overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-27 00:00:00

У серпні 2011 року [PERSON] і [PERSON] звернулись до суду з позовом, в якому зазначили, що вони є подружжя і 27.05.2003 р. на підставі договору купівлі-продажу набули по Ѕ частині кожен право власності на садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, Доброолександрівська сільська рада, СТГО «Чайка», вул. Садова,буд. №568. Після цього вони були прийняті у члени СТГО «Чайка»і в наступному без відповідного дозволу та проекту реконструювали садовий будинок, збільшили його загальну площу, зменшили площу літньої кухні. У звязку з тим, що зазначене нерухоме майно вважається побудованим самочинно, вони не можуть оформити на нього права власності. Доброолександрівська сільська рада відмовила їм у введенні в експлуатацію та видачі свідоцтва про право власності на цей садовий будинок. З наведених підстав позивачі просили визнати за ними в рівних частках право власності на зазначене вище нерухоме майно. Доброолександрівська сільська рада проти задоволення позову не заперечувала і просила справу розглянути без участі її представника. (л.д. 81) Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 376 ч.5 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до договору купівлі-продажу від 27.05.2003 р. позивачі купили в рівних частках у [PERSON] садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований на земельній ділянці державного фонду площею 1200 м2, за адресою: Доброолександрівська сільська рада, вул. Садова, 568. (а.с. 23-24) Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи під час реконструкції садового будинку, господарських будівель та споруд позивачами були дотримані вимоги державних будівельних і правил. (а.с. 40-75) Також позивачами під час реконструкції садового будинку були дотримані вимоги державних архітектурних, санітарних і протипожежних норм та правил, що підтверджено висновками відповідних служб. (а.с. 77-80) Доброолександрівська сільська рада відмовила позивачам в оформленні права власності на садовий будинок. (а.с. 32)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-27 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою про визнання громадянина недієздатним та встановлення над ним опіки і призначення опікуна. На підставу своїх вимог посилається на те, що її рідний син [PERSON], [INFO] є інвалідом дитинства І групи. Внаслідок психічного розгляду, син не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому йому необхідно призначити опікуна, в зв'язку з чим заявниця змушена звернутися із даною заявою до суду. 08.07.2011 року ухвалою Тальнівського районного судом по даній справі була призначена судово-психіатрична експертиза. Під час попереднього розгляду справи заявниця [PERSON] заяву підтримала повністю і просила суд визнати її сина [PERSON] недієздатним. Представник органу опіки і піклування Тальнівської райдержадміністрації у судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову. Представник виконкому Кобриновогребельської сільської ради проти задоволення заяви [PERSON] не заперечував. Суд, вислухавши заявницю, представників, дослідивши матеріали справи, вважає що заява підлягає до задоволення з таких підстав: Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився 23.05.1993 року в с. Антонівка Тальнівського району Черкаської області і його батьками вказані [PERSON] та [PERSON]. Згідно медичного висновку №6 на дитину-інваліда віком до 18 років від 05.03.2009 року [PERSON] хворіє на дитячий церебральний параліч. Згідно довідки від 12.08.2008 року за №1402 виданої [PERSON] про те, що перебуває на обліку в управлінні праці соціального захисту населення як отримувач допомоги на дитину-інваліда віком до 18 років. На підставі акту від 02.09.2011 року №458 амбулаторної судово-психіатричної експертизи Комунального закладу Черкаська обласна психіатрична лікарня, [PERSON] виявляє прояви недоумства, тяжкої розумової відсталості, дитячого церебрального паралічу, через що на теперішній час він не може усвідомлювати свої дії і керувати ними, потребує постійного нагляду і опіки. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 39, 60 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач неналежно виконує свої обов'язки по внесенню оплати за комунальні послуги, внаслідок чого станом на ЗО квітня 2011 року виникла заборгованність в сумі 1006 грн.89 коп., яку він просить стягнути з відповідача у примусовому порядку. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і просить задовільнити в повному обсязі. Відповідач 15 липня та 28 вересня 2011 року в судове засідання не з»явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин з урахуванням думки представника позивача суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів і постановити заочне рішення згідно ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі , суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач не сплачує плату за комунальні послуги, внаслідок чого на ЗО квітня 2011 року виникла заборгованність 1006 грн.89 коп. Відповідно до ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги розраховується згідно з установленими тарифами. Статтею 68 ЖК України передбачено, що наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Також в судовому засіданні встановлено, що відповідачу комунальні послуги надавалися, а він належно не виконував обов'язки по оплаті. Суд вважає, що вимоги позивача обосновані, підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-27 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 30 січня 2010 року, шлюб зареєстрований у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис в Книзі реєстрації актів про одруження № 53 від 30.01.2010 року. Від даного шлюбу є один неповнолітній син [PERSON], [INFO], про що свідчить актовий запис у Книзі реєстрації народжень № 669 від 20 квітня 2010 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач у позовній заяві просить суд шлюб розірвати, посилаючись на те, що між ним та відповідачкою виникла відчуженість, втрачено почуття любові й поваги. Відсутність порузуміння з усіх питань призвели до того, що вони стали чужими, у зв'язку із цим подружні й сімейні відносини не підтримують тривалий час, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. Позивач в судове засідання не зявився, але надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, та вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідачка про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, у судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, та вказала, що позов визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи її відсутності. Враховуючи, що від позивача та відповідачки надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також у звязку з тим, що \~позивач підтримує позовні вимоги, а відповідачка позов визнає, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомленого позивача та належним чином повідомленої відповідачки, за наявними в ній матеріалами. \~\~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні встановлено, що сімя розпалася остаточно, і шлюб носить формальний характер. Подальше сумісне проживання суперечить їх інтересам, що мають істотне значення. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідачки аліментів на утримання малолітнього [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, посилаючись на те, що вона не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, у наданій суду письмовій заяві позов підтримала, просила справу слухати у її відсутність. За судовим дорученням до суду надійшла заява відповідачки, в якій вона прохає справу розглядати за її відсутністю, позовні вимоги визнала, пояснила, що згодна сплачувати аліменти на утримання свого малолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 части від заробітку. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що згідно рішення виконавчого комітету Лисичанської міської ради №306 від 07.06.2011 р. позивачка призначена опікуном малолітнього [PERSON], [INFO] На підставі вироку Лисичанського міського суду від 04.02.2011 р. відповідачка відбуває покарання у кримінальній-виконавчій установі. Батька [PERSON] записано зі слів матері згідно ч.І ст.135 СК України. Дитина мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні, тому згідно зі ст. 180 СК України відповідачка зобов'язана надавати матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина. Суд вважає, що визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачкою слід прийняти. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 51 грн. та інформаційне-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 120 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та ст.ст.180, 181 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-27 00:00:00

04 липня 2011 р. позивачка звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що з 01.02.2010 р. по 02.01.2011 р. перебувала з відповідачем у фактичних трудових відносинах без оформлення трудового договору. За час роботи їй не надавалася чергова відпустка, дійсний робочий графік - робота без перерви з 07-00 до 23-00 год. у літнє і з 07-00 год. до 22-00 год. у зимовий час. не відповідав передбаченому договором, робота у надурочний час їй оплачена не була. Під час звільнення з нею не у повному обсязі був проведений розрахунок - не виплачена компенсація за невикористану відпустку та оплата роботи у надурочний час, тому просить стягнути з відповідача 57, 75 грн. компенсації за відпустку, 5279 грн. оплати за понаднормовий час та 5400 грн. за затримку по день фактичного розрахунку. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, суду дала пояснення, аналогічні викладеному у позові. Доповнила, що працювала у зміні вдвох з [PERSON]. Представник позивача позов та пояснення позивачки підтримала. Відповідач позов не визнав. Суду пояснив, що позивачка дійсно один місяць працювала у нього, але не витримала іспитовий строк, і договір з нею надалі не укладався. Представник відповідача позов не визнала. Пояснення відповідача підтримала. Доповнила, що позивачкою не надано доказів роботи у відповідача. У судовому засіданні були вивчені інші докази: трудовий договір від 25.08.2010 р.. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на докази своїх вимог та заперечень. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами у справі 25 серпня 2010 р. був укладений трудовій договір, згідно якого позивачка була прийнята на посаду продавця строком на один місяць з іспитовим строком (а.с.10). Позивачка не надала жодного доказу наявності фактичних трудових відносин з відповідачем у інший період, ніж на час вказаного договору, тому у задоволенні її позову суд відмовляє за необґрунтованістю вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-27 00:00:00

Позивач - публічне акціонерне товариство «Український комунальний банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути заборгованість у сумі 6151,11 грн., посилаючись на те, що відповідач не виконав зобов'язань за кредитним договором № 72/18 від 14.12.2007 р. Представник позивача в судове засідання не з'явився, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про дату і місце судового засідання повідомлена належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: копія розрахунку заборгованості /а.с.7-8/; копія довідки про заборгованість /а.с.9/; копія договору на відкриття карткового рахунку /а.с.10,11/; копії додаткової угоди /а.с.12,13/, копія паспорта /а.с.14/, копія додаткової угоди /а.с.15/, копія статуту /а.с.16-19/. Суд, дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 14 грудня 2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної карти № 72/18 та додаткову угоду до договору № 72/18 згідно з п. 2.1, 2.4 якої відповідачу надається кредит на умовах повернення, строковості, платності, а також забезпеченості з встановленням кредитного ліміту у розмірі 4000 грн. на строк дії платіжної картки, але не більше одного року, на споживчі кредити. У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору, перед позивачем виникла значна заборгованість яка станом на 29.07.2011 року складає 6151,11 грн., зокрема: сума основного боргу - 3511,74 грн., відсотки за користування кредитом - 2639,37 грн. Вказана сума на підставі ст.ст.526, 553, 554, 1054 ЦК України підлягає стягненню з відповідача. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 61,51 грн. та сплати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього 181,51 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-27 00:00:00

ПАТ МТС Україна звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача суму заборгованості за надання послуг мобільного телефонного звязку 274грн.18коп., договірні санкції 886грн.41коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн., а також держмито у розмірі 51грн., а всього просить стягнути 1339грн.59коп. В судове засідання сторони не зявились, повідомлялись належним чином. Представник ПАТ МТС Україна надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує в разі відсутності відповідача постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 02 грудня 2009 року між ПАТ МТС Україната [PERSON], укладено договір №4897886, №4897873 на надання послуг мобільного звязку та додаткова угода №CDMA24, без дати про надання безпровідного доступу до мережі Інтернет. Відповідач в порушення п.4.8 та п.2.4.2. основних договорів, рахунки на сплату наданих послуг мобільного звязку з 01.12.2010р. по 01.03.2011 року не сплатив. Заборгованість за надання послуг звязку згідно виписки з балансу особового рахунку відповідача №1.12144758 складає 274,18гривні. В результаті несплати рахунків за надані послуги мобільного звязку відповідно до п.4 додаткової угоди, дію договорів було припинено, при цьому, за невиконання договірних зобовязань відповідач повинен сплатити договірні санкції у розмірі 1,89 грн. за кожен день, що залишився до закінчення терміну дії договору. У відповідності до п.1 додаткової угоди у випадку тимчасового обмеження надання послуг за ініціативою ПрАТ МТС Україназа несплату попередніх рахунків або за заявою абонента в період дії угод, вказаний строк продовжується на весь період, протягом якого надання послуг було обмежене (блокування номеру). У відповідності до розрахунку по договірним санкціям заборгованість складає 886 грн.41коп. Що стосується вимог про стягнення з [PERSON] на користь позивача судових витрат, судом досліджені платіжні доручення №217 від 25.05.2011 року на суму 51 грн. держмито, №50 від 25.05.2011 року на суму 120,00грн. - витрати на ІТЗ, що підтверджують сплату позивачем зазначених витрат, тому суд вважає, що на підставі ст. ст. 79, 88 ЦПК України, вони законні і доведені, тому підлягають задоволенню. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-27 00:00:00

Поскільки справа об'ємна і потребує тривалого часу для виготовлення повного рішення, суд виносить вступну та резолютивну частину рішення. На підставі ст. 24 ЗУ «Про захист прав споживачів», ст. 25 ЗУ «Про страхування», ст., ст. 627, 628, 629, 979, 988, 990 ДК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-27 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-27 00:00:00

У вересні 2011 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 01 липня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №332 - розірвати. В обґрунтування позову вона вказала на те, що від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з травня 2011 року. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, та не заперечував проти задоволення позову, та розірвання шлюбу. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони 01 липня 2006 року уклали шлюб. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просив суд винести рішення яким стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість у розмірі 12151,44грн. за кредитним договором від 13.06.2006 року та судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що ним згідно кредитного договору № РVH0RX02462683 від 13.06.2006 року відповідачці було надано кредит у розмірі 3058,00 грн. зі сплатою 24.00 % річних, під умову щомісячного повернення кредиту з кінцевим терміном повернення 13.06.2008 року. Однак відповідачка зобовязання за кредитним договором не виконала, станом на 04.04.2011 року заборгованість за кредитним договором становить 12151,44грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка, належним чином сповіщена про день та час слухання справи, в тому числі через засоби масової інформації, в судове засідання не з'явилася, не повідомивши суд про причину неявки. Суд з урахуванням думки представника позивача ухвалив: розглянути справу заочно. Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги з огляду на таки підстави. Як передбачено п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. У судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачкою 13.06.2006 року був укладений кредитній договір № РVH0RX02462683 (а.с.6-8), згідно з яким відповідачка отримала від позивача кредит у розмірі 3058,00 грн., під умову щомісячного повернення до 13.06.2008 року та сплату 24.00 % річних. Відповідачка зобовязання за кредитним договором не виконала. Станом на 04.04.2011 року розмір кредиторської заборгованості становить 12151,44 грн., з якої 4165,20 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 6931,41 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до пункту 6.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500.0- штраф (фіксована частина), 554,83 грн. - штраф (процентна складова) ( а.с. 4-5). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, згідно якої, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Таким чином, сума заборгованості за кредитним договором, заявлена в позові, підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved