Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-28 00:00:00

В липні 2011 року Охтирський міжрайонний прокурор звернувся до суду з вищеозначеним позовом, посилаючись на те, що в порушення вимог чинного земельного законодавства [PERSON] було передано у власність земельна ділянка із земель історико-культурного призначення, яка не підлягала розпаюванню і приватизації із земель колишнього САТЗТ ім. Петровського, але під час проведення перевірки Охтирською міжрайонною прокуратуру в порядку нагляду за додержанням та застосуванням законів було встановлено, що 21.07.2005 року розпорядженням голови Охтирської РДА передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Пологівської сільської ради площею 3,0757 га і на підставі вказаного розпорядження було виданий 06.04.2007 року [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку. 19.07.1994 року Розпорядженням Представника Президента України затверджений державний реєстр памяток археології області, яким передбачено, що курганний могильник під № 408 є памяткою археології Сумської області і даний курганний могильник розташований на земельній ділянці належної [PERSON] Прохає визнати державний акт серії ЯД № 180993 на право приватної власності на землю виданий [PERSON] незаконним та зобовязати відповідача звільнити незаконно зайняту земельну ділянку площею 3, 0757 га і повернути земельну ділянку Пологівськії сільській раді. В уточненій позовній заяві прохає визнати частково недійсним вказаного вище державного акту в частині 0,1122 га і зобовязати звільнити земельну ділянку площею 0, 1122 га. В судовому засіданні прокурор свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник Пологівської сільської ради в судове засідання не з*явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Представник Охтирської районної держадміністрації в судовому засіданні з позовом згоден. Відповідач в судовому засіданні з позовом не згоден, вказуючи, що дана земельна ділянка була надана відповідно вимог чинного законодавства, та його вини не існує. Представник 3-ої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Вислухавши пояснення сторін, 3-х особу, покази, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що Розпорядженням Представника Президента України в Сумській області Про державний реєстр памяток археології областівід 19 липня 1994 року № 227 було затверджено реєстр виявлених і обстежених памяток археології місцевого значення і зобовязано райдержадміністрації та виконкоми місцевих [PERSON] забезпечити їх схоронність. Зокрема, до цього державного реєстру за порядковим номером 408 було внесено курганний могильник, який розташований на східній околиці м. Охтирка, 0,6 км праворуч автодороги Охтирка- Велика Писарівка на землях сільськогосподарського призначення Пологівської сільської ради Охтирського району Сумської області. У відділі Держкомзему України в Сумській області малась технічна документація і схіми, на яких було чітко визначено межі курганного могильника. Розпорядженням голови Охтирської райдержадміністрації від 21.07.2005 року за № 390 надано про передачу громадянам у власність земельних часток (паїв) на території Пологівської сільської ради передана у власність земельні ділянки (паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Пологівської сільської ради із земель колишнього САТЗТ ім. Петровського [PERSON] загальною площею 3,6064 га на підставі сертифікату серії СМ № 0176157). На підставі вказаного розпорядження Охтирським районним відділом земельних ресурсів 06.04.2007 року [PERSON] видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 3,0757 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Пологівської сільської ради, серії ЯД № 180993. Згідно рішення Пологівської сільської ради Охтирського району Сумської області 16-ої сесії 23-го скликання рішенням від 12 вересня 2000 року про виділення в натурі (на місцевості) земельних часток (паїв) та надання дозволу на виготовлення технічної документації по видачі державних актів на право приватної власності на землю виділено в натурі громадянам земельні паї із розпайованих земель АПО ім. Петровського згідно матеріалів групування власників сертифікатів в окремі групи і закріплення за ними масивів розпайованих земель. У звіті про археологічні розвідки для зводу памяток історії та культури Українина території Охтирського району Сумської області у 2003 р. при Міністерстві культури і мистецтва України, Управління культури Сумської області, облдержадміністрації, Міністерства освіти і науки України, Сумського державного педагогічного університету відображено курганний могильник в м. Охтирка, Пологівська сільська рада. Висновком судової експертизи НДЕКЦ УМВС України в Сумській області № 400 від 04.08.2011 року, проведеної по кримінальній справі, яка порушена Охтирським міжрайонним прокурором за фактом вчинення службовими особами Охтирського районного відділу земельних ресурсів під час надання у приватну власність земель на території Пологівської сільської ради злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, встановлено наступне:курганний могильник 11-1 тис. до н.є., розташований на території Пологівської сільської ради Охтирського району Сумської області є памяткою археології місцевого значення та схемою розташування курганного могильника його площа складає 0,1122 га і розташований на земельній ділянці, яка належить на праві приватної власності відповідачу. Вищезгадане розпорядження представника Президента України від 19 липня 1994 року за № 227 було спрямоване на виконання постанови КМУ від 14 березня 1992 року № 131, якою регіональні органи державної влади зобовязувалися завершити роботу по документуванню памяток історії і культури. Під час внесення вказаної памятки археології до державного реєстру, у звязку з прийняттям Основ законодавства України про культуру постановою Кабінету Міністрів України від 04 травня 1993 року № 325 були визнані такими, що втратили чинність Положення про охорону памятників культури, затверджене постановою [PERSON] Міністрів УРСР від 30 грудня 1948 року № 3076 і постанова [PERSON] Міністрів УРСР Про затвердження Інструкції про порядок обліку, реєстрації та утримання археологічних і історичних памятників на території Української РСРвід 17 квітня 1950 року № 982, якими регулювався порядок реєстрації та охорони, зокрема, памятників археології. [PERSON] Міністрів УРСР Про затвердження списку памятників мистецтва, історії та археології Української РСРвід 21 липня 1965 року № 711, як і чинна постанова Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2009 року № 928, стосується лише памяток національного (республіканського) значення. Закони України Про охорону культурної спадщинивід 08 червня 2000 року і Про охорону археологічної спадщинивід 18 березня 2004 року та постанова Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2001 року № 1760, що визначають підстави і порядок визначення категорії памяток та внесення їх до Державного реєстру набули чинності лише на час розробки технічної документації та виготовлення і видачі державних актів. Пунктом б) ст. 53, 150 ЗК України кургани віднесено до земель історійко-культурного призначення, тобто до особливо цінних земель, які згідно п. г) ч. 4 ст.84 ЗК України та ч.4 ст. 17 Закону України Про охорону культурної спадщини перебувають у державній власності та не можуть передаватися у приватну власність. Згідно з вимогами пункту г) ч.3 ст. 152, ст. 155 ЗК України захист прав на земельні ділянки здійснюються шляхом визнання недійсним рішень органів виконавчої влади. У разі надання цим органом акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Таким чином, достовірно знаючи про наявність на землях Пологівської сільської ради курганного могильника і маючи схеми його місця розташування, державні установи: проектний інститут, відділ Держкомзему і районна державна адміністрація, не вправі були виготовляти та затверджувати відповідну технічну документацію, приймати рішення по передачі цих земель у власність відповідача та виготовляти та видавати йому державний акт про право приватної власності на землю у частині земельної ділянки розміром 0,1122 га. Та обставина, що уповноважені державні органи не вжили належних заходів щодо надання відповідно до прийнятого в подальшому законодавства необхідної облікової документації, вилучення цих земель з категорії сільськогосподарських і їх внесення до новоствореного реєстру та охорони, не свідчить про законність передачі відповідачу у власність земель історико- культурного призначення. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved