Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-22 00:00:00

позивачка звернулася до суду з даним позовом вказуючи, що 01 листопада 2006 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на майно покійного, яка складається з житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого по вулиці Котовського,66 в с. Успенівка Саратського району Одеської області. Заповіту батько не залишив. Спадкоємцями першої черги є вона, її мати [PERSON], сестра [PERSON] У встановлений законом строк вона звернулася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено у його видачі через відсутність правовстановлюючих документів, які б підтвердили право власності покійного на будинок. Позивачка вважає, що після смерті батька фактично прийняла спадщину, оскільки на час його смерті постійно мешкали разом, на цей час вона мешкає в тому ж будинку, тому просила суд визнати за нею право власності у порядку спадкування на спадкове майно покійного. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], підтримала позов, просила його задовольнити, надавши пояснення відповідно до поданої заяви. Треті особи: [PERSON], [PERSON] подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечували проти задоволення позову. Представник Успенівської сільської ради Саратського району Одеської області подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Згідно ст.ст. 1217, 1268, 1269 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. [PERSON] є дочкою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.5,6). Як видно з копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 01 листопада 2006 року (а.с. 8). Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок приватного житлового фонду, власник будинку № 66 по вулиці Котовського в с. Успенівка Саратського району не встановлений (а.с. 9-12). Згідно виписки з книги погосподарського обліку Успенівської сільської - 2 - ради будинок належав [PERSON], що помер 01 листопада 2006 року (а.с.13-14). Згідно довідки нотаріуса, спадкова справа після смерті [PERSON] відкрита Саратською державною нотаріальною конторою 19 квітня 2007 року за заявою дочки покійного [PERSON]. Свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, грошові вклади видано [PERSON] (а.с.28). Нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок після смерті батька (а.с. 45). [PERSON], [PERSON] - дружина та дочка [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини після смерті покійного (а.с.15, 18-22). Відповідно до довідки Успенівської сільської ради [PERSON], на час смерті батька постійно мешкала разом з покійним за адресою с. Успенівка Саратського району, вулиця Котовського,66 (а.с.24). Судом встановлено, що позивачка як спадкоємець за законом не відмовлялася від прийняття спадщини після смерті батька, отримала свідоцтва про право на спадщину у нотаріуса на частку майна покійного батька. Не отримала свідоцтво про право на спадщину на будинок спадкодавця через поважні причини, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за позивачкою слід визнати право власності на житловий будинок, який належав покійному [PERSON]

Outcome: approved