Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації, а також відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обгрунтовував тим, що [PERSON] з 03.09.2010 року був допущений i приймав участь у судовому розгляді Солом'янським районним судом м. Києва кримінальної справи № 1-38/2011 як захисник підсудної [PERSON] за обвинуваченням її у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України. У ході досудового слідства та судового розгляду справи співробітник банку [PERSON] був допитаний як свідок. 31.08.2011 року [PERSON] звернувся до Київської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури зі скаргою на дії позивача, які на його думку, виразилися у грубому порушенні Правил адвокатської етики та Присяги адвоката України. Позивач вважає, що подана відповідачем скарга поширює недостовірну інформацію щодо нього при здійсненні захисту інтересів підсудної [PERSON] Вказує, що внаслідок поширення [PERSON] недостовірної інформації, викладеної у скарзі, серед членів Київської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, де позивач перебуває на обліку як адвокат, у них могло скластися негативне враження щодо його (позивача) моральних, професійних та ділових якостей. Позивач зазначив, що змушений був відволікатися від повсякденної діяльності та брати участь у призначеному на 27 жовтня 2011 року засіданні дисциплінарної палати Київської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, надавати письмові та усні пояснення членам комісії та виправдовуватися з приводу наведених у скарзі обставин. Також вказав, що Київська обласна кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури не виявила в діях [PERSON] порушень вимог чинного законодавства України та Правил адвокатської етики, не знайшла підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Позивач вказав, що необхідність підготовки пояснень кваліфікаційній комісії значно ускладнила йому підготовку зауважень на протокол судового засідання у кримінальній справі та підготовку апеляційної скарги, які є значними за своїм обсягом. Вважає, що вказаним поширенням недостовірної інформації йому спричинено моральну (немайнову) шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з протиправною поведінкою щодо нього, та в приниженні честі, гідності та ділової репутації. На підставі викладеного просив визнати недостовірною i такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію, наступну поширену [PERSON] інформацію, яка міститься у направленій ним до Київської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури скарзі від 31.08.2011 року: що викладене позивачем в клопотанні про доповнення судового слідства від 30 серпня 2011 року ствердження про те, що свідок [PERSON] давав неправдиві показання про обставини укладання підсудною [PERSON] кредитного договору, є неправдивим та зухвалим твердженням, яке було занесене до протоколу судового засідання; що дії позивача, як захисника підсудної є нетактовною та порушуючою усілякі норми професійної етики поведінкою; що позивач припускався зухвалих та брутальних виказувань на адресу [PERSON]; що 30 серпня 2011 року під час судового засідання у кримінальній справі стосовно [PERSON] позивач звів на [PERSON] наклеп, пов'язаний iз звинуваченням... у вчиненні злочину, чим повідомив учасникам процесу свідомо неправдиву інформацію та намагався схилити їx до зміни їх позиції та здійснення інших дій, в яких зацікавлена... підсудна [PERSON]П., а також навмисно вчиняв конкретні дії, що йдуть всупереч вимогам ч. 1 ст. 58 Правил адвокатської етики; що 30 серпня 2011 року під час судового слухання кримінальної справи відносно [PERSON] позивач навмисно та грубо порушив Правила адвокатської етики, зокрема 4 ч. 3 ст. 53 та ч. 1 ст. 58 згаданих Правил та звів на [PERSON] злісний наклеп безпідставно звинувативши його у вчиненні карного злочину. Просив зобовязати відповідача спростувати поширену ним недостовірну інформацію шляхом відкликання скарги з Київської кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та стягнути 1600 грн моральної шкоди. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач проти позову заперечував, та звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації, а також відшкодування моральної шкоди. Свої позовні вимоги обгрунтовував тим, що [PERSON] був захисником [PERSON] по кримінальній справі № 1-38/2011 за обвинуваченням [PERSON] у скоєнні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.ч. 1, 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України. У вказаній кримінальній справі Публічним акціонерним товариством "ПРАЙМ-БАНК" було заявлено цивільний позов до [PERSON] про стягнення 3 514 176 грн 97 коп. Зазначив, що під час судового засідання, яке відбулось 30.08.2011 року, [PERSON] поширив про нього недостовірну інформацію шляхом повідомлення її учасникам судового процесу в усній формі, зокрема: "...ці розрахунки складені начальником Управління кредитів і депозитів Банку [PERSON], тобто службовою особою Банку, зацікавленою в силу його посадових повноважень в забезпеченні максимальних прибутків Банку"; "...особисто [PERSON] є зацікавленою у справі особою, оскільки він неодноразово допитувався як свідок і давав неправдиві показання про обставини укладання моєю підзахисною кредитного договору..."; "...особисто [PERSON] як його працівник є зацікавленими особами...". Вищезазначені усні висловлювання відповідача підтверджуються записом судового засідання, зафіксованого за допомогою технічних засобів фіксації судового процесу. Крім того, відповідач також поширив про позивача зазначену вище недостовірну інформацію у клопотанні про призначення у справі судово-економічної експертизи від 30.08.2011 р. Також, відповідач під час судового засідання по цій же кримінальній справі в Солом'янському районному суді м. Києва, яке відбулося 28.09.2011 р., поширив про позивача недостовірну інформацію шляхом повідомлення її учасникам судового процесу в усній формі наступного змісту: ".. .побачивши цю довідку [PERSON] заявив, що при такому рівні доходів кредит їй наданий не буде, але він вирішить це питання..."; "...це могли зробити співробітники банку "Прайм-Банк", які були зацікавлені в наданні їй кредиту та яким вона передала чисті бланки ТОВ "Акуна Матата". Зокрема, усі практичні питання щодо оформлення кредиту вона вирішувала зі співробітником ПАТ "Прайм-Банк" [PERSON], і саме [PERSON] на його вимогу вона передала чисті бланки з відбитками печатки ТОВ "Акуна Матата"...; "...під диктовку [PERSON] вона ... також заповнила анкету позичальника, зазначивши в ній за наполяганням [PERSON] неправдиві дані щодо рівня доходів..."; "...[PERSON] переконав її..., що у разі її відмови зазначити в анкеті позичальника завищені дані про доходи, кредит їй наданий не буде...", "...працівників банку... [PERSON], які самі можуть бути причетні до підроблення вказаної довідки...є зацікавленими особами та які дали суду неправдиві показання". [PERSON] вказав, що, вищевказаними відомостями відповідач обмовляє його у вчиненні багатьох карних злочинів, таких як підроблення документів та надання завідомо неправдивих показань, які він вчиняв, використовуючи свої посадові обов'язки та з метою збагачення за рахунок підсудної [PERSON] Позивач зазначив, що поширена про нього інформація не відповідає дійсності та є такою, що принижує честь, гідність та його ділову репутацію, як начальника Управління кредитів і депозитів ПАТ "ПРАЙМ-БАНК", що представляє інтереси цього банку. В ПАТ "ПРАЙМ-БАНК" позивач розпочав працювати на посаді заступника начальника Управління кредитів і депозитів ще з 2001 р. В 2003 році позивача було переведено на посаду начальника Управління кредитів і депозитів. За час своєї роботи позивач зарекомендував себе з позитивної сторони, як відмінного спеціаліста в області фінансування та кредитування. До дисциплінарної та адміністративної відповідальності за час своєї роботи в ПАТ "ПРАЙМ-БАНК" не притягувався. Вказав, що після того, як він дізнався про поширення про себе такої недостовірної та негативної інформації, він почував себе пригніченим та приниженим, що позначилось на його душевному стані. Переживання після вказаних звинувачень призвели до досить тривалої непрацездатності позивача, та позначились на його самопочутті, зокрема він мав підвищене серцебиття та головокружіння. Крім того, він перебуває в нервовій напрузі, морально страждає, що учасники судового процесу, а також його колеги та керівництво повірять в цей наклеп, не зможуть об'єктивно розібратися в даній ситуації; що підірвано довіру до нього. Це також не могло не позначитися на сімейних стосунках позивача. Вказаними діями відповідача позивачу було завдано моральну шкоду. Для захисту своїх порушених немайнових прав позивач звертався до Київської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури з скаргою від 31.08.2011 р. з проханням притягнути відповідача до дисциплінарної відповідальності, скориставшись своїм конституційним правом на звернення, передбаченим ст. 40 Конституції України. На підставі викладеного просив визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію, вищевказану інформацію про нього, поширену відповідачем, зобов'язати [PERSON] протягом 15 днів з дня вступу рішення в законну силу направити письмові спростування на адресу Солом'янського районного суду м. Києва на ім'я [PERSON] та [PERSON], на адресу Прокуратури Солом'янського району м. Києва на ім'я [PERSON], на адресу ПАТ "ПРАЙМ-БАНК" на ім'я Голови Правління [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], на адресу Київської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури на ім'я [PERSON] Крім того, просив стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. В судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом позовні вимоги [PERSON] підтримав. Відповідач за зустрічним позовом зустрічний позов не визнав. Заслухавши позивача за первісним позовом, представника відповідача (позивача за зустрічним позовом), дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позови (первісний і зустрічний) задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний. Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Судом встановлено, що [PERSON] приймав участь у судовому розгляді Солом'янським районним судом м. Києва кримінальної справи № 1-38/2011 в якості захисника підсудної [PERSON] за обвинуваченням її у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України. В ході розгляду справи ПАТ Прайм-Банк до підсудної було заявлено цивільний позов. Представник вказаного банку [PERSON] був допитаний в якості свідка. У серпні 2011 року [PERSON] звернувся до Київської обласної кваліфікаційної комісії адвокатури зі скаргою на дії [PERSON], посилаючись на порушення останнім Правил адвокатської етики та Присяги адвоката України в ході здійснення захисту підсудної під час слухання кримінальної справи судом. Рішенням Дисциплінарної палати Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Київської області від 27 жовтня 2011 року відмовлено у притягненні адвоката [PERSON] до дисциплінарної відповідальності та закрито дисциплінарну справу. Відповідно до ст.40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. Суд приходить до висновку, що [PERSON], при поданні до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури скарги на дії [PERSON] при здійсненні ним захисту підсудної в ході розгляду кримінальної справи, реалізував надане йому Конституцією України та законами України право на звернення до органів влади з метою захисту своїх прав, які він вважав порушеними. Вказане звернення не є поширенням недостовірної інформації, оскільки здійснювалось в порядку, визначеному нормами чинного законодавства для здійснення оскарження неправомірних дій зі сторони адвокатів. За таких обставин суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] захист честі, гідності та ділової репутації. Оскільки не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині захисту честі, гідності та ділової репутації, відсутні також підстави для задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27 лютого 2009 року Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до частини другої статті 471 Закону України "Про інформацію" оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. [PERSON] просить спростувати інформацію, яку було поширено в ході розгляду кримінальної справи, зокрема в клопотанні адвоката [PERSON] про призначення судової експертизи, та у виступі [PERSON] під час судового засідання в судових дебатах 28 вересня 2011 року. Як вбачається з матеріалів справи, вказані вислови по своїй суті є оціночними судженнями та особистими думками [PERSON], як захисника підсудної, стосовно обставин кримінальної справи, які базуються на показаннях підсудної та інших доказах, досліджених в ході розгляду кримінальної справи. Звернення захисника в ході розгляду кримінальної справи до суду з клопотанням, його виступ у судових дебатах є реалізацією адвокатом своїх прав та обовязків як захисника та не може розцінюватися судом їх поширення недостовірної інформації про позивача за зустрічним позовом. За таких обставин відсутні підстави для задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

Outcome: dismissed