Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до Ломачинецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Посилається на те, що він з 15.07.1999 року по даний час проживає в [INFO]. Його бабуся - [PERSON], [INFO] померла 22.11.1999 року. Їй на праві власності належав житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Ломачинці, вул. Шевченка, 9 Сокирянського району Чернівецької області. Відповідно до заповіту від 24.06.1992 року, зареєстрованого в реєстрі Ломачинецької сільської ради за №40 [PERSON] в разі її смерті зробила заповітне розпорядження всім своїм майном йому - [PERSON]. Після смерті бабусі він прийняв спадщину, відповідно до чого заведена спадкова справа в Новодністровській державній нотаріальній конторі за №190/2005. Починаючи з 1999 року і до цього часу він добросовісно заволодів вищенаведеним майном, безперервно і відкрито користується ним. За період користування житловим будинком, він доглядав за ним, підтримував його в належному стані, здійснював поточні ремонти. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Просить визнати за ним, [PERSON] за набувальною давністю право власності на житловий будинок, який по технічному паспорту зазначений літерою «А», загальною площею -76,90 кв.м, житловою площею - 47,90 кв.м та господарські будівлі і споруди, в технічному паспорті зазначені: літня кухня- літера «Б», сарай - літера «В», «Д», «Е», гараж літера - «Г», вбиральня літера - «Ж», огорожа №1-2, які розташовані за адресою: с.Ломачинці, вул. Шевченка,9 Сокирянського району Чернівецької області та належали [PERSON], яка померла 22.11.1999 року. В попереднє судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак подав до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги повністю підтримав та просить їх задовольнити. Представник відповідача сільський голова с.Ломачинці [PERSON] в попереднє судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його присутності, позовні вимоги визнав та не заперечує проти визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. З наведених у позовній заяві обставин, які згідно положень ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, встановлено, що 22.11.1999 року померла [PERSON],1923р.н., бабуся позивача, якій на праві власності належав житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Ломачинці, вул. Шевченка, 9 Сокирянського району Чернівецької області. Відповідно до заповіту від 24.06.1992 року, зареєстрованого в реєстрі Ломачинецької сільської ради за №40 в разі її смерті вона зробила заповіла все своє майно - [PERSON]. Позивач після смерті [PERSON] прийняв спадщину, і починаючи з 1999 року і до цього часу він проживає за адресою: [INFO], тобто добросовісно заволодів майном, безперервно і відкрито користується ним. За період користування житловим будинком, він доглядав за ним, підтримував його в належному стані, здійснював поточні ремонти. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно ч.4 якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до п.8 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. На підставі ст.ст. 328, 344 ЦК України, п.8 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України та

Outcome: approved