Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-19 00:00:00

У травні 2011 року позивач [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про розірвання договору, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що 13 грудня 2010 року між приватним підприємцем [PERSON], з однієї сторони, та нею, [PERSON], з іншої сторони, був укладений Договір № 0256. Відповідно до умов п. 1.1. Договору [PERSON] взяв на себе зобов»язання виготовити виріб відповідно до технічного малюнка, що є невід»ємним додатком до договору. [PERSON] з додатком виконавець повинен був виготовити кухонні меблі. В Договорі сторони обумовили, що строком виконання робіт буде 21 трудовий день з моменту отримання виконавцем авансу (п. 2.1. Договору). Відповідно до п. 3.1. вартість виробу склала 7680 грн. Відповідно до умов п. 3.2. Договору на момент підписання Договору вона оплатила 60% вартості меблів, а саме-4560 грн. Після цього для виконання умов Договору вона також надавала виконавцю [PERSON] грошові кошти в розмірі 2 000 грн. 18 січня 2011 року та 820 грн. 31 січня 2011 року. Таким чином, [PERSON] були надані грошові кошти в розмірі 7380 грн., що фактично складає 93,9% вартості замовлення. Станом на даний час кухонні меблі остаточно так і не встановлені та непридатні для використання. В зв»язку із невиконанням [PERSON] взятих на себе зобов»язань 3 лютого 2011 року був складений акт про недоліки. Відповідно до даного акту виконавець визнав, що вказаний товар (кухонні меблі) неможливо використовувати за призначенням. Крім цього, 3 лютого 2011 року був складений протокол розбіжностей. Відповідно до даного протоколу виконавець (відповідач) взяв на себе зобов»язання демонтувати кухню в строк до 4 лютого 2011 року та повернути їй, як замовнику, грошові кошти в розмірі 7680 грн. Таким чином, [PERSON] фактично визнав те, що кухонні меблі були виконані неякісно, був пропущений строк виконання замовлення. Відповідно до умов п. 2.1. Договору виконавець повинен був виконати замовлення протягом 21 робочого дня, тобто в строк до 13 січня 2011 року. Розраховуючи на це, вона та її родина сподівались вже після закінчення новорічних свят мати можливість користуватися кухнею, як передбачає її безпосереднє призначення. Фактично 19 січня 2011 року вона мала намір відсвяткувати разом з родиною день народження її молодшого сина [PERSON], якому виповнилось 3 роки. Вона не мала такої змоги, оскільки на кухні відсутня газова плита, робочі поверхні для приготування їжі та будь-які умови для святкування дня народження. У зв»язку з цим вона зазнала значних моральних страждань. Крім цього, вона й досі не має можливості користуватися кухнею. [PERSON] обіцяв ще до 4 лютого 2011 року демонтувати кухню та повернути витрачені нею кошти, але знову не виконав своєї обіцянки та фактично уникає зустрічі з нею, не відповідає на телефонні дзвінки, з чого можна зробити висновок, що повертати кошти він не збирається. У зв»язку з цим вона досі не має ні можливості вільно користуватися кухонними меблями, ні замовити їх виконання у інших виробників. Крім того, її моральні страждання полягають у тому, що її діти також не можуть вільно користуватись своєю дитячою кімнатою, оскільки там на даний момент знаходиться кухонне приладдя. Моральну шкоду, завдану [PERSON], позивач [PERSON] оцінює в розмірі 5000 грн. Враховуючи викладене, [PERSON] просила розірвати Договір № 0256 від 13 грудня 2010 року, стягнути з [PERSON] на її користь 7380 грн. та заподіяну моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Оскільки позивач у судовому засіданні не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно умов п. 1.1. Договору № 0256 від 13 грудня 2010 року, який укладений між приватним підприємцем [PERSON] та [PERSON], замовник [PERSON] доручає, а виробник приватний підприємець [PERSON] приймає на себе зобов»язання виготовити вироби згідно технічного малюнка, який є додатком до даного договору. Відповідно до умов п. 2.1. Договору виробник зобов»язується виготовити вироби згідно умов п. 1.1. Договору протягом 21 робочих днів з моменту отримання передплати (повної оплати). [PERSON] умов п. 2.3. Договору у випадку розбіжностей замовник і виробник складають протокол розбіжностей. Відповідно до умов п. 3.1. Договору замовник за даним договором сплачує виробнику вартість виробу згідно п. 1.1. на загальну суму 7 680 грн. [PERSON] умов п. 3.2. Договору замовник на момент підписання договору сплачує передплату в розмірі 60% (4500 грн.+60 грн.). Відповідно до умов п. 3.3. Договору зміна вартості виробу обговорюється додатковою угодою сторін. [PERSON] умов п. 4.2. Договору виробник надає гарантію на виріб строком 18 місяців. [PERSON] від 3 лютого 2011 року, складеного замовником [PERSON] і приватним підприємцем [PERSON], вбачається, що кухня, яка виготовлена у відповідності з Договором № 0256 від 13 грудня 2010 року, між приватним підприємцем [PERSON] і [PERSON], в момент передачі замовнику товару має масові дефекти і пошкодження і вказаний товар неможливо використовувати за призначенням на даний час. З наявного в матеріалах справи протоколу розбіжностей від 3 лютого 2011 року відповідач [PERSON] зазначив, що вся кухня бракована станом на 3 лютого 2011 року, кухня буде демонтована і повернуті [PERSON] кошти в розмірі 7680 грн. Відповідно до умов п. 3.2. Договору на момент підписання Договору вона оплатила 60% вартості меблів, а саме 4560 грн. Після цього для виконання умов договору вона також надавала виконавцю [PERSON] грошові кошти в розмірі 2000 грн. 18 січня 2011 року та 820 грн. 31 січня 2011 року. Таким чином, [PERSON] були надані грошові кошти в розмірі 7 380 грн., що фактично складає 93,9% вартості замовлення. Таким чином, [PERSON] фактично визнав те, що кухонні меблі були виконані неякісно, був пропущений строк виконання замовлення. Відповідно до умов п. 2.1. Договору виконавець повинен був виконати замовлення протягом 21 робочого дня, тобто в строк до 13 січня 2011 року. [PERSON] обіцяв ще до 4 лютого 2011 року демонтувати кухню та повернути витрачені нею кошти, але знову не виконав своєї обіцянки та фактично уникає зустрічі з нею, не відповідає на телефонні дзвінки, з чого можна зробити висновок, що повертати кошти він не бажає. Відповідно до вимог ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. [PERSON] вимог ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. [PERSON] вимог ст. 852 ЦК України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Відповідно до вимог ст. 857 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти-вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Суд, зясувавши дійсні обставини та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що виконана робота відповідачем [PERSON] не відповідала якості, визначеній за договором підряду, наявні істотні недоліки кухонних меблів, які непридатні для їх експлуатації, що стверджується наявними в справі доказами, а тому суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] в частині розірвання Договору № 0256 від 13 грудня 2010 року та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 7380 грн. сплачених коштів, одержаних за договором [PERSON] У відповідності до вимог ст. 22 Закону України „Про захист прав споживачів при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Суд, враховуючи характер й обсяг моральних і фізичних страждань, заподіяних позивачу [PERSON] внаслідок винних дій відповідача [PERSON], дійшов висновку про задоволення позову в цій частині вимог частково та стягнення з відповідача на користь позивача 1000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню 120 грн. понесених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 82 грн. 30 коп. судового збору-в дохід держави.

Outcome: partial