Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позов мотивує тим, що перебуває у шлюбних відносинах з відповідачем з 27.01.2001 року. Від даного шлюбу у них 25.02.2002 року народилася донька [PERSON], а 23.05.2007 року донька [PERSON]. Останнім часом відповідач перестав матеріально утримувати дітей, ухиляється від виконання своїх обов'язків, чим поставив їх сім'ю в скрутне матеріальне становище, а тому просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/2 частини усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просить позов задоволити. Відповідач позов визнав частково, доповнив, що через скрутне матеріальне становище не має змоги утримувати дітей, на даний час не працює. Згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов є підставним та підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань. Ту обставину, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] на утримання яких погоджується сплачувати аліменти, - сторонами не оспорюється і доказуванню не підлягає. Обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Як вбачається з ч.2 ст. 183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, і це сторонами визнається, що позивачка має на утриманні двох неповнолітніх дітей, відповідач жодним хронічним захворюванням не хворіє, на його утриманні жодна особа, як ствердив, не перебуває, його матеріальне становище, яке він ствердив є важким (таке, на думку суду, пов"язане виключно із вирішенням питання щодо розміру стягнення аліментів) та приходить до висновку з урахуванням усіх обставин справи, що слід призначити розмір аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яка відповідатиме належній та необхідній частці для забезпечення потреб неповнолітніх дітей в продуктах харчування, одязі, засобах гігієни, навчанні, відпочинку тощо. Крім того суд погоджується з доводами позивача про те, що небажання відповідача, який є абсолютно здоровим і повноцінним, працювати не є підставою для звільнення його від сплати аліментів. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 188,20 грн.

Outcome: approved