Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

Позивачі звернулися з позовом до відповідачів про вселення та усунення перешкод в користуванні квартирою 49 в будинку 17 по вулиці Бєлова в місті Чернігові, мотивуючи позовні вимоги тим, що в березні 2007 року зі згоди відповідачів вони вселились як члени сімї наймача до спірної квартири. В серпні 2008 року шлюб [PERSON] з відповідачем [PERSON] було розірвано. Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 24.09.2010 року [PERSON] вселено до квартири [ADDRESS] і зобовязано [PERSON] та [PERSON] не чинити перешкоди в користуванні квартирою. Вказане рішення суду виконано в грудні 2010 року, однак в лютому 2011 року відповідачі змінили замок і перешкоджають позивачам користуватись житлом. В судовому засіданні позивачі позов підтримали і просили задовольнити. Відповідачі позов не визнали і просили в його задоволенні відмовити. Пояснили, що спільне проживання є неможливим, між сторонами існують неприязні відносини. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, відмовні матеріали ЧМВ УМВС України в Чернігівській області №20625, 6096, 18139, 20886, 2240, 2765, 2970, 2165, 3916, відмовний матеріал прокуратури м.Чернігова №113 пр-11, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що сторонами не оспорюється. В 2007 року [PERSON] та [PERSON], зі згоди [PERSON] та [PERSON], вселилась до вказаної квартири та були зареєстровані, як члени сімї. В серпні 2008 року шлюб [PERSON] та [PERSON] було розірвано, в сімї склалися неприязні стосунки. В червні 2009 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив виселити [PERSON] із квартири [ADDRESS] за неможливістю спільного з нею проживання без надання іншого житлового приміщення. Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 29.12.2009 року позовні вимоги задоволено, виселено [PERSON] з квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 03.03.2010 року вказане рішення скасовано, в задоволенні позову про виселення [PERSON] відмовлено. Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 24.09.2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 26.10.2010 року, вселено [PERSON] до квартири [ADDRESS] та зобовязаного [PERSON] та [PERSON] не чинити перешкоди у користуванні квартирою. 29.12.2010 року рішення суду було виконано в добровільному порядку (а.с.19). Однак, в лютому 2011 року, відповідачі, скориставшись відсутністю позивачів, змінили замки і не пустили їх до квартири. Рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 11 липня 2011 року скасовано заочне рішення Деснянського районного суду м.Чернігова від 05.05.2011 року та в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення відмовлено. Вказаним рішенням встановлено, що [PERSON] та її син [PERSON] після шлюбу набули права на проживання у спірній квартирі, яке не припиняється і після розірвання шлюбу. Неприязні стосунки, які склалися у [PERSON] з [PERSON] та [PERSON] не є підставою для виселення їх з квартири. На даний час [PERSON] та [PERSON] проживають в церкви, про що свідчить лист пастора Чернігівської міської Церкви ЄХБ (а.с.20), іншого житла, придатного для проживання і у власності не мають. Згідно ч.4 ст.156 ЖК України до членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 цього Кодексу, зокрема і дружина сина власника квартири. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє членів сімї власника права користуватись займаним приміщенням.

Outcome: approved