Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-13 00:00:00

07 листопада 2011 року [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом до Соломянської районної у м. Києві державної адміністрації, третя особа Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності. Свої вимоги мотивує тим, що вона проживає та є власником особового рахунку квартири [ADDRESS]. Форма власності житла неприватизована. Відповідно до розпорядження голови держадміністрації Жовтневого району м. Києва від 10 квітня 1998 року № 645 було змінено договір найму, а саме: він переоформлений з [PERSON] на [PERSON] з сімєю на три особи. Зазначає, що з моменту переоформлення договору найму та по теперішній час вона безперервно володіє зазначеною квартирою, тобто більше ніж 10 років. Просить суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на квартиру [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Пояснили суду, що [PERSON] зареєстрована та проживає разом з дітьми в квартирі [ADDRESS] більше 10 років, утримує будинок. Зазначили, що позивач з заявою про приватизацію квартири до відповідних органів не зверталась. Позивачу відомо, що будинок мають зносити, проте в її відселення до іншого житла вона не вірить. Із заявою про приватизацію квартири до відповідних державних органів вона не зверталась. Право на приватизацію житла вона раніше не використовувала. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Зазначила, що будинок № 16 по вул. Академіка Потебні в м. Києві знаходиться у комунальній власності. Вказала, що порядок набуття права власності на квартиру регулюється Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Позивач має таке право, проте його не використовувала. Третя особа в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась, направила до суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність представника Головного управління юстиції у м. Києві (а.с. 22). Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована в [INFO] та є власником особового рахунку. Квартира неприватизована. Зазначене підтверджується довідкою форми № 3 від 25 березня 2011 року № 981 (а.с. 9). Згідно розпорядження голови Жовтневої районної державної адміністрації № 645 від 10 квітня 1998 року особистий рахунок квартири [ADDRESS] переоформлений з [PERSON] на [PERSON] з сімєю на три особи (а.с. 7). Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Позивач у судовому засіданні зазначила, що вона більше ніж 10 років безперервно користується спірною квартирою, тому на підставі ст. 344 ЦК України має право на визнання за нею права власності на цю квартиру за набувальною давністю. Згідно з ч. 1 ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом. Порядок проведення приватизації та оформлення права власності визначається Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». У ч. 1 ст. 7 цього закону передбачено, що за громадянами, які не виявили бажання приватизувати займане ними житло, зберігається чинний порядок одержання і користування житлом на умовах найму. Частиною 3 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»визначено, що передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. У судовому засіданні встановлено та підтверджено позивачем, що з заявою про приватизацію квартири [ADDRESS] до відповідних державних органів приватизації вона не зверталась. Способи захисту цивільних прав та інтересів наведені в ст. 16 ЦК України, проте спосіб захисту порушеного права, визначений позивачем, цією статтею не передбачений. Крім того, судом також враховується, що у ст. 344 ЦК України йдеться про набуття особою права власності на нерухоме майно за набувальною давність, якщо ця особа добросовісно заволоділа чужим майном. Разом з тим, позивач зареєстрована в спірній квартирі, є власником особового рахунку. За таких обставин, відсутні підстави вважати, що вона добросовісно саме заволоділа чужим майном. Фактично позивач на законних підставах є наймачем житла, що належить до комунальної власності. З огляду на наведене, в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed