overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

У своїй заяві [PERSON] просить постановити рішення, яким оголосити померлою її невістку [PERSON], [INFO], уродженку [INFO], жительку с. Дуба Рожнятівського району Івано-Франківської області. В основі своєї заяви заявниця послалася на те, згідно рішення виконкому Дубівської сільської ради від 11.09.2001 р. призначена опікуном неповнолітнього [PERSON], [INFO], який є її онуком. Рішенням Рожнятівського районного суду від 15 серпня 2005 року [PERSON] позбавлено батьківських прав щодо сина [PERSON], [INFO]. Востаннє свою невістку вона бачила у вересні 1994 року, після чого та виїхала у Херсонську область і по даний час не повернулася. Більше ніякої звістки про неї вона не одержувала і відомостей про її місце перебування немає і з того часу ніяких відомостей ні від неї, ні від її матері не надходило. Рішенням Рожнятівського районного суду від 10 липня 2006 року [PERSON], [INFO], уродженку [INFO], жительку с.Дуба Рожнятівського району Івано-Франківської області визнано безвісно відсутньою. Початком безвісної відсутності [PERSON] вважати з 1 жовтня 1994 року. З того часу минуло більше трьох років, однак ніяких відомостей про місцеперебування її невістки [PERSON] до місця її постійного проживання с. Дуба Рожнятівського району так і не надійшло. Визнання [PERSON] безвісно відсутньою необхідно в інтересах дитини для призначення пенсії по втраті годувальника. У судове засідання заявниця не з'явилася, направила суду заяву, у якій просить справу розглянути у її відсутності, свою заяву підтримує повністю. Представники зацікавлених осіб проти задоволення заяви не заперечують, про що подали до суду власноручно написані заяви. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступного. Копією рішення Рожнятівського районного сдууд від 10 липня 2008 року (а.с.7) підтверджено, що [PERSON] /Закізянову/ [PERSON], [INFO], уродженку [INFO], жительку с.Дуба Рожнятівського району Івано-Франківської області визнано безвісно відсутньою. Копією рішення №45 виконкому Дубівської сільської ради від 11 вересня 2001 (а.с.8) підтверджено, що заявниця призначена опікуном неповнолітнього [PERSON], [INFO], який є її онуком Довідкою №153/02-24 від13.07.2011 року, виданою Дубівською сільською радою (а.с.5) підтверджено, що відомості про проживання [PERSON] /Закізянової/ [PERSON] в Дубівську сільську раду не надходили, відомостей про її місце проживання на території Дубівської сільської ради не має. Отже судом встановлено, що більше трьох років у заявниці нема відомостей про місце перебування її невістки . Відповідно до вимог ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Оскільки по місцю постійного проживання [PERSON] немає відомостей про місце її перебування на протязі більше трьох років, то її необхідно оголосити померлою. На підставі ст. 46 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

На підставі ст.ст.209 ч.З, 218 ч.І ЦПК України суд проголошує вступну та резолютивну частини судового рішення. Особи, які беруть участь у справі, повідомляються, що вони зможуть ознайомитися з повним рішенням суду після 18 вересня 2011 року в приміщенні Срібнянського райсуду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] і просить\~ суд\~ стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 800 грн. щомісячно, на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [INFO] до досягнення нею повноліття. Та стягнути з відповідача аліменти на її користь, на її утримання в розмірі 300 грн. щомісячно, до досягнення дочкою трирічного віку. У позовній заяві позивач посилається на те, що 25.06.2009 р. зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги своїй дитині та не приймає участі у вихованні сина, хоча його стан здоровя та матеріальне становище дозволяє йому надавати допомогу його дитині. Договору про сплату аліментів вони з відповідачем не укладали. В судовому засіданні позивач підтримує позовні вимоги про стягнення з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 800 грн. щомісячно з підстав викладених у позовній заяві. В судовому засіданні від позивача надійшла заява в якій вона відмовляється від стягнення з відповідача аліменти на її користь, на її утримання в розмірі 300 грн. щомісячно Відповідач позовні вимоги не визнає і заперечує проти розміру щомісячних аліментів на утримання дитини. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає частковому задоволенню наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, одним із способів виконання батьками обовязку утримувати дитину є стягнення коштів за рішенням суду. В судовому засіданні встановлено, що відповідач добровільно не надає допомоги на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [PERSON] народження, незважаючи на те, що його матеріальне становище та стан здоровя дозволяє йому надавати матеріальну допомогу його дитині. Оскільки відповідач не має постійного місця роботи, і отримує лише тимчасові заробітки суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання їхньої спільної малолітньої дитини в розмірі 500 гривень щомісяця.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Новомиколаївської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, третя особа: Гуляйпільська державна нотаріальна контора Запорізької області про продовження строку для прийняття спадщини, в якому вказала, що 22.08.2010 року помер її батько, [PERSON], свідоцтво про смерть серії 1-ЖС № 168856 від 23.08.2010 року, видане Новомиколаївською сільською радою Гуляйпільського району Запорізької області, після смерті якого, позивач, як спадкоємець у визначений законом строк не звернулась до Гуляйпільської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, так як були відсутні кошти для оформлення спадщини , знаходилась на лікуванні, як вказала позивач, з незалежних від неї причин вона пропустив строк для прийняття спадщини та прохає суд встановити їй додатковий строк, терміном 6 місяців для прийняття спадщини після смерті її батька, [PERSON], який помер 22.08.2010 року. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, та на їх задоволенні наполягає. Представник Новомиколаївської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, прохав розглянути справу в його відсутність. Представник Гуляйпільської державної нотаріальної контори надіслав суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечує, прохає справу розглянути в його відсутність, а також надав суду довідку, в якій зазначив, що спадкова справа після померлого, 22.08.2010 року, [PERSON] не заводилася, тому коло спадкоємців не відоме. Суд, вислухавши доводи позивача, вивчивши матеріали справи вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню так як, в судовому засіданні встановлено, що 22.08.2010 року помер батько позивача, [PERSON]. Так як позивач після смерті батька знаходилась на лікуванні, що підтверджується копією довдки КУ ЦКЛ №4 Заводського району, вона вчасно, а саме в шестимісячний строк, відповідно до ст. 1270 ЦК України не звернулась до Гуляйпільської державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про прийняття спадщини. Згідно повідомлення Гуляйпільської державної нотаріальної контори спадкова справа після померлого, 22.08.2010 р., [PERSON]. не заводилася, тому коло спадкоємців не відоме. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне надати позивачу додатковий строк для прийняття спадщини терміном на 6 місяців.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем зареєстрували шлюб 22 листопада 2003 року. Шлюб перший. Від шлюбу дітей не мають. Причиною розпаду сім'ї стало різні характери, різні погляди на життя, а також те що відповідач часто зловживає спиртними напоями, через що часто виникали непорозуміння. Все це спонукало до повного розриву їх відносин. Їх сім'я остаточно розпалася, а шлюб існує формально. Збереження шлюбу є неможливим. Просить шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] розірвати. У судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, підтвердивши обставини викладені в ньому.. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, дослідивши матеріали справи а також визнання відповідачем позову, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 листопада 2003 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб, який був зареєстрований Погорілівською сільською радою Заставнівського району Чернівецької області, за актовим записом №07. Від сумісного життя дітей не мають. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не пов'язані спільним побутом. Причиною розладу є непорозуміння, що виникали на ґрунті різних характерів та поглядів на життя. Як наслідок сторони не підтримують подружніх стосунків. На сьогоднішній день їх шлюб існує формально. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що сім я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

Позивач 08.08.2011 року звернулася до суду з позовом до ДП ВО «ЗНАМЯ» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні . В заяві вказав, що з 14.06.1967 року працював в ДП ВО «ЗНАМЯ» на посаді інженера-технолога. На підставі наказу № 71 від 04.10.2010 року він був звільнений у зв»язку із зміною істотних умов праці. При звільненні з ним не був проведений розрахунок по заробітній платі. Просив стягнути з ДП ВО «ЗНАМЯ» на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 6\~603,20 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник відповідача до суду не зявилася, надала суду заяву, в якій позов визнала , просила розглянути справу без її участі Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з з 14.06.1967 року працював в ДП ВО «ЗНАМЯ» на посаді інженера-технолога. На підставі наказу № 71 від 04.10.2010 року він був звільнений у зв»язку із зміною істотних умов праці. При звільненні з позивачем не був проведений повний розрахунок. Згідно довідки № 85 виданої 16.02.2011 року ДП ВО «ЗНАМЯ» заборгованість по заробітній платі [PERSON] складає 9\~828,10 грн. Середньомісячна заробітна плата складає 1320,64 грн. Сума заборгованості за п*ять місяців становить 6603,20 грн. Відповідно до ст. 116 КзпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст. 117 КзпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівниковійого середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

23.08.2011р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 30 січня 2009 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис Хе 18 було зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем. Дітей від шлюбу у них немає. Сімя позивачки та відповідача розпалася в 2009 році по тій причині, що відповідач скоїв злочин і був засуджений 02.11.2009 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ст. 187 ч. 2 КК України до 7 років позбавлення волі. З тих пір позивачка та відповідач не підтримують ніяких стосунків. В теперішній час у позивачки склалася інша сімя. На примирення позивачка не згодна, Шлюб між позивачкою та відповідачем носить формальний характер. Майнового спору між сторонами немає. Позивачка надала в судове засідання заяву в якій позов підтримує в повному обсязі, просила задовольнити його та слухати справу в її відсутність в звязку із знаходженням його за межами м. Первомайська Миколаївської області. Відповідач позов визнав в повному обсязі та просив справу розглядати без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з свідоцтва про одруження серії 1-ФП N° 071244, ЗО січня 2009 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 18 було зареєстровано шлюб між позивачкою та відповідачем. Судом встановлено, що дітей від шлюбу у них немає. Сімя позивачки та відповідача розпалася в 2009 році по тій причині, що відповідач скоїв злочин і був засуджений 02.11.2009 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ст. 187 ч. 2 КК України до 7 років позбавлення волі. З тих пір позивачка та відповідач не підтримують ніяких стосунків. В теперішній час у позивачки склалася інша сімя. На примирення позивачка не згодна, Шлюб між позивачкою та відповідачем носить формальний характер. Майнового спору між сторонами немає. На підставі вище викладеного суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки причини, що змусили позивачку наполягати на розірвання шлюбу є обґрунтованими, шлюб носить формальний характер, що в силу ст. 104, 105, 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

11.08.2011 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту того, що [PERSON], який помер 20.05.2005 року в с. Агафіївка Любашівського району Одеської області є його батьком. Даний факт необхідно йому встановити в звязку з оформленням спадщини, так як в свідоцтві про його народження його батьком вказаний [PERSON], а відповідно як в свідоцтві про народження так і в паспорті, по батькові записано, що він Федорович, так як всі батька називали [PERSON], а в дійсності він [PERSON], як і записано в свідоцтві про смерть. Заявник в судовому засіданні підтримав заяву та просив її задовольнити. [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, надали заяви з проханням слухати справу у їх відсутність, а заяву просять задовольнити. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Із копії державного акту на право власності на земельну ділянку ( а.с. 13 ) видно, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 5,67 га, розташована на території Агафіївської сільської ради масив №16 ділянка № 10 Любашівського району Одеської області, а копією свідоцтва про смерть ( а.с.7) підтверджено, що [PERSON] помер 20.05.2005 року в с. Агафіївка Любашівського району Одеської області. Із копії свідоцтва про народження заявника ( а.с.6) видно, що він народився 10.12.1964 року в с. Агафіївка Любашівського району Одеської області і його батьками являються [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи викладене, та те, що поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] підтверджено те, що спадкодавець дійсно являється батьком заявника, а також те, що зацікавлені особи також просять задовольнити заяву, крім того, із акту від 13.07.1997 року про передачу меж земельної ділянки в натурі [PERSON] в с. Агафіївка Любашівського району Одеської області ( а.с.11) то суд знаходить що в силу ст. 60 ЦПК України заява доведена і підлягає задоволенню відповідно до ст.ст. 256 ч.1п.1, 257, 259 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

У липні 20011року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про усунення від права спадкування за законом після смерті матері [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилалась на те, що 23 жовтня 2004 року її батько [PERSON], відповідач по справі, умисно спричинив її матері [PERSON] тяжкі тілесні ушкодження від яких остання померла 24.10.04 р. Вироком Барвінківського райсуду Харківської області від 06.06.05 р. [PERSON] було визнано винним та засуджено за ч.2 ст.121,71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі. Посилаючись на зазначене , а також на вимоги ч.1 ст.1224 ЦК України, просила усунути відповідача від права на спадкування за законом після смерті матері [PERSON] На розгляд справи позивачка не зявилась, просила розглянути справу без її участі, на задоволенні своїх позовних вимог наполягала. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує, що убачається з його заяви. Треті особи по справі [PERSON], [PERSON], та [PERSON] до суду не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно. З'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 24 жовтня 2004 року померла [PERSON], яка проживала у [INFO]. Відповідно до довідки Григорівської сільської ради Барвінківського району Харківської області на смерті [PERSON] з останньою разом проживали та були зареєстровані за вказаною адресю її чоловік- Бутенко О.В.. та її діти [PERSON], [PERSON], та [PERSON] Відповідно до вироку Барвінківського райсуду Харківської області від 06.06.05 р. [PERSON] було визнано винним у нанесенні [PERSON] тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть останньої, та суджено за ч.2 ст.121,71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі. \~ Відповідно до ч.1 ст.1224 ЦК України не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. Враховуючи зазначене позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 22 лютого 2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від даного шлюбу подружжя має малолітню дочку [PERSON], ЗО липня [INFO]. Протягом тривалого часу подружжя припинило подружні стосунки, поновлення яких позивачка не бажає, тому просить шлюб розірвати, так як він носить формальний характер. Позивачка позов підтримала із зазначених в позовній заяві підстав, просить шлюб розірвати, дочку залишити на її вихованні. Відповідач в судове засідання не зявився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Між сторонами існують сімейні правовідносини. Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції 22 лютого 2005 року, актовий запис №46 зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дошлюбне Марчук) [PERSON], [INFO] (а.с.11). Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], ЗО липня [INFO], яку суд вважає, необхідно залишити на виховання матері (а.с.5). Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, сімя розпалась, подружжя протягом тривалого часу разом не проживає, спільного господарства не ведуть, примирення сторони не бажають, тому суд приходить до висновку, що відповідно до ст.104 Сімейного кодексу Україні, шлюб підлягає розірванню в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулась в районний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що їх сімейне життя не склалось, оскільки вони з відповідачем різні за характером люди. На ґрунті цього в сімї постійно виникали сварки та суперечки, крім цього у їх стосунки постійно втручалася мати відповідача, в будинку якої вони проживали. З 2006 року вони проживають окремо і з цього часу їх сімя фактично розпалась. Вважає, що зберегти шлюб немає можливості. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, та будучи допитаною за правилами допиту свідків суду пояснила, що вони з відповідачем проживали у будинку його матері, яка постійно вмішувалась у їхні стосунки, зневажала її як дружину сина, обзивала її. При цьому чоловік підтримував думку своєї матері, також обзивав її. Крім того сімя чоловіка та сам він забороняв їй відвідувати своїх батьків. Таке життя їй стало нестерпним і тому з 2006 року вона залишила дім відповідача і проживає у своїх батьків разом із сином. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав пояснив, що на розірвання шлюбу не погоджується, так як бажає зберегти сімю. Як конкретно заходи він вживатиме для збереження сімї і відновлення подружніх відносин, навести не може. Пояснив також, що непорозуміння в сімї виникали через те, що він запідозрив дружину в зраді. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що шлюб між сторонами укладено 22 листопада 2003 року та зареєстровано у виконавчому комітеті Писарівської сільської ради Вінницького району, актовий запис №16 В подружжя народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Причиною розпаду сімї є відсутність взаєморозуміння між подружжям, їх неможливість самостійно зясувати стосунки між собою, досягти згоди з питань сімейного життя, в результаті чого з 2006 року подружжя проживає окремо один від одного і припинило шлюбні відносини. Зясувавши фактичні взаємини подружжя й дійсні причини позову, суд вважає, що спільне подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх неповнолітнього сина, що дає законні підстави для задоволення позову. На підставі ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved