Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-21 00:00:00

[PERSON], інтереси якої за довіреністю представляє [PERSON], звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що їй належить на праві власності житловий будинок № 26 по вул. Польовій в м. Первомайську Миколаївської області, який вона придбала у відповідача за договором № 3981 купівлі-продажу нерухомого майна від 05.04.1999 року. Договір був посвідчений Південою товарною біржею і рішенням суду визнаний дійсним, за нею визнано право власності на вказаний будинок. Земельна ділянка площею 0,0499 га, на якій розташований будинок, належить на праві власності матері відповідача [PERSON] на підставі державного акту на право власності на землю № 885 від 10.11.1993 року. [PERSON] померла 04.11.1997 року. Відповідач земельну ділянку у спадщину не отримав, хоча спадщину прийняв. За таких обставин набути право власності на землю під будинком в іншому порядку ніж в судовому, вона не має можливості, тому звертається з наданим позовом, оскільки вважає, що з переходом права власності на житловий будинок до неї перейшло право власності і на земельну ділянку, на якій він розташований. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала позов, просила його задовольнити та визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,0499 га, розташовану по вул. Польовій, 26 в м. Первомайську Миколаївської області, яка надана для обслуговування житлового будинку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, підтвердив обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не заперечував проти його задоволення. Представник управління Держкомзему в м. Первомайську Миколаївської області в судовому засіданні проти позову не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Із Державного акту на право приватної власності на землю, виданого виконкомом Первомайської міської ради Миколаївської області вбачається, що на підставі Рішення виконкому № 286 від 16.11.1993 року Первомайської міської ради Миколаївської області [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0499 га в межах згідно з планом на території м. Первомайська Миколаївської області по вул. Польовій, 26 для обслуговування житлового будинку. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 885. [PERSON] померла 04.11.1997 року. Єдиним спадкоємцем першої черги після її смерті є відповідач у справі [PERSON], який прийняв спадщину після смерті матері і в порядку спадкування отримав право власності на будинок по вул. Польовій, 26 в м. Первомайську. 05.04.1999 року відповідач продав будинок позивачці згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна № 3981, який сторони посвідчили у Первомайській філії Південної товарної біржі. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області № 2-790/2006 року зазначений договір визнано дійсним, за позивачкою визнано право власності на будинок №26 по вул. Польовій в м. Первомайську. Право власності на будинок зареєстроване позивачем в МБТІ, про що свідчить витяг з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно. Таким чином встановлено, що до теперішнього власника вказаного вище житлового будинку позивача по справі, право власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок, фактично не перейшло. Земельна ділянка на даний час оформлена на попереднього власник [PERSON], хоча під час укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна фактично мала відчужуватися садиба. За визначенням, що міститься у ст. 381 ЦК України садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями, а у разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба. Згідно до ч.1 ст.120 ЗК України та ч. 1 ст.377 ЦК України у разі відчуження будівлі і споруди, які розташовані на земельній ділянці, яка належить на праві власності відчужувачу, до набувача переходить право власності і на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до п. Гч.1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до Постанови № 7 від 30.05.2008 року Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкуванняправо власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю. Таким чином, після смерті [PERSON], яка доводилась матірю відповідача [PERSON], до останнього при отриманні права власності на будинок №26 по вул. Польовій фактично перейшло право власності на земельну ділянку, на якій розташований вказаний будинок. А при переході права власності на будинок від [PERSON] до позивача [PERSON] фактично перейшло і право власності на земельну ділянку, на якій цей будинок розташований. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі в силу ст. ст. 377, 381 ЦК України, ч.1 ст. 377 ЗК України. Слід визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,0499 га, розташовану по вул. Польовій, 26 в м. Первомайську Миколаївської області, яка передана для обслуговування житлового будинку.

Outcome: approved