Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики від 28 жовтня 2010 року в сумі 190722,00 грн. В обґрунтовуння позову вказує, що 28.10.2010 року між нею та відповідачем було укладено нотаріально посвідчений договір позики грошових коштів. Відповідно до п.1 Договору, [PERSON] як позикодавець при укладанні названого договору передала у власність відповідача, як позичальника, грошові кошти в сумі 190\~722 грн. 00 коп., строком до 28.10.2011 року. Проте, відповідач у встановлений договором строк позичені у позивачки кошти не повернув. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю. Просив суд стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] заборговані грошові кошти за договором позики від 28.10.2010 року в сумі 190\~722,00 грн. та понесені нею судові витрати. Додатково в суді надав пояснення, які повністю співпадають з обставинами викладеними в позові. Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився. Про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав. За наведених обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача з постановленням заочного рішення у відповідності до положення ст.169 ч.4 ЦПК України. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно зясувавши обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення повністю, з наступних міркувань. Судом встановлено, що 28.10.2010 року між позивачкою та відповідачем було укладено нотаріально посвідчений договір позики грошових коштів (надалі по тексту Договір). Відповідно до п.1 Договору, [PERSON] як позикодавець при укладанні названого договору передала у власність відповідача, як позичальника, грошові кошти в сумі 190\~722 грн. 00 коп., строком до 28.10.2011 року. Пунктом два Договору передбачено, що саме таку суму грошових коштів позичальник (відповідач по справі) зобовязується повернуту [PERSON], як позикодавцю. Пунктом чотири Договору встановлено, що виконання позичальником свого зобовязання за цим договором має бути здійснено готівкою. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач кошти в строки передбачені п.1 Договору, а саме до 28.10.2011 року позивачці не повернув. Така обставина стверджуються, зокрема, п.6 Договору, відповідно до якої після виконання позивальником свого зобовязання позикодавець повинен передати йому примірник цього договору. Наявність у позикодавця після спливу терміну повернення грошей примірника цього договору є свідченням про прострочення виконання позичальником свого зобовязання. Судом в судовому засіданні було оглянуто наданий представником позивачки примірник нотаріально посвідченого договору позики коштів від 28.10.2010 року. Крім того, відповідач не надав суду доказів повернення позивачці коштів. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позивальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей такого ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родових ознаками. У відповідності до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, сукупністю достовірно наведених доказів підтверджується, що позовна заява обґрунтована і підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за договором позики в сумі 190722,00 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З врахуванням даної вимоги ЦПК України та встановлених судом обставин, підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача понесені судові витрати в сумі 1820,00 грн. (1700,00 грн. судовий збір + 120,00 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу). На підставі наведеного ст. ст. 509, 525, 1046, 1049 ЦК України,

Outcome: approved