Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення з неї боргу за договором позики з врахуванням індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 99\~366 гривень та трьох процентів річних від простроченої суми, що становить 2023 грн., всього на загальну суму 101 389 грн. У позовній заяві зазначено, що 04 березня 2009 року між ним та відповідачем по справі [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого він надав строкову безвідсоткову позику відповідачу в сумі 95 419 грн., а остання зобовязалася повернути позику товаром дошкою, паркетом в строк до 31 грудня 2010 року. [PERSON] по даний час боргу не повернула. Оскільки відповідач не виконала взяті на себе зобовязання по поверненню позики, просить на підставі ст.625, ч.1 ст.1049, ч.1 ст.1050 ЦК України стягнути з неї борг за договором позики від 04 березня 2009 року в сумі 95413,00 грн., а також 3947,00 грн. інфляційних витрат за весь час прострочення, 2023,00 грн. 3% річних від простроченої суми, 1014,00 грн. судового збору, 120,00 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи та 500,00 грн. витрачених ним на оплату правової допомоги. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю із підстав наведених у позовній заяві. Представники відповідача [PERSON], [PERSON] позову не визнали зовсім. У судовому засіданні пояснили, 04 березня 2009 року відповідачем [PERSON] дійсно була складена розписка, якою вона підтвердила отримання позики в сумі 95413,00 грн. від позивача [PERSON], який є членом кредитної спілки в якій [PERSON] раніше отримувала кредит. Дані кошти зразу ж були переведені для погашення заборгованості [PERSON] за кредитом в кредитній спілці Християнська злагода. Просили в задоволенні позову відмовити Вислухавши пояснення позивача, представників відповідача та дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інше речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною другою статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підтвердження укладеного між сторонами договору позики та його умов позивачем [PERSON] долучено до матеріалів справи оригінал розписки позичальника [PERSON] Аналізуючи зміст розписки позичальника [PERSON]І, яка датована 04 березня 2009 року, суд приходить висновку про те, що між сторонами склалися правовідносини з договору позики, за яким позивач [PERSON] надав строкову безвідсоткову позику у виді грошових коштів в сумі 95\~143,00 грн. відповідачу [PERSON], а [PERSON] зобовязалася повернути позику в строк до 31 грудня 2010 року товаром у виді паркету, дошки (а.с.23). Доводи представника відповідача про те, що [PERSON] отримала від позивача, як члена кредитної спілки кошти саме для погашення заборгованості по кредиту, який [PERSON] мала в кредитній спілці Християнська злагодане впливає на юридичну природу правовідносин сторін як позичальника та позикодавця, оскільки з аналізу змісту розписки вбачається, що кошти, які визначені позичальником як борг, отримані особисто [PERSON] від фізичної особи [PERSON] на відплатній основі, із зобовязанням їх повернути із зазначення строку виконання зобовязання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов \~договору \~та \~вимог \~цього \~Кодексу, \~інших актів цивільного законодавства, \~а за відсутності таких умов та вимог - \~відповідно до \~ звичаїв \~ ділового \~обороту \~або \~інших \~вимог, \~що \~звичайно ставляться. \~ Частиною першою статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Отже, відповідач [PERSON] не виконала у встановлений договором строк взяті на себе зобов`язання, а тому грошові кошти в сумі 101389,00 грн. підлягають стягненню з неї на користь позивача. Відповідно до вимог, встановлених ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу За ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так, згідно розрахунків, які наведені позивачем у позовній заяві, інфляційні витрати внаслідок знецінення грошового зобовязання, що виникли в результаті прострочення [PERSON] виконання грошового зобовязання на підставі договору позики згідно розписки від 04 березня 2009 року за період з серпня 2009 року по серпень 2011 року становлять 3947,00 грн., а три проценти річних від простроченої суми 95413 за 258 днів прострочення становлять 2023,00 грн. Оцінивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю та стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] борг за договором позики від 04 березня 2009 року в сумі 95419 грн., а також 3947,00 грн. інфляційних витрат за весь час прострочення та 2023,00 грн. , що становлять 3% річних від простроченої суми. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч.1 ст.84 ЦПК України, витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Як вбачається з квитанцій №56 та №58 від 20 вересня 2011 р. позивачем при подачі позовної заяви оплачено 120,00 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи та 1014,00 грн. судового збору. З договору про надання юридичних послуг від 08 вересня 2011 року та квитанції до прибуткового касового ордера №9/2 від 08 вересня 2011 року вбачається, що позивачем було оплачено фахівцю в галузі права [PERSON] винагороду за надання правової допомоги у сумі 500 грн. Ці кошти є судовими витратами і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст.625,1046-1050 ЦК України,

Outcome: approved