Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за наступними підставами. 27.02.2008 року між АБ «ТАС-Бізнесбанк»правонаступником якого є ПАТ «АБ «Бізнес Стандарт», правонаступником якого є ПАТ «Таскомбанк»та третьою особою, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] було укладено кредитний договір №КФ (03)47-08 від 27.02.2008 року, відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит у сумі 85 000 грн., на задоволення споживчих потреб строком до 26.02.2018 року, а [PERSON] зобовязався погашати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 17 % річних, згідно графіку, який є додатком №1 до кредитного договору. Видача кредиту була здійснена шляхом перерахування позивачем коштів на поточний рахунок [PERSON].16.04.2008 року до кредитного договору була укладена додаткова угода внаслідок чого розмір кредиту досяг 150 000 грн.. Згідно додатку №1 до кредитного договору № КФ (03) 47-08 від 27.02.2008 року встановлений графік погашення кредиту, який позичальником не виконується. Так, сума за кредитом та сума за відсотками. Які підлягають сплаті відповідно до графіку за період з моменту видачі кредиту по 08 квітня 2011 року позичальником не сплачені. Відповідно до п. 16.1 кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту (частину кредиту), відсотків за користування кредитом, [PERSON] сплачує позивачу пеню в розмірі 0,5 % від суми заборгованості за кожний день прострочення. Станом на 08.04.2011 року заборгованість [PERSON] перед позивачем за кредитним договором становить 220 611,34 грн.., що складається: заборгованість за кредитом 105 515, 00 грн., прострочення кредиту 19 065,00 грн., заборгованість за відсотками 35 886,53 грн., нараховані проценти 1 353,05 грн., пеня нарахована згідно п. 16.1 кредитного договору за порушення строків погашення за кредитом та відсотками з 06.02.2010 року по 08.04.2011 року 58 791, 76 грн.. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між відповідачами [PERSON] та [PERSON] та позивачем було укладено іпотечний договір № ЗФ (03) 47-08 від 27.02.2008 року з додатковою угодою від 16.04.2008 року. На підставі цього договору відповідачі з метою забезпечення виконання зобовязань перед позивачем передали в іпотеку обєкт нерухомості, що розташований за адресою: [ADDRESS], а саме двокімнатну квартиру загальною площею 49,8 кв.м., житловою площею 29,7 кв.м., загальною вартістю предмету застави визначеною за згодою сторін 233 855,50 грн.. На підставі викладеного позивач задовольнити позов, звернути стягнення на нерухоме майно відповідачів, розташоване за адресою: [ADDRESS], ( двокімнатну квартиру загальною площею 49,8 кв.м., житловою площею 29,7 кв.м.) передане відповідно до іпотечного договору № ЗФ (03) 47-08 від 27.02.2008 року на користь АТ «АБ «Бізнес Стандарт»в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № КФ (03) 47-08 від 27.02.2008 року в розмірі 220 611,34 грн., що складається: заборгованість за відсотками заборгованість за кредитом 105 515, 00 грн., прострочення кредиту 19 065,00 грн., заборгованість за відсотками 35 886,53 грн., нараховані проценти 1 353,05 грн., пеня нарахована з за порушення строків погашення за кредитом та відсотками 58 791, 76 грн., шляхом проведення прилюдних торгів та встановити початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації в розмірі 233 855, 50 грн.. та стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 1700 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень. У судове засідання представник позивача не зявився, але надав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися з невідомих причин, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, заяви про слухання справи за їх відсутності чи заперечень проти позову не надіслали, тому суд визнає неявку відповідачів з неповажних причин, і вважає за можливе слухати справу за їх відсутності на підставі наявних матеріалів справи. Через неявку відповідачів у судове засідання з невідомих причин, на підставі заяви позивача, у відповідності зі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне ухвалити по справі заочне рішення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] не з'явився з невідомих причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 27.02.2008 року між АБ «ТАС-Бізнесбанк»правонаступником якого є ПАТ «АБ «Бізнес Стандарт», правонаступником якого є ПАТ «Таскомбанк»та третьою особою, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] було укладено кредитний договір №КФ (03)47-08 від 27.02.2008 року (а.с. 3), відповідно до якого позивач надав [PERSON] кредит у сумі 85 000 грн., на задоволення споживчих потреб строком до 26.02.2018 року, а [PERSON] зобовязався погашати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 17 % річних, згідно графіку, який є додатком №1 до кредитного договору (а.с.5). Видача кредиту була здійснена шляхом перерахування позивачем коштів на поточний рахунок [PERSON], що підтверджується копією меморіального ордеру (а.с.12). 16.04.2008 року до кредитного договору була укладена додаткова угода внаслідок чого розмір кредиту досяг 150 000 грн., що підтверджується копією угоди (а.с.4) та копією меморіального ордеру (а.с.12) Згідно ст.525 ЦК України, Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно додатку №1 до кредитного договору № КФ (03) 47-08 від 27.02.2008 року встановлений графік погашення кредиту, який позичальником не виконується. (а.с.5). Так, сума за кредитом та сума за відсотками, які підлягають сплаті відповідно до графіку за період з моменту видачі кредиту по 08 квітня 2011 року позичальником не сплачені. Відповідно до п. 16.1 кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту (частину кредиту), відсотків за користування кредитом, [PERSON] сплачує позивачу пеню в розмірі 0,5 % від суми заборгованості за кожний день прострочення. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 08.04.2011 року заборгованість [PERSON] перед позивачем за кредитним договором становить 220 611,34 грн.., що складається: заборгованість за кредитом 105 515, 00 грн., прострочення кредиту 19 065,00 грн., заборгованість за відсотками 35 886,53 грн., нараховані проценти 1 353,05 грн., пеня нарахована згідно п. 16.1 кредитного договору за порушення строків погашення за кредитом та відсотками з 06.02.2010 року по 08.04.2011 року 58 791, 76 грн. (а.с11). Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України, За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між відповідачами [PERSON] та [PERSON] та позивачем було укладено іпотечний договір № ЗФ (03) 47-08 від 27.02.2008 року з додатковою угодою від 16.04.2008 року (а.с.6-10). На підставі цього договору відповідачі з метою забезпечення виконання зобовязань перед позивачем передали в іпотеку обєкт нерухомості, що розташований за адресою: [ADDRESS], а саме двокімнатну квартиру загальною площею 49,8 кв.м., житловою площею 29,7 кв.м., загальною вартістю предмету застави визначеною за згодою сторін 233 855,50 грн., що належить їм на підставі договору-купівлі продажу від 13.04.2007 року, відповідно до копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.17). На даний момент заборгованість за кредитним договором ні боржником, ні його майновими поручителями відшкодована так і не була. Судом встановлено, що боржник [PERSON] порушив взяті на себе зобовязання щодо повернення частки кредиту, а тому суд вважає вимоги позивача про покладення обовязку щодо повернення заборгованості за кредитом на його поручителів обґрунтованими. Відповідно до ч.1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною ч.1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку»У разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.1 ст.. 33 Закону України «Про іпотеку», У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про звернення стягнення за договором кредиту, укладеним між позивачем та [PERSON] на майно відповідачів, яке є предметом договору іпотеки підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги є обґрунтованими, позивач був змушений звернутися з позовом до суду, через що ним були понесені судові витрати по сплаті судового збору та інформаційно-технічного забезпечення. Оскільки вказані витрати були належним чином підтверджені позивачем наданими квитанціями (а.с. 13-14), згідно до ст. 88 ЦПК України, вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved