Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-12 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області, [PERSON] про визнання заповіту недійсним. Свої вимоги обґрунтував тим, що 3.04.2009 року помер його брат [PERSON] Коли 7.04.2009 року позивач звернувся в Маневицьку державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON], йому стало відомо, що останній у вказаній нотаріальній конторі посвідчив заповіт на користь третьої особи. Позивач вважає, що даний заповіт було складено з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, так як його було підписано не [PERSON], а іншою особою. Крім того, [PERSON] вказав, що на момент посвідчення заповіту в його брата [PERSON] були відсутні оригінали особистих документів, в тому числі і паспорт громадянина України та ідентифікаційний номер, а тому вважає, що 4.11.2008 року останній не міг посвідчити заповіт в Маневицькій державній нотаріальній конторі. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати недійсним заповіт [PERSON], посвідчений 4.11.2008 року Маневицькою державною нотаріальною конторою та зареєстрований в реєстрі за № 2868. В судовому засіданні позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у поданій до суду заяві, просили визнати недійсним заповіт [PERSON], посвідчений 4.11.2008 року Маневицькою державною нотаріальною конторою та зареєстрований в реєстрі за № 2868. Представник відповідача [PERSON] позовних вимог не визнав, вважає їх безпідставними, а тому в їх задоволенні просив відмовити. Вважає, що будь-яких порушень чинного законодавства 4.11.2008 року при посвідченні заповіту [PERSON] допущено не було, підстав визнавати вказаний заповіт недійсним немає. Підтвердив, що 4.11.2008 року Маневицькою державною нотаріальною конторою було посвідчено заповіт [PERSON] Будь-яких сумнівів щодо його волевиявлення не виникало. Підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії не було. [PERSON] при посвідченні заповіту не був в стані алкогольного спяніння, його особу було встановлено згідно паспорта громадянина України, який він мав з собою. Також ним було подано довідку про присвоєння ідентифікаційного номера. Копії вказаних документів [PERSON] 4.11.2008 року було долучено до заповіту. [PERSON] в приміщенні Маневицької державної нотаріальної контори особисто підписав заповіт, оригінал якого на спеціальному бланку йому було видано на руки. В нотаріальній конторі залишилася завірена копія заповіту. Будь-які сторонні особи при посвідченні заповіту присутні не були, заповіт за [PERSON] ніхто не підписував. Відповідач [PERSON] позовних вимог не визнав, вважає їх безпідставними, а тому в їх задоволенні просив відмовити. Підтвердив, що [PERSON] по мірі можливості після смерті матері [PERSON] він, [PERSON], як і інші сусіди, у всьому допомагали, так як [PERSON] залишився проживати один в будинку. Позивач [PERSON] до брата не навідувався і йому нічим не допомагав, забирати його після смерті матері до себе в м. Судак, де постійно проживає, не захотів. Вважає, що саме через це [PERSON] посвідчив заповіт не на позивача. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Згідно ст. 1233-1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251 - 1252 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини. У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах. В судовому засіданні встановлено, що 4.11.2008 року завідуючим Любешівської державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Маневицької державної нотаріальної контори [PERSON] було посвідчено заповіт [PERSON], який зареєстровано в реєстрі за № 2868. Згідно змісту заповіту [PERSON] заповів все належне йому майно, в тому числі житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами по вул. Ринкова, 2 в смт. Маневичі, [PERSON] 3.04.2009 року [PERSON] помер. Зазначене підтверджується дослідженими судом свідоцтвом про смерть серії І-ЕГ № 077605 від 6.04.2009 року, заповітом від 4.11.2008 року, Реєстром для реєстрації нотаріальних дій (за 2008 рік), витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 17104684 від 4.11.2008 року, спадковою справою Маневицької державної нотаріальної контори № 130/2009 щодо майна померлого [PERSON] Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. В судовому засіданні з пояснень представника відповідача [PERSON] встановлено, що 4.11.2008 року при посвідченні Маневицькою державною нотаріальною конторою заповіту [PERSON] будь-яких сумнівів щодо волевиявлення останнього у державного нотаріуса не виникало. Підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії не було. [PERSON] при посвідченні заповіту не був в стані алкогольного спяніння, його особу було встановлено згідно паспорта громадянина України, який він мав з собою. Також [PERSON] було представлено державному нотаріусу довідку про присвоєння ідентифікаційного номера. Копії вказаних документів [PERSON] 4.11.2008 року було долучено до заповіту. [PERSON] в приміщенні Маневицької державної нотаріальної контори особисто підписав заповіт, оригінал якого на спеціальному бланку йому було видано на руки. В нотаріальній конторі залишилася завірена копія заповіту. Будь-які сторонні особи при посвідченні заповіту присутні не були, заповіт за [PERSON] ніхто не підписував. Обєктивність пояснень представника відповідача підтверджується дослідженими судом висновком судово-почеркознавчої експертизи № 1864 від 1.07.2011 року, згідно якого підписи від імені [PERSON], розташовані в графах „підпис в заповіті від 4.11.2008 року та „підписи осіб (їх представників), які звернулися за вчиненням нотаріальних дій за № 2868 в Реєстрі нотаріальних дій за 2008 рік, виконані [PERSON] (а.