Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 20 січня 2001 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON]. Від цього шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. 21 жовтня 2010 року рішенням Приазовського районного суду Запорізької області шлюб між сторонами розірваний. Дочка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. [PERSON] має хронічне захворювання нирок та знаходиться на обліку в Ботіївській сімейній амбулаторії, діагноз - хронічний гломерулонефріт гемеурическої форми, у зв'язку з чим потребує систематичного лікування. Сторони домовилися, про те, що відповідач буде надавати кошти на утримання та лікування дитини добровільно. Однак, в порушення досягнутої домовленості з липня 2010 року відповідач не надає їй кошти на утримання та лікування доньки, не приймає участі у її вихованні. Позивач працює в Ботіївській філії ПАТ "Розівський елеватор" та має дохід в розмірі 1150 гривень на місяць. Через відсутність власного житла змушена винаймати житло, щомісячна плата за комунальні послуги якого становить 150 гривень. Таким чином, щомісячно [PERSON] витрачає 700 гривень на забезпечення дитині гідних умов проживання, а її щомісячного заробітку не вистачає на забезпечення потреб дитини. Оскільки, обов'язок забезпечувати дитину житлом покладений на батьків, вважає, що відповідач повинен взяти на себе 1/4 частину витрат позивача на оренду житла. Місце роботи та розмір доходів відповідача їй невідомі, але знає, що відповідач працює без оформлення, має земельну ділянку в АР Крим для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,9352 га. Тому, просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, щомісячно, починаючи стягувати з 27.07.2010 року і до досягнення дитиною повноліття, а також додаткові витрати в розмірі 200 гривень щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги за вищевказаними обставинами і просить стягнути аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, а також додаткові витрати в розмірі 200 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, пояснивши, що [PERSON] інколи надає матеріальну допомогу на утримання дитини, але даної допомоги їй не вистачає на утримання та лікування неповнолітньої. При визначенні розміру додаткових витрат просить врахувати те, що дитина має хронічне захворювання нирок та знаходиться на обліку в Ботіївській сімейній амбулаторії, діагноз-хронічний гломерулонефріт гемеурическої форми і потребує постійного лікування, у зв'язку з чим необхідні додаткові суттєві витрати; вона не має власного житла, тому змушена його орендувати, що також ускладнює її матеріальне становище; а відповідач працює, має земельну ділянку. У судовому засіданні відповідач позов визнав в частині стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, так як дійсно, хоча він працює водієм в Бердянському порту, але його заробіток непостійний, так як в зимовий період перевезення не здійснюються і в нього відсутній заробіток. Відповідач заперечує проти вимог [PERSON] про стягнення з нього додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 200 гривень, у зв'язку з тим, що не зможе виплачувати цю суму, так як йому не буде вистачати коштів на проживання. До теперішнього часу він добровільно надсилав гроші [PERSON] на утримання дочки, що підтверджується наданими копіями квитанцій. Окрім того, як видно з наданої ним суду виписки із історії хвороби доньки, виданої Ботіївською сімейною амбулаторією від 17.10.2011 року, [PERSON] останній раз знаходилася на лікуванні із діагнозом, зазначеним позивачкою, в 2006 році та з того часу зверталася в лікарню тільки у звязку із вірусними простудними захворюваннями. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Батьки несуть рівні аліментні обов'язки щодо утримання дитини, причому ці обов'язки є особистими, індивідуальними, а не солідарними. Тобто, якщо батьки не проживають спільно, то кожен з них має власний обов'язок по утриманню дитини. В силу ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, або визначаються судом та ст. 184 СК України передбачає, що в разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення суд, за заявою платника або одержувача, може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі В судовому засіданні встановлено, що, згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 078910, виданого 01 лютого 2002 року виконавчим комітетом Ботіївської сільської ради Приазовського району Запорізької області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4); Відповідно довідки Ботіївської сільської ради Приазовського району Запорізької області № 976 від 10 листопада 2011 року [PERSON] мешкає та зареєстрована в [INFO] та має такий склад сімї: дочка [PERSON], [INFO] (а./с.7); Згідно довідки Ботіївської сімейної амбулаторії від 07 жовтня 2011 року, [PERSON], [INFO], знаходиться під медичним наглядом в Ботіївській сімейній амбулаторії, перебуває на диспансерному обліку з 2005 року. Діагноз - хронічний гломерулонефріт гемеурическої форми (а.с.5). Із виписки від 17 жовтня 2011 року амбулаторної карти [PERSON], [INFO], виходить, що [PERSON] перебуває під медичним наглядом в Ботіївській сімейній амбулаторії з народження. Із перенесених нею захворювань в 2006 році є хронічний гломерулонефріт гемеурическої форми (а.с. 19). Згідно копії витягу з історії хвороби [PERSON] № 11552 5-ї Дитячої багатопрофільної лікарні нефрологічного відділення, дитина проходила плановий огляд з 25.10.2011 року по 02.11.2011 року з діагнозом хронічний гломерулонефріт гемеурическої форми та їй рекомендовані дієта, обстеження внутрішніх органів, фітотерапія, консультації нефролога через 3 місяці та планова госпіталізація через шість місяців (а.с.28). Зазначені докази вказують на те, що дійсно утримання дитини час від часу потребує певних додаткових витрат на її профілактичне лікування, обстеження, особливе харчування та інше. Відповідно до ст. 185 СК України той із батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані приймати участь в додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Позивачем в судовому засіданні не надані такі розрахунки та докази У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів. Між тим позивачем не надано і судом не здобуто жодних доказів на підтвердження того, що позивач несе додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 200 гривень щомісячно. Тому, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про стягнення із відповідача щомісячно додаткових витрат в сумі 200 гривень на утримання [PERSON], задоволенню не підлягають. Згідно довідки Пушкінської сільської ради Автономної Республіки Крим № 1165 від 18.10.2011 року, [PERSON] має на території сільської ради земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,9352 га, яку використовує орендатор, без укладення договору оренди. (а.с.20). Із довідки ТОВ "Аскет Шиппінг" № 35 від 11.10.2011 року видно, що, [PERSON] працює на посаді водій-експедитор з 01.08.2011 року, його дохід за період з 01.08.2011 року по 30.09.2011 року склав 3 900,00 гривень (а.с.22). З урахуванням зазначених обставин, приймаючи до уваги те, що відповідач [PERSON] здоровий, працездатний, будь яких стягнень за виконавчими документами не має, з 01 серпня 2011 року працює водієм-експедитором в ТОВ "Аскет-Шиппінг", має у власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,9352 га, вимоги в частині стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень визнає, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог позивача в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Згідно вимог ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Позивач при пред'явленні позову до суду та в судовому засіданні не надала таких доказів. Окрім того, відповідач надав докази про сплату ним аліментів у минулому це квитанції Укрпошти про грошові перекази (а.с.21,22) та [PERSON] в судовому засіданні не заперечує зазначеної обставини. На підставі викладеного суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог щодо присудження аліментів з 27 липня 2010 року, стягнувши із відповідача аліменти починаючи від дня пред'явлення позову, тобто з 10.10.2011 року. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 188 гривень 20 копійок.

Outcome: partial