overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

01 листопад 2011 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що після смерті 30 листопада 2010 року сина [PERSON] відкрилась спадщина на належний йому обєкт незвершеного будівництва фундамент житлового будинку по вул. Красна в с. Сошичне Камінь-Каширського району. Вона, як спадкоємець першої черги за законом, вважає себе власником будівельних матеріалів за вищезазначеною адресою. Просить визнати за нею право власності на вищевказаний обєкт незавершеного будівництва. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала повністю з підстав зазначених у позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач проти позову не заперечив і просить справу розглянути без участі його представника, про що подав відповідну заяву. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги є підставними і підлягають до задоволення. Судом установлено та стверджено свідоцтвами про народження (а.с. 5), про смерть (а.с. 6), що 30 листопада 2010 року після смерті сина позивачки [PERSON], відповідно до ст. ст. 1220, 1221 ЦК України, відкрилась спадщина на належне йому незавершене будівництво житлового будинку по вул. Красна, в с. Сошичне Камінь-Каширського району Волинської області, Належність вказаного будівництва покійному стверджено довідками Сошичненської сільської ради Камінь-Каширського району № 1539 №1540 від 04.07.2011 року (а.с. 8, 9) та архівним витягом з рішення Сошичненської сільської ради № 15/5 від 25 березня 1994 року (а.с. 16). Позивачка, як спадкоємець першої черги за законом у відповідності до ст. 1261 ЦК України, шляхом подачі заяви нотаріусу заяви про прийняття спадщини, згідно ст. 1269 ч. 1 цього Кодексу, прийняла спадщину. Інших спадкоємців першої черги немає. Відповідно до ст. 331 ч. 3 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно ст. 1216 ЦК являє собою перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Зважаючи на встановлені судом обставини, позивачку слід визнати власником незавершеного будівництва житлового будинку. З відповідача суд судових витрат не стягує, оскільки позов ним не оспорюється.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

У жовтні 2011 р. заявники звернулися до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що 10.02.1994 р. їхня сімя отримала свідоцтво про право власності на житло, а саме квартиру [ADDRESS]. В свідоцтві про право власності допущено орфографічні помилки в написанні прізвища Слинькова, замість Сліньковаі [PERSON], замість Сліньков. При зверненні до Каховської міської нотаріальної контори з метою оформлення договору купівлі-продажу їм було відмовлено, в звязку з допущеними в свідоцтві про право власності на житло орфографічними помилками в їхніх прізвищах. У відділі приватизації Каховської міської ради виправити помилки не мають можливості, тому змушені звертатися до суду з відповідною заявою. Просили встановити факт належності правовстановлюючого документу від 10.02.1994 р., оскільки вони не можуть продати квартиру. В судовому засіданні заявники на заявлених вимогах наполягали. Представник зацікавленої особи до суду не зявився, надав до суду заяву, в якій не запере-чував проти задоволення заяви, справу просив розглядати у його відсутності (а.с.16). Свідок [PERSON], яка є сусідкою заявників, суду повідомила, що досить давно знає сімю [PERSON], чула від них самих і бачила, що в свідоцтві про право власності на житло було допущено орфографічну помилку щодо їхнього прізвища, яке насправді Сліньков, а не Слиньков, як зазначено в документі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення заявників, свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 10.02.1994 р. відділом приватизації Каховської міської ради було видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] на імя [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.8). Однак замість прізвища Сліньков та Сліньковазаписано [PERSON], Слиньковачерез українську и. Факт помилкового запису прізвищ заявників підтверджується їхніми паспортними даними, в яких прізвище заявника записано Сліньков, (а.с.12), прізвище заявниці записано Слінькова, через укр. і(а.с.14), що є вірним. Беручи до уваги, що всі анкетні дані в наведених документах, крім вказаних розбіжностей, співпадають, суд вважає, що вимоги заявника слід задовольнити. У відповідності до ч.1, п.6, ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви і має всі підстави для задоволення заявлених вимог, оскільки встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявників юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

[PERSON] звернувся з вимогою про стягнення з відповідача належної позивачу і не виплаченої заробітної плати при звільненні у розмірі 6947грн. 90коп. Сторони в судове засідання надали заяви про слухання справи за їх відсутності, позивач на позові наполягає, представник відповідача проти задоволення позову не заперечує. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії трудової книжки серії АА № 551850 [PERSON] згідно до наказу № 14-к від 09.02.2007р. прийнятий на посаду механіка КП Житловик Свєтлово, наказом № 49-к від 30.05.2011р. переведений водієм , наказом № 138-к від 06.10.2011р. звільнений за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпПУ. Станом на 01.10.2011р. заборгованість по заробітній платі КП Житловик Свєтловоперед [PERSON] складає 6947,90грн., згідно до довідки КП Житловик Свєтлововід 06.10.2011р. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата ( ст. 115 ч.1 КЗпПУ). Відповідно до ст. 116 ч.1 КЗпПУ , при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадяться в день звільнення. Сумнівів у зібраних доказах не виникає. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, воно підлягає стягненню з відповідача на користь держави на підставі ст. 88 ч. 2ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, вказавши, що відповідач являється її батьком і до досягнення нею повноліття сплачував аліменти на її утримання. На сьогодні вона досягла повноліття, проте навчається на першому курсі фізико-математичного факультету Кам'янець-Подільського ноціонального університету ім. Івана Огієнка на денній формі навчання, а тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, оскільки мама не в змозі самостійно забезпечити її навчання, а відповідач допомоги не надає, хоча має таку можливість. Тому позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімуму, починаючи з 16.11.2011 року і до закінчення навчання. В судове засідання позивачка не зявилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, позов просила задоволити і справу розглядати у її відсутності. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Вивчивши матеріали справи в цілому, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії ІІІ-БВ № 406134 відповідач, [PERSON], являється батьком позивачки, [PERSON], [INFO]. Позивачка досягла повноліття, проте навчається на першому курсі на фізико-математичного факультету Кам'янець-Подільського ноціонального університету ім. Івана Огієнка на денній формі навчання. Навчається за власні кошти, стипендія не нараховується, що підтверджується довідкою № 561 від 21 жовтня 2011 року, виданою Кам'янець-Подільським ноціональним університетом ім. Івана Огієнка. Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За наведених обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 2001 року . Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1\\4 частини щомісяця з усіх видів заробітку до повноліття сина. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Пояснила, що неповнолітній Богдан проживає та знаходиться на утриманні матері. Відповідач працює і має можливість допомагати матеріально утримувати сина. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що має нерегулярний, мінливий дохід. Крім того, допомагає своїм непрацездатним матері та бабусі, щомісяця сплачує кредит близько 500 доларів, має у власності квартиру в м. Харкові, в якій проживає і будинок в іншому місті, має скрутне матеріальне становище. Просив позов задовольнити частково і стягувати з нього аліменти в твердій грошовій сумі 512 гривень щомісяця. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає ,що позов підлягає задоволенню. Сторони по справі мають неповнолітнього сина [PERSON] , який знаходиться на утриманні позивачки. Сторони в справі є батьками неповнолітнього сина, зобов'язані його утримувати. Згідно ст.. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.. Згідно ст.. 181 СК України за рішення суду кошти на утримання дитини (аліменти0 присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач працездатний, працює, має у власності квартиру і будинок, матеріально забезпечений, має можливість виплачувати аліменти, а тому суд задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

У вересні 2011 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона 10.01.1998 року зареєструвала свій шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, доньку Катерину, [INFO], і сина Андрія, [INFO], які проживають разом з нею і перебуває на її повному утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок несумісності характерів, за час їхнього проживання зрозуміли, що зникло почуття любові. Подружні відносини не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння, втрати інтересу до спільного життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Шлюб носить формальний характер і сімя розпалася. Спору про місце проживання дітей і поділ майна немає. Просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка на заявлених вимогах наполягала, просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні з позовними вимогами погодився, не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторони по справі дійсно з 10.01.1998 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.5), від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, доньку Катерину, [INFO], і сина Андрія, [INFO], в свідоцтві про народження яких відповідач вказаний батьком (а.с.6,7). Однак подальше їхнє сумісне проживання неможливо, внаслідок втрати інтересу один до одного. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і належний до задоволення, оскільки шлюбні відносини не підтримуються, подружжю не вдалося створити дружню та стійку сімю. Сварки та суперечки призвели до втрати почуття кохання та поваги, внаслідок чого, між сторонами склалися неприязні відносини, примиритися вони не бажають. За вказаних обставин подальше сумісне проживання та збереження шлюбу є недоцільним у звязку з розпадом сімї, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

