Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-30 00:00:00

В жовтні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності померлій [INFO] в м. Миколаєві [PERSON] правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 14 квітня 1994 року Жовтневою районною радою народних депутатів Миколаївської області на підставі рішення 19 сесії 21 скликання Жовтневої районної ради народних депутатів Миколаївської області від 08 жовтня 1993 року «Про затвердження проекту відводу земель, надання земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво» за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1648 від 14 квітня 1994 року. Заявник зазначала, що [INFO] в м. Миколаєві померла її мати [PERSON] , 1952р.н., і після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки загальною площею 1000 кв. м для індивідуального житлового будівництва, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Після її смерті спадкоємцем першої черги є тільки вона, так як зі своїм чоловіком [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] розірвала шлюб 28.01.1995р. Вона є спадкоємцем першої черги за законом на спадщину, яка відкрилася після смерті матері, прийняла вказану спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадщиною в порядку, передбаченому ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР, який діяв на час смерті спадкодавця. Інших спадкоємців першої черги за законом, які мають право на вказану спадщину, немає; заповіту [PERSON] не залишила. Далі зазначала, що 10.11.2010р. вона звернулася до П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, і на підставі її заяви була відкрита спадкова справа. Однак на теперішній час в оформлені спадкових прав їй було відмовлено через допущену помилку в Державному акті на право приватної власності на землю від 14 квітня 1994 року в написанні імені матері українською мовою: « [PERSON] » замість «Мінсулу», а тому їй було рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Посилаючись на те, що на теперішній час для оформлення її спадкових прав виникла необхідність у судовому порядку встановити юридичний факт - факт належності померлій [INFO] в м. Миколаєві [PERSON] правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю, виданого 14 квітня 1994 року Жовтневою районною радою народних депутатів Миколаївської області на підставі рішення 19 сесії 21 скликання Жовтневої районної ради народних депутатів Миколаївської області від 08 жовтня 1993 року «Про затвердження проекту відводу земель, надання земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво» за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованого в Книзі запису державних актів на право приватної власності на землю за № 1648 від 14 квітня 1994 року, просила заяву задовольнити. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, однак надала письмову заяву про слухання справи в її відсутності, заяву підтримує. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримала повністю та просила суд її задовольнити. Зацікавлені особи: Миколаївська міська рада та П`ята Миколаївська державна нотаріальна контора своїх представників в судове засідання не направили, однак направили заяви про слухання справи у відсутності своїх представників, проти задоволення заяви не заперечували. Вислухавши пояснення представника заявника та дослідивши докази по справі, суд знаходить вимоги заявниці такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Відповідно до норм ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що цей юридичний факт заявнику необхідно для оформлення спадкових прав на спадкове майно, яке залишилось після смерті її матері, тому що іншим позасудовим порядком встановити даний факт вона не зможе. Судом встановлено, що після смерті [INFO] [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки, загальною площею 1000 кв. м для індивідуального житлового будівництва, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 529 ЦК УРСР ( в редакції ЦК 1963р.), який діяв на час виникнення спірних правовідносин, тобто смерті спадкодавця [PERSON] (ст. 1261 ЦК України в редакції закону від 2003р.), єдиним спадкоємцем першої черги за законом, після смерті [PERSON] , є її донька [PERSON] ; інших спадкоємців, передбачених ст. ст. 1261, 1266 ЦК України (ст. 529 ЦК УРСР 1963р.), які б прийняли спадщину, немає. Заповіту [PERSON] не залишила. Відповідно до норм ст. ст. 548, 549 ЦК України (в редакції ЦК 1963 року) до даних спірних правовідносин підлягає застосуванню норма, згідно якої спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. 10 листопада 2010р. [PERSON] звернулася до П`ятої Миколаївської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , це підтверджується копією Спадкової справи № 371/2010р. до майна померлої [PERSON] , яка внесена до СР за № 50260963 від 10 листопада 2010р. Між тим, те, що заявниця фактично вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті матері, та те, що її матері [PERSON] належить земельна ділянка площею 1000 кв. м для індивідушіьного житлового будівництва, яка розташована за адресою; [ADDRESS] , підтверджується довідками КЖЄП № 24 № 2630, № 2631 від 18.05.2010р., довідкою Управління земельних ресурсів у місті Миколаєві № 1644/751-3/1400 від 15.07.2008р., копією рішення 19 сесії 21 скликання Жовтневої районної ради народних депутатів Миколаївської області від 08 жовтня 1993 року «Про затвердження проекту відводу земель, надання земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво». Враховуючи, що в іншому порядку неможливо вирішити зазначене питання, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що встановлення факту належності померлій [PERSON] правовстановлюючого документу, не суперечить ч. 1 ст. 256 ЦПК України, а також положенням п. п. 1-4, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31.03.1995 року із змінами. Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації останньою, права на оформлення спадкових правах. Згідно свідоцтву про смерть серії [NUMBER] , виданого 11.04.2008р. Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, [PERSON] померла [INFO] в м. Миколаєві, актовий запис № 158 від 9.02.2000р. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved