Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.03.2008 року о 16 годині 10 хвилин на Дніпровському узвозі в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілем Хонда Сівік д\\н АА 21-96 АТ під керуванням водія [PERSON], та автомобілем Мерседес д\\н АІ 42-40 АХ під керуванням [PERSON] Дана ДТП сталася з вини відповідача [PERSON] В результаті ДТП було пошкоджено транспортні засоби, а позивачу завдано матеріальної та моральної шкоди. Так, в результаті ДТП був пошкоджений його автомобіль Мерседес і матеріальний збиток складає 51.804 грн. 97 коп., а також витрати на послуги експерта в сумі 600 грн., частина яких була відшкодована Страховою компанією в розмірі 30.000 грн. А тому залишок невідшкодованої суми складає 22.404 грн. 97 коп. Крім того, діями відповідача позивачу завдані моральні збитки, які він оцінює в 10.000 грн., що виражаються в тому, що він протягом тривалого часу відчуває душевні страждання у зв"язку з пошкодженням автомобіля, займався підприємницькою діяльністю, що після пошкодження автомобіля стало неможливим, все це негативно вплинуло на відносини в його сім"ї, було порушено нормальний ритм життя, на даний час він вимушений багато часу витрачати на оформлення відповідних документів для відшкодування шкоди в примусовому порядку, оскільки відповідач не бажає відшкодувати її за власним бажанням. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь матеріальну шкоду в сумі 22.404 грн. 97 коп., моральну шкоду в розмірі 10.000 грн. та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі, а саме: стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 131.928 грн. 13 коп., що складається з матеріальних збитків, що становлять різницю між ринковою вартістю автомобіля та вартістю реалізації пошкодженого автомобіля та витрат на послуги експерта, моральну шкоду в розмірі 10.000 грн. та судові витрати по справі. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] - в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Пояснив, що позивачем в судовому засіданні не надано доказів того, що грошових коштів, отриманих від Страхової компанії, йому не вистачило для ремонту автомобіля. Також вважає, що автомобіль Мерседес був відремонтований позивачем, але цей факт він приховує. Сума, за яку автомобіль Мерседес було продано, не відповідає дійсній вартості цього автомобіля. Зазначив, що матеріальна шкода в розмірі, що вказаний в позові, не доведений жодними належними доказами, а тому підстав для його стягнення немає. Що стосується моральної шкоди, то представник відповідача зазначив, що завдання відповідачем позивачу моральної шкоди не було доведено в судовому засіданні належними доказами. На підставі викладеного представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити повністю. Представник відповідача Страхової компанії в судове засідання не з′явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмові документи та заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність представника відповідача, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.03.2008 року о 16 годині 10 хвилин на Дніпровському узвозі в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілем Хонда Сівік д\\н АА 21-96 АТ під керуванням водія [PERSON], та автомобілем Мерседес д\\н АІ 42-40 АХ під керуванням [PERSON] Постановою судді Печерського районного суду м. Києва від 03.04.2008 року відповідача [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України (а.с.28). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вказана ДТП сталася з вини водія [PERSON], який допустив порушення вимог Правил дорожнього руху. Даний факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні та був підтверджений письмовими доказами. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль Мерседес, що належав на праві власності позивачу [PERSON] На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована в Страховій компанії "Оранта", що підтверджується відповідним Полісом від 13.04.2007 року (а.с.42). Після прийняття судом постанови про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON], Страхова компанія "Оранта" відшкодувала позивачу [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 30.000 грн., відповідно до умов Договору та діючого законодавства. Виплата страхового відшкодування була проведена Страховою компанією на підставі [PERSON] автотоварознавчого дослідження № 8\\4 від 18.04.2008 року, проведеного "ПП [PERSON]О." (а.с.7-10). Відповідно до даного [PERSON] розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Мерседес, складає 51.804 грн. 97 коп. Після сплаченого Страховою компанією страхового відшкодування в розмірі 30.000 грн., залишилась невідшкодованою сума шкоди в розмірі 21.804 грн. 97 коп. та витрати на послуги експерта в сумі 600 грн. (а.с.27). В своїх уточнених позовних вимогах позивач просить суд відшкодувати йому матеріальну шкоду в розмірі 131.328 грн. 13 коп., що складається з різниці між ринковою вартістю непошкодженого автомобіля, що була визначена в [PERSON] (131.338 грн.), та вартістю реалізації пошкодженого автомобіля (10 грн.). Так, судом встановлено, що автомобіль Мерседес був проданий позивачем 09.12.2009 року за 10 грн., що підтверджується біржовим контрактом (а.с.81-82). Згідно із вимогами ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв"язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовується в повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров"ю або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об′єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов"язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Зважаючи на те, що страхове відшкодування позивачу було виплачено, виходячи з розміру шкоди, визначеної в [PERSON] від 18.04.2008 року, суд вважає, що саме цей [PERSON] необхідно брати до уваги, визначаючи розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу. Що стосується стягнення шкоди, виходячи з різниці між ринковою вартістю автомобіля та ціною, за яку він був проданий, то суд вважає дані вимоги необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки шкода, що підлягає відшкодуванню, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом також не приймаються до уваги заперечення представника відповідача щодо того, що шкоду необхідно визначати, виходячи з реальних витрат на ремонт автомобіля, проведений позивачем. Але слід зазначити, що доказів того, що позивачем було здійснено ремонт автомобіля, суду надано не було, а тому суд виходить із розміру шкоди, визначеної в [PERSON] спеціаліста. Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов"язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню шкода в розмірі 21.804 грн. 97 коп. та витрати на послуги експерта в сумі 600 грн. Що стосується позовних вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, то судом встановлено наступне. Згідно із вимогами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім"ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв"язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішення, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Частиною 1 статті 1168 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров"я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Як встановлено судом, внаслідок вищевказаної ДТП позивачу [PERSON] завдана моральна шкода, що виразилася в тому, що він втратив транспортний засіб, що був для нього засобом праці, оскільки він є приватним підприємцем, внаслідок чого втратив постійний дохід, що негативно вплинуло на його ритм життя, відносини в сім"ї, вимушений був тривалий час витрачати на вирішення питання відшкодування завданої шкоди, але разом з тим суд вважає, що розмір моральної шкоди є завищеним і становить 1.000 грн., які і підлягають стягненню на користь позивача з відповідача [PERSON] Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 232 грн. 50 коп. за відшкодування матеріальної та моральної шкоди, та по сплаті інформаційно-технічних послуг в сумі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial