Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

В провадженні суду знаходиться вказана справа. Згідно ухвали суду від 18.10.2011 року первісний позов залишено без розгляду у звязку з повторною неявкою до суду позивача за первісним позовом та його представника. Позивач за зустрічним позовом просить визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS], спільно набутою за час шлюбу з [PERSON]. У судовому засіданні позивач та представника позивача за зустрічним позовом змінені позовні вимоги підтримали, суду пояснили, що квартира придбана в шлюбі, шлюб розірвано в 2005 році, однак подружжя після розірвання шлюбу продовжувало проживати разом як чоловік та жінка, що встановлено рішенням суду. Просять позов задовольнити. Відповідачі за зустрічним позовом їх представники в судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню на таких підставах. Встановленим в судовому засіданні обставинам відповідають правовідносини, що регулюються СК, ЦК України. [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі з 03.11.1989 року, що підтверджено паспортними даними. Відповідно до розпорядження органу приватизації від 06.02.1996 року [PERSON] приватизована однокімнатна квартира [ADDRESS]. Згідно договору міни від 16.02.1996 року, однокімнатна квартира [ADDRESS] обміняна [PERSON] на двокімнатну квартиру [ADDRESS], яка є предметом даного спору. Договір міни здійснено в період шлюбу [PERSON] та [PERSON]. Таким чином двокімнатна квартира [ADDRESS], є спільною сумісною власністю подружжя, бо набута в період шлюбу. Згідно рішення суду від 17.01.2005 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Свідоцтво про розірвання шлюбу жодна з сторін не оформила, в книзі реєстрації актів цивільного стану запис про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] відсутній. 31.01.2007 року [PERSON] помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть. Рішенням суду від 22.10.2008 року встановлено факт проживання однією сімєю [PERSON] та [PERSON] без шлюбу з веденням спільного господарства у період з 19.02.2005 року по 31.01.2007 року як чоловіка та дружини. В силу ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що однин з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст. 61 СК України, обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обігу. Майно яке зазначено позивачем в позові з цивільного обігу не виключено. Відповідно до ст. 69 СК України, дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина та чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. В силу ст. 67 СК України, дружина, чоловік мають право укласти з іншою особою договір купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання (догляду), застави щодо своєї частки у праві спільної сумісної власності подружжя лише після її визначення та виділу в натурі або визначення порядку користування майном. Згідно ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В силу ст. 72 СК України, позовна давність не застосовується до вимог про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, якщо шлюб між ними не розірвано; до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність в три роки. В порядку ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. В судовому засіданні встановлено, що після розірвання шлюбу подружжя продовжили проживати однією сімєю, мали у власності спільне майно спірну квартиру, що була набута ними у шлюбі. Після подачі первісного позову позивачем [PERSON] про визнання права на спадкове майно, відповідач за первісним позовом [PERSON] була позбавлена можливості своєчасно звернутися до суду з зустрічним позовом щодо предмета спору, що встановлено ухвалою суду апеляційної інстанції від 22.12.2008 року (а.с. 45 т.2), тому строки позовної давності щодо поділу майна подружжя позивачем за зустрічним позовом [PERSON] - не пропущені. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що спірна квартира [ADDRESS] - є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON], частки подружжя в спільній вказаній квартирі рівні по ? частині кожному з подружжя.

Outcome: approved