Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредитному договору від 5.08.2008 року в сумі 8319,14 дол. США, що станом на 14.07.2010 року становить 65721,20 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, суду пояснив, що 5.08.2008 року між ПАТ «Фольксбанк»та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого позивач надав останньому грошові кошти в сумі 6450 дол. США з кінцевим строком погашення не пізніше 5 лютого 2009 року, процент за користування кредитом встановлюється в розмірі 14,5% річних. Відповідач своїх зобов»язань по договору кредиту не виконав, що призвело до утворення заборгованості, яка становить 8319,14 дол. США з яких заборгованість по кредиту -6450 дол. США, заборгованість по відсотках 1688,55 дол. США та пеня за невиконання умов договору -180,59 дол. США. Представник відповідачки в судовому засіданні позов щодо стягнення суми боргу визнав, суду пояснив, що дійсно [PERSON] отримано кредит у ПАТ «Фольксбанк»в сумі 6450 дол. США. Зазначив, що отримання кредиту відповідачкою відбувалося за ініціативою ТзОВ «АЙПІЄ-Л»та отримані кошти були використані нею для придбання в ініціатора угоди магазину №283 ТЦ «Максимум», та ТзОВ «АЙПІЄ-Л»виступило поручителем відповідачки по укладеному договору кредиту. Тому суму боргу вважає слід стягувати з відповідачки та ТзОВ «АЙПІЄ-Л»солідарно. Оглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. У відповідності до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 5.08.2008 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого банк зобов»язується надати позичальнику грошові кошти в сумі 6450 дол. США строком на 6 місяців, кінцевий строк погашення кредиту не пізніше 5 лютого 2009 року, процент за користування кредиту встановлюється в розмірі 14.5 % річних. П.2.1. договору кредиту передбачено, що виконання зобов»язань позичальника за кредитним договором забезпечується договором поруки №РО95105 від 5 серпня 2008 року укладеним між банком, позичальником та ТзОВ «АЙПІЄ-Л». Як вбачається з заяви на видачу готівки від 5.08.2008р. [PERSON] отримала 6450 дол. США, від ВАТ «Електронбанк», зміст операції надання кредиту. Згідно з положеннями статті 526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності до статті 1049 ЦК України позичальник повинен повернути позикодавцеві позику (кредит) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно п.6.1 та 6.2. кредитного договору за несвоєчасне ( неналежне) повернення кредиту або його частини, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня, обрахованої від суми боргу за кожен день прострочення виконання. Однак як встановлено в судовому засіданні відповідач зобов»язання за кредитним договором виконує не в повному обсязі, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 14.07.2010 року становить 8319,14 дол. США, з яких сума простроченої заборгованості по тілу кредиту становить 6450 дол. США, нараховані та несплачені проценти за користування кредитними коштами 1688,55 дол. США, пеня за несвоєчасне повернення кредиту 180,59 дол. США. Як встановлено судом і про це зазначено вище, відповідач порушив умови договору, не виконавши взяті на себе зобов'язання. З огляду на те, що відповідач, не виконав взятих за договором зобов"язань, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження наданими доказами. Щодо заперечення представника відповідача про те, що по справі не залучено в якості співвідповідача поручителя ТзОВ «АЙПІЄ-Л», судом встановлено, що відповідно до вимог п.2.1 договору поруки від 5.08.2008 року у випадку порушення позичальником своїх зобов»язань перед банком за кредитним договором банк має право пред»явити вимогу до поручителя про виконання поручителем в повному обсязі зобов»язань позичальника на умовах передбачених цим договором., з чого суд робить висновок про те, що банк має право пред'явити вимогу до поручителя, а не обов'язок заявити таку вимогу.

Outcome: approved