Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що 10.04.1991 р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , який 06.10.1999 р. рішенням Кагарлицького районного суду розірвано. Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON] [INFO]. На даний час вони проживають окремо. Позивачка звернулась до Відповідача з проханням про поділ майна, а саме спільного житлового будинку в с.В.Пріцьки, вул..Харківська,5. Однак, Відповідач відмовляється поділити вищезазначене спільне майно, чим порушує її право на вказане майно. Спірний будинок який був оформлений на Відповідача згідно договору купівлі-продажу від 26.12.1995 р., повністю був придбаний лише за кошти, які їй подарували батьки. Відповідно до п. 2 договору купівлі-продажу від 26.12.1995 р. кошти за будинок будуть сплачуватись протягом 15 років рівномірними щомісячними внесками. Однак, Відповідачем не сплачувались кошти за придбаний будинок, у звязку з чим, батьками Позивача кошти в сумі 2600 гривень, які були отримані ними 22.01.1997 р. та 14.03.1997 р. за майнові паї КСГП «Колос», подарували їй, а також ці кошти в сумі 2600 гривень були внесенні 22.01.1997 р. та 14.03.1997 р. як оплата за будинок придбаний Відповідачем. А тому просить провести поділ їх спільного майна, а саме житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою Кагарлицький район, с. В.Пріцьки, вул. Харківська, 5, визнавши за нею право власності на 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями, а за відповідачем 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою Кагарлицький район, с. В.Пріцьки, вул. Харківська, 5. В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали. Позивачка також доповнила свої позовні вимоги посилаючись на те, що під час виникнення спору щодо поділу житлового будинку та під час судового розгляду справи Відповідач незаконно, без її згоди виготовив державний акт серія ЯИ 309504 від 02.11.2009 р. на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, що розташована за адресою Кагарлицький район, с. В.Пріцьки, вул. Харківська, 5. При цьому, згідно ухвали Кагарлицького районного суду від 14.10.2010 р. та висновку судової будівельно-технічної експертизи №1205/10793/10-15 від 02.12.2010 р. визначено варіанти поділу земельної ділянки виходячи з варіантів поділу житлового будинку. Проте, поділ земельної ділянки та визнання за Позивачем права на частину земельної ділянки є неможливим за умови наявності у Відповідача державного акту серія ЯИ 309504 від 02.11.2009 р. на право власності на земельну ділянку. Виготовлення та отримання Відповідачем державного акту порушує право Позивача на виділення їй частини земельної ділянки та визнання за нею права на земельну ділянку. А тому додатково просить суд визнати недійсним державний акт серія ЯИ 309504 від 02.11.2009 р. на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, що розташована за адресою Кагарлицький район, с. В.Пріцьки, вул. Харківська, 5, що був виданий на ім'я [PERSON] та Провести поділ між ними земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою Кагарлицький район, с. В.Пріцьки, вул. Харківська, 5; визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1250,0 кв. м. та 375,5 кв. м. га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою Кагарлицький район, с.В.Пріцьки, вул. Харківська, 5; а також поділити спільне майно, виділивши їй майно меблеву стінку у гостинній, кухонну меблеву стінку, телевізор, холодильник, газову плиту, автомобіль та 1\\2 приміщення кормоцеху. Також пояснила, що не претендує на земельну ділянку розміром 375,5 кв.м. і просить розділити будинок згідно 3 варіанту будівельно-технічної експертизи. Відповідач з позовом згідний частково і суду пояснив, що приміщення кормоцеху він одержав на свій майновий пай члена КСГП, автомобіль придбав в 2009 році, коли шлюб з позивачкою був розірваний. Згідний на розподіл будинку будинку відповідно до 2 варіанту будівельно-технічної експертизи в співвідношенні 1\\2 до 1\\2., а також не заперечує, що батьки позивачки давали кошти на купівлю будинку, але не особисто позивачці, а для сім»ї. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що під час проживання в зареєстрованому шлюбі згідно рішення загальних зборів членів КСГП «Колос» с.В.Пріцьки Кагарлицького району від 11.02.1995 року та договору купівлі продажу придбали житловий будинок №5 по вул..Харківській в с.В.Пріцьки, право власності на який було оформлено на ім.»Я відповідача. Відповідно до п. 2 договору купівлі-продажу від 26.12.1995 р. кошти за будинок будуть сплачуватись протягом 15 років рівномірними щомісячними внесками. Батьками Позивача [PERSON] та [PERSON] кошти в сумі 2600 гривень, які були отримані ними 22.01.1997 р. та 14.03.1997 р. за майнові паї КСГП «Колос», подарували позивачці, а також ці кошти в сумі 2600 гривень були внесенні 22.01.1997 р. та 14.03.1997 р. як оплата за будинок придбаний сторонами. Дане стверджується довідкою [PERSON] сільської ради, посвідченої 12.10.1999 року секретарем виконкому [PERSON] сільської ради як нотаріусом, довідкою правління КСГП «Колос» №301 від 13.10.1999 року. Відповідно до довідки СТОВ «Колос» с.В.Пріцьки №59 від 22.06.2009 року балансова вартість спірного будинку становила 9491,15 грн., згідно рішення загальних зборів до сплати належало 2840,33 грн., з яких сплачено [PERSON] 2300 грн., [PERSON] 300 грн., [PERSON] 240 грн.. Дане ствердила в судовому засіданні свідок [PERSON], чого не заперечують і сторони. Згідно ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ч. 1 ст. 61 Сімейного кодексу України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Сторони після розірвання шлюбу до 2008 року проживали спільно, проводили переобладнання в будинку, на даний час проживають окремо. Згідно ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч. 2 ст. 70 Сімейного кодексу України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. Виходячи з вищезазначених норм суд вважає за можливе відступити від рівності часток в майні подружжя за обставин, що мають значення для справи, а саме більший внесок в купівлю будинку батьками позивача, а також те, що на утриманні позивачки знаходиться дочка, яка на час подання позову до суду була неповнолітньою, і виділити позивачці 2\\3 частини будинковолодіння, А відповідачу 1\\3 частину згідно варіанту 3 будівельно-технічної експертизи. Згідно п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 04.10.1991 р. «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» одночасно з розв'язанням спору про право власності на будинок, виділ частки або встановлення порядку користування конкретними приміщеннями, суд може також згідно зі ст. 105 ЗК вирішити позов, якщо він заявлений, про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між громадянами, яким жилий будинок належить на праві спільної власності. Відповідно до ст.. 70 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Дане також передбачено ст.. 89 ЗК України. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні йому жилий будинок, господарські будівлі і споруди, суд з»ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір»Я, тощо. Тому суд вважає за необхідне визнати недійсним державний акт серія ЯИ 309504 від 02.11.2009 р. на право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, що розташована за адресою Кагарлицький район, с. В.Пріцьки, вул. Харківська, 5, що був виданий на ім'я [PERSON] в той час, коли в суді розглядалась справа відносно розподілу спільного майна подружжя, та провести поділ між ними земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що розташована за адресою Кагарлицький район, с. В.Пріцьки, вул. Харківська, 5; визнавши за позивачкою право власності на земельну ділянку площею 1250,0 кв. м., яка необхідна для обслуговування житлового будинку. Так як сторони дійшли згоди відносно поділу побутового майна, то за позивачкою слід визнати право власності на меблеву стінку у гостинній, кухонну меблеву стінку, телевізор, холодильник, газову плиту, а за відповідачем меблевий комплект у спальній кімнаті, м»Якицй куточок у гостинній кімнаті. Згідно ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. В задоволенні позову в частині розподілу автомобіля та нежитлового приміщення кормоцеху слід відмовити, так як позивачка не надала доказів, що вказане майно є спільним майном подружжя. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed