Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-20 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» (надалі Банк) звернувся в суд з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на заставлене майно, посилаючись на те, що 19 серпня 2008 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір, де Банк надав їй споживчий кредит в розмірі 24815 доларі США 97 центів на строк до 19 серпня 2028 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15 % річних, а вона зобовязувалась щомісячно сплачувати заборгованість згідно графіку погашення кредиту, відсотків і винагороди, що складається із суми щомісячного платежу по кредиту та відсотках. Так як [PERSON] тільки частково виконала умови кредитного договору, перед банком утворилася заборгованість по кредитному договору, яка станом на 12 липня 2010 року становить 28908. доларів США 02 центи, в тому числі заборгованість по кредиту - 20545 доларів США 57 центів, по відсотках - 5681 доларів США 43 центи, по комісії 1181 доларів США 91 цент, по пені 1499 доларів США 11 центів. В якості забезпечення виконання зобовязання 19 серпня 2008 року між Банком та [PERSON] був укладений договір іпотеки згідно якого іпотекодавець надав в іпотеку майно зазначене в п.33.3 цього договору. Так як відповідачка частково погасила кредит, порушила строки повернення кредиту та відсотків і продовжує ухиляється від належного виконання договору, позивач просив звернути стягнення на заставлене майно, а саме однокімнатну квартиру [ADDRESS] та виселити відповідача з вказаної квартири зі зняттям її з реєстраційного обліку. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, хоча про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином, тому справа розглядається за відсутністю відповідачки у порядку заочного провадження з дотриманням вимог встановлених законом. Заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 серпня 2008 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір, де Банк надав їй споживчий кредит в розмірі 24815 доларів США 97 центів на строк до 19 серпня 2028 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 15 % річних, а вона зобовязувалась щомісячно сплачувати заборгованість згідно графіку погашення кредиту, відсотків і винагороди, що складається із суми щомісячного платежу по кредиту та відсотках. Банк взяті по договору обовязки виконав, та надав відповідачці кредити, а [PERSON] свої обовязки не виконала, не сплатила кредит та відсотки у встановлені договорами та графіками строки. В якості забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором від 19 серпня 2008 року між Банком та [PERSON] був укладений договір іпотеки, згідно якого відповідачка надала в іпотеку однокімнатну квартиру [ADDRESS], згідно якого [PERSON] Зобовязувалась забезпечити всі вимоги іпотекодержателя (банку) у разі виникнення обставин та наслідків передбачених кредитним договором від 19 серпня 2008 року. Відповідно до ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 цього Закону. Згідно ст.. 7 ЗУ «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотокодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням у повному обсязі, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору. Цим вимогами закону відповідають п.п. 2,4,7,16.7.1, 16.7.2, 16.9, 22, 33.3, 33.4 договору іпотеки, згідно з якими предметом іпотеки визначено однакімнатну квартиру [ADDRESS] , що належить відповідачці на підставі договору купівлі-продажу, визначена вартість іпотечного майна, що становить на момент укладення договору 135606 грн. 80 коп., та перелік вимог кредитодавця, що забезпечуються цією іпотекою. В п.п. 23,24,27 договору про іпотеку від 19 серпня 2008 року зазначено, що звернення стягнення та реалізація предмета іпотеки здійснюється відповідно до розділу V ЗУ «Про іпотеку», тобто за вибором іпотекодержателя та згідно ст..ст. 37-39 цього закону, за яким іпотекодержатель маже задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки через укладення договору про задоволення вимог або застереження про це в договорі іпотеки, що прирівнюється до такого договору; шляхом продажу іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки та укладення договору купівлі-продажу без необхідності отримання для цього будь-якого окремого уповноваження від іпотекодавця, якщо це передбачено договором; або шляхом винесення судового рішення про проведення прилюдних торгів чи застосування процедури продажу, встановленої ст.. 38 ЗУ «Про іпотеку» В позові, що передбачено також умовами договору іпотеки, позивач просив в рахунок погашення боргу за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу його Банком будь-яким способом та будь-якій особі. Оскільки такий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки передбачений діючим законодавством та умовами договору, ці позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст..ст. 39,40 ЗУ «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя може винести рішення про виселення мешканців, оскільки саме звернення стягнення на квартиру і є підставою для цього. При таких обставинах суд вважає, що вимоги щодо виселення відповідачки з квартири , яка є предметом іпотеки, також підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] підлягають стягненню на корить банку понесені ними витрати по оплаті судового збору в розмірі - 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 120 грн. На підставі наведеного і ст.ст. 526, 546, 572-576, 583, 589 - 590 ЦК України,

Outcome: approved