Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до територіальної громади с. Репужинці Заставнівського району Чернівецької області, [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Посилається на те, що 27 серпня 1999 року померла її баба [PERSON]. Після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований у с. Репужинці по вул. Українській №32 Заставнівського району Чернівецької області. Зазначила, що після смерті баби фактично прийняла спадщину, оскільки проживає в даному будинку, доглядає за будинком, користується спадковим майном, несе витрати по його утриманні. Однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки за життя померла свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими спорудами не отримувала. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовну заяву підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення рішення. Представник відповідача територіальної громади с. Репужинці Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Статтею 548 ЦК України ( в ред.1960 р.), який діяв на час відкриття спадщини встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно вимог ст.549 ЦК України ( в ред. 1960 р.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. приписами ст.328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Так, судом встановлено, що спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою с. Репужинці по вул. Українській №32, Заставнівського району Чернівецької області належав померлій [PERSON]. Той факт, що позивач на час смерті своєї баби проживала разом з нею і фактично вступила в управління спадковим майном, підтверджується довідкою Репужинецької сільської ради № 1773 від 30.11.2011 року. Згідно заповіту посвідченого секретарем виконавчого комітету Репужинецької сільської ради Заставнівського району від 06.12.1996 року та зареєстрованого в реєстрі за №22 все своє майно [PERSON] заповіла своїй внучці [PERSON]. Спадкоємцем, що має право на обовязкову частку при спадкуванні за заповітом є [PERSON], котра на спадщину не претендує. Крім цього, судом встановлено, що перешкодою в реалізації позивачем його законних прав та інтересів, стала відсутність на ім'я померлої правовстановлюючих документів на будинковолодіння, яке є спадковим майном. Усунути цю перешкоду та реалізувати такі права і інтереси позивача можливо лише в судовому порядку. Враховуючи наведені вище письмові докази по справі, а також норми чинного законодавства, суд вважає, що позов [PERSON]П, обґрунтований, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного, ст. ст.548, 549 ЦК України (в ред. 1960 р.), ст.стю 328, 392 ЦК України,

Outcome: approved