Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

[PERSON] 12 квітня 2011 року звернувся до суду із позовом до [PERSON] про виділ частини житлового будинку з надвірними будівлями і розділ земельної ділянки, в якому вказав, що рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 27 квітня 1999 року, житловий будинок, розташований за адресою: с. Омельченки, вул. Новоселівська, 31 Зміївського району Харківської області, розділено між позивачем та відповідачем, а саме за [PERSON] визнано право власності на 1/3 частину будинку, а за [PERSON] на 2/3 частини. На даний час відповідач перешкоджає позивачеві користуватися йому майном, що перебуває у його спільній частковій власності з відповідачем. В звязку з цим просив суд виділити йому у користування ? частину земельної ділянки, розташованої за адресою: с. Омельченки, вул. Новоселівська, 31 Зміївського району Харківської області, а також виділити йому у користування 1/3 частину житлового будинку та ? частину надвірних будівель, розташованих за цією ж адресою. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав викладені в позові обставини, наполягав на задоволенні своїх позовних вимог. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] у судовому засіданні позов визнали частково, вказали, що не заперечують проти виділу в натурі в користування позивачеві по 1/3 частині спірних земельної ділянки та надвірних будівель, що відповідає його частці у власності, а не по ?, як вказує у позові [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов наступного висновку: Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 143 ЦПК України, для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. З наявних у справі доказів, а саме технічного паспорту на житловий будинок, розташований за адресою: с. Омельченки, вул. Новоселівська, 31 Зміївського району 2 Харківської області /а.с. 6-8/, копії рішення Зміївського районного суду Харківської області від 27 квітня 1999 року /а.с. 5/, листа виконавчого комітету Задонецької сільської ради Зміївського району Харківської області № 272/08-01 від 18 травня 2011 року /л.д. 65/, вбачається, що на неприватизованій земельній ділянці площею 0,20 га за адресою: с. Омельченки, вул. Новоселівська, 31 Зміївського району Харківської області, розташований житловий будинок з надвірними будівлями, який перебуває у спільній частковій власності сторін, а саме [PERSON] належить 1/3 частина, а [PERSON] 2/3 частини. Вказане домоволодіння складається із: житлового будинку літ. «А1» площею 89,10 м2, веранди літ. «а» площею 16,60 м2, веранди літ. «а1» площею 5,50 м2, гаражу літ. «Б» площею 26,10 м2, сараю літ. «В» площею 17,40 м2, літньої кухні літ. «Г» площею 26,20 м2, погребу літ. «г» площею 9,80 м2, літнього душу літ. «Д», убиральні літ. «Е», сараю літ. «Ж» площею 15,20 м2, огорожі № 1 площею 38,40 м2, воріт № 2 площею 8,60 м2. З вищенаведеного вбачається, що для всебічного, повного та обєктивно дослідження питання можливості реального поділу житлового приміщення, земельної ділянки та надвірних будівель, визначення варіантів такого поділу відповідно до часток кожного співвласника та порядку користування ними, відповідно до ст.ст. 58, 59 ЦПК України, необхідні спеціальні знання у сфері будівництва, які можливо отримати лише шляхом проведення по справі судової будівельно-технічної експертизи. Позивач [PERSON] наданим їм судом правом проведення судової будівельно-технічної експертизи не скористався, а саме, згідно повідомлення заступника директора Харківського НДІСЕ ім. Засл. проф. [PERSON], будівельно-технічна експертиза знята з виробництва, оскільки [PERSON] не сплатив вартість її проведення /а.с. 79/. За таких обставин, враховуючи, що [PERSON], в порушення ст. 60 ЦПК України, не надано достатніх доказів, що підтверджують обставини, на які в своїй позовній заяві він посилається, як на підставу своїх позовних вимог, та які б дали суду можливість ухвалити по справі обґрунтоване рішення, яке б не порушувало права та обовязки сторін по справі, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про виділ частини житлового будинку з надвірними будівлями і розділ земельної ділянки, слід відмовити в повному обсязі. Судові витрати по справі, понесені позивачем при предявленні позову до суду, на підставі ст. 88 ЦПК України не відшкодовуються.

Outcome: dismissed