overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Марянівської сільської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви для прийняття спадщини. В позовній заяві позивачка вказала, що 20 лютого 1994 року помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, а саме: земельна частка (пай) розміром 6,42 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебуває в колективній власності КСП ім. Свердлова, що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН № 218268 від 02.12.2005 року. Звернувшись до Державної нотаріальної контори Михайлівського району з заявою про прийняття спадщини за законом, їй було відмовлено, так як нею було пропущено 6 місячний строк для звернення в нотаріальну контору. Причиною того, що був пропущений строк на прийняття спадщини було те, що на день смерті спадкодавця був відсутній право установчий документ на вказану вище земельну ділянку (пай). В зв'язку з вищенаведеним просить визнати причину пропуску строку на прийняття спадщини поважною. Позивачка в судове засідання не зявилась, але надала заяву, в якій просить суд розглянути справу у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача у судове засідання не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Суд, дослідивши заяву позивача, заяву представника відповідача, та матеріали цивільної справи: світлокопію свідоцтва про смерть [PERSON], світлокопію свідоцтва про укладення шлюбу, світлокопію сертифікату про право на земельну частку пай, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Стаття 1270 ЦК України, визначає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1272 ЦК України, за заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як було встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON], являється дружиною [PERSON], який помер 20.02.1994 року, і відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, або той з подружжя, який його пережив. Строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини позивач пропустив по причині того, що на день смерті спадкодавця був відсутній право установчий документ на вказану вище земельну ділянку (пай). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-05 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~26.07.2011 року позивачка [PERSON]О звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON]В про стягнення аліментів, просила стягнути на користь неповнолітньої доньки аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання позовної заяви до моменту досягнення дитиною повноліття При цьому вона посилалась на те, що сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі В шлюбу народилися дитина, а саме донька [PERSON], [INFO] дитина проживає разом із матірю. Відповідач не мешкає разом з позивачкою та донькаю, не приймає участі у їх вихованні та не надає допомоги на її утримання. Позивачка не може утримувати доньку самостійно, тому звернулась до суду. Сторони у судове засідання не зявились: позивачка [PERSON]О надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач [PERSON]В в судове засідання не зявився, надав заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов визнав в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітня доньку , а саме [PERSON], [INFO],вказані обставини підтверджуються відповідним свідоцтвам про народженя \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дитина знаходяться на утриманні матері. Батько участі в вихованні та утриманні не приймає, тому позивачка просить стягувати на її користь з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання позовної заяви до моменту досягнення дитиною повноліттятобто до 06.04.2015р. Враховуючи те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані ним, не підлягають доказуванню. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме: стан здоров'я дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд стягує з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подання позовної заяви до моменту досягнення дитиною повноліття, що відповідає засадам розумності та справедливості. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах простягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-05 00:00:00

У жовтні 2011 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони подали суду заяви, у яких просили суд розглянути справу у їх відсутність. В обгрунтування пред*явленого позову позивачка вказала, що з відповідачем вона шлюб уклала 16 травня 2009 року. Шлюб у них перший. Від шлюбу вони мають доньку Єву, [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач не надає. Між ними спору стосовно розподілу спільного майна немає. Сімейних стосунків вони не підтримують з лютого 2011 року. Сім*я їхня розпалась з тих причин, що у них різні характери та погляди на життя. На цьому грунті між ними постійно виникали сварки та скандали. Між ними також не було взаєморозуміння. У них різні характери та погляди на життя. За останній час, що вони мешкають окремо, між ними спроб для примирення та поновлення сімейних стосунків не було. Поведінка відповідача у сім*ї негативно впливає на виховання доньки. Вважає, що їхня сім*я розпалась. Просить позов задовольнити. Відповідач пред*явлений позов визнав та також просив суд їхній шлюб розірвати. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки не підтримують з лютого 2011 року з тієї причини, що між ними не було взаєморозуміння. Сторони припинили спільне проживання та весь цей час мешкають окремо. За минулий час між сторонами спроб для примирення та поновлення сімейних стосунків не було. Сторони вважають, що їхня сім*я розпалась остаточно. При таких обставинах суд, оцінюючи всі докази, зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 01.08.2011 звернувся до суду з позовом до відповідачки про виділення частки земельної ділянки та визнання права власності на земельну ділянку розміром 915 кв.м по [ADDRESS] . В заяві вказав, що відповідачка [PERSON] , яка доводиться йому матір'ю подарувала йому 9/50 частини домоволодіння по [ADDRESS] . В зв'язку з тим , що земельна ділянка належала співвласникам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності, йому було відмовлено у посвідченні договору дарування земельної ділянки. Просив виділити [PERSON] частку, що складає 173/500 частин земельної ділянки відповідно до договору про порядок користування земельною ділянкою, визнати за ним право власності на 173/500 частин земельної ділянки, розташованої по [ADDRESS] площею 915 кв.м., яка виділена зеленим кольором згідно технічної документації. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав. Відповідачка надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала повністю. Треті особи в судове засідання не з'явилися, будучи повідомленими про день і час слухання справи. Заслухавши пояснення позивача та його представника , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що відповідачка [PERSON] подарувала [PERSON] 9/50 частини домоволодіння по [ADDRESS] , згідно Договору дарування від 01.03.2010 року Вказана земельна ділянка належала співвласникам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності. 30.12..2010р. між власниками земельної ділянки по [ADDRESS] було укладено договір про порядок користування,володіння та розпорядженняданою земельною ділянкою. Власники,а саме [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] визначили межі та порядок володіння користування та розпорядження земельноюділянкою згідно плану укладеного Полтавським Геодезичним Центром таким чином: [PERSON] отримує ділянку №2 площею - 1577 кв.м.,що складає 1577/2900 частин від ділянки площею - 2900кв.м. та ділянку №3 площею - 482 кв.м.,що складає 241/500 частини від ділянки площею - 1000 кв.м., а [PERSON] та [PERSON] -отримують ділянку №1 площею - 1323 кв.м.,що складає 1323/2900 частини від ділянки площею -2900 кв.м. та ділянки №1 площею - 82 кв.м.,що складає - 41/500 частину та ділянку №2 площею - 346 кв.м., що складає 173/500 частини від ділянки площею - 1000 кв.м. Згідно ст.377 ЦК України до особи, що придбала житловий будинок переходить право власності на земельну ділянку ,на якій він розміщений , без зміни її цільового призначення , у розмірах встановлених договором . Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України, - співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований 21.08.2002 року в Відділі реєстрації актів громадянського стану Дрогобицького міського управління юстиції Львівської області, актовий запис № 315. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що від шлюбу народилися двоє дітей : син –[PERSON], [INFO], донька –[PERSON], [INFO] Останнім часом стосунки між сторонами змінилися через різні характери, погляди на життя, велику різницю у віці. Все це призвело до нестерпної атмосфери в сім»ї і спільне проживання стало неможливим. Більше трьох років сторони проживають окремо, не підтримують жодних відносин, сім»я розпалася остаточно, примирення та збереження шлюбу неможливе. У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю і дала аналогічні пояснення зазначеним в позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечив проти розірвання шлюбу, оскільки сторони проживають окремо з 2007 року, не підтримують подружні відносини, не ведуть спільне господарство. Вважає, що подальше збереження сім»ї не можливе, така фактично розпалася. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, з’ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розлучення, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер, вони більше трьох років не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, бажання зберегти шлюб у сторін відсутнє. У відповідності до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення для справи. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, а також малолітнім дітям, оскільки сторони втратили почуття любові один до одного, строк наданий судом для примирення не дав позитивних результатів, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-06 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача, в якому просить згідно уточнених позовних вимог зобов"язати відповідача прибрати сміття біля будинку [ADDRESS] з його тильної сторони, що належить до прибудинкової території. В обґрунтування позову покликається на те, що проживає в багатоквартирному будинку по [ADDRESS]. Прибудинкова територія, обслуговуванням якої займається відповідач, є сильно заміченою, та відповідачем належним чином не прибирається. Вона зверталася до відповідача з відповідними заявами, однак останній на її звернення не реагує. Оскільки між нею та ЛКП 504 існують договірні зобов»язання , нею оплачується за послуги по утриманню та обслуговуванню будинку та прибудинкової території, тому просить позов задоволити. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала та дала пояснення аналогічні доводам викладеним в позовній заяві, просить позов задоволити в повному об»ємі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. З врахуванням зібраних по справі доказів, суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності і ухвалити заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечив. Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені суду документи та постановляючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України, суд позов задовольняє з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка проживає в [ADDRESS], який обслуговує ЛКП «504». Відповідно до ст. 21 ч.2 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 р. з наступними змінами та доповненнями, виконавець зобов'язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору. 9.03.2010 року позивачка [PERSON] звернулась до відповідача ЛКП 504 з заявою про вжиття заходів щодо прибирання території будинку [ADDRESS], оскілки така є сильно засмічена особливо з тильної сторони будинку та не прибирається належним чином. По даному факту 19.03.2010 року позивачкою та [PERSON], який мешкає в [ADDRESS] складено акт-претензію. В судовому засіданні, як свідка допитано представника позивачки [PERSON], яка суду показала, що проживає у [ADDRESS], дійсно прибудинкова територія з тильної сторони будинку є дуже засмічена та працівниками ЛКП 504 не прибирається. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено перед судом заявлені вимоги та такі підлягають до задоволення. Відповідач в свою чергу жодних доказів, які б спростовували заявлені вимоги суду не представив.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-06 00:00:00

20.10.2011 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказала , що з відповідачем зареєстрували шлюб 27 жовтня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районого управління юстиції Дніпропетровської області , актовий запис № 140. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]., який мешкає з відповідачкою. Сімейні відносини між подружжям припинені три місяці тому. Причиною розпаду сім'ї з'явилися протилежні погляди на життя , відсутність спільних інтересів , що призвело до втрати відчуття любові і пошани, сумісне мешкання однією сім'єю стало неможливим. Сім'я розпалася остаточно , шлюб існує формально і підлягає розірванню. Шлюб між сторонами перший. Спору про розділ майна немає. За заявою сторін справа розглянута без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони спільно не проживають, миритися не бажають, відчувають один до одного неприязні почуття, тому суд вважає, що збереження сім'ї і відновлення шлюбних відносин не можливе. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності по ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-06 00:00:00

18.10.2011 р.позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. Сторони перебували в шлюбі від якого мають сина -[PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. З 01 січня 2011 року син навчає ться на денній формі навчання Дніпропетровського національного університету залізничного транспорту ім. В. Лазаряна. Відповідач сплачував аліменти до його повноліття. На даний час у позивачки склалося тяжке матеріальне становище і вона вимушена була звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. Відповідач працює і має нагоду надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, проте допомогу в добровільному порядку не надає. Позивачка вважає, що влаштування дитини до навчального закладу не повинно припиняти стягнення аліментів з відповідача. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень суду не надав. Відповідно до статті 224 ЦПК України «У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки..., суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи». Позивачка не заперечує проти постановлення заочного рішення, просить позов задовольнити Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Так відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України «Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу»При цьому відповідно до ч.3 ст. 199 Сімейного Кодексу України «Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син...» Згідно довідки від 28.04.2011 року [PERSON], [INFO], дійсно навчається в навчальному закладі «Дніпропетровського національного універтситету залізничного транспорту імені ак В. Лазаряна» (а.с. 7). В судовому засіданні встановлено, що позивачка утримує повнолітню доньку самостійно, сплачує кошти за її гуртожиток в м. Дніпропетровську, транспортні послуги, харчування та інш. Позивачка згідно довідки від 27.10.2011 року перебуває на обліку як бозробітна в Апостолівському РЦЗ зв 18.10.2011 року. Відповідач прцює механіком в Апостолівській ЦРЛ, інших виплат по виконавчим листам не має, тому суд вважає, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, за умови продовження нею навчання у навчальному закладі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-06 00:00:00

03.10.2011 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітнього сина: [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. У відповідності зі ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до наданих документів позивальницею, вона з серпня 2006 по липень 2011 року перебувала у цивільному шлюбі з відповідачем від якого народився син -[PERSON] [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає, вихованням дитини не займається. Відповідач здоровий, працездатний та має можливість надавати матеріальну допомогу. Інших дітей у відповідача немає, аліменти він ні кому не сплачує. Відповідно до ст. ст. 180 -182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягатися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дитини і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з відповідача суд враховує його матеріальний і сімейний стан і вважає за можливе стягнути аліменти по ? частині з усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави державне мито в сумі 51 грн. та витрати пов'язані зі сплатою інформаційно -технічного забезпечення у розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою в якій зазначила, що знаходиться з відповідачем в шлюбі, реєстрація якого проведена Колодязянською сільською радою Двуречанського району Харківської області 22.12.1979 згідно актовому запису № 21. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини не склалися з причин відсутності взаєморозуміння, що призвело до розірвання шлюбних відносин. З квітня 2007 року мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, відповідач пішов з дому до іншої жінки, забравши все своє майно. В суді позивачка на задоволенні позову наполягла, дала пояснення відповідно до обставин, викладених в позові та зазначила, що наданий судом строк не привів до примирення, яке не можливо і не доцільно. Відповідач заперечував проти позову пояснивши, що не згоден з його обґрунтуванням, іншої жінки в нього не має. Він бажає зберегти шлюб, до теперішнього часу відчуває любов до позивачки, а з дому був змушений піти для догляду за батьками похилого віку, окрім того тривалий час мешкав на дачі. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд дійшов до наступного: згідно свідоцтва про шлюб сторони одружились 22.12.1979, неповнолітніх дітей не мають (а.с. 5). На теперішній час шлюбні відносини не підтримуються, що не заперечується сторонами, відповідач мешкає окремо, спільного господарства з позивачкою не веде, спільний бюджет відсутній, однак, на думку відповідача, шлюб можливо зберегти заради їх дітей і онуків. Враховуючи, що позов поданий в липні 2011 року та до теперішнього часу сторони не примирились, суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і недоцільне, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, у зв'язку з чим вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved