Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-27 00:00:00

У серпні 2011 року позивач звернувся до районного суду з названим позовом. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 07 травня 2008 року та 30 вересня 2008 року між ним та [PERSON] було укладено договір про надання останньому кредиту в розмірі 14000,00 дол. США.(за договором -1) та 30000,00 гривень (за договором -2). За умовами даного договору [PERSON] мав регулярно сплачувати частину кредиту та відсотки за користування кредитом. Проте відповідач перестав вносити необхідні платежі. Неодноразові звернення працівників банку результатів не дали. Станом на серпень місяць 2010 року за [PERSON] рахується заборгованість за договором -1 по сплаті кредиту 102009,19 грн., по процентах 34071,89 грн. За договором- 2 по сплаті кредиту 28\~114,77 грн., по процентах 10152,68 грн. Оскільки у встановлений строк [PERSON]П кредит не погашав, відсотки за користування кредиту не сплачував, тому банк відповідно до умов договору нарахував пеню за порушення строків погашення розмірі 7586,60 грн. та 542,50 грн. У звязку із зверненням до суду позивач поніс додаткові витрати: за оплату судового збору 590,25 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120,00 грн. Просив суд стягнути з [PERSON] суму заборгованості по договору та судові витрати. У судове засідання представник позивача зявився. Позовні вимоги підтримав, просив суд задоволити позовні вимоги в повному обсязі. У судове засідання відповідач не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що 07 травня 2008 року між ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № ВL 4287 та одночасно 30 вересня 2008 року був укладений кредитний договір № ВL 9880 . За цими договороми [PERSON] отримав кредит в розмірі 14000,00 дол. США., та 30000,00грн., яка була перерахована позичальнику, що підтверджується заявами на видачу готівки №007_03від 07 травня 2008 року та №05_013 від 30 вересня 2008 року. За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. За п. 1, 1, кредитного договору [PERSON]П мав вчасно сплачувати відсотки, нараховані за користування кредитом і частку кредиту у визначений договором строк. Відповідальність сторін за порушення договірних зобовязань передбачена розділом 4 кредитного договору № ВL 4287. У розділі 6 кредитного договору вказано, що кредитор має право вимагати достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів, що визначені цим договором, у разі невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору. З матеріалів справи та наданих суду документів, встановлено, що [PERSON] порушив строки погашення заборгованості та сплати відсотків за користування кредитом. За ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається та, які підтверджували їх вимоги та заперечення. Позивачем надано суду достатньо доказів на підтвердження прострочення відповідачем строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Перевіривши подані суду розрахунки по кредиту, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути суму заборгованість по сплаті кредиту 130123,96 грн., по процентах 44224,57 грн., пеню за порушення строків погашення розмірі 8129,1 грн., а всього 182477,64 грн. За ст..509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в яких одна сторона (відповідач) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати полуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від відповідача виконання його обовязку. Відповідно до ст.. ст.. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підтвердження своїх витрат представник позивача надав платіжний документ за №1780/15 та №1780/16 від 02 серпня 2011 року. При поданні позову було сплачено судовий збір в розмірі 590,25 грн., витрати на ІТЗ в розмірі 120 грн., що підтверджується відповідними квитанціями. Тому позовні вимоги про стягнення з [PERSON] понесених судових витрат підлягають задоволенню.

Outcome: approved