Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином. В обґрунтування своїх вимог зсилається на те, що він є потерпілим від вчинених проти нього відповідачем [PERSON] злочинних діянь, передбачених ч. 1 ст. 122; ч. 1 ст. 296 КК України, а саме: умисного нанесення позивачу середньої тяжкості тілесних ушкоджень та хуліганських дій, що підтверджено постановою Тернопільського міськрайонного суду від 15 вересня 2011 року, та внаслідок цього йому було заподіяно матеріальну шкоду в сумі 1959 грн. 60 коп., що складається з витрат на придбання медичних препаратів за час перебування на стаціонарному лікуванні та моральну шкоду на суму 80000 грн. Завдана моральна шкода полягає у тому, що він протягом чотирьох місяців відчував значні фізичні та душевні страждання, втратив нормальний спосіб життя, біля трьох місяців вимушений був перебувати в лежачому положенні без нормальних фізичних рухів, потім пересувався близько місяця на милицях, після цього пересувався за допомогою палиці. Протягом вказаного часу він був усунутий від занять по господарству, спортом, фізичних навантажень та від інших звичних занять, а наслідки тілесних ушкоджень залишаться на все його життя. У звязку з цим просить суд стягнути з відповідача завдану йому матеріальну та моральну шкоду. Крім того, просить суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в сумі 4000 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, визнавши повністю вимоги про стягнення матеріальної шкоди та частково визнав вимоги про стягнення моральної шкоди на суму 2000 грн., вважаючи, що позивачем не було підтверджено завдання моральної шкоди на суму 80000 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. З постанови Тернопільського міськрайонного суду від 15 вересня 2011 року вбачається, що [PERSON] 26 березня 2011 року близько 22 год., знаходячись біля магазину Корона, що розміщений на зупинці по вул. Острозького в м. Тернополі заподіяв позивачу [PERSON] умисні середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому шийки правої стегнової кістки, та своїм діями завдав значної шкоди громадському порядку, а також спричинив шкоду особистим інтересам потерпілого [PERSON], наданих Конституцією України, на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканість. Позивач [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Тернопільської міської лікарні швидкої допомоги з 26.03.2011 року до 12.04.2011 року. З амбулаторної карти [PERSON] вбачається, що з 13.04.2011 року до 12.07.2011 року він перебував на амбулаторному лікуванні, що тривало більше 111 днів, пересувався на милицях. Судом встановлено, що позивачем були понесені витрати на лікування, зокрема, придбання медичних препаратів під час стаціонарного лікування на загальну суму 1959 грн. 60 коп., що підтверджено довідкою Тернопільської міської лікарні швидкої допомоги № 1220 від 12.09.2011 року про призначене лікування та довідкою ТзОВ Родосвід 14.09.2011 року № 14/1 про вартість вказаних медичних препаратів. Згідно ч. 1. ст. 1195 Цивільного кодексу України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Вирішуючи питання про розмір відшкодування шкоди, суд виходить зі змісту ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, де передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, в даному випадку в сумі 1959 грн. 60 коп. Згідно ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Так, судом встановлено, що з вини відповідача позивачу заподіяно моральної шкоди, оскільки він перебував на стаціонарному лікуванні, переніс операцію, біля трьох місяців вимушений був перебувати в лежачому положенні, близько місяця пересувався на милицях, протягом вказаного часу він був усунутий від занять по господарству, спортом, фізичних навантажень та від інших звичних занять, та це призвело до зміни способу життєдіяльності і спілкування з оточуючими, інших втратах психологічного характеру, зокрема в фізичних та моральних стражданнях внаслідок заподіяних відповідачем тілесних ушкоджень, в звязку з чим, на думку суду, позов підлягає до часткового задоволення в сумі 10000 грн. Поряд з цим суд вважає, що вимоги про стягнення витрат на правову допомогу не підлягають до задоволення, оскільки позивачем не було документально підтверджено вказані витрати. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в даному випадку порушені права позивача відповідачем, тому позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача в користь позивача 1959 грн. 60 коп. завданої матеріальної шкоди та 10000 грн. завданої моральної шкоди, відмовивши в задоволенні решти позовних вимог. Крім того, з відповідача слід стягнути в дохід держави 188 грн. 20 коп. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: partial