с. 70-72), а також матеріалами наряду „Нотаріально посвідчені заповіти Маневицької державної нотаріальної контори, що знаходяться в цивільній справі № 2-20/2010 за позовом [PERSON] до Маневицької державної нотаріальної контори, [PERSON] про визнання заповіту недійсним, в яких, окрім заповіту [PERSON] від 4.11.2008 року, знаходяться копія паспорта громадянина України та копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера [PERSON] Суд не бере до уваги пояснення позивача та його представника в тій частині, що 4.11.2008 року [PERSON] не був в приміщенні Маневицької державної нотаріальної контори, не підписував посвідчений у вказаний день заповіт, а також, що станом на 4.11.2008 року [PERSON] не мав при собі паспорта громадянина України та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, так як ці документи знаходилися в [PERSON] в м. Судак, оскільки ними відповідно до ст. 60 ЦПК України у підтвердження вказаних пояснень не надано в судовому засіданні відповідних доказів. Дані пояснення позивача та його представника, які ґрунтуються лише на припущеннях, спростовуються як поясненнями представника відповідача [PERSON], так і дослідженими судом копією паспорта громадянина України та копією довідки про присвоєння ідентифікаційного номера [PERSON], які знаходяться в матеріалах наряду „Нотаріально посвідчені заповіти Маневицької державної нотаріальної контори, висновком судово-почеркознавчої експертизи № 1864 від 1.07.2011 року, рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 20.12.2010 року, яке набрало законної сили, згідно якого в ході розгляду цивільної справи № 2-20/2010 за позовом [PERSON] до Маневицької державної нотаріальної контори, [PERSON] про визнання заповіту недійсним вказані обставини не знайшли підтвердження. Разом з тим, як копія паспорта та копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера [PERSON] опинилися в матеріалах наряду „Нотаріально посвідчені заповіти Маневицької державної нотаріальної контори, не змогли пояснити як позивач, так і представник позивача в судовому засіданні. Згідно п. 23 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України „Про затвердження положень про паспорт громадянина України та свідоцтво про народження від 2.09.1993 року, забороняється вилучення у громадянина паспорта, крім випадків, передбачених законодавством України... Крім того, суд бере до уваги, що в ході розгляду даної справи позивачем так і не було представлено оригіналу довідки про присвоєння ідентифікаційного номера [PERSON], яка ніби-то разом з паспортом громадянина України останнього знаходилась на зберіганні в [PERSON] станом на час посвідчення заповіту 4.11.2008 року. Посилання позивача та його представника на виправлення номеру бланку заповіту в Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій (за 2008 рік), які належним чином не завірено, не заслуговують на увагу, оскільки вказаний номер бланку також зазначено в заповіті [PERSON] від 4.11.2008 року. Крім того, суд не бере до уваги пояснення позивача та його представника в тій частині, що висновок судової почеркознавчої експертизи № 1864 від 1.07.2011 року, яка проводилась Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз згідно ухвали Маневицького районного суду від 14.04.2011 року, не відповідає вимогам діючого законодавства, є неповним та необґрунтованим, оскільки експертом у висновку дано відповіді на всі поставлені перед ним питання, в тому числі згідно ч. 5 ст. 147 ЦПК України щодо обставин, що мають значення для справи, з приводу яких йому не ставились питання в ухвалі суду. Некатегоричність висновку щодо рукописного тексту в заповіті повязано з відсутністю зразків рукописного тексту [PERSON] друкованими літерами. Доводи представника позивача про допущені порушення експертом Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз [PERSON] при проведенні експертизи, на думку суду, не свідчать про неповноту та необєктивність висновку вказаної судової почеркознавчої експертизи. Та обставина, що Реєстр для реєстрації нотаріальних дій (за 2008 рік) на клопотання експерта було представлено для проведення експертизи, підтверджується як поясненнями представника відповідача [PERSON], показаннями свідка [PERSON] в судовому засіданні, так і дослідженим судом Реєстром для реєстрації нотаріальних дій (за 2008 рік), в якому є відповідний штамп експертної установи. Разом з тим, посилання позивача та його представника на висновок експертного почеркознавчого дослідження № 03/11 від 22.02.2011 року, що проводилось ТзОВ „Центр судових експертиз „Альтернатива за клопотанням представника позивача, на думку суду, є необґрунтованими, оскільки даний висновок експертного почеркознавчого дослідження не містить категоричних висновків, при проведенні дослідження використовувались лише ксерокопії документів. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки заповіт [PERSON] від 4.11.2008 року було посвідчено уповноваженою особою - завідуючим Любешівської державної нотаріальної контори, в.о. державного нотаріуса Маневицької державної нотаріальної контори [PERSON], в судовому засіданні не знайшло підтвердження, що даний заповіт було складено з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, в задоволенні позову [PERSON] до Маневицької державної нотаріальної контори, [PERSON] про визнання заповіту недійсним слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed