Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

Позивач на підставі ст..ст. 6,10-12, 18,21,22 Закону України «Про захист прав споживачів» звернувся з позовом до відповідача, в якому просить визнати кредитний договір № 201/2007/840/09-КА/007 від 21.02.2007 року удаваним правочином; визнати кредитний договір № 201/2007/840/09-КА/007 від 21.02.2007 року, укладеним в Національній валюті України, а саме вважати, що кредит був наданий в розмірі 69275,90 грн. на умовах викладених в договорі; визнати договір поруки № 007 від 21.02.2007 року недійсним, свій позов мотивував наступним. У лютому 2007 року, позивач звернувся до ПАТ КБ «Надра»в особі Донецького регіонального управління філії КБ «Надра»заявою про надання кредиту в сумі 13718,00 доларів США. 21 лютого 2007 року між позивачем та відповідачем було підписано кредитний договір № 201/2007/840/09-КА/007 про надання кредиту в сумі 13718,00 доларів США. Згідно з умовами зазначеного договору банк (відповідач) надає позичальнику (позивачу) у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 13718,00 доларів США, а позичальник спрямовує грошові кошти на придбання автотранспортного засобу Skoda Fabia Combi, 2007 року випуску, чорного кольору, шасі (кузов, рама, коляска) № Y6UJY16Y57B454517 ТМВJY16Y57B454517, реєстраційний номер № [NUMBER], тип –Т3 –легковий універсал. Таким чином, кредит є споживчим та цільовим, забезпеченим договором поруки № 007 від 21.02.2007 року, укладеним між ПАТ КБ «Надра»та [PERSON]. Вважає, що вказаний договір є удаваним правочином, оскільки договір був вчинений з метою приховання іншого правочину, який сторони вчини в дійсності, а саме: надання кредиту в національній валюті України. Відповідач знав про те, що для розрахунку з резидентом України позивачу необхідні саме гривні, а не будь –яка інша валюта, але видаючи кредит готівкою іноземну валюту, відповідач усвідомлював,що цей акт носить формальний характер, а насправді ця валюта виступає не як засіб платежу, а як еквівалент Національної валюти України, необхідної для використання кредиту за цільовим призначенням. ПАТ КБ «Надра», в особі Донецького регіонального управління філії КБ «Надра», як агент валютного контролю, не мав права, за законом надавати позивачеві кредит в іноземній валюті, для використання їх між резидентами України на території України без індивідуальної ліцензії НБУ. Укладання вищенаведеного удаваного кредитного договору порушує права позивача тим, що через коливання курсу долара до національної валюти України позивач вимушений сплачувати значно більшу суму капіталу кредиту в гривнях, ніж фактично отримав від банку, та більші суми процентів в гривнях за користування кредитом, ніж фактично передбаченим договором. Позивач [PERSON],нов. І.С. в судове засідання не з’явился, але у своїй заяві направленої до суду /а.с.38/ вказав, що просить розглянути справу та винести рішення за його відсутністю, але в присутності представника [PERSON] , яка в судовому засіданні на задоволені позовних вимог наполягала, обґрунтовуючи їх підставами наведеними у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала, та вказала що дійсно позивачі уклали з позивачем вказані ним угоди, але просила відмовити у задоволенні позову, оскільки позивачем не надано доказів того, що відповідачем порушені умови угод укладених відповідачем з позивачами. Обгрунтовання своїх вимого вказав письмових запереченнях наданих суду. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає позов не обґрунтованим і непідлеглим задоволенню. Судом встановлено: У лютому 2007 року, позивач звернувся до ПАТ КБ «Надра»в особі Донецького регіонального управління філії КБ «Надра»заявою про надання кредиту в сумі 13718,00 доларів США. 21 лютого 2007 року між позивачем та відповідачем було підписано кредитний договір № 201/2007/840/09-КА/007 про надання кредиту в сумі 13718,00 доларів США. Згідно з умовами зазначеного договору банк (відповідач) надає позичальнику (позивачу) у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 13718,00 доларів США, а позичальник спрямовує грошові кошти на придбання автотранспортного засобу Skoda Fabia Combi, 2007 року випуску, реєстраційний номер № [NUMBER]. Вказані суми позивачем були отримані, а він та його поручитель ознайомившись з умовами спірних договорів підписали їх, проти чого не заперечували і сторони. Згідно яких на умовах вказаних договорів відповідач передав, а позивач прийняв договірні суми на умовах спірних договорів. Ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Виходячи з положень ст. 627, 628 та 629 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Підписав кредитний договір , договір поруки, Позивач підтвердив своє розуміння умов цих договорів та власне бажання укласти договори на таких умовах. Відповідно до вимог ст.652 ЦК України учасники цивільних правовідносин за власним розсудом вступають у договірні відносини, виходячи із певних обставин свого життя або господарювання, і тим самим, вибирають ті чи інші засоби реалізації своїх інтересів, якими є суб'єктивні цивільні права та кореспондуючи їм обов'язки. У разі зміни цих обставин, що були наявними на момент укладення договору та погодження його змісту, законодавець надає перевагу можливості сторін самостійно вирішити питання про зміну змісту договору у зв'язку із зміною обставин (приведення його змісту у відповідність до нових обставин, які сторони не передбачали) або про його розірвання. Таким чином, суд вважає що позивачем не надано доказів того, що відповідачем укладеними угодами порушені права позивача. Не надано позивачем і доказів того, що особа, яка підписала договір поруки, надала позивачеві право від її імені звертатися в суд з позовом. Таким чином, Позивач звернувся з позовом до суду не маючи обґрунтовано доведених фактів порушень зобов’язань зі сторони відповідача, - Банку, а також не маючи права звернення до суду з позовом від імені [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed