Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-06 00:00:00

У червні 2011 року позивачка звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування заявлених вимог просила суд встановити порядок користування приміщенням, виділивши: [PERSON] житлові кімнати площею 12,3 кв.м. та 11,1 кв.м.; відповідачу [PERSON] житлову кімнату, площею 21,3 кв.м. та лоджію, площею 5,6 кв.м.; коридор, туалет, ванну кімнату та кухню залишити у спільному користуванні; вселити позивачку в приміщення квартири [ADDRESS], виділенні їй у користування. Позивачка та її представник у судове засідання не зявилися. Позивачка надала суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі та позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання у справі не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. 17 травня 2010 року за рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська шлюб між ними було розірвано. На підставі рішення Індустірального раойнного суду м. Дніпропетрвоська від 05.11.2010р. обєктом спільної сумісної власності подружжя визнано квартиру № 85 по пр Миру, 7 в м. Дніпропетровську та за позивачкою [PERSON] визнано право власності на Ѕ частину вказаної квартири. Спірна квартира належить відповідачу та зареєстрована в органах БТІ, що підтверджується витягом про реєстарцію права власності на нерухоме майно від 19.01.2009 року. Відповідач [PERSON] на теперішній час прописаний та проживає у вказаній квартирі, позивачку до квартири не допускає, перешкоджає у допуску спеціаліста техніка ДМБТІ для огляду приміщень та виготовлення в подальшому документів на право власності позивачки на Ѕ частину квартири № 85 по пр Миру, 7 в м. Дніпропетровську. Відповідно до ст 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою щгодою. Вони можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно технічного паспорту на квартиру № 85, загальною площею 76,9 кв.м. та житловою площею 44,7 кв.м. по пр Миру, 7 в м. Дніпропетровську, яка складається з: житлових ізольовних кімнат, площею 12,3 квм.м., 11,1 кв.м. та 21,3 кв.м. та приміщень загального користування: лоджії, площею 5,6 кв.м.; коридору 8,1 кв.м.; туалету 1,0 кв.м., ванної кімнати 2,7 кв.м., коридору 1,4 кв.м., кухні 1,4 кв.м. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З урахуванням викладеного суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, заснованими на законі і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, підлягають стягненню з відповідача на її користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved