overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дружини, до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на ті обставини, що вона з відповідачем [PERSON] перебувала у шлюбі, від якого вони мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. 08.10.2010 року їхній шлюб було розірвано і син [PERSON] проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає їй допомоги на утримання дитини, а тому вона змушена звертатися до суду та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дружини у розмірі 350 гривень, щомісячно, до досягнення сином [PERSON], [INFO], трирічного віку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання дружини, але просить зменшити їх розмір, оскільки має мінімальну заробітну плату, сплачує аліменти на двох дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку. Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши всі наявні докази в справі в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом установлено, що позивач [PERSON] та [PERSON] мають від шлюбу двох дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які після його розірвання залишилися проживати біля матері позивача [PERSON] Відповідач допомоги на утримання дружини, яка ніде не працює, оскільки доглядає за їхньою спільною дитиною, що не досягла трирічного віку, не надає. Згідно зі ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно копії свідоцтва про народження Серії 1-СР № 098698, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Городищенського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 122, [PERSON] дійсно являється батьком [PERSON], [INFO], за яким, на даний час, здійснює догляд його мати [PERSON], яка в звязку з цим ніде не працює. Згідно вище викладеного, позивач [PERSON] має право на утримання від свого чоловіка [PERSON], до досягнення їхнім сином [PERSON] трирічного віку, але суд, враховуючи те, що відповідач позов визнав частково, розмір його заробітної плати, те, що він сплачує аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, вважає за необхідне зменшити розмір аліментів, які просить стягнути позивач та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дружини в сумі 100 гривень, щомісячно, до досягнення сином трирічного віку . На підставі ч. 3 ст. 81 та ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави, судовий збір, відповідно до задоволених позовних вимог, у сумі 53 гривні 77 копійок. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-05 00:00:00

Позивач просить визнати [PERSON] втратившою право на житло в кімнаті №230, гуртожитку №2, що по вул. Набережна, 3 м. Нетішин . В обґрунтування позову вказує на те, що відповідач значиться зареєстрованою як проживаюча в даному гуртожитку, згідно ордера № 1764 від 23.12.2008 року. Внаслідок обстеження житлових умов відповідача, було встановлено, що в кімнаті гуртожитку відсутні її особисті речі, вона не зявляється і не проживає з моменту видачі ордера. Відповідач комунальні послуги не оплачує. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини зазначені у позові та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась про час та місце повідомлялась належним чином. Свідки [PERSON], [PERSON], кожна окремо, показали, що [PERSON] не проживає в гуртожитку без поважних причин з моменту отримання ордера, її особистих речей в кімнаті та в місцях загального користування не має. За вказаний період житло та комунальні послуги не оплачувала. Заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно довідки Будинкоуправління КП НМР «ЖКО» №827 від 21.10.2011 р., [PERSON] значиться зареєстрованою в гуртожитку № 2, по вул. Набережній, 3, кім. № 230, в м. Нетішині Хмельницької області. Гуртожиток № 2 по вул. Набережній, 3 в м. Нетішин перебуває у підпорядкуванні позивача. Актами комісій від 25.05.2011 року, 22.08.2011 року, 21.10.2011 року підтверджується період відсутності відповідача в гуртожитку з 23.12.2008 року. Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, суд вважає, що відповідач не проживає в спірному житлі більше шести місяців без поважних причин, тому є законні підстави для визнання його втратившим право на це житло. Ч.8 ст.8 ЦПК України передбачено, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини(аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства(аналогія права). Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача, або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. З урахуванням подібності правовідносин щодо користування жилою площею у гуртожитку з правовідносинами, що регулюються загальними правилами ч.1 ст.71 ЖК України, положення цих правил слід застосувати і в разі тимчасової відсутності особи у гуртожитку, якій у ньому надавалась жила площа, за відсутності підстав для виселення. Підстав для виселення [PERSON] з гуртожитку не має, так як вона в ньому не проживає з 23.12.2008 року, лише значиться зареєстрованою, як проживаюча. Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача підтверджені належними та допустими доказами, ґрунтуються на дійсних обставинах та відповідають вимогам закону, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, в якому зазначила, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 16.06.2001 року. У вересні 2011 року шлюбні відносини припинені і на даний час вирішується питання про розірвання шлюбу, проживають окремо. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, тому вона змушена звернутися до суду з цим позовом. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь для утримання їх сина, щомісячно, в розмірі 1/4 частини від усіх заробітків (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. В судовому засіданні відповідач не заперечував відносно задоволення позовних вимог. Судом з матеріалів справи встановлено, що відповідач по справі є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Дані обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з п.3 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] зареєстрованого 20.11.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Комунарського районного управління юстиції (складено актовий запис № 598), посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося по причині різних характерів та відсутності спільних поглядів на життя, сім`я розпалася остаточно, бажання продовжувати шлюбні відносини відсутнє. Від шлюбу вони спільних дітей не мають. Позивач у судовому засіданні свої вимоги, викладені у позові підтримав та просив задовольнити повністю. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час, дату та місце слухання справи була повідомлена належним чином, у зв'язку з чим суд розглянув справу за її відсутності заочно в порядку ст. 224-233 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони 20.11.2004 року зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Комунарського районного управління юстиції складено актовий запис № 598. Від спільного шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] припинені, взаємини подружжя не підтримують, спільного господарства не ведуть. Бажання до примирення у сторін відсутнє. Подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобовязати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що 26.06.2009 року вони уклали шлюб, від якого мають неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO], Віру [INFO]. Під час спільного проживання в сім'ї виникали сварки, внаслідок чого вони протягом року проживають окремо. Шлюб носить формальний характер і подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем суперечить її інтересам. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала та пояснила суду, що з 2009 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають двоє неповнолітніх дітей. За час перебування в шлюбі з відповідачем в сім'ї виникали сварки, в даний час вона проживає окремо від чоловіка. Позивач вказує, що вона надалі не бажає перебувати в шлюбі з відповідачем, шлюбні відносини фактично припинені, а тому просить задовольнити позов. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити прізвище «Семків». Позивач не заперечує проти розгляду справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, від нього не надходило заперечень та повідомлень про причини неявки. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, вважає, що позов підлягає до задоволення. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 26 червня 2009 року Борщівською сільською радою Лановецького району Тернопільської області, актовий запис № 3. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO], Віру [INFO]. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини, миритись не бажають, позивачка наполягає на розлученні. На підставі наведеного суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення, а тому є законні підстави для задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Клопотання позивачки слід задовольнити і залишити їй прізвище «Семків»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування своєї заяви заявник вказав, що 24 січня 2011 року померла його двоюрідна тітка [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на будинковолодіння № 99 по вул. Чкалова в м.Сміла Черкаської області. Він не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки одним із шляхів прийняття спадщини є те, щоб спадкоємець на час відкриття спадщини постійно проживав разом із померлим, а [PERSON] хоча і проживав з двоюрідною тіткою в будинковолодінні № 99 по вул. Чкалова в м.Сміла Черкаської області, але був зареєстрований за іншою адресою. Встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем необхідно заявнику для оформлення спадщини. Представник заінтересованої особи проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається із акту квартального комітету від 24 вересня 2011 року [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав разом зі своєю двоюрідною тіткою [PERSON] по вул. Чкалова, 99, в м. Сміла, хоча був зареєстрований за іншою адресою. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], що є сусідами померлої [PERSON], пояснили, що їм достовірно відомо, що заявник проживав разом з померлою, доглядав її та поховав. Вказані обставини підтвердила свідок [PERSON], яка є двоюрідною племінницею померлої [PERSON], пояснивши, що їй дійсно відомо, що заявник проживав з своєю двоюрідною тіткою [PERSON] в її домоволодінні до її смерті. За таких обставин суд вважає доведеним факт постійного проживання заявника на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сімєю із [PERSON] більше тридцяти років та встановити факт належності йому державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 179100, виданої 12 грудня 2006 року на імя [PERSON]. В обґрунтування своєї заяви заявниця вказала, що вона та [PERSON] з 1980 року почали проживати однією сімєю в її будинку № 30 по вул. Гагаріна в с.Шевченко Смілянського району. Вони мали намір офіційно зареєструвати їх стосунки, але не встигли цього зробити, оскільки [PERSON] 20 березня 2011 року помер. 12 грудня 2006 року [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,02 га в адмінмежах Плескачівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в якому помилково його по батькові вказано «Мифодійович», хоча в дійсності по батькові його «Мефодійович». Встановлення факту проживання однією сімєю та належності спадкодавцю правовстановлюючого документу на земельну ділянку заявниці необхідно для оформлення спадщини. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, в наданій заяві проти задоволення заяви не заперечував та просив справу розглянути за його відсутності. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається із довідки Плескачівської сільської ради № 372 від 11 жовтня 2011 року [PERSON] та [PERSON] проживали в [INFO], з 1980 року до дня його смерті 20 березня 2011 року і вели спільне господарство. Допитаний в судовому засіданні свідки [PERSON], сусід заявниці, показав суду, що [PERSON] та [PERSON] більше тридцяти років проживали однією сімєю та знаходилися у фактичних шлюбних відносинах. За таких обставин суд вважає доведеним факт проживання однією сімєю заявниці та [PERSON] на час відкриття спадщини. З ксерокопії свідоцтва про народження, свідоцтва про смерть та військового квитка, виданого на російській мові, вбачається, що [PERSON] правильно по батькові «Мефодійович», що також ствердив допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] Оскільки при видачі державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 179100 на імя [PERSON] допущена помилка в даних по-батькові померлого [PERSON]: замість «Мефодійович» вказано «Мифодійович», в судовому порядку слід встановити факт належності йому зазначеного державного акту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-05 00:00:00

Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], матірю якого є позивачка. Позивачка, посилаючись на те, що відповідач не надає допомоги на утримання дитини, звернулась в суд з позовом про стягнення з нього на її користь аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач проти задоволення позову не заперечує. Судом встановлено, що відповідач не утримує свою дитину, яка знаходиться на утриманні позивачки. Відповідно до ст. 180, ч. 2 ст. 182 СК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягувати аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З відповідача слід стягнути на користь держави 188 грн. 20 коп. судового збору. На підставі наведеного, ст.ст. 180, 181, 182 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 450 грн. щомісяця. Вказала, що з 17.02.2001 року вони з відповідачем перебувають в шлюбі, шлюб не розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON], але однією сімєю не проживають, чоловік добровільно матеріальної допомоги на утримання сина також не надає. Син проживає з нею, перебуває на її утриманні, але її доходів на належне утримання дитини не вистачає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Від позивачки надійшло письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності. Від відповідача [PERSON] також надійшло письмове клопотання про згоду з позовними вимогами та про розгляд справи за його відсутності. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.ст.180, 184 Сімейного Кодекса України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Зі свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 164383, виданого 23.03.2001 року Довжицькою сільською радою Золочівського району Харківської області, видно, що [PERSON] народився 09.03.2001 року. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Дитина знаходиться на утриманні позивачки, проживає з нею по пров.Лєбєдєва, 13 в с.Довжик (а.с.8). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника, наявність у нього інших дітей. Відповідачем доказів наявності у нього інших утриманців не надано, заперечень щодо суми аліментів, які просить стягнути позивачка, також. З довідки МСЕК від 09.12.1994 року вбачається, що [PERSON] є інвалідом дитинства 3 групи. Відповідно ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" з відповідача необхідно стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 23 жовтня 2004 року перебуває з відповідачем в шлюбі, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 883 та в період якого у них народилися спільні з відповідачем неповнолітні діти син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя не склалося через втрату почуття любові та поваги один до одного, оскільки після народження дитини відповідач перестав приділяти їй увагу, перестали розуміти один одного, внаслідок чого з 2010 року між ними припинено сімейно-шлюбні відносини. Спільні з відповідачем діти проживають з нею, а спір про місце проживання дітей та їх виховання, поділ спільного майна відсутній, оскільки відповідач в добровільному порядку приймає участь у вихованні дітей. Вважає, що примирення та подальше збереження сімї є неможливим, оскільки суперечить як їх інтересам, так і моральним засадам суспільства. Позивачка, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась. Згідно письмової заяви (а.с.13) прохала розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявися. Згідно письмової заяви (а.с.11-12) прохав розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав та прохав їх задовольнити. В звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч. 2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 23 жовтня 2004 року сторони перебувають шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 883 (а.с.6), в період якого у них народилася спільні неповнолітні діти син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO] (а.с.7-8). Спільне життя в сімї не склалося через втрату сторонами взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного, в звязку з чим з 2010 року вони не підтримують сімейно-шлюбних відносин та проживають окремо. На день розгляду справи судом сторони мір до збереження сімї не приймали і зберігати сімю не бажають. Спору з приводу спільного майна, місця проживання дітей та їх виховання на день розгляду справи судом між сторонами не має. За таких підстав суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивачки так і неповнолітніх дітей, тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 Сімейного Кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-05 00:00:00

У звязку з необхідністю затрати значного часу для складання повного рішення, суд на підставі ст. ст. 209, 218 ЦПК України, вважає за необхідне відкласти його складання на строк 5 днів, до 11.12.2011 року, при цьому проголосивши його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-05 00:00:00

У звязку з необхідністю затрати значного часу для складання повного рішення, суд на підставі ст. ст. 209, 218 ЦПК України, вважає за необхідне відкласти його складання до 11.12.2011 року, при цьому проголосивши його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved