Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 01.01.2009 року між ДП Молочний завод «ТОВ Молочна фабрика «Рейнфорд» та [PERSON] укладено договір доручення. Згідно умов договору відповідач ДП Молочний завод «ТОВ Молочна фабрика «Рейнфорд» доручає, а позивач [PERSON] бере на себе зобов»язання передавати кошти, належні до виплати особистим сільськогосподарським товаровиробникам за продане ними молоко. Договором передбачено обов»язок відповідача не рідше двох разів на місяць перераховувати кошти, належні до виплати сільськогосподарським товаровиробникам. Всупереч умовам договору товариство не здійснило оплату коштів в повному обсязі, у зв»язку з чим станом на 23.11.2011 року має заборгованість в сумі 22526,52 грн. Посилаючись на вказані обставини, а також законодавчі норми, що встановлюють необхідність належного виконання зобов»язань, здійснення їх у передбачений договором строк, просить стягнути з відповідача вищенаведену суму, а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Під час надання пояснень, представник уточнила, що сума коштів є вже виплаченою безпосередньо особам, які здійснювали продаж продукції. При цьому були витрачені власні кошти позивача. Представник відповідача позовні вимоги не визнала, просила відмовити у позові. При цьому зауважила, що зміна підстави позову після початку розгляду справи по суті суперечить процесуальним нормам. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив. Позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з ДП Молочний завод «ТОВ Молочна фабрика «Рейнфорд», працюючи приймальником-здавальником харчової продукції відділу закупівлі молочної сировини. Був звільнений з займаної посади на підставі наказу № 247-к від 31.08.2011 року. 01.01.2009 року між сторонами укладено договір доручення, згідно якого ДП Молочний завод «ТОВ Молочна фабрика «Рейнфорд» як довіритель, доручає, а [PERSON], що діє на підставі трудового договору повірений, зобов»язується відповідно до умов договору доручення передавати кошти, належні до виплати особистим сільськогосподарським товаровиробникам, за продане ними молоко. Згідно акту звіряння, складеного станом на 23.11.2011 року, ДП Молочний завод «ТОВ Молочна фабрика «Рейнфорд» має заборгованість на користь населення с. Мотійки через [PERSON] в сумі 22526,52 грн. Спірні правовідносини сторін регулюються ст.ст. 1000, 1004, 1007, 1008 та гл. 17 ЦК України. У відповідності до ч. 1 ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. У відповідності до ч. 1 ст. 1004 ЦК України повірений зобов'язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим. З встановлених судом обставин вбачається, що позивач в інтересах відповідача, з метою недопущення псування продукції, що є товаром короткострокового зберігання, здійснював збір такої продукції (молока) від населення для передачі підприємству ТОВ «Рейнфорд» за відсутності фінансування останнього. Суд зауважує, що дані дії позивача сприймались відповідачем, продукція товаровиробникам не поверталась, правом на безперешкодне припинення договору доручення, встановленого ч. 1 ст. 1008 ЦК України, відповідач не скористався. Розрахунок за отримане молоко, як встановлено в судовому засіданні, проведене позивачем шляхом виплати власних коштів. Вказане підтверджується накладними з відомостями про осіб товаровиробників, кількість зданої ними продукції, отриманих грошових коштів. Проведення фактичного розрахунку підтверджено наявністю підписів на накладних, особистими поясненнями представника позивача. Представник відповідача з приводу вказаних обставин не заперечував. Проте звертав увагу на те, що ДП Молочний завод «ТОВ Молочна фабрика «Рейнфорд» не було повідомлено про фактичну оплату продукції, вказане ні з ким не погоджувалось. Проте, пояснення представника відповідача судом сприймаються критично. Так, представник позивача вказав на те, що під час неодноразових зустрічей із працівниками підприємства про вказані обставини повідомлялось. Крім того, безпосередньо в судовому засіданні від 13.01.2012 року представник позивача зазначив про оплату заборгованості власними коштами позивача. Судом встановлено, що загальний розмір грошових сум за приймально-розрахунковими відомостями № 23 (за період з 15 по 30 червня 2011 року), № 24 (за період з 1 по 13 липня включно) становить 22\~525,93 грн. Представник позивача в судовому засіданні пояснила, що саме даними документами підтверджено як заборгованість, так і передача коштів. Згідно ч. 1 ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 1007 ЦК України довіритель зобов'язаний, якщо інше не встановлено договором: відшкодувати повіреному витрати, пов'язані з виконанням доручення. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial