Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь 50 458,89 грн. боргу, який включає в себе 20 000,00 грн. неповернутої позики, проценти за користування позики та інфляція в розмірі 5 752,40 грн., а також стягнути з відповідача на свою користь оплату ІЇЗ розгляду справи в розмірі 125,00 грн. У судовому засіданні позивач суду пояснив, що відповідач частково погасив суму заборгованості і сплатив 25 000,00 грн., а тому просить суд стягнути з [PERSON] залишок боргу в розмірі 25 458,89 грн. та оплату ІТЗ розгляду справи в розмірі 125,00 грн. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій позов визнає частково, оскільки зазначив що сплатив 25 000 грн. позивачу, а решту боргу зобовязується погасити до 31.12.2012 року та просив розглядати дану справу без його участі. Вислухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 3 квітня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого позивач позичив відповідачу 75 000 грн. строком до 31 грудня 2009 року, за умови погашення боргу з виплатою 17 % річних від всієї суми позики, про що свідчить копія розписки [PERSON] від 03.04.2009 року. Таким чином, відповідач повинен був повернути позивачу 75 000 грн. основного боргу та 12 750 грн. відсотків за користування грошовими коштами. 30.07.2010 року та 31.08.2010 року [PERSON] повернув позивачу по 20 000 грн., а в жовтні 2010 року ще 15 000 грн., що підтверджується розпискою останнього в матеріалах справи. З викладеного слідує, що відповідач взятих на себе зобовязань про повернення позики та процентів за їх користування не виконав чим порушив умови договору позики. У ст. 530 Цивільного кодексу України зазначено, якщо у зобовязанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. А відповідно до ст. 611 цього кодексу, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до умов договору, [PERSON] зобовязувався сплатити позикодавцю 17 % річних від всієї суми позики, тобто за 2009 рік - 12 750 грн., за 2010 рік по 01.06.2011 рік - 11 956,40 грн., а всього відсотки на суму 24 706,40 грн. Крім того, за зазначений період проходили інфляційні процеси національної валюти, зокрема індекс інфляції на залишок боргу за період з 01.01.2010 року по 01.07.2011 року становить 5 752,40 грн. Таким чином, станом на 01 червня 2011 року заборгованість відповідача становить 20 000 грн., основного боргу, 24 706,40 грн. відсотків за користування грошовими коштами та інфляція за весь період складає 5 752,40 грн., а всього на загальну суму 50 458,80 грн. Оскільки, відповідач зазначив у своїй заяві, що повернув позивачу ще 25 000 грн., а останній не заперечує проти даного факту і тому просить стягнути з відповідача 25 458,89 грн. та оплату ІТЗ розгляду справи в розмірі 125,00 грн. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи те, що позивач виконав умови договору позики і надав у користування відповідачу 75 000 грн., а останній в свою чергу умови договору не виконав і лише частково погасив його, то на думку суду уточнену частину боргу необхідно стягнути. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідачів по справі підлягає до стягнення сума витрат понесених позивачем по справі, а саме: витрати по сплаті інформаційно - технічного забезпечення судового процесу в розмірі 125 грн.00 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: approved