У вересні 2011 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона з 10.01.1998 року зареєструвала свій шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, доньку [PERSON], [INFO], і сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею і перебуває на її повному утриманні. Відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги не надає, аліменти за іншими виконавчими листами не сплачує, на його утриманні ніхто не перебуває. Домовленості щодо утримання дітей між ними не досягнуто. Просила суд стягнути з нього аліменти на утримання дітей. В судовому засіданні позивачка на заявлених вимогах наполягала, просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні з позовними вимогами погодився, не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторони дійсно з 10.01.1998 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.3), від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, доньку [PERSON], [INFO], і сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження яких відповідач вказаний батьком (а.с.4,5). Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги не надає. діти проживають разом з позивачкою (а.с.6). Суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідач не виконує передбаченого ст.180 СК України обов'язку батьків по утриманню своїх неповнолітніх дітей, за станом здоров'я і матеріальному становищу останній в змозі сплачувати аліменти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку, вказуючи, що 04 листопада 2005 року по договору купівлі- продажу він придбав будинок № 32, розташований по вул.Менжинського у м.Волноваха Донецької області. Під час оформлення договору купівлі продажу будинку він дізнався про те, що право власності на земельну ділянку, призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд зареєстровано за відповідачем. Відповідач обіцяв згодом оформити договір відчуження земельної ділянки, але до теперішнього часу ухиляється від виконання обіцянки. Позивач вважає, що, придбавши право власності на будинок, набув право власності і на земельну ділянку, на якій він розташований, тому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку, розташовану по вул.Менжинського, 32 у м.Волноваха Донецької області та призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з*явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно договору купівлі- продажу земельної ділянки, укладеного 04.11.2005 року, [PERSON] продав в особисту власність [PERSON] жилий будинок під № 32, розташований по вул.Менжинського у м.Волноваха Донецької області. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно довідки № 561, виданої Волноваським БТІ 07.11.2011 року, будинок № 32 по вул.Менжинського у м.Волновасі Донецької області зареєстрований за [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Витягом відділу держкомзему у Волноваськомй районі Донецької області підтверджується право власності відповідача на земельну ділянку по вул.Менжинського, 32, у м.Волноваха Донецької області, призначеної для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд. Судом встановлено, що позивачеві на підставі договору купівлі- продажу, належить будинок під № 32 по вул.Менжинського у м.Волноваха Донецької області. Право власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок, зареєстровано за колишнім власником будинку- відповідачем, який ухиляється від укладення договору відчуження земельної ділянки на користь позивача, тому, на підставі ст.377 ЦК України, згідно якої до особи, яка придбала жилий будинок, переходить право власності на земельну ділянку, на якому він розташований, без зміни його цільового призначення, у розмірах, які встановлено договором, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі п.2 ч.10 ст. 80 ЦПК України підлягає стягненню з позивача на користь держави недоплачений позивачем судовий збір в сумі 488,54 грн. На підставі ст.ст.328, 377, 392 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

[PERSON] подав до Носівського районного суду позовну заяву про визнання права власності на 1/5 частини житлового будинку, розташованого в с. Степові Хутори Носівського району, вул. Гагаріна, 41. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 7 травня 2006 року померла його дружина [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з 1/5 частини вказаного житлового будинку. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Оскільки спадкодавець за життя не зареєструвала майнові права на 1/5 частини спірного будинку, то позивач не може оформити право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. Тому [PERSON] просив визнати за ним право власності на 1/5 частини житлового будинку судовим рішенням. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позов та пояснила, що [PERSON] є спадкоємцем за законом 1/5 частини спірного житлового будинку після смерті своєї дружини. Але через відсутність правовстановлюючих документів на будинок не може оформити право власності на майно через нотаріальну контору. У судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги. У судове засідання представник відповідача, Степовохутірської сільської ради Носівського району, не зявився. Голова сільської ради направив до суду заяву, у якій вказав, що визнає позовні вимоги [PERSON] та просить розглянути справу без участі представника відповідача. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в справі, суд приходить до наступного. Відповідно до положень абзацу 6 пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Відповідачі без застережень визнали позов в повному обсязі. Оцінивши представлені докази, суд приходить до висновку, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приймає визнання відповідачами позову та задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

[PERSON] подала до Носівського районного суду позовну заяву про визнання права на земельну частку (пай). Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 23 січня 2000 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай), розташовану на землях колишнього КСП ім. Щорса Носівського району. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла сину [PERSON]. [PERSON] спадщину після смерті матері прийняв фактично, що підтверджується довідкою Макіївської сільської ради Носівського району. 14 квітня 2003 року [PERSON] помер. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Позивач прийняла спадщину, подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0104774, виданий на імя [PERSON], втрачений. Видати дублікат сертифікату на імя померлої людини неможливо. Тому [PERSON] просила судовим рішенням визнати за нею право на земельну частку (пай) вартістю 40972 грн. 48 коп., що розташована на землях колишнього КСП ім. Щорса та належала [PERSON] на підставі сертифікату серії ЧН №0104774. У судовому засіданні позивач підтримала позов та пояснила, що її батько [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON] Сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий на імя [PERSON] втрачений, тому позивач не має змоги оформити право на земельну частку (пай). У судове засідання представник відповідача не зявився. Голова Макіївської сільської ради Носівського району направив до суду заяву, у якій вказав, що визнає позовні вимоги [PERSON] Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Відповідно до положень абзацу 6 пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року Про судове рішення у цивільній справі, за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Відповідач без застережень визнав позов в повному обсязі. Оцінивши представлені докази, суд приходить до висновку, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приймає визнання відповідачами позову та задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved