Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-31 00:00:00

Позивачка звернулась до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог, вона посилається на те, що разом з відповідачем вони проживали з жовтня 2008 року по вересень 2011 рік, без реєстрації шлюбу. 16 січня 2011 року у них народився син [PERSON], який проживає з матірю та перебуває на її утриманні. Позивачка просить стягнути аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/відповідача, посилаючись на те, що він, являючись батьком дитини, не бере участі в її вихованні, добровільно не надає матеріальну допомогу на її утримання. Окрім того, позивачка просить стягнути аліменти на її користь на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача до досягнення сином трьох років, посилаючись на те, що вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення ним трирічного віку та перебуває в скрутному матеріальному становищі, тому потребує матеріальної допомоги з боку батька дитини, яку відповідач добровільно не надає. Позивачка в судове засідання не зявилась. Надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Просить стягнути аліменти на її утримання до досягнення дитини трирічного віку у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку /доходу/відповідача. Відповідач в судове засідання не зявився. Надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов визнав. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 91 ч.2 Сімейного Кодексу України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частини 2-4 статті 84 та ст.ст. 86 і 89 цього кодексу. Відповідно до ч.ч.2,4 ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того вона працює і незалежно від її матеріального положення за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України /СК України/ батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду засоби на утримання дитини /аліменти/ присуджуються в частині від доходу батька або в твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 ч.1 СК України: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1/ стан здоровя та матеріальне положення дитини; 2/ стан здоровя та матеріальне положення платника аліментів; 3/ наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4/ інші обставини, які мають значення. ч.2 мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України. Згідно ст.183 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуватимуться аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку /доходу/ матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення старшою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття старшою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються з вирахуванням тієї рівної частини, що належала дитині, що досягла повноліття. Копія свідоцтва про народження дитини свідчить про те, що відповідач являється її батьком. З урахуванням всіх вивчених судом обставин, суд вважає, що відповідач має можливість та зобовязаний виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/ на неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття та на дружину в розмірі 1/6 частини, до досягнення сином трьох років. На підставі викладеного,

Outcome: approved