Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-20 00:00:00

В липні 2011 року позивач [PERSON], який діє як опікун від імені [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] міської ради про визнання права власності на ? частки житлового будинку в порядку спадкування. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказав, що 01 січня 1974 року померла мати [PERSON] [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з ? частки житлового будинку №49 по пров. Українському в м. Вознесенську Миколаївської області. Спадкова справа після її смерті була заведена Вознесенською державною нотаріальною конторою 08.01.1974 року за спільною заявою про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] від імені дочок померлої [PERSON] та [PERSON]. Але при звернені позивача до нотаріальної контори з метою оформлення спадковий прав [PERSON] йому було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду, оскільки правовстановлюючий документ, що посвідчує право власності на нерухоме майно не містить відмітку реєструючого органу. Враховуючи викладене, позивач просив визнати за [PERSON] право власності на ? частки житлового будинку № 49 по пров. Українському у місті Вознесенську. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача Вознесенської міської ради в судове засідання не зявився, надіслав заяву, в якій просить справу слухати у відсутності представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши інші докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] згідно рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06.12.2010 року призначений опікуном недієздатної [PERSON]. 01 січня 1974 року померла мати [PERSON] [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на ? частки житлового будинку, що розташований по пров. Українському № 49 в м. Вознесенську Миколаївської області, які належали померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину від 11.03.1970 року, видане нотаріусом Вознесенської державної нотаріальної контори та свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя від 11.03.1970 року, видане нотаріусом Вознесенської державної нотаріальної контори. Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа за спільною заявою про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON] від імені [PERSON] та [PERSON] Інші спадкоємці не зверталися з заявами про прийняття або про відмову від спадщини. Таким чином, спадщину прийняла [PERSON], яка проживала разом зі спадкодавцем на день смерті. Вказане підтверджується відповіддю державного нотаріуса Другої Вознесенської держаної нотаріальної контори. В судовому засіданні було встановлено, що позивачу [PERSON], який діє як опікун [PERSON] було відмовлено державним нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки свідоцтво про право власності на частку у спільному майні подружжя, видане Вознесенською державною нотаріальною конторою 11 березня 1970 року за р.№672 не зареєстровано Вознесенським МБТІ, тому його неможливо прийняти в якості право встановлювального документу. 02.03.2011 року реєстратором КП Вознесенське МБТІ було прийнято рішення про відмову у реєстрації Свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у звязку зі смертю власника (ст.346 п.11 ЦК України). Згідно ч.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист. Враховуючи те, що до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, і суд вважає, що було встановлено неможливість оформлення позивача у спадкових правах у державній нотаріальній конторі, що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, а також ст.16 ЦК України, яка передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам закону, вважає за можливе визнати право власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно, яке складається з ? частки житлового будинку № 49 по провулку Українському в м. Вознесенську після смерті [PERSON]. . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved