Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-20 00:00:00

У вересні 2011 року позивачка звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування заявлених вимог, з урахуванням уточнень (а.с.73-74), зазначила, що вона у 1989 році одержала квартиру [ADDRESS] на склад сімї із трьох чоловік. Пізніше у вказаній квартирі стали зареєстровані та проживати дружина [PERSON] відповідачі [PERSON] та їхня дочка [PERSON] Однак, відповідачі чинять позивачці перешкоди у користуванні вказаною квартирою. З урахуванням викладеного просила суд виселити [PERSON] та [PERSON] з квартири [ADDRESS] без надання їм іншого житлового приміщення. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, на їх задоволенні наполягала. Відповідачки [PERSON] та [PERSON] у судове засідання зявилися, просили відмовити у задоволенні позову, суду надали заперечення проти позову (а.с.38-39). Представник ВГІРФО Індустріального РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечували. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до ордера на житлове приміщення від 21 липня 1089 р. № 945 виданого виконавчим комітетом Індустріального району м. Дніпропетровська [PERSON] на сімю із трьох чоловік, а саме: [PERSON] основний квартиронаймач, син [PERSON] та син [PERSON] була надана двокімнатна квартира [ADDRESS] (а.с.8). Відповідачка [PERSON] і її неповнолітня на той час донька [PERSON] були зареєстровані в [INFO]. З пояснень позивачки та відповідачки у судовому засіданні, вбачається між ними склалися неприязні стосунки. Згідно рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2008р., визнано відсутність [PERSON] в жилому приміщенні квартири [ADDRESS] поважною та збережено за ним право користування житловим приміщенням вказаної квартири; вселено [PERSON] в квартиру [ADDRESS]; визнано незаконною реєстрацію [PERSON], [INFO], і її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в квартирі [ADDRESS]; скасовано реєстрацію проживання [PERSON], [INFO], і її неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в квартирі [ADDRESS]; зобовязано Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Індустріального РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області зняти з реєстрації [PERSON], [INFO], і її неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], з квартири [ADDRESS]; визнано відсутність [PERSON] та [PERSON] в жилому приміщенні квартири [ADDRESS] поважною та зберегти за ними право користування житловим приміщенням вказаної квартири; вселено [PERSON] та [PERSON] в квартиру [ADDRESS] (а.с.78-80). Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 січня 2009 року вищевказане рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2008 року в частині визнання незаконною та скасування реєстрації [PERSON] та її неповнолітньої доньки [PERSON] в квартирі [ADDRESS] та зобовязання ВГІРФО Індустріального РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області зняти [PERSON] та її неповнолітню доньку [PERSON] з реєстрації в квартирі [ADDRESS] скасовано (а.с.81-84). Основними засадами судочинства, згідно ст. 129 Конституції України є обовяковість рішень суду, тобто рішення повинно виконуватись в обовязковому порядку на всій території України. Відповідно до ч. 2 ст. 64, ч. 4 ст. 156 ЖК України, до членів сім'ї власника будинку (квартири) відносяться чоловік (дружина) власника будинку (квартири), їх діти і батьки. Членами сім'ї власника будинку (квартири) можуть бути визнані і інші особи, якщо вони постійно проживають спільно з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. В силу ст. 156 ЖК України, припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє членів його сім'ї права користування займаним приміщенням. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ч.3. ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як з підстав та в порядку, передбачених законом. Крім того, проживаючи у спірній квартирі, відповідачка сплачує комунальні послуги, що підтверджується копією квитанцій та чеків Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивачу у задоволені позову слід відмовити у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed