overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

21.09.2011 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь за договором підряду авансового платежу в сумі 2500 грн. та неустойки в сумі 3500 грн. Свої вимоги вона мотивувала тим, що в травні 2011 р. вона уклала з відповідачем договір підряду, згідно якого [PERSON] зобовязався виконати будівництво огорожі біля її будинку по вул. Вишнева, 17 в с. Мигія Первомайського району Миколаївської області, на що отримав від неї 2500 грн. в якості авансового платежу. Відповідач зобовязався виконати вказані роботи в строк до 17 липня 2011 р., однак свої зобовязання не виконав, отримані ним 2500 грн. не повернув, також не виплатив їй неустойку в розмірі 3500 грн. В судовому засіданні позивачка зменшила суму позову, просить стягнути з відповідача на її користь 3500 грн. неустойки за вказаним договором підряду, оскільки суму авансу 2500 грн.на даний час відповідач їй повернув. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 17.04.2011 р. між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір підряду, згідно якого відповідач зобовязався виконати роботу по будівництву огорожі, а позивачка зобовязалася заплатити йому 7000 грн. (а.с. 8). Крім того, відповідач зобовязався у разі невиконання робіт у строк до 17 липня 2011 р. та затримки грошей на строк більше двох місяців виплатити позивачці неустойку в розмірі 3500 грн. (а.с.9), при цьому відповідач отримав від [PERSON] аванс в сумі 2500 грн. Відповідно до ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. В судовому засіданні встановлено, що позивачка уплатила відповідачу 2500 грн., але останній умов договору не виконав. Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Згідно ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню в повному обсязі. Тому з відповідача слід стягнути на користь позивачки 3500 грн. неустойки за договором підрядувід 17.04.2011 р. Крім того, в силу ст. 88 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., а також витрати за надання правової допомоги в розмірі 300 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом та вказав, що 1 серпня 2006 року позичив ФГ "Віеторія" в особі [PERSON] суму 30000 дол. США, строком на 3 роки 4 місяці до 01.01.2009 року. Відповідач не повернув борг, але обіцяв розрахуватися остаточно до травня 2011 року. Основний борг становить 30000 х8,02=240600 грн.; сума 3% річних становить 32119,14 грн., загальна сума боргу становить 272719 грн. 14 коп. Просить також стягти з відповідача на його користь понесені судові витрати: 1700 грн. судового збору, 120 грн. оплата ІТЗ. Відповідач [PERSON] позов визнав та пояснив, що дійсно 01.08.2006 року позичив у [PERSON] 30000 дол. США на потреби свого ФГ "Вікторія", зобов'язався повернути 01.01.2009 року, але не повернув через відсутність коштів, фінансову кризу, про що власноручно написав розписку. Розписка складена, написана і підписана особисто ним. Він також згідний сплатити позивачу 3% річних у сумі 32119,14 грн. та судові витрати 1700 грн сплати судового збору та 120 грн. оплати ІТЗ. Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] 1.08.2006 року позичив у позивача [PERSON] 30000 дол. США на потреби ФГ "Вікторія", які обіцяв повернути 01.01.2009 року, про що склав розписку. Як стверджує позивач, [PERSON] просив його відстрочити повернення боргу до травня 2011 року, але не виконав свого зобов'язання. Таким чином, суд вважає правильним стягти з відповідача на користь позивача суми: 240600 грн., що відповідають 30000 дол. США, боргу позики; 32119,14 грн. 3 % річних та судові витрати 1700 грн. сплати судового збору, 120 грн. оплати ІТЗ. На підставі викладеного, ст.ст. 625,1046,1049,1050 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

в заявленому позові позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка в судове засідання не зявилася. Від неї надійшла заява, в якій вона просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує, просить його задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився. Від нього надійшла заява, в якій він просить справу розглядати у його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що строни 12.08.2006 року розірвали шлюб. Від даного шлюбу народилася одна дитина, син [PERSON] [INFO], який на даний час є неповнолітнім. Як вбачається із довідки, виданої виконкомом Тисменицької міської ради № 1357 від 15.08.2011 року, дитина перебуває на утриманні матері. Відповідач в добровільному порядку не надає коштів на утримання сина. У відповідності з вимогами ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Таким чином, оскільки відповідач в добровільному порядку від матеріального забезпечення своєї неповнолітньої дитини ухиляється, то суд вважає, що з нього слід стягувати в користь позивачки аліменти на утримання дитини в судовому порядку. На підставі наведеного ст.ст., 180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

27.07.2011 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] Володимирвни до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що 16.12.2008 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано виконкомом Нивотрудівської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 13. Від спільного шлюбу сторони спільну малолітню доньку [PERSON], [INFO], на яку відповідач добровільно надає матеріальну допомогу. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися і були припинені близько двух років тому. Причиною розпаду сімї стали різні інтереси, різні погляди на життя, несумісність характерів, що призводило до постійних сварок та суперечок. Сторони остаточно втратили почуття любові та взаємної поваги одне до одного. Суперечки про розподіл спільно нажитого майна немає. Після розірвання шлюбу позивачка просить залишити їй теперішнє прізвище- Бродська. Позивачка до судового засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду. Таким чином, суд вважає недоцільним подальше збереження сімейно шлюбних відносин між сторонами, оскільки вони самі усвідомлено дійшли до такого виводу через відсутність спільних інтересів та бажання проживати однієї сімєю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

07.07.2011 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що 31 серпня 1996 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано виконкомом Першотравенської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 8. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей- Сидорову [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися і були припинені в червні 2011 року. Причиною розпаду сімї стало зловживання відповідачем спиртних напоїв, що призводило до постічних сварок та суперечок, які відбувались в присутності дітей. Сторони остаточно втратили почуття любові та взаємної поваги одне до одного. Суперечки про розподіл спільно нажитого майна немає. Позивачка до судового засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду. Таким чином, суд вважає недоцільним подальше збереження сімейно шлюбних відносин між сторонами, оскільки вони самі усвідомлено дійшли до такого виводу через відсутність спільних інтересів та бажання проживати однієї сімєю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до Ладигівської сільської ради Старокостянтинівського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що фактично вступила в управління спадковим майном, однак через важкий матеріальний стан вчасно не подала заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 13 грудня 2004 року. Позивачка в судовому засіданні обставини, викладені в позові, та позовні вимоги, підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та вказав, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є спадкоємицею після смерті [PERSON], яка померла 13 грудня 2004 року, однак пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин. Це підтверджується даними копій свідоцтв про народження та одруження позивачки, довідок, виданих виконавчим комітетом Ладигівської сільської ради Старокостянтинівського району за № № 404, 405 від 16 серпня 2011 року про те, що [PERSON], яка померла 13 грудня 2004 року, на день смерті була зареєстрована і проживала одна [INFO] та про те, що після її смерті в управління і розпорядження спадковим майном з 13 грудня 2004 року вступила спадкоємиця за законом дочка [PERSON], яка доглядала матір і проводила похорон, повідомлення Старокостянтинівської державної нотаріальної контори за № 2865/01-16 від 08 вересня 2011 року про те, що спадкова справа до майна померлої 13 грудня 2004 року [PERSON] не заводилася. Відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦПК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, в інший спосіб прийняти спадщину неможливо, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

29.09.2011 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17.04.1992 року вони уклали шлюб, від якого спільних дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з 12.01.2009 року з причини частих сварок через побутові проблеми, зловживання відповідачем спиртними напоями, з того часу проживають окремо. Позивач вважає, що примирення між ними не можливо, а тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] В попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі у попередньому засіданні (а.с.12). Відповідач [PERSON] в судове засідання зявився, позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив справу розглядати у попередньому судовому засіданні (а.с.13). Заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд встановив, що сторони по справі 17.04.1992 року зареєстрували шлюб у відділі Димитрівському відділі ЗАГСу Донецької області, актовий запис №100 (а.с.6), від якого спільних дітей не мають. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з 12 січня 2009 року з причини частих сварок через побутові проблеми, зловживання відповідачем спиртними напоями, спільне господарство не ведеться, проживають вони окремо, примирення між ними не можливо. Спір про поділ сумісного майна буде вирішуватися окремо. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України суд ухвалює рішення на попередньому судовому засіданні в разі визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на предявлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу в зв'язку з тим, що сумісне життя з відповідачем не склалося в силу психологічної несумісності. Припинили ведення сумісного господарства біля півтора року. Майнового спору на час звернення в суд немає. Питання про виховання і утримання дитини вирішили вона залишається проживати із нею, а батько буде приймати участь у її вихованні і надавати матеріальну допомогу. Просила строк для примирення не надавати, так як сім'я розпалась остаточно і її не можливо зберегти. У судове засідання позивач не з'явилася, надала письмову заяву, про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з,явився, надав заяву, позовні вимоги визнав, просив розглянути справу за його відсутності. В судовому засіданні було встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 24 листопада 2001 року. Від спільного шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO]. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв,язку з тим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Між сторонами із-за психологічної несумісності склались негативні стосунки, які привели до відчуженості, сторони припинили ведення сумісного господарства біля півтора року. Судом встановлено, що майнового спору на час розгляду справи в суді немає. Дитина залишається проживати разом із матір,ю, а батько буде приймати участь у її вихованні. При таких обставинах справи суд вважає що недоцільно відкладати слухання справи і надавати сторонам строк для примирення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу в зв'язку з тим, що сумісне життя з відповідачем не склалося в силу психологічної несумісності. Припинили ведення сумісного господарства більше двох років. Майнового спору на час звернення в суд немає. Неповнолітніх дітей немає. Просила строк для примирення не надавати, так як сім'я розпалась остаточно і її не можливо зберегти. У судове засідання позивач не з'явилася, надала письмову заяву, про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з,явився, надав заяву, позовні вимоги визнав, просив розглянути справу за його відсутності. В судовому засіданні було встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 15.02.1990. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] який на даний час є повнолітнім. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв.язку з тим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Між сторонами із-за психологічної несумісності склались негативні стосунки, які привели до відчуженості, сторони припинили ведення сумісного господарства більше двох років. Судом встановлено, що майнового спору на час розгляду справи в суді немає. Неповнолітніх дітей немає. При таких обставинах справи суд вважає що недоцільно відкладати слухання справи і надавати сторонам строк для примирення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 5000 грн. У судовому засіданні позивач на заявлених позовних вимогах наполягав та пояснив, що 20.02.2009 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, згідно якого позивач надав відповідачу 5000 грн. з терміном повернення - до 30.03.2009 року, але відповідачем до цього часу не було повернути дану суму коштів. Відповідач позов не визнав повністю, посилаючись на те, що розписка не дійсна, він її укладав у стані алкогольного спяніння. Матеріалами справи встановлено, що згідно розписки від 20.02.2009 року, укладеної між сторонами по справі, [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти у розмірі 5\~000 грн. строком до 30 березня 2009 р. Судом встановлено, що по закінченню терміну повернення позики з 30.03.2009 р. та по теперішній час, відповідач [PERSON] ухиляється від повернення боргу. Згідно ч.1 ст.526, ст.530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). У відповідності до ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню, так як він не спростований відповідачем і підтверджений письмовими доказами та показаннями свідка [PERSON] Судові витрати сплачено позивачем при зверненні з позовом до суду і він не наполягає на їх відшкодуванні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на домоволодіння, вартістю 31521 грн., розташоване по вул. Комсомольській, 6 с. Сосновка Новопсковського району Луганської області. У судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден. Третя особа в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що у 2004 році позивач придбала у третьої особи по справі [PERSON] нерухоме майно будинок, який розташований по вул.. Комсомольській, 6 с. Сосновка Новопсковського району Луганської області та з того часу мешкає там з родиною. Нотаріального посвідчення договору купівлі продажу не було, так як у колишнього господаря не було правовстановлюючих документів на будинок. Відповідно до довідки № 370 від 30.06.2011 року про склад сімї позивач фактично мешкає з родиною за адресою: вул.. Комсомольська, 6 с. Сосновка Новопсковського району Луганської області. Позивач звернулась до відповідача з заявою про реєстрацію вищевказаного будинку на її імя, але їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. У чинність ст. 392 ЦПК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином виходячи з наявних в справі доказів, суд приходить до висновку що позовні вимоги [PERSON] до Новопсковського БТІ про визнання права власності на придбане майно обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved