Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до Обухівського районного суду з позовною заявою в якій просить суд винести рішення, яким стягнути з ПАТ Українська інноваційна страхова компанія Інвестсервіс на його користь заборгованість по заробітній платі на суму 16560 грн. 57 коп., та середній заробіток на час затримки розрахунку в сумі 3284 грн. 71 коп., а також моральну шкоду в сумі 5000 грн. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначив, що з 15.12.2010 року по 13.10.2011 року він перебував в трудових стосунках з відповідачем по справі, відповідач після його звільнення з роботи не провів повний розрахунок по заробітній платі, та не виконав свої зобовязання про повний розрахунок, а тому просить суд відповідно до ст. 116 КЗпП України стягнути в судовому порядку вказану заборгованість по заробітній платі, та компенсацію за час затримки розрахунку. Крім того несвоєчасна виплата заробітної плати відповідачем призвела до моральних страждань позивача із-за неможливості утримувати себе та свою родину, а тому він просить стягнути з відповідача у відповідності до ст. 237-1 КЗпП України і моральну шкоду. В судове засідання позивач не зявився, але подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судові засідання не зявлявся жодного разу, про розгляд справи повідомлявся неодноразово належним чином, про що свідчать розписки при справі, заперечень щодо позову також не подавав, а тому зі згоди позивача у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів. Суд, перевіривши матеріали справи встановив наступне. Як встановлено в судовому засіданні позивач перебував у трудових стосунках із відповідачем з 15.12.2010 року по 13.10.2011 року, що підтверджується витягом із трудової книжки та копіями наказів ПАТ Українська інноваційна страхова компанія Інвестсервіс. Заборгованість по заробітній платі за період роботи з 15.12.2010 року по 13.10.2011 року на час звільнення складає 16560 грн. 57 коп., що підтверджується довідкою відповідача, та не заперечується позивачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних обставин. Відповідно до ст. 1 Закону України Про оплату праці, заробітна плата-це винагорода, обчислена як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник, або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ст.116 КЗпП України - При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум, а тому суд вважає , що позовна вимога про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 16560 грн. 57 коп., повністю підлягає, задоволенню. Так як відповідач в добровільному порядку не розраховується з позивачем, порушуючи строки виплати заробітної плати визначені ст. 116 КЗпП України, тому у відповідності до ст. 117 КЗпП України підлягає стягненню з відповідача і середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 3284 грн. 71 коп.. Суд вважає, що що підлягають частковому задоволенню і позовні вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди, оскільки указані вимоги відповідають ст. 2371 КЗпП України, так як відповідач порушив трудові права позивача закріплені в ст. 43 Конституції України та ст. 116 КЗпП України щодо своєчасного розрахунку, що призвело до істотних вимушених змін в життєдіяльності позивача, який заробивши грошові кошти у відповідача не зміг ними розпоряджатися на протязі більше як півроку, чим був ущемлений в праві як сам так і члени його родини. Щодо суми відшкодування за моральну шкоду до суд вважає, що вона повинна бути зменшена до 3000 грн., виходячи із розміру заборгованої заробітної плати, терміну завдання даної шкоди так і обставини при яких вона була спричинена. Крім того оскільки позивач згідно ст. 1 п. АДекрету КМУ, та ст. 81 ч. 3 ЦПК України звільнений від сплати державного мита, та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, то ці судові витрати повинні бути стягнуті з відповідача.

Outcome: partial