overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з даним позовом вказуючи, що вона працювала у П(ПО) Агрофірма "Галинівка" на посаді бухгалтера, в квітні 2011 року звільнилась за власним бажанням. У день звільнення трудову книжку позивачці видано не було, з нею не розрахувались. Не проведення розрахунків з позивачкою продиктовано бажанням заподіяти їй особисту умисну шкоду. Вона працювала на відповідальній посаді, забезпечувала себе та свою родину гідним існуванням, але в з'язку з грубим порушенням відповідачем її трудових прав вона не мала можливості прапевлаштуватись, витрачала свій продуктивний час на відвідування різних установ, організацій, що не входило в її щоденний розпорядок дня. Позивачка зазначає, що має право вимагати відшкодування моральної шкоди. Позивачка просить суд стягнути з П(ПО) Агрофірма "Галинівка" на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 3362 грн; моральну шкоду в розмірі 2000 грн, виплатити їй середній заробіток за весь час затримки з квітня 2011 року по день фактичного розрахунку та судові витрати . В судовому засіданні позивачка відмовилася від позову в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з дня звільнення по день фактичного розрахунку та індексації на невиплачену заробітну плату, яка прийнята судом і провадження в цій частині закрите. Позивачка в судовому засіданні позов в частині стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі, стягнення моральної шкоди та судових витрат підтримала та дала пояснення по суті заявленого позову. Представник відповідача в судове засідання не прибув, у своєму запереченні просить справу розглядати у відсутність їх представника за наявними у справі доказами. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 116 ч. 1 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум що належить йому від підприємства проводиться в день звільнення. Заборгованість по заробітній платі відповідача перед позивачкою становить 3362 грн., що підтвердила позивачка в судовому засіданні та відповідач у своєму запереченні. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди суд виходить із вимог ст. 237-1 КЗпП України, згідно якої відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідач порушив права позивача на своєчасну виплату заробітної плати. Вирішуючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує моральні страждання працівника у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, втрату нормальних життєвих зв'язків, розмір заборгованості по заробітній платі, термін часу протягом якого працівник не отримав винагороду за свою роботу, а також враховуючи вимоги розумності і справедливості визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди на суму 550 грн. Підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі у виді судового збору в сумі 188,20 гри

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до управління державної автомобільної інспекції УМВС України в Чернівецькій області про визнання права власності та повернення автомобіля. Вказує на те, що 19.02.2010 року керуючи автомобілем марки ВАЗ 2109 державний номер 75402КЕ у м. Вижниця, однак його було зупинено працівниками ДАІ, які затримали його автомобіль та помістили його на майданчик тимчасового тримання, у звязку з невідповідністю свідоцтва про реєстрації т/з зразкам бланків даного виду, що перебувають офіційному обігу. 06.12.2010 року інспектором по оформленню матеріалів ДТП Вижницького ВДАІ при УДАІ УМВС України в Чернівецькій області [PERSON] за результатами перевірки було винесену постанову про відмову в порушення кримінальної справи відносно [PERSON] за ст. 358 КК України на підставі ст. 6 п.2 КПК України у звязку з відсутністю складу злочину. Однак коли він звернувся до органів ДАІ з приводу повернення йому автомобіля, йому було повідомлено про необхідність сплатити кошти за надані послуги по зберіганню його автомобіля штраф майданчику. Просить суд зобовязати Управління державної автомобільної інспекції в Чернівецькій області повернути йому автомобіль марки ВАЗ 2109 державний номер 75402КЕ, без сплати грошових сум за зберігання транспортного засобу та визнати за ним право власності на вказаний автомобіль без права експлуатації та реєстрації. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позов підтримав та дав пояснення аналогічні позову. Представник Управління Державної Автомобільної Інспекції в Чернівецькій області [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що у звязку з відсутністю складу злочину відносно [PERSON]. була винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 06.12.2010 року. Згідно ч. 1 ст. 206 ЦК України усно можуть виконуватись правочини, які повністю виконується сторонами у момент їх вчинення. Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно без відповідної правової підстави заволоділа ним. Згідно вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даною заявою та вказала, що 25 жовтня 1946 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON]. В актовому записі про шлюб №150 від 25.10.1946 року зазначено її прізвище та прізвище чоловіка "Загубисал". Від шлюбу з [PERSON] у них народився син [PERSON], прізвище якого в актовому записі про народження №179 від 8 серпня 1947 року зазначено як "Загубисало". 7 липня 2011 року її син [PERSON] помер. В свідоцтві про смерть його прізвище вказано "Загубисало". Після смерті сина залишилося спадкове майно, яке вона не може успадкувати, поскільки згідно паспорта та актового запису про шлюб № 150 від 25.10.1946 року вона значиться як "Загубисал", а прізвище її померлого сина згідно актового запису про народження №179 від 8 серпня 1947 року та свідоцтва про смерть серія 1-СР №170971 записано як "Загубисало". В зв'язку з тим, що її прізвище і прізвище її померлого сина є різними, просить суд встановити, що [PERSON], який помер 7 липня 2011 року є її рідним сином. Заінтересована особа [PERSON] повідомив суд, що заява підлягає задоволенню. Вивчивши матеріали справи, заслухавши заявницю [PERSON], свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], як матері і сина підтверджується: свідоцтвом про смерть [PERSON]; копією паспорта [PERSON]; записом акта про народження [PERSON] №179 від 8 серпня 1947 року; записом акта про укладення шлюбу заявниці [PERSON] №150 від 25.10.1946 року. На підставі ст.ст.234, 256 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даною заявою та вказала, що 11 вересня 2006 року померла [PERSON]. З червня 2001 р. по 11.09.2006 р., тобто по день смерті [PERSON], вона проживала однією сім'єю з [PERSON] в с. Станіславчик, Шполянського району, Черкаської області. Вона доглядала [PERSON], допомагала їй по господарству, придбавала ліки і продукти харчування та захоронила її прах. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно земельна ділянка та майновий пай, яке вона бажає успадкувати, але нотаріальна контора відмовляє їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, поскільки не встановлений факт проживання з [PERSON] однією сімєю. В звязку з цим, просить суд встановити, що вона проживала однією сімєю з [PERSON], яка померла 11.09.2006 року, з червня 2001 року по 11.09.2006 року, і є спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті [PERSON] Представник заінтересованої особи Станіславчицької сільської ради суду повідомив, що заяву [PERSON] визнає. Вивчивши матеріали справи, заслухавши заявницю, свідків, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки факт проживання [PERSON] однією сімєю з [PERSON], яка померла 11.09.2006 року, з червня 2001 р. по 11.09.2006 р. підтверджується: копією свідоцтва про смерть [PERSON]; довідкою Станіславчицької сільської ради №315 від 25.10.2011 р.; копією паспорта [PERSON], показами свідків. На підставі ст.ст. 256-258 ЦПК України, ст. 1264 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

Позивач пред'явила позов про розірвання шлюбу. Зазначила, що 11.11.2006 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований у відділі РАЦС Житомирського міського управління юстиції. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Відносини в шлюбі не склались через захворювання відповідача. Позивач вказує на те, що шлюбні відносини вони не підтримують. Наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на неможливість збереження сім'ї. В судове засідання позивач не з»вилась. Надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав заяву, в якій просив справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін, що відповідає положенню ч.2 ст. 158 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України при визнанні відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.11.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб актовий запис № 2269. Сторони є батьками [PERSON], [INFO]. Суд зауважує, що саме по собі захворювання чоловіка (жінки) не може бути єдиною підставою розірвання шлюбу, проте, може носити наслідковий характер та призводити до виникнення конфліктних ситуацій та непорозумінь. Суд вважає доцільним утриматись від необхідності втручання в конфіденційну інформацію, крім того, приймає до уваги право на вільне виявлення особою, а саме відповідачем, своєї позиції в питанні визнання позову. За таких обставин суд, приходить до висновку, що шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

Позивач пред'явила позов про розірвання шлюбу. Зазначила, що 22.02.2002 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований в міському відділу реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Відносини в шлюбі не склались через різні погляди на життя, відсутність спільних інтересів. Позивач вказує на те, що шлюбні відносини вони не підтримують, спільне господарство не ведуть. Наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на неможливість збереження сім'ї. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Зазначила, що проживали з чоловіком разом лише два роки після укладення шлюбу, в подальшому весь час проживали окремо. Спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, вказав на те, що розірвання шлюбу є «гріхом» та суперечить «біблійським нормам». Визнав, що багато років проживають окремо, також зазначив, що стосунки ще можливо налагодити. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.06.2002 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб актовий запис № 740. Сторони є батьками [PERSON]. [INFO]. Маючи різні погляди на життя, подружжя є несумісними у відносинах. Сторони на протязі тривалого часу проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбні стосунки не підтримують. Судом критично сприймаються пояснення відповідача, згідно яких шлюб можливо зберегти. Вказане твердження, на думку суду, жодним чином не пов»язане із намаганням відновити нормальні стосунки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що з відповідачем [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних стосунках з 2000 року. Мають дитину дочку [PERSON], [INFO]. Позивач вказує на те, що батько дитини не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча зобов»язаний це робити, а власного матеріального достатку не вистачає, у зв»язку з чим вона змушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів. Зазначаючи дані обставини, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини до досягнення повноліття в розмірі 1/4 частини заробітку. В судове засідання позивач не з»вилась. Надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав заяву, в якій просив справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін, що відповідає положенню ч.2 ст. 158 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України при визнанні відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON], є батьками [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання обов»язку щодо утримання своєї неповнолітньої дочки, не здійснює матеріальне забезпечення побутових потреб дитини. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З урахуванням викладеного, а також положень ст. 182 СК України, яка встановлює питання, які повинен врахувати суд при визначенні розміру аліментів, суд вважає необхідним стягувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини всіх видів доходу відповідача до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання. Позивачка зазначала, що вона перебувала з відповідачем [PERSON] з 1992 року в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають одну повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, в звязку з чим вони з відповідачем з 2022 року розірвали шлюб. [PERSON] навчається у Київському національному торговельно-економічному університеті на 2-му курсі денної форми навчання на факультеті економіки, менеджменту і права. З цього часу відповідач матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Навчання дочки позивачка оплатила сама. Позивачка працює на Казенному заводі порошкової металургії на посаді начальника дільниці маркетингу та отримує середню заробітну плату в розмірі 2\~385 грн. Відповідач працює на Броварському шиноремонтному заводі, отримує пенсію та є засновником фірми, інших дітей немає. Матеріально може забезпечувати дитину. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, в розмірі ? частини від заробітку щомісячно починаючи з дня предявлення позову і до закінчення навчання. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, в розмірі ? частини від заробітку щомісячно починаючи з дня предявлення позову і до закінчення навчання, тобто до 04 листопада 2016 року. В судове засідання відповідач не зявився, надав суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 18 грудня 1992 року та розірвано 15 липня 2002 року, що підтверджується відміткою в паспорті [PERSON] серії СК № 057835 (а.с. 10-12) та свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-БК № 293538. (а.с.6). Від спільного подружнього життя позивачка з відповідачем мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.4). [PERSON] навчається у Київському національному торговельно-економічному університеті на 2-му курсі денної форми навчання на факультеті економіки, менеджменту і права, що підтверджується довідкою від 19 жовтня 2011 року за № 1720/30. (а.с.5). Згідно довідки Казенного заводу порошкової металургії від 28.09.2011 року № 239 середній заробіток позивачки складає 2 385 грн. (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Доказів, які б свідчили про те, що відповідач не має змоги надавати матеріальну допомогу судом не здобуто. За таких обставин, суд приходить до обґрунтованого висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до [PERSON] з позовом про стягнення аліментів. Позивачка зазначала, що вона перебувала з відповідачем [PERSON] з 07 листопада 2009 року в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають одну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, в звязку з чим вони з відповідачем 09 вересня 2011 року розірвали шлюб. На даний час відповідач не цікавиться життям дитини, не приймає участі у її вихованні та не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, чим ухиляється від своїх батьківських обовязків. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та на її утримання в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач позов визнав частково в частині стягнення аліментів на дитину в розмірі 300 грн., так як його заробітна плата за один місяць складає мінімум 870 грн. В частині стягнення аліментів на дружину просив відмовити, в звязку з тим, що їй допомагають її батьки. Просив позбавити позивачку права на утримання або обмеження строком, так як вона свідомо поставила себе у становище такого, що потребує матеріальної допомоги. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження останньої і на підставі ст.180 Сімейного Кодексу України відповідач зобовязаний утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. (а.с. 7) Згідно вимог ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Виходячи з того, що заробітна плата [PERSON] складає 1000 грн. на місяць, що підтверджується довідкою про доходи (а.с.13), суд приходить до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований в с. Стара Басань по вул. Свердлова, 8 , який перейшов їй в порядку спадкування після померлого 30.06.2001 року чоловіка [PERSON] , 1/3 частину якого він фактично прийняв , але юридично не оформив після померлої 28.02.1992 року матері [PERSON] . Свої вимоги обгрунтовує тим , що фактично вступила в управління спадковим майном, проте не змогла юридично оформити право на спадкове майно, оскільки чоловік не зареєстрував в органах БТІ право власності на будинок. В судове засідання позивачка не з»явилася, але від неї надійшла письмова заява про слухання справи в її відсутність, вимоги підтримує ( а.с. 19 ). Представник відповідача в судове засідання не з»явився, але надійшла заява про слухання справи без представника. Вимоги визнають (а.с. 22) Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги , як дружина (ст.1261 ЦК України) померлого 30.06.2001 року чоловіка [PERSON] , який на день смерті проживав в [INFO] і якому на праві власності належало 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами , 1/3 частину якого він фактично прийняв , але юридично не оформив після померлої 28.02.1992 року матері [PERSON] , що підтвердила наданими суду письмовими доказами (а.с. 3-6,13), належним чином прийняла спадщину, так як на день смерті проживала з чоловіком ( СТ.1268 ЦК України), що підтверджується довідкою сільської ради . Відповідно до ст. 1218 ЦК України до спадкоємців переходять всі права та обов»язки , що належали померлому на момент відкриття спадщини та не припинилися з його смертю, отже до позивача перейшло право власності на нерухоме майно після померлого чоловіка , проте так як не відбулася первинна реєстрація майна (а.с.7-12) , то позивач звернувся до суду , що не суперечить положенням ст. 328 ЦК України. Відповідач вимоги визнає. Дані щодо інших спадкоємців відсутні. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося, відповідно до ст. 197 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

ПАТ КБ „Надра звернулося до суду з позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості за кредити договором. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 26 березня 2008 року ВАТ КБ „Надра , правонаступником якого він є, укладено кредитний договір з відповідачем відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 25500 грн. зі сплатою за користування кредитом 2,7 % на місяць з кінцевим терміном повернення 15 березня 2011 року,однак своєчасно платежі не вносив, внаслідок чого станом на 18 квітня 2011 року утворився борг в сумі 56131 грн.75 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився,надавши суду заяву про розгляд справи без його участі,позов визнає та проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не зявився по невідомих причинам,хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 151 п/99/2008-980 від 26 березня 2008 року,відповідно до якого йому було видано 25500 грн. зі сплатою за користування кредитом 2,7 % на місяць з кінцевим терміном повернення 15 березня 2011 року. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, встановлені законом. У порушення п.2.3.1. кредитного договору відповідач не сплачуючи своєчасно кредит та відсотки за користування ним допустив станом на 18 квітня 2011 року заборгованість в сумі 56131грн.75 коп. ( по кредиту- 23517 грн.53 коп.,відотках- 22275 грн.15 коп.,пені-9979 грн.07 коп., штрафу-360 грн.) Ця сума підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати 681 грн.32 коп На підставі ст.ст. 526,1049 ЦК України,

Outcome: approved