Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-05 00:00:00

В січня 2012 року до суду звернулась позивачка з позовом до [PERSON] та [PERSON] про зобовязання поручителя вчинити дії. В подальшому уточнила свої позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку 150\~000 грн. боргу за договором позики, перевести на неї заставлені майнові права, які належать відповідачу [PERSON] за викупленими нею майновими сертифікатами та визнати за нею право власності на ці майнові сертифікати. В обґрунтування позову зазначає, що між нею та [PERSON] було укладено договір позики на суму 150000 грн. з поверненням позики 01.09.2011 р.. На забезпечення виконання зобовязань за договором позики було укладено договір поруки, де поручителем виступив відповідач [PERSON] та договір застави майнових прав. Позивач посилаючись на те, що оскільки відповідачі в добровільному порядку взяті на себе зобовязання по договорам позики та поруки не виконали, просить суд позов задовольнити. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов не визнав та просить суд у його задоволенні відмовити. Відповідач [PERSON] позов визнала частково, а саме в частині переведення за договором застави на користь позивача майнових прав, що належать їй за майновими сертифікатами, оскільки повернути борг за договором позики вона не має можливості. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку суд приходить до наступного. Згідно \~ст. 1047 ЦК України, \~договір позики укладається у письмовій формі, \~якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Установлено, що 26 червня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики на суму 150\~000 грн. з поверненням зазначеної суми в строк до 01.09.2011 року. На забезпечення виконання зобовязань за договором позики, 26.06.2008 р. було укладено договір поруки де поручителем виступив [PERSON] та 14.09.2009 р. договір застави майнових прав, які належать [PERSON] за викупленими нею майновими сертифікатами. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно до ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, \~заставою, притриманням, завдатком. Як було вже вищезазначено, на забезпечення виконання зобовязань за договором позики, 14.09.2009 р. було укладено договір застави майнових прав за сертифікатами серії ХМСК №002091, ХМСК №002092, ХМСК №006966, ХМСК №006970, ХМСК № 002035, ХМСК №005908, ХМСК №002004, ХМСК № 002097, ХМСК № 002164, ХМСК № 006981, ХМСК №002086, ХМСК № 002087, ХМСК № 005914, ХМСК № 005969, ХМСК № 002118, ХМСК № 002062, ХМСК № 002061, ХМСК № 005959, ХМСК № 002166, ХМСК № 002057, ХМСК № 005999, ХМСК № 002028, ХМСК № 002153, ХМСК № 006973, ХМСК № 002148, ХМСК № 002026, ХМСК № 005940, ХМСК №005913, ХМСК № 002089, ХМСК № 002066, ХМСК №002098, ХМСК № 002168, ХМСК № 002016, ХМСК № 002114, ХМСК № 011868, ХМСК № 006984, ХМСК № 002051, ХМСК № 002082, ХМСК № 002112, ХМСК № 002122, ХМСК № 002132, ХМСК № 002150, ХМСК № 005951, ХМСК № 002041, ХМСК № 002029, ХМСК № 002036, ХМСК № 005962, ХМСК № 002139, ХМСК № 002037, ХМСК № 002079, ХМСК № 002154, ХМСК № 002080, ХМСК № 002067, ХМСК № 002043, ХМСК № 002162, ХМСК № 002068, ХМСК № 002136, ХМСК № 005951, ХМСК № 002005, ХМСК № 005972, ХМСК № 002143, ХМСК № 002167, ХМСК № 005965, ХМСК № 002137, ХМСК № 002040, ХМСК № 005933, ХМСК № 005939, ХМСК № 002042, ХМСК № 002065, ХМСК № 002050, ХМСК № 002063, ХМСК № 006980, ХМСК № 005994, ХМСК № 002055, ХМСК № 002056, ХМСК № 006965, ХМСК № 005967, ХМСК № 002116, ХМСК № 002120, ХМСК № 002127, ХМСК № 002096, ХМСК № 002095, ХМСК№ 002107, ХМСК № 002019, ХМСК № 002020, ХМСК № 002106, ХМСК № 002145, ХМСК № 002102, ХМСК № 002101, ХМСК № 005970, ХМСК № 005949, ХМСК № 002102, ХМСК № 005950, ХМСК № 002104, ХМСК № 005950, ХМСК № 005927, ХМСК № 002030, ХМСК № 006967, ХМСК № 005942, ХМСК № 002083, ХМСК № 006968, ХМСК № 002084, ХМСК № 002047, ХМСК № 002046, ХМСК № 005958, ХМСК № 002125, ХМСК № 002059, ХМСК № 002126, ХМСК № 002025, ХМСК № 006983, ХМСК № 002024, ХМСК № 005954, ХМСК № 002039, ХМСК № 005919, ХМСК № 005920, ХМСК № 005996, ХМСК № 005995, ХМСК № 002169, які згідно п. 4 Договорів купівлі-продажу права на майнові частки та рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25.06.2010 року, яке залишено в силі ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 18.11.2010 року належать на праві власності відповідачу [PERSON]. У відповідності до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про заставу» предметом застави можуть бути майно та майнові права. Відповідно до ст. 23. Закону при заставі майнових прав реалізація предмета застави провадиться шляхом уступки заставодавцем заставодержателю вимоги, що випливає із заставленого права. Заставодержатель набуває право вимагати в судовому порядку переводу на нього заставленого права в момент виникнення права звернення стягнення на предмет застави. Згідно п.9 Договору застави у разі неналежного виконання (несвоєчасне повернення суми за договором позики) заставодавцем умов договору позики,заставоутримувач має право в судовому порядку перевести на себе майнові права заставодавця. У встановлений договорами та законом термін, відповідачі взяті на себе зобовязання не виконали, заходів направлених на погашення боргу не приймали. \~ \~ Таким чином, безпідставне невиконання відповідачами своїх договірних зобовязань, порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані як позика. Суд не погоджується з доводами позивача, що в звязку з тим, що відповідачами порушено договірні зобовязання, з них потрібно стягнути на її користь борг та перевести майнові права, оскільки стягнення боргу за договором позики одночасно з переведенням заставлених майнових прав є стягненням в подвійному розмірі, що є недопустимим, тому в рахунок стягнення заборгованості за договором позики в розмірі \~150\~000 грн., необхідно перевести на позивача заставлені майнові права, які належать відповідачу [PERSON] за майновими сертифікатами та визнати за позивачем право власності на них. Також суд вважає, у відповідності до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідачів понесені позивачем судові витрати.

Outcome: partial