Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-08 00:00:00

Дніпродзержинська міська рада звернулася до суду з позовом [PERSON] і просить суд: -внести зміни до п.3.1 договору оренди земельної ділянки від 02 лютого 2005 року №02011, укладеного між ними та [PERSON]. виклавши його в наступній редакції: «п.3.1 Орендна плата вноситься «Орендарем» виключно у грошовій формі в розмірі 16 291,08 грн/рік. що становить 1 357,59 грн/міс, і вноситься на рахунок місцевого бюджету»; -стягнути з відповідача на їх користь судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи . В обгрунтування своїх позовних вимог представник позивач в судовому засіданні зазначила, що розглянувши клопотання громадянина України [PERSON] прийнято рішення Дніпродзержинської міської ради від 23.12.2004 року №467-17/IV «Про набуття юридичними та фізичними особами права користування земельними ділянками несільськогосподарського призначення», яким зобов'язано укласти з міською радою договір оренди земельної ділянки за адресою: м. Дніпродзержинськ, проспект Металургів, 62. 02 лютого 2005 року між Дніпродзержинською міською радою та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований 07 лютого 2005 року №02011. Рішенням Дніпродзержинської міської ради від 30.09.2008 року №473- 26/V «Про затвердження розміру орендної плати за земельні ділянки, які надаються у користування» визначено відсоток нормативної грошової оцінки для розрахунку розміру орендної плати за земельну ділянку, на якій розміщена частина торгівельного комплексу за адресою: м.Дніпродзержинськ, пр.. Металургів, 62, в розмірі 16 291.08 за рік без ПДВ, що становить 1 357,59 грн/міс. Відповідно до пункту 3 зазначеного рішення, міська рада зобовязала управління земельних відносин оформити договори оренди земельних ділянок із застосуванням визначеного вказаним рішенням розміром орендної плати. Таким чином, прийнято рішення Дніпродзержинської міської ради 30.09.2008 року №473-26/ V ««Про затвердження розміру орендної плати за земельні ділянки, які надаються у користування», яким затверджено розмір орендної плати за користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: м.Дніпродзержинськ, пр.. Металургів, 62, у розмірі 16291,08 грн на рік, яка складає 3,5%від нормативно грошової оцінки земельної ділянки, проведеної станом на 18.08.2008 рік. Зазначене рішення на сьогоднішній день не оскаржене і є чинним. Управлінням земельних відносин Дніпродзержинської міської ради відповідачу направлялись листи №8вих-10/89зв від 04.03.2010 та № 8вих-09/398зв від 08.07.2009 з повідомленням про прийняте рішення міської ради від 30.09.2008 №473-26/ V ««Про затвердження розміру орендної плати за земельні ділянки, які надаються у користування», яким затверджено розмір орендної плати за користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр.. Металургів, 62, площею 0,0789 га. Відповідачем обовязок щодо належного оформлення документів на землекористування - не виконано. Представник позивача в судовому засіданні підтримує позов і просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився та про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином сповіщений про день та час розгляду справи шляхом розміщення оголошення в газеті «Вісті Придніпровя». При даних обставинах суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Залучений до участі у справі прокурор Дніпродзержинської міжрайонної природоохранної прокуратури Дніпропетровської області в судовому засіданні позовні вимоги Дніпродзержинської міської ради підтримав у повному обсязі та просить їх задовольнити. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та прокурора, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог Дніпродзержинської міської ради повинно бути відмовлено з наступних підстав. Згідно ст.12 ЗК України до повноважень сільський, селищних, міських рад в області земельних відносин на території сіл, селищ, міст відноситься: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності... Статтею 116 ЗК України передбачено, що фізичні та юридичні особи набувають право власності та право користування земельною ділянкою із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування у межах їх повноважень. Набуття права на землю фізичними та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх в користування. У відповідності до ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, які є обєктом державної або комунальної власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладання договору оренди земельної ділянки. Відповідно до ст.ст. 6,15 Закону України «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі, а одним з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 02.02.2005 року на підставі рішення Дніпродзержинської міської ради від 23.12.2004 року №467-17/ІУ був укладений договір оренди земельної ділянки площею 0,0789 га., що знаходиться за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр.-т Металургів,62 з цільовим призначенням: землі роздрібної торгівлі та комерційних послуг. В ст. 21 Закону України «Про оренду землі» (в редакції Законів України від 25.03.2005 року та від 02.12.2010 року) передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою, а розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Стаття 22 цього Закону передбачає, що орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, справляється виключно у грошовій формі, а в силу ст. 23 цього Закону (в редакції Закону від 02.12.2010 року), якою регулюються правила зміни орендної плати, орендна плата може переглядатись тільки за згодою сторін і тільки за земельні ділянки, шо перебувають у власності фізичних та юридичних осіб. Окремим видом зміни орендної плати законодавець визнав право орендаря вимагати відповідного зменшення орендної плати в разі, якщо стан орендованої земельної ділянки погіршився не з його вини. В судовому засіданні встановлено, що на момент укладання договору оренди земельної ділянки між сторонами нормативна грошова оцінка цієї ділянки складала 420 733, 67 гривень, а орендна плата була визначена у договорі пунктом 3.1. у грошовій формі в розмірі 5 175 гривень на рік, що становить 431, 25 гривень за місяць. При цьому у договорі (п.3.3.) зазначено, що розмір орендної плати переглядається щорічно \\ випадках і з моменту: (1) зміни умов господарювання, передбачених договором; (2) підвищення цін. тарифів. тощо;у тому числі внаслідок інфляційних процесів; (3) збільшення розмірів ставки земельного податку; (4)погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; (5) в інших випадках передбачених законодавчими актами України. Відповідно до статті 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. Таким чином видно, що умови укладеного договору не відповідають Закону, так як ніде у договорі немає тези про можливість зміни умов договору тільки за згодою сторін. Відповідно до ст.. 14.1.136 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Стаття 274.1.Податкового кодексу України передбачає, що ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено (незалежно від місцезнаходження), встановлюється у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки за винятком земельних ділянок, зазначених у статтях 272, 273, 276 і 278 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, нормативну грошову оцінку земельної ділянки, яку орендує відповідач у позивача, проведено у 2004 році та у 2008 році, шо підтверджується довідками, що є у матеріалах справи. Ця ділянка не відноситься ні до земель сільськогосподарських угідь (ст.172 ПК України), ні до земель лісогосподарського призначення (ст.173 ПК України), ні до земельних ділянок (у межах населених пунктів), які зайняті житловим фондом, автостоянками для зберігання особистих транспортних засобів громадян, які використовуються без отримання прибутку, гаражно-будівельними, дачно- будівельними та садівницькими товариствами, індивідуальними гаражами, садовими і дачними будинками фізичних осіб, а також до земельних ділянок, наданих для потреб сільськогосподарського виробництва, водного та лісового господарства, які зайняті виробничими, культурно-побутовими, господарськими та іншими будівлями і спорудами, (ст.276 ПК України), ні до земель, розташованих за межами населених пунктів (ст. 278 ПК України). Це значить, що розмір орендної плати за ділянку необхідно встановлювати, виходячи з вимог ст.274.1 ПК України і тільки зі згоди відповідача, а у задоволенні позову повинно бути відмовлено.

Outcome: dismissed