Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-28 00:00:00

12 грудня 2011 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач у позовній заяві посилалась на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 11 червня 2010 року, спільне життя з відповідачем не склалося, відносини між подружжям припинені, відповідач з травня 2010 року почав проживати окремо від сім’ї, спільне господарство не ведеться, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просила суд шлюб розірвати. Позивач у судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судові засідання не з’являвся про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи. Приймаючи до уваги, що в матеріалах справи достатньо доказів для ухвалення по справі заочного рішення, суд на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача за правилами постановлення заочного рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11 червня 2010 року, зареєстрованого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №304. Від шлюбу мають неповнолітнього сина – [PERSON], [INFO]. Як вбачається з пояснень позивача з травня 2010 року вони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільне проживання та ведення спільного господарства. Сімейні відносини між сторонами припинені. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 8 ст. 235 Цивільного процесуального кодексу України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на дане положення, у судовому засіданні позивачем було заявлено намір про залишення прізвища без змін, а саме «Токарева». Враховуючі вищезазначені обставини, та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені та до цього часу не поновлювались, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає й вважає, що це не можливо, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved