Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-29 00:00:00

14 вересня 2007 року [PERSON] звернулася до Зміївського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Зміївська міська рада Харківської області про усунення перешкод у користуванні власністю. Після цього, позивач неодноразово уточнювала позовні вимоги. 31 жовтня 2011 року [PERSON] звернулася до суду з остаточно уточненою позовною заявою до [PERSON], [PERSON], Зміївської міської ради Харківської області, в якій вказала, що з 1966 року її батьки були власниками 3/5 частини будинку, розташованого за адресою Харківська обл., м. Зміїв, вул. Червоноармійська, 45, які [PERSON] пізніше успадкувала. 2/5 частини цього ж будинку належали [PERSON] Земельна ділянка, закріплена за вищевказаним домоволодінням, площею 2391 м2, знаходилася у спільному користуванні. Рішенням від 05 квітня 1974 року № 69 залишок, розміром 600 м2, було вилучено та передано [PERSON] під будівництво та експлуатацію житлового будинку. Цим же рішенням № 69 за 3/5 частини домоволодіння № 45 по вул. Червоноармійській в м. Змієві було закріплено земельну ділянку, площею 1434 м2, а частина земельної ділянки, згідно рішення від 05 квітня 1974 року № 70, була виділена [PERSON], зятю [PERSON], за умови облаштування окремого виходу на вулицю Червоноармійська через домоволодіння № 45, але дана умова не виконана до цього часу. З 1985 року [PERSON] стала власницею частини домоволодіння, яка раніше належала [PERSON], шляхом прийняття спадщини, а в 1999 році [PERSON] подарувала свою частину своєму синові [PERSON] [PERSON] ж [PERSON] є власницею домоволодіння № 45а по вул. Червоноармійська м. Змієва, збудованого за умови облаштування окремого виходу до квартири №1 домоволодіння № 45. [PERSON] у 2009 році було визнано померлим, його син [PERSON] прийняв спадщину після свого батька. Рішеннями Зміївської міської ради від 10 лютого 2000 року № 38 та № 40 [PERSON] було виділено земельну ділянку загальною площею 1400 м2.Рішенням виконавчого комітету Зміївської міської ради Харківської області від 26 травня 2000 року № 165, без скасування попередніх рішень № 38 та № 40, встановлено, що за 3/5 частини будинку по вул. Червоноармійській, 45 м. Змієва, який належить [PERSON], закріплено земельну ділянку площею 830 м2, за [PERSON] земельну ділянку площею 591 м2, а двір загального користування має площу 370 м2. Дане рішення було затверджено [PERSON] комісії по розподілу земельної ділянки. Таким чином, [PERSON] було незаконно, на її думку, позбавлено 570 м2 землі. З метою захисту своїх прав [PERSON] у 2006 році звернулася до Зміївського районного суду Харківської області із позовом про визнання рішення виконавчого комітету Зміївської міської ради Харківської області від 26 травня 2000 року № 165 протиправним та скасування його. 26 березня 2007 року постановою Зміївського районного суду позов по даній справі задоволено. Проте, судами апеляційної та касаційної інстанції дану постанову було скасовано. У 2010 році [PERSON] повторно звернулася до Зміївського районного суду із аналогічним адміністративними позовом щодо визнання протиправним та скасування рішення від 26 травня 2000 року № 165. 16 лютого 2011 року Зміївським районним судом було винесено ухвалу, якою - 2 - провадження по даній справі закрито у звязку із наявністю ухвал апеляційної та касаційної інстанції з того самого спору між тими самими сторонами, які набрали законної сили. Враховуючи вищевикладене, прийняттям Зміївською міською радою рішення від 26 травня 2000 року № 165 фактично узаконено невиконання [PERSON] та [PERSON] зобовязань щодо облаштування окремого виходу на вул. Червоноармійську з квартири №1 домоволодіння № 45 по вул. Червоноармійській м. Змієва Харківської області, що позбавляє [PERSON] можливості нормального проживання в належній їй частині домоволодіння та використання належної їй частини земельної ділянки. Отже, [PERSON] змушена звернутися до Зміївського районного суду із позовом, в якому просила визнати рішення виконавчого комітету Зміївської міської ради Харківської області від 26 травня 2000 року №165 протиправним та скасувати його, усунути перешкоди у її користуванні земельною ділянкою, шляхом зобов'язання [PERSON], [PERSON] облаштувати окремий вихід з 2/5 частини домоволодіння №45 по вул. Червоноармійській в м. Змієві на вул. Червоноармійську в м. Змієві Харківської області, заборонити [PERSON], [PERSON] прохід та проїзд по земельній ділянці площею 1400 м2, віднесеної до 3/5 частин домоволодіння № 45 по вул. Червоноармійській в м. Змієві, які належать [PERSON] на праві приватної власності. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 27 січня 2012 року у прийнятті уточненої позовної заяви [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Зміївської міської ради Харківської області в частині визнання рішення виконавчого комітету Зміївської міської ради Харківської області від 26 травня 2000 року №165 протиправним та скасувати його - відмовлено. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягаючи на тому, що рішенням виконкому Зміївської міськради №165 від 26.05.2000 року його довірительницю фактично було позбавлено права власності на 570 кв.м. землі, відповідно, в результаті прийняття вказаного рішення практично узаконено невиконання відповідачами зобовязань щодо облаштування окремого виходу на вул. Червоноармійську з кв. №1 домоволодіння№45, що позбавляє позивача можливості нормального проживання в належній їй частині домоволодіння та використання належної їй частини земельної ділянки. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечувала, вказуючи на те, що вона стала власником 2/5 частини будинку № 45 по вул. Червоноармійській в м. Змієві Харківської області у 1985 році шляхом прийняття спадщини після померлого батька [PERSON] У 1999 році [PERSON] подарувала вищевказану частину будинку №45 своєму синові [PERSON], також у 1999 році [PERSON] отримала у власність 3/5 частини будинку №45 по вул. Червоноармійській в м. Змієві Харківської області. Таким чином, [PERSON] з 1985 року по 1999 року була власником 2/5 частини будинку, але [PERSON] в даний період не мала права власності на 3/5 частини цього ж будинку. Оскільки [PERSON] у 1999 році подарувала свою частину будинку, і відповідно перестала бути власником 2/5 частини домоволодіння № 45, тому твердження позивача щодо порушення нею її прав є безпідставними. Її син [PERSON] дійсно у 1999 році набув право власності на 2/5 частини будинку № 45 по вул. Червоноармійській в м. Змієві Харківської області, але фактично з 2000 року відсутній і не проживає за даною адресою, що підтверджується рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 13 листопада 2007 року, відповідно до якого [PERSON] визнаний безвісно відсутнім з 1 червня 2004 року, у зв'язку з його відсутністю також не мав можливості перешкоджати позивачу у користуванні земельною ділянкою. Представник відповідача [PERSON] вважав, що підстав для задоволення позову немає, оскільки позивач не користується ні домоволодінням, ні відповідною земельною ділянкою. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечував і зазначив, що він набув права власності на 2/5 частини будинку №45 по вул. Червоноармійській м. Змієва Харківської області шляхом прийняття спадщини після безвісті відсутнього батька [PERSON] [PERSON] на даний момент не проживає в домоволодінні №45, оскільки перебуває за адресою м. Зміїв, вул. Червоноармійська, №67, крім цього, в будинку №45 взагалі на даний час ніхто не проживає. Представник Зміївської міської ради Харківської області у судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував. Ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, даючи встановленому правову оцінку суд дійшов наступного: - 3 - Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11 травня 1999 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССА № 359085 [PERSON] набула права власності на 3/5 частини житлового будинку № 45, що знаходиться в м. Змієві Харківської області по вул. Червоноармійській шляхом прийняття спадщини після померлої [PERSON] /а.с. 6, 7/. Згідно з рішенням виконавчого комітету Зміївської міської ради Харківської області від 10 лютого 2000 року № 38 [PERSON] було передано безкоштовно у власність земельну ділянку, яка розташована за адресою Харківська обл., м. Зміїв, вул. Червоноармійська, №45, загальною площею 0,10 га, для обслуговування житлового будинку /а.с. 13/. Крім цього, відповідно до рішення виконавчого комітету Зміївської міської ради Харківської області від 10 лютого 2000 року №40 [PERSON] було передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку, яка розташована за адресою Харківська області м. Зміїв вул. Червоноармійська, №45, загальною площею 0,04 га, для ведення особистого підсобного господарства /а.с. 15/. Рішенням виконавчого комітету Зміївської міської ради Харківської області від 26 травня 2000 року №165 встановлено, що за 3/5 частини будинку по вул. Червоноармійській, 45 м. Змієва, який належить [PERSON], закріплено земельну ділянку площею 830 м2, за [PERSON] земельну ділянку площею 591 м2, а двір загального користування має площу 370 м2. У [PERSON] виїзду узгоджувальної комісії на земельний спір по вул. Червоноармійській, 45 вказано, що даний спір вирішувався на засіданні виконавчого комітету Зміївської міської ради 26 травня 2000 року. Було прийнято рішення про розділення земельної ділянки, встановлено межові знаки, в результаті чого визначено межі ділянки [PERSON], [PERSON] і площа загального двору склала 0,037 га. [PERSON] отримала у власність 2/5 частини будинку, розташованого в м. Змієві Харківської області по вул. Червоноармійська, 45, після померлого [PERSON] У 1999 році [PERSON] подарувала дану частину житлового будинку [PERSON] Як вбачається з рішення Зміївського районного суду Харківської області від 13 листопада 2007 року [PERSON], зареєстрований за адресою: [INFO], визнаний безвісно відсутнім за вищевказаною адресою з 1 червня 2004 року /а.с. 64/. Шляхом прийняття спадщини після [PERSON] та відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 908029 [PERSON] є власником 2/5 частини будинку, який розташований за адресою Харківська область м. Зміїв, вул. Червоноармійська, 45 /а.с. 206/. Згідно ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ст. 158 Земельного кодексу України, земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та органами виконавчої влади з питань земельних ресурсів. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, районів та областей. Положеннями статей 57, 58 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином, судом встановлено, що на день розгляду справи позивач та відповідач [PERSON] є співвласниками житлового будинку №45 по вул. Червоноармійській в м. Змієві. Відповідно до рішення Зміївської міськради від 26.05.2000 року за №165 за 3/5 частини будинку, яка належить позивачу [PERSON] закріплено земельну ділянку пл. 830 кв.м. У своєму позові позивач просить усунути перешкоди у користуванні її земельною ділянкою, при цьому посилається лише на обставини, щодо переходу права власності на частину домоволодіння та розподіл Зміївською міськрадою земельної ділянки між власниками вказаного - 4 - будинку, однак не зазначає, які саме дії вчинили відповідачі щодо перешкоди у користуванні земельною ділянкою позивачем. Посилання [PERSON] на лист голови виконавчого комітету Зміївської міської ради від 9 серпня 1974 року за №258 адресований грн. [PERSON] та в копії [PERSON] проте, що після закінчення будівництва будинку [PERSON] зобов'язувався винести вихід зі своєї частини домоволодіння на вул. Червоноармійську, не тягне за собою ніяких юридичних наслідків та не являється доказом того, що між колишніми співвласниками будинку виникли будь-які зобовязання, які на теперішній час повинні виконуватись відповідачами. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Зміївської міської Ради №165 від 26.05.2000 року визначений чіткий порядок користування землею співвласниками вказаного домоволодіння, це рішення не скасоване, не визнане протиправним, незважаючи на те, що позивач зверталася з адміністративним позовом про визнання вказаного рішення протиправним, позовні вимоги якої Зміївським районним судом були задоволені, однак апеляційною інстанцією рішення було скасоване, а провадження по справі закрито. Таким чином, на день звернення позивача до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, вказане рішення міськради має юридичну силу і повинно виконуватись сторонами цього спору. В ході розгляду справи встановлено, що відповідач після розподілу площі земельної ділянки не змінювали її розмір, не споруджували штучні перешкоди, не звертались до відповідних органів про не визнання існуючої площі землі, що закріплена за позивачем, а також не чинять інших перешкод, що могли б у будь-якій мірі порушувати права позивача у користуванні своїм майном. Крім того, судом встановлено, що в будинку №45 по вул. Червоноармійській в м. Змієві ніхто із сторін не проживає. Так, позивач [PERSON] зареєстрована та постійно мешкає в м. Києві, відповідач [PERSON] є власником окремого житлового будинку по вул. Червоноармійській №45а і земельна ділянка на якій він розташований не повязана із спільним користуванням земельною ділянкою, що виділена позивачу. Відповідач [PERSON], який на даний час є власником 2/5 частин вищевказаного будинку також мешкає за іншою адресою в будинку своєї матері. З огляду на вищевикладене, у задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити.

Outcome: dismissed