Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-10 00:00:00

05 липня 2011 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить суд визнати договір купівлі-продажу від 21 червня 2008 року, гаражу під № 129, що розташований на землях Одеської міської територіальної громади за адресою: м. Одеса, вулиця Шишкіна, 48 (сорок вісім), загальною площею 18,4 кв. м., укладений між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] дійсним; визнати право власності на гараж під № 129, що розташований на землях Одеської міської територіальної громади за адресою: м. Одеса, вулиця Шишкіна, 48 (сорок вісім), загальною площею 18,4 кв. м. за [PERSON]. Позивач до судового засідання не зявився. Надав через канцелярію суду письмову заяву по якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглядати справу за його відсутністю. До судового засідання зявився представник відповідачів, позовні вимоги позивача визнав в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Представник третьої особи Приватного підприємства [PERSON] через канцелярію суду надав заяву по якій позовні вимоги підтримує, та просить розглядати справу за його відсутності. Суд вислухавши пояснення та доводи представника відповідача, дослідивши матеріали справи вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України у редакції 2003 року, який діяв на момент укладання договору купівлі-продажу вказаного обєкту нерухомого майна. По справі встановлені наступні фактичні обставини: 21 червня 2008 року між позивачем [PERSON]М та відповідачами [PERSON], [PERSON]М.(продавці) було укладено письмовий договір купівлі - продажу нерухомого майна, а саме гаражу під № 129, що розташований на землях Одеської міської територіальної громади за адресою: м. Одеса, вулиця Шишкіна, 48 (сорок вісім), загальною площею 18,4 кв.м. /а.с.5/, орендарем яких є Приватне підприємство ВНза договором від 21 травня 2002 року/а.с.35/ Зазначений гараж № 129 належить продавцям в рівних частках на підставі Договору купівлі продажу від 11 травня 2006 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу - [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 3011 /а.с.8-9/ На виконання п. п. 1, 2, 5, 6 договору купівлі - продажу гаража від 21 червня 2008 року відповідачі передали позивачу по Акту прийому передачі від 21 червня 2008 року гараж під № 129 за адресою: м. Одеса, вулиця Шишкіна, 48 /а.с.6/ загальною площею 18,4 кв.м., а позивач в свою чергу передав відповідачу кошти в розмірі 10000 грн. про що свідчить розписка відповідачів від 21 червня 2008 року /а.с.7/. На виконання п. п. 5, 6 договору купівлі - продажу гаража від 21 червня 2008 року відповідачі були повинні протягом п'яти місяців, тобто до 21 листопада 2008 року, нотаріально посвідчити договір. Позивач звернувся до відповідачів з вимогою нотаріально посвідчити договір купівлі - продажу гаражу. Однак від виконання зазначеного обовязку відповідачі ухилялись, посилаючись на професійну зайнятість, відрядження та інші підстави. На письмову вимогу позивача від 25 березня 2011 року відповідачі 11 квітня 2011 року письмово відмовились оформити договір у нотаріуса. В звязку з вищезазначеним позивач просить визнати договір дійсним у судовому порядку. У відповідності до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Позивач та відповідачі домовилися щодо усіх істотних договору купівлі - продажу гаражу від 21 червня 2008 року, що підтверджується самим договором купівлі-продажу гаражу від 21 червня 2008 року, відбулося повне виконання договору, що підтверджується актом прийому передачі гаражу, площею 18.4 кв.м. від 21 червня 2008 року та розпискою від 21 червня 2008 року від відповідачів про передачу коштів у розмірі 10000 грн. позивачем. Суд вважає, що ухилення відповідачів від нотаріального посвідчення договору купівлі продажу порушує права позивача, а саме унеможливлює проведення реєстрації права власності в установленому законом порядку. Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України). Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. У разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним. Суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі (ст. 219 ЦК України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Докази у їх сукупність не спростовані сторонами та свідчать про те, що позивач по справі є добросовісним набувачем вказаного гаражу, оскільки придбав його відповідно до діючого законодавства: уклав договір купівлі-продажу, виконав усі істотні умови договору, оплатив відповідачам вартість гаражу, але з вини відповідачів нотаріальне посвідчення договору не відбулось. Відповідно до ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Крім того, суд приймає до уваги й положення ст. 328 ЦК Украйни, відповідно до якої право власності вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не слідує з закону або незаконність придбання права власності встановлена судом. Судом же не була встановлена незаконність придбання вказаного обєкту нерухомого майна. Відповідно до Договору оренди земельної ділянки Одеська міська рада строком на 25 років надала у володіння, користування Приватному підприємству ВН, що є третьою особою по справі, земельну ділянку, площею 5156 кв.м., що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Шишкіна, 48. На даній земельній ділянці знаходиться нерухоме майно - гараж № 129, з приводу якого виник спір. Представник третьої особи не заперечує проти задоволення позовних вимог про визнання права власності на майно. Обмежень на такі дії та необхідності додаткових узгоджень цих питань в договорі від 21 травня 2002 року не передбачено. Зміна цільового призначення земельної ділянки не відбулося та відповідає умовам Договору оренди земельної ділянки від 21 травня 2002 року. /а.с.35/ При таких обставинах суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання за позивачем права власності на вказаний гараж. На підставі викладеного

Outcome: approved