Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-09 00:00:00

08.12.2011 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що на підставі заяви члена Кредитної Спілки [PERSON] про надання кредиту від 27.08.2008 року між Кредитною Спілкою «Південно - Східна кредитна компанія» та [PERSON] був укладений договір № 275-Ж від 27.08.2008 року про надання кредиту у розмірі 8 000 грн. на споживчі потреби строком на 24 місяця, тобто до 27.08.2010 року. Позивачем 27.08.2008 року було видано 8 000 грн. згідно із заявою [PERSON], що підтверджується видатковим касовим ордером № 181 від 27.08.2008р. Таким чином, Спілка виконала свої зобов'язання по кредитному договору у повному обсязі. Згідно з п. 1.2 Договору Позичальник зобов'язується сплачувати щомісяця частину кредиту, відсотки, що розраховуються із ставки 42% річних за строковою позикою, та 84% річних за простроченою позикою від фактичної суми заборгованості. В забезпечення виконання зобов’язань за кредитним договором 27.08.2008р. між Кредитною спілкою та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 275-Ж/1 від 27.08.2008р., відповідно до умов якого відповідачі несуть солідарну відповідальність перед кредитором у разі невиконання або неналежного виконання грошових зобов’язань за кредитним договором. Однак, станом на 27.06.2009р. відповідач [PERSON] не виконала договірні зобов'язання й кредитна Спілка була вимушена звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу, щодо стягнення заборгованості по кредиту та відсотках за його користування. Згідно із судовим наказом № 2-Н-2571/09р., виданим Жовтневим судом м. Маріуполя від 18.06.2009р., суд наказав стягнути з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитом, що утворилася станом на 27.06.2009 року, у розмірі 7343 гривні 28 копійок, відсотки за користування кредитом у розмірі 3105 гривень 15 копійок, судовий збір у розмірі 25 гривень 50 копійок, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 43 гривні 75 копійок, а всього - 10544 гривні 43 коп. Добровільно борг сплачений не був. Судовий наказ виконувався в примусовому порядку, шляхом звернення стягнення на заробітну плату боржника. Вказані кошти перераховувалися на поточний рахунок Кредитної Спілки з 27 червня 2009 року по 15 лютого 2011 року. Спілка отримала кошти, згідно з п. 2.5. Кредитного договору та ч.1 ст. 534 Цивільного кодексу України, спрямовував на погашення вказаних у судовому наказі вимог в наступному порядку: в першу чергу, погашалася заборгованість по відсоткам за користування кредитом, а саме: сума у розмірі 3105 грн. 15 коп., в другу чергу, відшкодовувалися витрати, пов'язані з одержанням виконання, а саме: судовий збір у розмірі 52 грн.25 коп., та витрати на ІТЗ у розмірі 43 грн.75 коп., в третю чергу, погашалася основна сума боргу, а саме: тіло кредиту у розмірі 7343 грн.28 коп. В період примусового виконання Кредитною спілкою нараховувалися відсотки за користування [PERSON] кредитом, станом на 07.12.2011р. заборгованість за відсотками за період з 27.06.2009 року по 15.02.2011 року складає 7134,74 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 188,20 грн. В судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позову з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та заперечення проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, оскільки згідно з п. 1.2 кредитного договору № 275-Ж від 27.08.2008 року, позичальник [PERSON] зобов'язувалася сплачувати щомісяця частину кредиту та відсотки, що розраховуються із ставки 42% річних за строковою позикою, а приведена позивачем у розрахунку відсоткова ставка –84 % річних за простроченою позикою від фактичної суми заборгованості, застосована ним до спірних правовідносин та встановлена у п.п.1.2 п.1 та п.п. 2.6 п.2 кредитного договору, є штрафною санкцією. Вважає вимогу позивача про стягнення заборгованості по відсоткам за встановленою 84-відсотковою ставкою незаконною та такою, що не відповідає нормам матеріального права. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача [PERSON] та її представника, дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного Кодексу України, якщо договором позики (кредиту) встановлений обов’язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов’язаний надати грошові кошти позичальнику у розмірі і на умовах, передбачених договором, позичальник зобов’язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов’язання може забезпечуватись неустойкою (штраф, пеня), яка є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Судом встановлено, що на підставі заяви члена Кредитної Спілки [PERSON] про надання кредиту від 27.08.2008 року між Кредитною Спілкою «Південно - Східна кредитна компанія» та [PERSON] був укладений договір № 275-Ж від 27.08.2008 року про надання кредиту у розмірі 8 000 грн. на споживчі потреби строком на 24 місяця, тобто до 27.08.2010 року. В забезпечення виконання зобов’язань за кредитним договором 27.08.2008р. між Кредитною спілкою та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки № 275-Ж/1 від 27.08.2008р., відповідно до умов якого відповідачі несуть солідарну відповідальність перед кредитором у разі невиконання або неналежного виконання грошових зобов’язань за кредитним договором. Позивач свої зобов’язання за кредитним договором виконав, надавши [PERSON] кредитні кошти в сумі 8000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 181 від 27.08.2008р. Однак, станом на 27.06.2009р. відповідач [PERSON] не виконала договірні зобов'язання й кредитна Спілка була вимушена звернутися до суду з заявою про видачу судового наказу, щодо стягнення заборгованості по кредиту та відсотках за його користування. Згідно із судовим наказом № 2-Н-2571/09р., виданим Жовтневим судом м. Маріуполя від 18.06.2009р., суд наказав стягнути з [PERSON] та [PERSON] заборгованість, що утворилася станом на 27.06.2009 року, за кредитом у розмірі 7343 гривні 28 копійок, відсотки за користування кредитом у розмірі 3105 гривень 15 копійок, судовий збір у розмірі 25 гривень 50 копійок, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 43 гривні 75 копійок, а всього - 10544 гривні 43 коп. Добровільно борг сплачений не був. Судовий наказ виконувався в примусовому порядку, шляхом звернення стягнення на заробітну плату боржника. Вказані кошти перераховувалися на поточний рахунок Кредитної Спілки з 27 червня 2009 року по 15 лютого 2011 року. Спілка отримала кошти, згідно з п. 2.5 Кредитного договору та ч.1 ст. 534 Цивільного кодексу України, спрямовував на погашення вказаних у судовому наказі вимог в наступному порядку: в першу чергу, погашалася заборгованість по відсоткам за користування кредитом, а саме: сума у розмірі 3105 грн. 15 коп., в другу чергу, відшкодовувалися витрати, пов'язані з одержанням виконання, а саме: судовий збір у розмірі 52 грн.25 коп., та витрати на ІТЗ у розмірі 43 грн.75 коп., в третю чергу, погашалася основна сума боргу, а саме: тіло кредиту у розмірі 7343 грн.28 коп. [PERSON] та [PERSON] кредитні зобов’язання виконували неналежним чином, сума заборгованості за кредитом була погашена 15.02.2011 року в примусовому порядку, що підтверджується копією квитанції лдо прибуткового касового ордеру б/н від 15.02.2011 року на суму 100 грн. та повідомленням держвиконавця Іллічівського ВДВС Маріупольського МУЮ в Донецькій області № 16-486 від 15.02.2011 року. В період примусового виконання Кредитною спілкою нараховувались відсотки за користування кредитом за період з 27.06.2009 року по 15.02.2011 року, заборгованість по відсоткам станом на 07.12.2011 року складає 7134,74 грн. Згідно зі ст. 553 та ст.554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов’язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов’язання боржником. У разі порушення боржником зобов’язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві позиву у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов’язання припиняються його виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, суд вважає, що неналежне виконання відповідачами взятих на себе кредитних зобов’язань, порушує права позивача, за захистом яких він звернувся до суду. При цьому, суд вважає посилання відповідача [PERSON] та її представника на стягнення фінансових санкцій з приводу невиконання зобов’язань за кредитним договором безпідставними, оскільки має місце стягнення заборгованості по відсоткам зміненим з 42-відсоткової ставки на 84-відсоткову внаслідок невиконання вказаного зобов’язання. Тому підлягає стягненню з відповідачів солідарно на користь позивача сума заборгованості по відсоткам в розмірі 7134,74 грн. нарахованим за користування кредитними коштами. Також підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача понесені ним витрати по оплаті судового збору в сумі 188 грн. 20 коп. у дольовому порядку, по 94 грн. 10 коп. - з кожного.

Outcome: approved