overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-25 00:00:00

08/08/2011 року позивач звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва із позовом, яким просила суд ухвалити рішення, згідно якого стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі ? частини від заробітку відповідача, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала, наполягаючи на його повному задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позовних вимог не визнав та пояснив, що намагався домовитись з відповідачем стосовно утримання дитини і надання їй допомоги, проте його умови позивач відхилила, звернувшись до суду. Вислухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши все в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що з 2006 року сторони проживали однією сімєю. Від взаємних відносин сторін, 14/10/2008 року народилась дитина - донька [PERSON], про що Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції в Книзі народжень 2008 року зроблено відповідний актовий запис за №3672. Відповідно до свідоцтва про народження від 05/11/2008 р. серії 1-ФП №091367, батьком дитини записаний відповідач [PERSON]. Дитина проживає з матірю - позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою №670 від 09/08/2011 р. виданою Комітетом самоорганізації населення Залізничного селища Заводської районної адміністрації Миколаївської міської ради. Утримання дитини потребує значних фінансових затрат, які позивач самостійно здійснити не може. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (СК України), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, коли розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі. З оглянутої в судовому засідання довідки про отмуваний відповідачем прибуток, вбачається, що [PERSON] має достатній дохід, і заявлена позивачем вимога є прийнятною. Таким, чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Парасковіївської сільської Ради Артемівського району про визнання права власності на гараж, в якій вказав, що рішення виконкому Парасковіївської сільської Ради йому було надано дозвіл на будування гаражу на земельній ділянці за адресою: с.Парасковіївка вул..Першотравнева, 199 Артемівського району. В 1998 році він побудував гараж, але належним чином право власності на вищевказаний гараж не було зареєстровано та не отримані правовстановлюючі документи. У теперішній час позивач бажає оформити документи на право власності на гаража, але в БТІ йому було відмовлено у звязку з тим, що відсутній документ на право власності вищевказаного гаражу. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно виписки з рішення виконкому Парасковіївської сільської Ради Артемівського району № 8 від 23.01.1998 року [PERSON] було надано дозвіл на будування гаражу на земельній ділянці за адресою: с.Парасковіївка вул..Першотравнева, 199 Артемівського району. Згідно технічного паспорту від 20.01.2011 року гараж по вул..Першотравнева № 199 в с.Парасковіївка Артемівського району Донецької області належить [PERSON] однак в БТІ м.Артемівська даний гараж зареєстрований не був, в звязку з чим позивач вимушений звернутися до суду для визнання права власності на вищевказаний гараж.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-25 00:00:00

У липні 2011 р. позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають дитину - дочку [PERSON], [INFO]. і Створити сім»ю з відповідачем їм не вдалося, тому в даний час в суді слухається справа про їх розлучення. Зазначає, що відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги не надає в добровільному порядку. Просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в сумі сукупній 1/3 частки від усіх видів доходів щомісячно. В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов, дала суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти заявленого позову. Відповідно до положень ст.180, ч.І ст. 183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.І ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що відповідач свої батьківські обов'язки по матеріальному утриманню дитини не виконує. Судом встановлено, що дитина проживає з матір"ю. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, наведені в ст. 182 СК України. Суд, заслухавши сторони вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач позов визнав, не заперечує проти стягнення з нього аліментів. На підставі ст.ст. 180-182 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-25 00:00:00

21 жовтня 2002 року померла [PERSON] мати позивачки, після смерті якої відкрилась спадщина на майновий пай в СТОВ «Маяк» с.Головятино Смілянського району розміром 2242 грн., або 0,10 відсотків, земельну частку (пай) в КСП «Притясминське» с.Головятино Смілянського району розміром 1,98 га, згідно сертифікату серії ЧР №0116090 від 5 грудня 1996 року. Спадщину прийняв її чоловік [PERSON], так як проживав з нею. 22 грудня 2010 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на будинковолодіння №43 по вул.Пролетарській в с.Головятино Смілянського району, майновий пай в СТОВ «Маяк» с.Головятино Смілянського району, розміром 9618 грн., або 0,45 відсотків, державний акт на 1,24 га в межах Головятиської сільської ради Смілянського району, грошові заощадження в філії Смілянське відділення №3276/039 ВАТ «Ощадбанк» на рахунках №91551000538, №91551001037, №91551000901. Позивачка, посилаючись на те, що вона прийняла спадщину, так як постійно проживала з спадкодавцем, однак не може оформити її, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок, звернулася в суд з позовом до Головятинської сільської ради про визнання за нею права власності на спадкове майно. Представник відповідача проти позову не заперечує. Судом встановлено, що [PERSON] правомірно володів будинковолодінням №43 по вул.Пролетарській в с.Головятино, на яке не було проведено первинної реєстрації права власності. Позивачка прийняла спадкове майно, так як постійно проживала з спадкодавцем на час відкриття спадщини, проте оформити не може оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинковолодіння. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Приймаючи до уваги, що [PERSON] прийняла спадщину, тому за нею повинно бути визнано право власності на це спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення, пов'язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-25 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку без номеру по вулиці Центральній села Вовківка Кегичівського району Харківської області, укладеного 10 червня 2006 року між нею та відповідачем, також визнати за нею право власності на даний житловий будинок. Сторони, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, та повідомили: позивач - про підтримання позову, а також залишення за нею витрат по сплаті судового збору та ІТЗ , відповідач про його повне визнання. Про застосування строку позовної давності сторонами, у порядку ч.3 ст. 267 ЦК України, не заявлено. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з викладеними у позовній заяві обставинами, 10 червня 2006 року сторони уклали договір купівлі продажу житлового будинку без номеру по вулиці Центральній с. Вовківка Кегичівського району Харківської області. Цей будинок належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 08 квітня 1992 року. Позивач виплатила гроші в повному обсязі та переїхала до цього будинку. На підтвердження цього договору відповідачка написала власноручну розписку про отримання від позивача грошей. Вона видала доручення на імя сина позивача, [PERSON], для подальшого оформлення договору у нотаріуса, але через хворобу та матеріальні труднощі, довірена особа зробити цього своєчасно не змогла. У судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: копії паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру позивача (а.с.8,9); довідка Вовківської сільради про те, що позивач проживає в будинку с. Вовківка з 2004 року (а.с.10); розписка про отримання [PERSON] від [PERSON] грошей за проданий будинок (а.с.11); довіреність [PERSON] на продаж будинку (а.с.12); технічний паспорт на житловий будинок індивідуального житлового фонду в с.Вовківка, де вказано, що його вартість складає 7398 гривень (а.с.13-15); договір купівлі-продажу будинку від 08.04.1992 року (а.с.16); копія паспорта та довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру відповідача (а.с.17,18). Зясовані у судовому засіданні обставини щодо повного визнання позову дають підстави для висновку про його задоволення на підставі ч.4 ст. 174 ЦПК України. Суд виходить із того, що правовідносини по справі регулюються ч.2 ст.220, ст.ст.655,656 ЦК України, щодо правових наслідків недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення договору, поняття договору купівлі-продажу, та його предмету. Крім того, дослідивши наведені докази, суд доходить висновку, що позивачем надано достатньо доказів для визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку без номеру по вулиці Центральній села Вовківка Кегичівського району Харківської області, укладеного 10 червня 2006 року між сторонами, та визнати за позивачем права власності на даний житловий будинок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись при цьому на те, що внаслідок відсутності спільних поглядів на життя, стосунки між сторонами погіршились, почали виникати розбіжності, а потім сварки, фактично шлюбні відносини припинились, примирення і збереження шлюбу не можливе. За час шлюбу народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивачка не зявилася однак до суду надала заяву в якій просить суд слухати справу без її участі, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився та надав суду заяву, в якій просить слухати справу без його участі, позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України: У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.... Відповідно до ч.2 ст.112 СК України Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення …. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що подальше спільне життя вказаного подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], у якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подання заяви і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути матеріальну допомогу на утримання позивачки в розмірі 1/4 частки всіх доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування своїх позовних вимог послалась на те, що відповідач ухиляється від витрат на утримання неповнолітньої дитини та її утримання, добровільно допомоги не надає, хоча здоровий та працездатний, інших осіб на утриманні не має. В судове засідання позивачка [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила суд його задовольнити проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився хоча був належним чином повідомлений про дату і час слухання справи, заяв про розгляд справи за його відсутності чи про відкладення розгляд справи не надав, тому суд за згодою позивача ухвалив заочний розгляд справи. У відповідності до свідоцтва про народження серії 1-КЕ № 090689, від 04.02.2009 р., відповідач [PERSON] зазначений батьком [PERSON], [INFO], який за даними довідки про склад сімї № 02-23/270, від 28.07.2011 р. проживає із позивачкою [PERSON] с. Яценки, Решетилівського району, Полтавської області. Положеннями ст.180 СК України, передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Водночас, згідно ст.183 СК України: „Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти, визначаються судом. Виходячи з положень ч.2 ст.84 СК України: „Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.3 вказаної статті, право на утримання, має дружина з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, однак за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З урахуванням встановлених даних щодо можливості надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дружини та виходячи з принципів добросовісності, розумності і справедливості, суд визначає таку допомогу у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача. Суд також вважає за необхідне покласти на відповідача судові витрати у справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-25 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач пояснив, що перебуває з відповідачем у шлюбі зареєстрованому 29.08.2009 року Медведівською сільською радою Кегичівського району Харківської області , актовий запис №50 . Від цього шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO]. На даний час сторони сумісне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують, сімя існує без поваги один до одного, шлюб існує лише формально. Між сторонами зникло почуття кохання . Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі , проти розірвання шлюбу не заперечує , вважає примирення та збереження сімї неможливим . Суд вислухав пояснення сторін, перевірив матеріали справи, надані докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, так як встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, зберегти шлюб бажання не мають. Між сторонами досягнуто згоди про те, що дитина після розлучення буде жити з позивачем. Суд вважає, що у відповідності до ч.2 ст.112 СК України подальше спільне життя подружжя , та збереження шлюбу суперечить інтересам неповнолітніх дітей, що має суттєве значення по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-25 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача до повноліття дитини. В обґрунтування позову зізначає, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2008 року, від якого мають одну неповнолітню дочку -[PERSON], [INFO]. Шлюбні відносині між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Дитина проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просить позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але до суду подала письмову заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але до суду також подав письмову заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, з позовними вимогами згодний. Згідно статті 158, 197 ЦПК України розгляд справи в суді провадиться без участі сторін та фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ст.181 СК України той із тих, хто проживає окремо від дитини може добровільно брати участь у її утриманні в грошовій або натуральній формі за домовленістю між батькми дітей, а коли домовленості немає - за рішенням суду. Встановлено, що відповідач є батьком дітей, що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Відповідно до ст.182 СК України при вирішенні питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище як дітей так і платника аліментів, - і вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до її повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-25 00:00:00

Сторони проживали в фактичному шлюбі з лютого 2009 року. Сторони зареєстрували шлюб 09 жовтня 2009 року. Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає з матірю. В добровільному порядку відповідач не надає матеріальну допомогу, хоча має таку можливість, оскільки працює і в змозі надавати матеріальне забезпечення. На утриманні нікого не має. Просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів щомісячно до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Надала заяву про підтримку позову і розгляд справи у її відсутність.. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином - судовою повісткою. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Свідоцтвом про народження серії 1-НО №309487 [PERSON], який народився 24 листопада 2009 року, про що Дружківським відділом РАЦС зроблений актовий запис за №568, підтверджується, що його батьком є [PERSON]. Згідно з вимогами ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд вважає, що відповідач у змозі сплачувати аліменти, оскільки він працює, на утриманні нікого не має. Згідно зі ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на ІТЗ судового процесу в сумі 120 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-25 00:00:00

У 2009 році сторони зареєстрували шлюб. Від спільного життя сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає з матірю. Сторони сумісно не мешкають. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча являється працездатним і в змозі сплачувати аліменти. Просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів щомісячно до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про підтримку позову і розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Надав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 червня 2001 року в Дружківському відділі РАЦС. Про що має місце актовий запис за №136. Рішенням Дружківського міського суду від 07 вересня 2010 року шлюб між сторонами розірваний. Свідоцтвом про народження серії 1-НО № 334597 [PERSON], яка народилася 05 червня 2010 року, про що Дружківським відділом РАЦС зроблений актовий запис за №253, підтверджується, що її батьком вказаний [PERSON]. Згідно з вимогами ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд вважає, що відповідач у змозі сплачувати аліменти, оскільки він працює, інших дітей, непрацездатних осіб на утриманні не має. Згідно зі ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на ІТЗ судового процесу в сумі 120 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, в якому вказала, що вона проживає в квартирі №1, яка розташована в житловому будинку по пров. Кірпічному 3 в м. Пологи з 23.09.1997року , що підтверджується записом домової книги на даний житловий будинок та довідкою Голови квартального комітету №57 від 06.06.2011року. Згідно даних органу державної реєстрації прав власності на нерухоме майно КП «Імпульс» Пологівської районної ради житловий будинок за адресою: Запорізька область м. Пологи, пров. Кірпічний, 3 зареєстрований за ВАТ «Пологівський завод будматеріалів» на підставі реєстраційного посвідчення від 23.06.1980року виданого на підставі рішення виконкому Пологівської міської ради народних депутатів від 27.05.1980 №101. 14 листопада 2005 року ВАТ « Пологівський завод будівельних матеріалів» припинило діяльність в звязку з банкрутством. Зазначений житловий будинок до 2005 року не був переданий до Пологівської міської ради. З часу вселення в квартиру [ADDRESS], позивач відкрито та безперешкодно користується даною квартирою та Ѕ частиною сараю літ. «Б» , проводе капітальні і поточні ремонти, та до теперішнього часу доглядає за квартирою, сараєм і користується ними. Прохає суд визнати за нею право власності на зазначений житловий будинок за набувальною давністю. В судовому засіданні позивач обґрунтувавши суду мотиви предявлення позову, повністю підтримала свої позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує, мотиви його предявлення не оспорює. Суд заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 344 ЦК України, особа яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Відповідно до ч.2 ст. 344 ЦК України особа, яка заявляє про давність володіння може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем вона є. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. На підставі викладеного, ст. 328, 344, 392, ЦК України,

Outcome: approved