Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-13 00:00:00

14.02.2011 року Публічне акціонерне товариство «[PERSON] та средит» звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 300 620, 69грн., а також судових витрат, мотивуючи тим, що останні не виконують належним чином зобов'язання по виплаті кредиту, який їм було надано позивачем. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав просив позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник, а також представник відповідача - [PERSON] позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволені позовної заяви посилаючись на те, що оскільки строк дії договору укладений між банком та [PERSON] закінчився 27.01.2010 року, то у відповідності до ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється, так як кредитор протягом б місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до поручителів. Будь-яких вимог щодо виконання [PERSON] і [PERSON] зобов'язань взятих [PERSON] за кредитним договором банком не заявлялось. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 28.03.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «[PERSON] та Кредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір №93- 08/МБ. Згідно з умовами кредитного договору позивач надає [PERSON] кредит в розмірі 10 000,00 доларів СІЛА, а останній зобов'язується повністю повернути отримані грошові кошти у строк до 27.01.2010 року та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідно до кредитного договору, сплата процентів за користування кредитом проводиться відповідачем [PERSON] щомісячно до 15 числа кожного місяця, згідно з графіком зниження заборгованості. Судом встановлено, що [PERSON] порушував умови Кредитного договору - недотримувався строків погашення заборгованості за даним Кредитним договором, у зв'язку з цим виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 300 620,69 грн., з яких: - борг за кредитом - 5398,00 доларів СІЛА (42 915,72 грн.); - прострочений борг - 5398,00 доларів США (42 915,72 грн.); - прострочені відсотки - 952,98 доларів США (7 576,48 грн.); - пеня - 250128,49 грн. Відповідно до ст.ст.525,526ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускаєть ся. Також, у судовому засіданні встановлено, що з метою забезпечення, виконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за кредитний договором, були укладені договори поруки від 28.03.2008 року за № 03-, 93-08/МБ та за № 02-93-08/МБ між позивачем і відповідачами [PERSON] та [PERSON] Згідно з Договорами поруки, у випадку не виконання відповідачем [PERSON] умов кредитного договору, обидва відповідача відповідають перед позивачем як солідарні боржники. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] О.С. відповідають перед позивачем у тому ж об'ємі, що і відповідач [PERSON], в тому числі за основним боргом, оплатою відсотків та підвищених відсотків, оплаті комісійної винагороди, оплаті неустойки за основним боргом та відсотками, а також по відшкодуванню усіх збитків. Як встановлено судом, у відповідності до п.3.2 договору від 28.03.2008 року, строк дії договору між [PERSON] і банком встановлений до 27.01.2010 року. Позовна заява ПАТ «[PERSON] та Кредит» подана до суду 14.02.2011 року. Згідно ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. На підтвердження факту дотримання строку передбаченого ч.4 ст.559 ЦК України, щодо пред'явлення вимог до поручителів [PERSON] та [PERSON], ПАТ «[PERSON] та Кредит» надав до суду поштові відправлення на їх адресу від 16.03.2010 року. Але доказів того, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] отримали вказане повідомлення,.: представником позивача суду не надано. Таким ЧИНОМ, суд приходить ДО висновку, ЩО ПОЗОВНІ ВИМОГИ ЩОДО; стягнення кредитної заборгованості з відповідачів [PERSON] та! [PERSON], як з поручителів є безпідставними та задоволенню не підлягають. Що стосується позовних вимог ПАТ «[PERSON] та Кредит» про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON], то вони підлягають частковому задоволенню в сумі 5398,00 доларів СІЛА, що становить 42915 грн.72 коп. простроченого боргу, 952, 98 доларів СІЛА, що; становить 7576 грн.48 коп. прострочених відсотків, а всього 6 3 5 0 , 981 доларів СЛІА, що становить 504 92 грн.20 коп. Відносно позовних вимог про стягнення пені з [PERSON], то суд вважає за можливе відмовити у їх задоволені, оскільки наслідки пропуску; строку позовної давності відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність : скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовно давністю. Так, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу,пені).

Outcome: partial