Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-15 00:00:00

У жовтні 2011 року ПАТ «Універсал Банк» звернулося до суду із даним позовом, в якому просить суд стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 78\~870,68 грн., з яких заборгованість по кредиту 31\~137,50 грн., по відсотках 28\~390,99 грн., підвищені відсотки 19\~342,19 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 12 березня 2008 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким банк надав останньому грошові кошти в сумі 32\~000 грн. строком кредитування до 10 березня 2013 року. За використання кредитних коштів в межах встановленого строку визначено проценту ставку в розмірі 36 % річних. Позичальник в свою чергу зобов»язується прийняти кошти, належним чином використовувати їх та повернути в строк та на умовах, передбачених договором. Станом на 15 серпня 2011 року відповідачем прострочено виконання зобов»язань щодо повернення кредиту та нарахованих процентів, заборгованість останнього складає 78\~870,68 грн. Враховуючи ту обставину, що відповідач порушив виконання грошових зобов»язань банк має право вимагати дострокового повернення всієї наданої суми та сплати плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит у сторону зменшення. В судове засідання представник позивача не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання представник позивача надіслав листа про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позов визнав та проти стягнення з нього заборгованості не заперечував. Відповідно до ст. 77 ЦПК України у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони або інші особи, які беруть участь у справі, не з»явилися в судове засідання без поважних причин. Суд розглядає дану справу на підставі наявних в ній даний з постановлення заочного рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов»язаний виконати свій обов»язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Якщо у зобов»язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Судом встановлено, що 12 березня 2008 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір, за яким банк надав останньому грошові кошти в сумі 32\~000 грн. строком кредитування до 10 березня 2013 року, зі сплатою відсоткової ставки в розмірі 36 % річних за використання кредитних коштів в межах встановленого строку та зі сплатою 108 % річних за використання коштів понад вставлений строк. Відповідно до п. 1.1 Статуту ПАТ «Універсал Банк» (нова редакція) ПАТ «Універсал Банк» є правонаступником всіх прав та обов»язків ВАТ «Універсал Банк», що існував у формі відкритого акціонерного товариства тип якого у відповідності до рішення Загальних зборів акціонерів ВАТ «Універсал Банк» було змінено на публічне акціонерне товариство та який було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк». Умовами кредитного договору передбачено, що сплата позичальником заборгованості за отриманими кредитними коштами здійснюється відповідно до графіку платежів, що визначений в додатку за №1 до договору. З виписки по особовому рахунку [PERSON] вбачається, що 12 березня 2008 року позивач перерахував останньому грошові кошти в сумі 23\~000 грн. З цих підстав суд може зробити висновок, що взяті на себе зобов»язання щодо надання кредитних коштів позивач виконав в повному обсязі. Щодо відповідача, то останнім порушено взяті на себе зобов»язання щодо погашення основної суми боргу та сплати процентів за користування кредитними коштами. Так з розрахунку вбачається, що всього заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 12 березня 2008 року складає 78\~870,68 грн., з яких заборгованість по кредиту 31\~137,50 грн., по відсотках 28\~390,99 грн., підвищені відсотки 19\~342,19 грн. Правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Оцінюючи в сукупності всі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними і такими, що підлягають задоволенню, оскільки судом було достовірно встановлено, що відповідач порушив умови взятого на себе зобовязання щодо своєчасного погашення суми кредиту та відсотків за його користування. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення. суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З цих підстав вимоги позивача про стягнення судового збору, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду даної справи в суді також підлягають повному задоволенню та стягненню із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved