Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-14 00:00:00

У грудні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 11 лютого 1989 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстрований Требухівською сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис № 5. 24 березня 2008 року ними у шлюбі на підставі договору купівлі-продажу була придбана трьохкімнатна квартира [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу квартири було оформлено на відповідача [PERSON], за ним же 21 квітня 2008 року зареєстровано право власності на дану квартиру у Броварського міжміському бюро технічної інвентаризації. З часу придбання квартири по даний час вони проживають у цій квартирі. У серпні 2009 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання їхнього шлюбу, рішенням суду від 31 серпня 2009 року шлюб між ними розірвано. Зараз між нею і відповідачем [PERSON] досить напружені відносини, останній відмовляється визнавати її право власності на ? частку спільного сумісного майна подружжя, набутого за час шлюбу, зокрема вказаної квартири. Свою позицію обґрунтовує відсутністю її як сторони в договорі купівлі-продажу квартири. Відповідно до ст. ст. 60, 68, 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Оскільки трьохкімнатна квартира [ADDRESS] придбана у шлюбі з [PERSON], вона має право на ? частку цієї квартири. Просила поділити між нею та відповідачем [PERSON] спільне сумісне майно подружжя та визнати за нею право власності на ? частку квартири № 6 у будинку № 40 по вулиці Броварській у селі Требухів Броварського району Київської області. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, про що надав суду відповідну письмову заяву, у якій зазначав, що не заперечує проти визнання за позивачем [PERSON] права власності на ? частку спірної квартири. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що з 11 лютого 1989 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 серпня 2009 року, яке набрало законної сили, шлюб між ними розірвано. Згідно із договором купівлі-продажу квартири від 24 березня 2008 року за час шлюбу [PERSON] за згодою своєї дружини [PERSON] купив квартиру № 6, що розташована у житловому будинку № 40 по вулиці Броварській у селі Требухів Броварського району Київської області, загальною площею 51,3 м2, житловою площею 37,4 м2. Право власності на дану квартиру 21 квітня 2008 року зареєстровано за відповідачем [PERSON] у Броварського міжміському бюро технічної інвентаризації. Відповідно до технічного паспорту ця квартира складається із трьох житлових кімнат площею 19,0 м2, 8,0 м2 і 10,4 м2, кухні площею 5,7 м2, ванної кімнати площею 2,9 м2 і коридору площею 4,4 м2. Квартира обладнана балконом площею 0,9 м2. У ч. 1 ст. 60, ч. 1 ст. 68 СК України і ч. 3 ст. 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Згідно із ч. 1 ст. 70 СК України, ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Виходячи з наведеного, враховуючи, що спірна трьохкімнатна квартира придбана під час перебування сторін у шлюбі, вона є обєктом спільної сумісної власності подружжя, тому кожному із них належить по ? частки цієї квартири. На підставі ст. ст. 60, 63, 68, 70 СК України, ст. ст. 368, 372, 392 ЦК України,

Outcome: approved