Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-27 00:00:00

Прокурор в інтересах [PERSON] звернувся до суду проти товариства про розірвання договору оренди землі від 22.09.2008, укладеного між [PERSON] та товариством, скасування його державної реєстрації, стягнення 419 грн. 17 коп. боргу за договором оренди. Вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є власником земельної ділянки, яка передана товариству в оренду строком на 5 років проте, відповідач не здійснює плату за оренду в звязку із чим виникла заборгованість. Прокурор та [PERSON] у письмових заявах до суду позов підтримали, просили справу розглядати за їхньої відсутності. Представник відповідача до суду не з»явився, про час та місце розгляду справи оповіщений у встановленому порядку (ч.4 ст. 74 ЦПК України). Причини своєї неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи за його відсутністю не звертався. Суд визнав неявку представника товариства неповажною та ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказах. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені обставини, які відповідають правовідносинам у сфері земельних питань. Суд розглядає позов у межах заявлених вимог. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,9162 га для ведення особистого селянського господарства на території Василівської сільської ради Житомирського району. Наведене підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ЯБ №225668 від 24.12.2004 (а.с.11). 22.09.2008 між [PERSON] та товариством укладений платний договір оренди земельної ділянки площею 4,9162 га на пять років, для сільськогосподарського використання. Нормативно грошова оцінка цієї земельної ділянки з урахуванням індексу інфляції становить 9715 грн. Орендна плата за користування складає не менше 4% від нормативно грошової оцінки, тобто 390 грн. Наведений договір зареєстрований Житомирській регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру» при Держкомземі України за№ 040820900227 від 01.12.2008 (а.с.7 - 9). Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі» (далі - Закон) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли істотних умов договору. Істотними умовами договору, є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні, або необхідними для даного виду договору. Саттями 15,16 Закону визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об»єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування, розмір земельної ділянки),строк дії договору, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання тощо, а невідємною частиною договору оренди землі є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), акт приймання передачі об»єктів оренди та інше. За актом прийому-передачі обєкта оренди, який є невід»ємною частиною договору оренди, товариство прийняло у своє користування спірну земельну ділянку (а.с.10). З листа №105 від 06.10.2011 вбачається, що товариством орендна плата за 2010 рік [PERSON] не виплачувалася, земельну ділянку не обробляє (за цільовим призначенням не використовує). Відповідач допустив борг по орендній платі з урахуванням індексу інфляції на суму 419 грн. 17 коп. Олекса 120 грі і відпові F Житом прогол Статтями ст.ст. 526, 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Частиною 2 ст.651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору і другою стороною та в інших випадках. Враховуючи обставини справи, в їх сукупності, відсутність заперечень відповідача проти позову, а також виходячи із загальних засад цивільного судочинства, справедливості, добросовісності, розумності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. І

Outcome: approved