Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-13 00:00:00

В червні 2010 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 05.05.2010 року [PERSON] отримав у неї в борг за договором позики, кошти в сумі 25000 грн. в строк до 01.06.2010 року. Пороте в установлений строк відповідач не повернув їй отримані кошти, в звязку з цим просила суд стягнути з нього суму боргу в розмірі 25000 грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Зазначила, що вона особисто передала відповідачу зазначену в розписці суму в присутності його дружини та матері, а відповідач написав їй розписку про їх отримання. Однак до цього часу [PERSON], отримані кошти не повернув. Відкіля в нього копія розписки від 05.05.2010 року вона не знає. Відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволення, зазначивши, що кошти в сумі 25000 грн. він в борг у позивачки не брав. Розписку про їх отримання він написав її чоловіку [PERSON], якому він продав будинок. 01.06.2010 року він в присутності своєї дружини та матері у відділенні ЗАТ КБ Приватбанкповернув [PERSON] 25000 грн., а останній віддав йому розписку від 05.05.2010 року. Суд, заслухавши пояснення сторін, представника відповідача адвоката [PERSON], показання свідків [PERSON], [PERSON], вивчивши та дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.05.2010 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, за умовами якого останній отримав у позивачки в борг 25000 грн., які зобовязувався повернути до 01.06.2010 року, що підтверджується розпискою (а.с. 99). У відповідності до ст.. 1046 ЦК України за договором позики, який згідно зі ст. 1047 цього ж Кодексу був укладений представленою позивачем письмовою розпискою, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ст.. 1049 ч. 1 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, які встановлені договором. Як встановлено судом, відповідач у визначений у розписці строк грошові кошти в сумі 25000 грн. [PERSON] не повернув чим порушив умови договору. Приймаючи до уваги те, що відповідач у визначений у розписці строк не виконав взятого на себе зобовязання, та повернув грошові кошти, отримані в борг за договором позики, позовні вимоги, щодо стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 25000 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Статтею 11 частиною 1 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що він не отримував у позивачки вказані кошти, оскільки це спростовується його ж поясненнями, згідно яких він повернув чоловіку позивачки, зазначену в розписці суму, натомість останній віддав написану ним 05.05.2010 року розписку. Також суд вважає недоведеним заперечення відповідача, що він 01.06.2010 року він повернув чоловіку позивачки [PERSON] 25000 грн., оскільки належних письмових, або інших доказів на підтвердження даної обставини він не надав. При цьому суд критично ставиться до показів свідків [PERSON] та [PERSON], які стверджували, що відповідач повернув обумовлену суму, оскільки вони являються близькими родичами відповідача. Крім того, суд приймає до уваги, що договір позики укладався саме з [PERSON], а не [PERSON], і саме позивачці відповідач зобовязувався повернути суму боргу. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 250 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн..

Outcome: approved