Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

10 листопада 2010 року позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON] міської ради, ПАТ «Євраз [PERSON] металургійний завод ім. Петровського», третя особа [PERSON] державна нотаріальна контора, про визначення часток в праві спільної сумісної власності, визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності позивачам та [PERSON] Позивачі посилаються на те, що після смерті [PERSON], померлого 29 червня 2009 року, відкрилась спадщина на частину вищезазначеної квартири. Спадкоємцем за заповітом був [PERSON] [PERSON] дружина спадкодавця на обовязкову частку в спадщині не претендує. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину [PERSON] не в змозі, оскільки частки співвласників у праві спільної сумісної власності не визначені та не вказані у свідоцтві про право власності на житло. Просив суд визначити частки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] рівними, тобто по 1/3 частині кожному; визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого 29 червня 2009 року. Позивачі надали суду заяву, в якій просили справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Представник ПАТ «Євраз [PERSON] металургійний завод ім. Петровського» в судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Третя особа [PERSON] державна нотаріальна контора заперечень по справі не надала. Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25 вересня 2000 року, виданого ВАТ ДМЗ імені Петровського згідно з розпорядженням від 25 вересня 2000 року № 3158-П, зареєстрованого в КП «ДМБТІ» у реєстрову книгу за № 444п-586-272. 29 червня 2009 року помер [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину вищезазначеної квартири. Спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом від 09 лютого 2006 року, посвідченим приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 823, був [PERSON], який належним чином прийняв спадщину, оскільки проживав та був зареєстрований зі спадкодавцем на час його смерті, що підтверджується довідкою КЖЕП № 34 від 31 травня 2010 року. Дружина спадкодавця [PERSON] на обовязкову частку в спадщині не претендує. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. На підставі ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч. 2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього ж Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Не підлягають задоволенню вимоги щодо визначення часток в праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] рівними, оскільки згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. До того ж відповідно до п. 12 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників є рівними. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

Outcome: partial