надати відстрочку або розстрочку із заборгованості або укласти із позивачкою договір реструктуризації. Хоча у своїй відповіді відповідач й не заперечують по виконанню цих вимог, але ставлять свої умови, а саме погасити всю суму прострочених відсотків на момент реструктуризації. Якби позивачка мала можливість це зробити вона б цього не просила. 16.06.2010 року приватним нотаріусом [PERSON] був винесений виконавчий напис на транспортний засіб LAND CRUІSER 120, державний номер АН2747ЄС, що був запорукою, за договором застави №АВ-65 від 22.07.2008 року, з метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним Договором. Договір застави був засвідчений приватним нотаріусом [PERSON] від 22.07.2008 року й внесений до реєстру під №5185. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити, мотивуючі це тим, що приватний нотаріус мав право винести виконавчу надпис на власне майно позивачки у тому разі, коли не було спору про право. 20 вересня 2011 року було винесено рішення суду про стягнення з Багін та [PERSON] 360\~964 грн. 83 коп. за договором позики, тому стягнення слід провадити згідно Закону України Про виконавче провадження. Представник ПАТ Донгорбанкпозовні вимоги не визнав, вважає, що необхідно прийняти усі необхідні заходи для забезпечення виконання кредитних зобовязань. Приватний нотаріус [PERSON] у судове засідання не зявився, про час слухання справи повідомлений. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 87, ст.. 88 Закону України Про нотаріатвід 1993 року та п.п. 1,3 частини 283 Інструкції про порядок виконання нотаріальних дій нотаріусами України № 20/5 від 3.03.2004 року для стягнення грошових сум або стягнення від боржника майна нотаріусами здійснюються виконавчі надписи на документах які посвідчують заборгованість. Перелік документів, по яким стягується заборгованість проводиться коли немає спору на підставі виконавчих надписів, встановлених Кабінетом Міністрів України. У даному випадку [PERSON] оспорювала законність нарахування відсотків за невиконання умов договору, посилаючись на форс-можорні обставини. Таким чином, дії приватного нотаріуса [PERSON] при видачі виконавчого надпису слід визнати неправомірними. Судом враховано, що згідно рішення Артемівського міськрайонного суду від 20 вересня 2011 року задоволено позовну заяву ПАТ Донгорбанкпро стягнення 360\~964 грн. 83 коп. з [PERSON] та [PERSON] за договором кредиту. Суд врахував, що оскарження дій державного виконавця підлягає розгляду у порядку КАСУ, тому у цій частині вимоги [PERSON] слід залишити без розгляду. .

Outcome: partial