Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-01 00:00:00

У 2010 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до колишньої дружини [PERSON] про розподіл їх спільної сумісної власності у вигляді 342\\900 частин домоволодіння, розташованого за адресою : м. Маріуполь, вул.. Керченська, буд. № 15, придбаною відповідачем за договором дарування від 21.05.2007 р. У судове засідання не з*явився, просив розглянути справу у його відсутність, згідно з вимогами, заявленими в позові. З позовної заяви вбачається, що [PERSON] з 03.01.2003 р. перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який був зареєстрований Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 03 від 03.01.2003 р. Від 28.04.2009 р. шлюбні стосунки між ним та відповідачкою були припинені, а потім шлюб був розірваний остаточно. За час спільного проживання в 2007 р. було придбане нерухоме майно 342\\ 900 частин домоволодіння, розташованого на земельній ділянці площею 0, 6 га.в м. Маріуполі в Приморському районі по вул.. Керченська, буд. № 15. За договором купівлі-продажу майно було придбане в травні 2007 р. для інтересів сім*ї за спільно вкладені грошові кошти. Грошові кошти для придбання нерухомості він отримав шляхом оформлення кредитного договору № 41\\МК 07 в Маріупольській філії «Приватбанку» та по позиковій розписці у близьких родичів. Загальна сума грошових коштів, вкладена їм на придбання 342\\900 частин домоволодіння склала 72 000 грн. Проте, усупереч домовленості оформити угоду купівлі-продажу, відповідачка без його відома та письмової згоди за спільно вкладені кошти оформила придбання 342\\900 частин домоволодіння безвідплатним договором дарування на своє ім.*я. Таким чином, нерухомість, яка оформлена [PERSON] договором дарування, складає 342\\ 900 частин домоволодіння з прилеглими дворовими будівлями, що розташована на земельній ділянці площею 0, 6 га по вул.. Керченської , 15 в м. Маріуполі, де знаходяться : житловий будинок житловою площею 58, 2 кв.м.(літ.А), житлова прибудова житловою площею 31, 2 кв.м. (літ. А1-1), огорожа (літ.1), літня кухня (літ.Г), два сараї (літ Е, В), житловий будинок площею 18,8 кв.м. (літ. Д-1), житловий будинок площею 30 кв.м.(літ.Б-1), три вбиральні (літ. З.Л.Д.), два гаражі (літ. І, Ж). Оцінка вартості подарованого майна за вказаним договором відповідає інвентаризаційної оцінки 342\\ 900 частин домоволодіння, згідно з випискою з реєстру власності на нерухоме майно Маріупольського БТІ № 143216219, реєстраційний № 6306546 на період оформлення договору дарування 21 травня 2007 р. і складає суму у розмірі 20012 грн. (а.с.9). Вважає, що у зв*язку з тим, що договір дарування був оформлений його дружиною без його письмової згоди, порядок використання придбаного майна між ними фактично визначений не був. Нині майно є спірним, оскільки сторона у відповідь не визнає майно спільним. Проте, відповідно до п. 10 Договору дарування від 21.05.2007 р. відповідачка була ознайомлена з вимогами ст. 65 СК України, тобто майно, подароване за цим договором , вважається придбаним в шлюбі для спільного використання і при розірванні шлюбу підлягає розділу між сторонами , тому звернувся до суду із вказаним позовом. Відповідачка позов не визнала, в судове засідання не з*явилася, просить розглянути справу у її відсутність. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. При цьому суд враховує наступні факти : -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~сторони перебували в шлюбі з 03 січня 2003 року (а.с.8); -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~згідно з угодою дарування частини домоволодіння [PERSON] подарувала [PERSON] 342\\ 900 частини домоволодіння (а.с.9); -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~згідно з висновком експертного дослідження розмір 1\\2 долі загальній спільній власності у вигляді 342\\ 900 частин спірного домоволодіння на 01.04.2011 р. складає 51 756 грн. Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. За ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя, частка майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В ч.1 ст. 57 СК України встановлено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, яке набуто до шлюбу, майно, яке набуто одним з подружжя під час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування, а також майно, набуте нею ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Як роз*яснив Пленум ВСУ у п. 24 постанови № 11 від 21.12.2007 р.»Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ майна подружжя»не належить до спільної сумісної власності майно одного із подружжя, набуте особою до шлюбу, набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або у порядку спадкування, набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному із подружжя особисто, речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть, якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя. На підставі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Згідно із ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Отже, 342\\ 900 частини домоволодіння за адресою : м. Маріуполь, вул.. Керченська, буд.№ 15, яке було набуто відповідачем на підставі договору дарування від 21.05.2007 р. є особистою приватною власністю відповідача, та не належить до спільної сумісної власності подружжя. Таким чином , позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розподіл сумісного майна, спільно придбаного в шлюбі, задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed