Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

До суду з позовною заявою звернулася [PERSON] з вимогою розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 27 листопада 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції Київської області, Україна, актовий запис № 215. Як на причину звернення до суду посилалася на те, що чоловік зловживає спиртними напоями, в стані сп'яніння виявляє до неї агресію, влаштовує сварки, погрожує. Гроші використовує на свої власні потреби, а не на потреби сім'ї. Така поведінка чоловіка призвела до відчуженості між ними. Спроби налагодити нормальні сімейні відносини позитивного результату не дали. Подальше збереження шлюбу вважає неможливим, у зв'язку з чим просила розірвати шлюб. У судове засідання позивачка і відповідач не з'явились, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності та розірвання шлюбу. Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про шлюб, копія якого надана суду, [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 27 листопада 2007 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 215. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON]; дружини - [PERSON]. Подружжя має неповнолітню дитину, - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується наданою суду копією свідоцтва про народження. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1, 3, 4 ст. 55 цього Кодексу дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Як вбачається зі змісту позовної заяви, відносини між подружжям, які склалися після реєстрації шлюбу, суперечать зазначеним положенням Сімейного Кодексу України і не відповідають інтересам сім'ї, кожного з подружжя та їх дитини. Відповідач позов визнав і не заперечував проти розірвання шлюбу згідно поданої заяви. За правилом ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. За правилом ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо 5уде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя своїми правами не користується, свої обов'язки належним чином не виконує, взаємовідносини, що склалися між подружжям, не притаманні: сім'ї і не відповідають її інтересам, інтересам кожного з подружжя та дитини тобто шлюб набув ознак формальності. Можливості примирення подружжя та відновлення нормальних сімейних відносин суд не вбачає. За встановлених обставин справи суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб, у зв'язку з чим немає підстав для неприйняття визнання відповідачем позову, який необхідно задовольнити за правилами ч. 4 ст. 174 ЦПК України і розірвати шлюб. У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно клопотання позивачки після розірвання шлюбу вона бажає надані іменуватися прізвищем [PERSON]. Судові витрати між сторонами розподіляються за правилами ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved