Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-07 00:00:00

В квітні 2011 р. позивач звернувся звернулася з позовом, в якому просила визнати недійсними кредитний договір №30/2007 від 26.02.2007 р., укладений між нею та ПАТ АБ Укргазбанкв доларах США удаваним правочином; застосувати наслідки удаваного правочину та визнати кредитний договір №30/2007 від 26.02.2007 р. укладений між нею та ПАТ АБ Укргазбанк, таким, що укладений в національній валюті України гривні, а саме: вважати, що кредит був наданий в сумі 448\~440,00 грн. на умовах визначених в договорі; зобов"язати ПАТ АБ Укргазбанкнадати новий графік платежів та перерахунок в українську гривню вже сплачених нею в доларах США платежів по кредитному договору № 30/2007 від 26.02.2007 р. із розрахунку того, що кредит був наданий в українській гривні на суму 448 40,00 грн та затвердити їх в якості додатків до кредитного договору № 30/2007 від 26.02.2007 р., укладеного між нею та ПАТ АБ Укргазбанк, посилаючись на те, що для здійснення валютних операцій і використання іноземної валюти як засобу платежу необхідна генеральна та індивідуальна ліцензія Національного банку України. На момент укладення кредитного договору ні позивач, ні відповідач не мали ні генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, ні індивідуальної на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, а отже оспорюваний правочин кредитний договір № 30/2007 від 26.02.2007 р. укладений всупереч вимогам чинного законодавства, який підлягає визнанню удаваним. Посилаючись на викладене відповідач просив позов задовольнити Заперечуючи проти позову відповідач звернулася із зустрічним позовом до позивача в якому просив стягнути сорлідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором №30/2007 від 26.02.2007 р. у розмірі 74\~744,01 доларів США 01 центи ( що за курсом НБУ станом на 12.05.2011 р. становить 595\~836 грн. 82 коп.) та 35\~307 грн. 43 коп., посилаючись на те, що 26.05.2007 р. між позивачем та відповідачем 1 було укладено кредитний договір №30/2007 від 26.02.2007 р., згідно умов якого позивач надав кредит у сумі 88\~000,00 доларів СШ на строк з 26 лютого 2007 року по 25 лютого 2019 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 12,5 % річних, а по простроченій заборгованості - виходячи з процентної ставки 13,5 % річних, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості. Позичальник зобов"язався повертати заборгованість по кредиту щомісячно, згідно Графіку погашення заборгованості по кредиту в сумі 616,67 доларівСША 00 центів, та сплачувати проценти за користування кредитом з 1-го по 6е число місяця , наступного за звітним, а також в день досторокового погашення заборгованості по кредиту, в день дострокового розірвання договору, з врахуванням п. 4.1 кредитного договору. Позивач свої зобовязання виконав наленим чином і в повному обсязі. 26 лютого 2007 року позичальнику (відповідачу) відкрито позичковий рахунок №220346014015.840, з якого кредит в сумі 88800,00 доларів США, що підтведжується Заявою про видачу готівеи №ТR.666.1.6 від 26.02.2007 р., Випискою, особовий рахунок за період з 26.02.2007 р. по 11.04.2011 р. Позичальник свої зобов"язання за договором виконав неналежним чином, частковго повернувши кредитні кошти та частково спативши проценти за користування кредитом, що підтверджується Випискою, особовий рахунок за період з 26.02.2007 р. по 11.04.2011 р. та Розрахунком заборгованості позичальника за Кредитним договором №30/2007 від 26 лютого 2007 року станом на 11 квітня 2011 року. Оскільки відповідачем порушено умови кредитного договору, у звязку з чим утворилась заборгованість, яка становить 74\~744,01 доларів США 01 центів та 35\~307 грн. 43 коп. позивач вважає, що вправі вимагати повернення суми заборгованості за кредитним договором. Крім того, для забезпечення виконання зобов"язань за Кредитним договором між Банком та відповідачем 2 [PERSON] укладено договір поруки № 30/2007 від 26 лютого 2007 рку. Також, для забезпечення виконання зобов"язань за Кредитним договором між Банком та відповідачем 1 [PERSON] укладено договір іпотеки № 30/2007 від 26 лютого 2007 року без оормлення заставної, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотарального округу [PERSON], запис в реєстрі № 707. Ї Банком прийнято в іпотеку нерухоме майно: земельну ділянку площею, 1081 а, кадстровий номер 222481200:002:0152, розташовану за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Віта Поштова, садівниче товариство Тишата належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №695954, виданого Києво-Святошинським районним відділом змельних ресурсів 18 грудня 2006 року, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди за № 11406691 від 26.02.2007 року. На предмет іпотеки накладена заборона відчуження, що підтверджується витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об"єктів нерухомого майна № 11406691 від 26.02.2007 року. Відповідач 1, на виконання умов договору іпотеки, застрахував на користь Банку предмет іпотеки, уклавши з ЗА Українська страхова групадоговір добровільного страхування заставного майна № 04-010-1-0393 від 26 лютого 2007 року, а після завершення строку його дії договір № 04-1103-0021 від 19 січня 2010 р. Строк дії договору страхування завершився 19 січня 2011 р. Банк направив відповідачу 1, лист з вимогою виконати свої зобов"язання та укласти новий договір страхування, але відповіді не отримав. Згідно п.4.2 договору іпотеки за невиконання чи неналежне виконання зобов"язань, передбачених пунктами 3.3.1-3.3.10,3.3.12 цього договору, в тому числі і умов договору щодо страхування предмету іпотеки Іпотекодавець зобов"язаний сплатити на користь іпотекодержателя штраф у розмірі 5000,00 грн. Таким чином загальна заборгованість відповідача 1 становить 74\~744,01 доларів США 01 центи ( що за курсом НБУ станом на 12.05.2011 р. становить 595\~836 грн. 82 коп.) та 35\~307 грн. 43 коп. Посилаючись на викладене позивач просив про задоволення позову. Представник [PERSON] надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутність. У судовому засіданні представник публічного акціонерного товариства збільшив позовні вимоги та просив стягнути солідарно з [PERSON]В та [PERSON] заборгованість на загальну суму 78 78,75 доларів США та 61\~200, 48 грн. та судові витрати, а також стягнути з [PERSON] штраф за порушення умов договору іпотеки в сумі 5000 грн., первісний позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити. [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ПАТ АБ Укргазбанкпідлягає задоволенню, а у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні встановлено, що 26.05.2007 р. між ПАТ Укргазбанкта відповідачем 1- [PERSON] було укладено кредитний договір №30/2007 від 26.02.2007 р., згідно умов якого Банк надав їй кредит у сумі 88\~000,00 доларів США на строк з 26 лютого 2007 року по 25 лютого 2019 року зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 12,5 % річних, а по простроченій заборгованості - виходячи з процентної ставки 13,5 % річних, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості. [PERSON] зобов"язалася повертати заборгованість по кредиту щомісячно, згідно Графіку погашення заборгованості по кредиту в сумі 616,67 доларівСША 00 центів, та сплачувати проценти за користування кредитом з 1-го по 6е число місяця, наступного за звітним, а також в день досторокового погашення заборгованості по кредиту, в день дострокового розірвання договору, з врахуванням п. 4.1 кредитного договору. ПАТ Укргазбанксвої зобовязання виконав наленим чином і в повному обсязі. 26 лютого 2007 року позичальнику [PERSON] відкрито позичковий рахунок №220346014015.840, з якого видано кредит в сумі 88800,00 доларів США, що підтведжується Заявою про видачу готівеи №ТR.666.1.6 від 26.02.2007 р., Випискою, особовий рахунок за період з 26.02.2007 р. по 11.04.2011 р. Позичальник свої зобов"язання за договором виконав неналежним чином, частковго повернувши кредитні кошти та частково спативши проценти за користування кредитом, що підтверджується Випискою, особовий рахунок за період з 26.02.2007 р. по 11.04.2011 р. та Розрахунком заборгованості позичальника за Кредитним договором №30/2007 від 26 лютого 2007 року станом на 11 квітня 2011 року. Оскільки відповідачем [PERSON] порушено умови кредитного договору, у звязку з чим утворилась заборгованість, яка становить 74\~744,01 доларів США 01 центів та 35\~307 грн. 43 коп. позивач вважає, що вправі вимагати повернення суми заборгованості за кредитним договором. Крім того, для забезпечення виконання зобов"язань за Кредитним договором між Банком та відповідачем 2 [PERSON] укладено договір поруки № 30/2007 від 26 лютого 2007 рку. Також, для забезпечення виконання зобов"язань за Кредитним договором між Банком та відповідачем 1 [PERSON] укладено договір іпотеки № 30/2007 від 26 лютого 2007 року без оормлення заставної, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотарального округу [PERSON], запис в реєстрі № 707. Банком прийнято в іпотеку нерухоме майно: земельну ділянку площею, 1081 а, кадстровий номер 222481200:002:0152, розташовану за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Віта Поштова, садівниче товариство Тишата належить [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №695954, виданого Києво-Святошинським районним відділом змельних ресурсів 18 грудня 2006 року, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди за № 11406691 від 26.02.2007 року. На предмет іпотеки накладена заборона відчуження, що підтверджується витягом про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об"єктів нерухомого майна № 11406691 від 26.02.2007 року. Відповідач 1, на виконання умов договору іпотеки, застрахував на користь Банку предмет іпотеки, уклавши з ЗА Українська страхова групадоговір добровільного страхування заставного майна № 04-010-1-0393 від 26 лютого 2007 року, а після завершення строку його дії договір № 04-1103-0021 від 19 січня 2010 р. Строк дії договору страхування завершився 19 січня 2011 р. Банк направив відповідачу 1, лист з вимогою виконати свої зобов"язання та укласти новий договір страхування, але відповіді не отримав. Згідно п.4.2 договору іпотеки за невиконання чи неналежне виконання зобов"язань, передбачених пунктами 3.3.1-3.3.10,3.3.12 цього договору, в тому числі і умов договору щодо страхування предмету іпотеки Іпотекодавець зобов"язаний сплатити на користь іпотекодержателя штраф у розмірі 5000,00 грн. Таким чином загальна заборгованість відповідача 1 становить 74\~744,01 доларів США 01 центи ( що за курсом НБУ станом на 12.05.2011 р. становить 595\~836 грн. 82 коп.) та 35\~307 грн. 43 коп. У судовому засіданні встановлено, що відповідачем було порушено умови кредитного договору №30/2007 від 26.02.2007 р., про що свідчить досліджений у судовому засіданні розрахунок суми боргу за кредитним договором №30/2007 від 26.02.2007 р., згідно якого сума боргу становить у 74\~744,01 доларів США 01 центи ( що за курсом НБУ станом на 12.05.2011 р. становить 78 78,75 доларів США та 61\~200, 48 грн., а також штраф за порушення умов договору іпотеки в сумі 5000 грн. Відповідно до ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобовязанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно вимог ст. 214 Цивільного процесуального кодексу України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог ПАТ АБ Укргазбанк, а тому вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь ПАТ АБ Укргазбанкзаборгованість за кредитним договором на загальну суму 78 780,75 доларів США та 61\~200, 48 грн. та судові витрати, а також стягнути з [PERSON] штраф за порушення умов договору іпотеки в сумі 5000 грн., первісний позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити. Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести тi обставини, на якi вона посилається як на пiдставу своїх вимог i заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справi. Доказуванню пiдлягають обставини, якi мають значення для ухвалення рiшення у справi i щодо яких у сторiн та інших осiб, якi беруть участь у справі, виникає спiр. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із п. 2.1 постанови Правління Національного банку України Про затвердження Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій(далі Постанова) на пiдставi банкiвської лiцензiї банки мають право здiйснювати такi банкiвськi операцiї: приймання вкладiв (депозитiв) вiд юридичних i фiзичних осiб; вiдкриття та ведення поточних рахункiв клiєнтiв i банкiв-кореспондентiв, у тому числi переказ грошових коштiв з цих рахункiв за допомогою платiжних iнструментiв та зарахування коштiв на них; розмiщення залучених коштiв вiд свого iменi, на власних умовах та на власний ризик. Відповідно до п. 2.3 Постанови за наявностi банкiвської лiцензiї та за умови отримання письмового дозволу Нацiонального банку банки мають право здiйснювати операції, зокрема, операцiї з валютними цінностями. Згідно із п. 5.3 Постанови письмовий дозвiл на здiйснення операцiй з валютними цiнностями є генеральною лiцензiєю на здiйснення валютних операцiй згiдно з Декретом Кабiнету Мiнiстрiв України Про систему валютного регулювання i валютного контролю. Як вбачається з матеріалів справи ПАТ АБ Укргазбанку листопаді 2001 р. отримано банківську ліцензію №123-3 на право здійснювати банківські операції, визначені ч. 1 та п. п. 5-11 ч. 2 ст. 47 Закону України Про банки і банківську діяльністьта у лютому 2004 р. отримано дозвіл №123-3 на право здійснювати операцій, визначених п. п. 1-4 ч. 2 та ч. 4 ст. 47 Закону України Про банки і банківську діяльність. Таким чином, не знаходять у судовому засіданні свого підтвердження доводи [PERSON]позивача за первісним позовом, про необхідність отримання індивідуальних ліцензій сторонами кредитного договору для використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, оскільки зі змісту Закону України Про банки і банківську діяльністьта Декрету Кабінету міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролю вбачається, що наявність у банка генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, тобто наявність банкiвської лiцензiї та письмового дозволу Нацiонального банку, є достатньою підставою для здійснення банком операцій з валютними цінностями, в тому числі операцій з використання іноземної валюти як засобу платежу. Отже, надання ПАТ АБ Укргазбанккредиту в іноземній валюті та повернення позичальником такого кредиту здійснюється на підставі генеральної ліцензії, виданої Національним банком України, та не потребує отримання Банком чи позичальником індивідуальної ліцензії на операцію з надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, та операцію з використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, тому твердження [PERSON] про обов'язковість отримання банком індивідуальних ліцензій Національного банку України для здійснення валютних операцій ПАТ АБ Укргазбанкє безпідставними, а отже позов [PERSON]В задоволенню не підлягає з підстав необґрунтованості заявлених вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України сторонi, на користь якої ухвалено рiшення, суд присуджує з другої сторони понесенi нею i документально пiдтвердженi судовi витрати.

Outcome: approved