Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-04 00:00:00

До Рівненського міського суду надійшов на розгляд позов ПАТ Рівнеазот до [PERSON] /Чебикіної/ [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги обгрунтовують тим, що адміністрацією ВАТРівнеазот (перейменоване в ПАТ РІВНЕАЗОТбулонадано для [PERSON] /Чебикіної/ [PERSON] ліжко - місце в гуртожитку № 4 за адресою: м. Рівне, вул. Макарова, 42. 02.10.1987 р. відділом громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Рівненського МВ УМВС за зазначеною вище адресою була проведена реєстрація [PERSON] /Чебикіної/ [PERSON]. Гуртожиток № 4 знаходиться на балансі ПАТ РІВНЕАЗОТ і використовується для тимчасового проживання працівників підприємства. [PERSON] /Чебикіна/ [PERSON] за місцем реєстрації не проживає, але з реєстраційного обліку не знята. Ст. 71 Житлового кодексу України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Отже, зі спливом шестимісячного терміну особа втрачає право користування жилим приміщенням. Як вбачається з матеріалів перевірки паспортного режиму на відповідність реєстрації громадянина та фактичного проживання в гуртожитку, Відповідач за місцем реєстрації не проживає з жовтня 2007 року по теперішній час, місце проживання невідоме. Даний факт підтверджується поясненнями завідувача гуртожитку № 4 [PERSON], чергової по гуртожитку № 4 [PERSON], актами перевірки паспортного режиму на відповідність реєстрації громадянина та фактичного проживання в гуртожитку № 4 на вул. Макарова, 42 від 04.10.2010 р., 04.02.2011 р., 04.06.2011 р., 04.10.2011 р. [PERSON] /Чебикіна/ [PERSON] тривалий час не проживає за вказаною адресою, однак в добровільному порядку, шляхом подачі відповідної заяви до органів реєстрації, з реєстраційного обліку не знімається, у зв'язку з чим ПАТ РІВНЕАЗОТ змушений звернутись до суду з позовом, оскільки така формальна реєстрація Відповідача створює певні перешкоди та обмежує можливості підприємства у повноцінному володінні та розпорядженні зазначеним нерухомим майном. Просили визнати [PERSON] /Чебикіну/ [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] РФ, такою, що втратила право користування жилим приміщенням у будинку 42 по вулиці Макарова в місті Рівне. Судові витрати покласти на відповідача. Заперечення відповідача на позовну заяву не надано. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обємі в межах доводів позовної заяви. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] /Чебикіна/ [PERSON] в судове засідання не зявилася повторно. Про день, час та місце судового засідання повідомлялася рекомендованою кореспонденцією, та оголошенням в газеті Вільне слово № 17 від 28.02.2012 р. Заяви щодо розгляду справи в його відсутність суду не надала, про причину неявки суду не повідомила. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, яка вважається належно повідомленою, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України за згодою представника позивача, з винесенням заочного рішення в порядку ст.224-228 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши в сукупності встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, доведені, підлягають до задоволення. Судом встановлено, що буд. № 42 по вул. Макарова, в м.Рівне гуртожиток № 4 і знаходиться в розпорядженні і на балансі ПАТ Рівнеазот на підставі свідоцтва про право власності на підставі наказу органу Фонду державного майна ( № 1003 від 04.11.1995р.), що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно видане 15.02.2007 р. КП Рівненське МБТІ і використовується для тимчасового проживання працівників підприємства. З оглянутої судом Форми А вбачається, що [PERSON] /Чебикіна/ [PERSON] зареєстрована в гуртожитку по вул. Макарова, 42 в м.Рівне з 02.10.. 1987 року по ліжко-місцю, що підтверджується також довідкою № 849 від 01.11.2011р. , виданою ПАТ РівнеазотПалац культури і спорту Хімік. Довідкою № 140 від 30.09.2011р. , виданою начальником ЖКД підтверджується, що [PERSON] /Чебикіна/ [PERSON] в базі даних мешканців гуртожитків ПАТ Рівнеазотне рахується . Нарахування по квартплаті та комунальним послугам не проводилось. З досліджених в судовому засіданні актів від 04.10.2010 р., 04.02.2011 р., 04.06.2011 р., 04.10.2011 р., затверджених начальником ЖКД та підписаних членами комісії вбачається, що [PERSON] /Чебикіна' [PERSON] в гуртожитку № 4 за адресою м. Рівне, вул.Макарова,42, не проживає. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] підтвердила, що вона з жовтня 2007 по даний час працює на посаді завідуючої гуртожитку. За цей період відповідач в гуртожиток з приводу проживання не з'являвся, в гуртожитку не проживав, на нього не проводяться нарахування по комунальних платежах, довідок з бухгалтерії щодо наявності за ним боргу не надходило./ Допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] ствердили в суді, що працюючи черговими вахтерами гуртожитку №4 ПАТ «Рівнеазот» по вул.. Макарова,42 м. Рівне, вони не знають і відповідачки, така в гуртожитку не проживає, в списках мешканців не значиться, квартплата на її ім.»я не нараховується, кореспонденція на її ім.»я не надходить. У разі проживання відповідачки в гуртожитку вони не могли б її не знати по роду своїх обовязків. Відповідно до ст.. 6 ЖК України, жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру забороняється. Обовязок громадян використовувати жиле приміщення за його призначенням. Таким чином, сукупністю достовірно встановлених судом доказів підтверджується, що відповідачка [PERSON] /Чебикіна/ [PERSON] з жовтня 2007 року без поважних на те причин не проживає в гуртожитку по вул. Макарова,42 в м. Рівне. Відповідачем не надано доказів на спростування доводів позивача, а судом їх не встановлено, тому суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, доведені і підлягають до задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача. На підставі викладеного, ст.ст.6,10,71, 72 ЖК України, Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні№ 1382-ІУ від 11.12.2003 року, Закону України "Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей" № 2623-ІУ від 02.06.2005 року і

Outcome: approved