Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-31 00:00:00

У вересні 2011 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] з однієї сторони, та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] з другої сторони, зареєстрований на Універсальній Біржі «Південь» за N9 3718 від 04 березня 2002 року - дійсним. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказувала, що 04 березня 2002 року між нею та відповідачами, був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , який був зареєстрований на Універсальної Біржі «Південь» за № 3718. Крім того, вказаний договір був зареєстрований Комунальним підприємством «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» за реєстровим № 5212 від 12 березня 2002 року. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені через оголошення в газеті «Рідне Прибужжя» № 114 від 11 жовтня 2011 року, не надали доказів проти задоволення позову. Третя особа - Універсальна Біржа «Південь» повідомлені своєчасно та належним чином в судове засідання свого представника не направили, проте надали до суду заяву про слухання справи в відсутність їх представника, проти задоволення позову не заперечувала. Суд на підставі ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. 04 березня 2002 року між [PERSON] та відповідачами, був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири [ADDRESS] , який був зареєстрований на Універсальній Біржі «Південь» за № 3718. Крім того, вказаний договір був зареєстрований Комунальним підприємством «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації». Сторони виконали всі суттєві умови договору, тобто покупець передав продавцям суму вартості квартири, а продавці передали у власність позивачу квартиру. На теперішній час позивачка не може розпорядитися своїм майном, оскільки вищевказаний договір купівлі - продажу нотаріально не посвідчений. Згідно з ч. 2 ст. 47, 227 Цивільного кодексу УССР (в редакції 1963 року), який діяв на момент виникнення правовідносин, оскільки одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. Крім того, відповідно до ч. 2 ст.220 Цивільного Кодексу України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами. І відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі.

Outcome: approved