Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-31 00:00:00

Позивачка в позові вказує, що згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 30.11.2010 року з відповідача було стягнуто аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналогічно з відповідача було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак на даний час існує ряд істотних обставин, які змусили позивачку звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі та стягнення в судовому порядку понесених додаткових витрат на утримання дитини. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду. В ході судового розгляду позивачка та її представник зменшила позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття, 1/2 частину понесених додаткових витрат на дитину в розмірі 2928,44 грн.; додаткові витрати на утримання дитини в розмірі 2000 грн. щорічно до першого вересня кожного наступного року до моменту закінчення [PERSON] середньої загальноосвітньої школи та Вінницької міської школи мистецтв. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON], яка діє на підставі довіреності, змінені позовні вимоги підтримали повністю та просять їх задовольнити, посилаючись на докази, наявні в матеріалах справи. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, змінені позовні вимоги визнала частково. Так, не заперечує проти стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 350 гривень щомісяця; вже понесених витрат на утримання дитини в розмірі 864 грн. та додаткових витрат на утримання дитини в розмірі 150 гривень щомісяця до закінчення нею навчання. Заслухавши пояснення сторін, оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають у обовязку матері, батька утримувати дітей. Відповідно до положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини» в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, враховуючи часткове визнання позову представником відповідача, проаналізувавши та оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Частиною 1 ст.3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, якою встановлено принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2,3 ст. 10 ЦПК України, сторони, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. По справі встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини, які не оспорюються сторонами. Відповідач [PERSON] Є батьком дитини [PERSON], [INFO]. Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 30.11.2010 р. з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.10.2010 р. до досягнення дитиною повноліття. В аналогічному розмірі з відповідача було стягнуто також аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO]. Як вбачається з довідки Дружелюбівської сільської ради неповнолітня [PERSON] проживає разом з матірю і перебуває на її утриманні. Відповідно до ч.2 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Позивачка звернулась з даним позовом, оскільки вважає, що сума стягуваних із відповідача аліментів на утримання їх доньки є недостатньою для забезпечення гідного життя дитини. Представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, погодилася на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, але розмір цих аліментів щомісячно має складати 350 грн., посилаючись на те, що у відповідача є інша сімя, він має на утриманні дружину та непрацездатну матір, а також немає постійної роботи. Крім того, вказує на те, що немає можливості сплачувати заявлену позивачкою суму щодо додаткових витрат на дитину, а погоджується сплачувати щомісячно 150 грн. на навчання дитини у школі мистецтв, а також сплатити половину витрачених коштів: а саме на лікування 518 грн., дорогу на навчання 87 грн., канцелярські товари 119,50 коп. та навчання у школі мистецтв 139,50 коп., загалом на суму 864 грн. При визначенні розміру аліментів, суд приймає до уваги майновий стан відповідача, який не працює, має нерегулярний мінливий дохід, інші аліментні зобовязання, має на утриманні дружину та непрацездатну матір (а.с.80), тому суд прийшов до думки про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, тому позовні вимоги позивачки в частині стягнення ? частини вже понесених додаткових витрат на доньку, а саме: витрати на лікування, дорогу на навчання, навчання та канцелярські довари для навчання у Вінницькій міській школі мистецтв, а саме: саме на лікування 518 грн., дорогу на навчання 87 грн., канцелярські товари 119,50 коп. та навчання у школі мистецтв 139,50 коп., загалом на суму 864 грн., підлягають до задоволення, оскільки в судовому засіданні сторонами визнані. Відповідно до ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо дитини. Згідно ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Відповідно до ст.ст. 180, 181 ч.3, 184 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 ч.2 СК України. Відповідно до ч.2,3 ст. 10 ЦПК України, сторони, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог позивачки суд також врахував матеріальне становище відповідача, котрий має сімю, яка складається з дружини, малолітньої дитини [PERSON], [INFO], матір похилого віку, які знаходиться на його утриманні, не працює і має нерегулярний та мінливий заробіток, з нього стягуються аліменти на користь позивачки на утримання доньки, а також сина [PERSON] [INFO]. В частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 2000 грн. щорічно до першого вересня суд, враховуючи принцип розумності та справедливості, погоджується з думкою представника відповідача, а саме в задоволенні позовних вимог частково, щомісячно в розмірі 150 грн., що фактично буде складати 1800 грн. на рік. Крім того, як у своєму позові, так і у судовому засіданнях позивачка та її представник посилались на те, що позивачкою було витрачено на придбання для доньки канцелярських товарів для загальноосвітньої школи на суму 2373,05 грн. та на сезонний одяг в сумі 2838 грн., половину з витрачених нею сум позивачка та її представник у судовому засіданні просять стягнути з відповідача. Проте з таким твердженням суд погодитися не може, оскільки на думку суду вказані суми є значно завищеними. Це також стосується і витрат на придбання сезонного одягу. Крім того, позивачкою на думку суду не враховано вже сплачених відповідачем аліментів, а також певні витрати на дитину повинен нести не тільки відповідач, як батько дитини, але й позивачка, як її мати, тому в цій частині слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно ст.180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач щомісячно сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON], що підтверджується як позивачкою, так і довідками - розрахунками відділу державної виконавчої служби, тому суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON] щомісячно в сумі 500 грн., оскільки це погіршить як його майновий стан, так і майновий стан його малолітнього сина, тому вважає задовольнити позовні вимоги в цій частині частково та стягувати аліменти на утримання доньки в сумі 350 грн. щомісячно. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved