Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-24 00:00:00

Позивач звернулась з названим позовом до суду і просила поділити між нею та відповідачем домоволодіння № 35 по вул. М. Кожумяки в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області, визнавши за нею право власності на 3/4 частини будинковолодіння та встановити порядок користування земельною ділянкою, на які розміщений спірний будинок. В судовому засіданні свої позовні вимоги зменшила і з врахуванням висновку судової будівельно-технічної експертизи просила визнати за нею право власності на 68/100 частини спірного будинковолодіння та встановити порядок користування земельною ділянкою, розміром 1000,00 кв.м, пропорційно часткам у праві власності на будинковолодіння. Свій позов обґрунтувала тим, що в період шлюбу вони з відповідачем спільно побудували 64/100 частини будинку до розірвання шлюбу, а після розлучення вона особисто добудувала 36/100 частин будинку, які вважає своєю особистою власністю. З відповідачем в добровільному порядку не узгоджено питання щодо даного спору. Її представник [PERSON] підтримала позовні вимоги, просить їх задовольнити. Відповідач позов визнав частково, не заперечував поділити будинок, заперечував проти визначених позивачем часток, вважає, що за ним необхідно визнати право власності на 70/100 частин спірного будинковолодіння, а за позивачем право власності на 30/100 частини, оскільки право власності на спірне майно оформлено на нього одноособово після розірвання шлюбу. Заслухавши сторін, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази судом встановлено наступне. Сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 1981 року по 13 листопада 2001 року. З Реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.05.2008 року, свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.04.2008 року, технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок №35 по вулиці Кожум'яки,35 в місті Переяслав-Хмельницький Київської області, будівельного паспорта на забудову земельної ділянки, довідки з відділу земельних ресурсів в м. Переяславі-Хмельницькому від 27.05.2008 року, з виписки з будинкової книги про склад сімї та реєстрацію №25 від 22.01.2010 року вбачається, що в 1994 році відповідачу була наділена земельна ділянка під будівництво житлового будинку та господарських споруд за адресою: вул. Кожум'яки,35 в місті Переяслав-Хмельницькому Київської області. На даній земельній ділянці сторони почали будівництво спірного будинку. На момент розірвання шлюбу ними було побудовано: фундамент, стіни, перегородки, перекриття, влаштована підлога в окремих кімнатах, дах, покрівля, встановленні вікна, двері, ворота, вїзд в гараж, частково зроблено внутрішнє оздоблення, будинок підключено до електропостачання, побудовано сарай. Цивільно-правові відносини з приводу поділу майна подружжя регулюються главою 8 СК України. Відповідно до ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу належить дружини та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Після розлучення позивач за власні кошти добудовувала будинок, одноособово провела такі будівельно-ремонтні роботи: внутрішнє оздоблення будинку, влаштування ванної кімнати, кухні, підключення до газопостачання та телефонного звязку, перероблено каналізацію та електропостачання, що підтверджується товарними чеками, накладними, рахунком-квитанцією за період з травня 2006 року по 22 вересня 2009 року ( а.с. 29-47). Про вищезазначені обставини свідчать показання свідка [PERSON], про те, що в період 2008-2009 р.р. він на прохання позивача встановлював газовий котел в даному будинку, переробляв каналізацію. За його роботу з ним розраховувалась позивач. З показів свідка [PERSON] вбачається, що вона на прохання позивача в період 2006-2009 р.р. проводила малярно-штукатурні роботи в будинку, за роботу розраховувалась позивач. Крім того, відповідач визнав, що саме ці роботи не були проведені до розірвання шлюбу та що він з листопада 2001 року в спірному будинку не проживав, не приходив в будинок, будь-яких робіт не проводив і з цього часу проживає з іншою сімєю, за іншою адресою. На підставі рішення виконкому Переяслав-Хмельницької міської ради від 24.04.2008 № 273-04 про затвердження актів прийомки в експлуатацію індивідуальних будинковолодінь спірний будинок було введено в експлуатацію та видано свідоцтво про право власності на імя відповідача. Земельна ділянка, на якій розташоване спірне будинковолодіння, не приватизована. Державний акт на право власності на дану земельну ділянку не виготовлявся. Згідно висновку № 4749/11-15 судової будівельно-технічної експертизи, яка була проведена на підставі ухвали Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21.06.2011 року, вартість будівельних робіт, які виконанні сторонами до розірвання шлюбу становить 310042 (триста десять тисяч сорок дві) гривні, які складають 64/100 частини будинковолодіння. Вартість будівельних робіт, які виконані після розірвання шлюбу становить 174206 (сто сімдесят чотири тисячі двісті шість) гривень, що складають 36/100 частини будинковолодіння. Експертом згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи запропоновано чотири варіанти визначення порядку користування земельною ділянкою, на якій розміщений даний будинок відповідно до часток 1/2 та 1/2 , 1/4 та 3/4, та за встановленими в висновку частини 68/100 та 32/100. Даний час в зв'язку з недоброзичливими стосунками, які склались між сторонами, здійснювати за взаємною згодою розпоряджання даним майном, вони не можуть. Угоди про добровільний поділ майна ними не досягнуто. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 372 ЦК України визначено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Враховуючи вищевикладені обставини суд приходить до висновку про те, що вартість будівельних робіт, які складають 64/100 частин спірного домоволодіння, що були зроблені спільно сторонами в період їхнього шлюбу, є їхньою спільною власністю, а вартість будівельних робіт, які складають 36/100 частин даного майна, що були проведені одноосібно позивачем за її кошти після розірвання шлюбу, є її особистою власністю. Порядок користування земельною ділянкою площею 1000 кв.м., на якій розташований спірний будинок сторін, слід встановити по варіанту № 4, який зображений на схемі № 4 в Додатку №1 висновку № 4749/11-15 судової будівельно-технічної експертизи, оскільки в даному будинку постійно проживає позивач разом з дітьми від шлюбу з відповідачем, які обробляють земельну ділянку, на якій розташований даний будинок. Відповідач проживає в іншій сімї за іншою адресою, даною земельною ділянкою не користується. Враховуючи вищевстановлені обставини та досліджені в судовому засіданні докази, позов про поділ спільного майна подружжя та визнання права власності на частину будинковолодіння підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України витрати понесені позивачем підлягають стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved