overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання, сина [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що син знаходиться на її утриманні, \\~відповідач є його батьком, але не приймає участі в його утриманні, хоча має таку можливість. Відповідач має сталий дохід, тому вона просить стягнути з нього аліменти на утримання сина у розмірі 2\\~500 грн. щомісячно, починаючи з 10 серпня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, на його задоволенні наполягала. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження наявним в матеріалах справи, який знаходиться на утриманні матері. Позивачка не може у повному обсязі забезпечувати потреби малолітнього сина. \\~ В даному випадку суд прийшов до висновку, що [PERSON] , [INFO] , потребує матеріальної допомоги, а відповідач [PERSON] може надавати йому матеріальну допомогу, оскільки є особою працездатного віку. При визначенні розміру та порядку стягнення аліментів суд відповідно до ст.182 СК України, враховує матеріальне положення відповідача, неможливість утримання дитини позивачкою, оскільки остання зайнята постійним доглядом за дитиною, \\~і вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти у розмірі у розмірі 2\\~500 грн. щомісячно, починаючи з 10 серпня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі місячного платежу. \\~ Оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат, вони відповідно до ст.88 ЦПК України стягуються з відповідача на користь держави. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-14 00:00:00

У квітні 2011 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду \\~м.Дніпропетровська з позовом, в якому просив суд: стягнути з відповідача на користь позивача суму стягнення вартості електричної енергії у розмірі 551,99 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 51,00 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120,00 грн.; У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити повністю. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~Судом встановлені наступні факти: \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~ [PERSON] є споживачем електричної енергії відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів`від 12.05.1991 року №1023 . Споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих побутових потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно з п.42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. №1357, споживач зобов`язується забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та побутових електроприладів, забезпечувати доступ представникам енергопостачальника після пред`явлення ними службових посвідчень до квартири або до іншого об`єкту для обстеження приладу обліку, електроустановок та електропроводки. Відповідно до п.37 Правил користування електричною енергією для населення, позивач має право проводити технічну перевірку (перевіряти справність приладів обліку, знімати показання та проводити обстеження електроустановок споживачів щодо виявлення споживання електричної енергії поза приладами обліку). Судом встановлено, що під час перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у споживача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що проводилась 15.10.2009 р. згідно п.п.21,37 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених ухвалою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999г. №1357, контролерами Дніпропетровських міських електричних мереж було виявлено порушення правил користування електричної енергії для населення, а саме: була відсутня пломба енергопостачальника (лічильник знаходився в квартирі розфазований), внаслідок таких неправомірних дій споживача енергопостачальній компанії було спричинено матеріальний збиток. Такі дії є правопорушеннями в електроенергетиці, що прямо передбачено ст.27 ЗУ «Про електроенергетику», п.48 Правил користування електричною енергією для населення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує наступним: з відповідачем було зареєстровано шлюб 12.07.1997 року, від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, зловживає алкогольними напоями, в такому стані постійно агресивний. З боку позивачки були вжиті заходи щодо збереження сім»ї: проводилися бесіди з відповідачем з приводу зловживання спиртними напоями, лікування, однак від подальшого лікування він відмовляється, погрожує, що призвело до втрати почуття поваги та взаєморозуміння. Вихованням доньки та спільним сімейним побутом відповідач не займається, шлюбні відносини припинили своє існування з листопада 2010 року. За таких обставин, вважає, що збереження сім»ї з відповідачем є неможливим. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Додатково пояснила, що з відповідачем на даний час проживають окремо. Збереження сім»ї вважає неможливим. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову, пояснив, що на даний час проживає в одній з відповідачкою квартирі, періодично проживає у батьків. Погоджується, що збереження сім»ї між подружжям неможливе. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.07.1997 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 919. Прізвище чоловіка після одруження «[PERSON]», дружини - «[PERSON]» (а.с. 6). Оскільки між подружжям втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просили визнати дійсним укладений між нею, з одної сторони, та відповідачами з іншої сторони, договір купівлі-продажу квартири №41по вул.. В. Морській, 6-а , в м. Миколаєві. Позивач просила про розгляд справи у її відсутності, вимоги позову підтримала. Відповідачі у судове засідання не з’явились, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, заперечень проти позову не надали. Представник третьої особи у судове засідання не з’явився, заперечень проти позову не надав. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутність вказаних учасників процесу. Обставини справи, встановлені судом. Згідно договору купівлі –продажу від 31.03.2000 року, зареєстрованого Універсальною біржею «Ронас», [PERSON] купили у [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], квартиру [ADDRESS]. Сторонами виконані всі суттєві умови договору купівлі –продажу, передбачені ст. 224 ЦК УРСР. Продавці передали майно покупцю, а ті в свою чергу передали продавцям обумовлену сторонами вартість майна. Відповідачі від нотаріального посвідчення договору ухилились. При таких обставинах, в силу правил, встановлених ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Строк позовної давності не порушений, так як про порушене право позивач дізнався тільки в даний час.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Позивач просив про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову підтримав, просив про їх задоволення. Відповідач просила про розгляд справи у її відсутність, вимоги позову визнала. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін. Обставини справи встановлені судом. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 08.08.2009 року. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, а тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України - розірванню

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт того, що вона є дочкою [PERSON], померлої 11.12.2010 року. В обґрунтування своїх вимог заявник вказала, що її мати [PERSON], померла 11.12.2010 року, після її смерті залишилась спадщина у вигляді 1\\2 частини квартири [ADDRESS], іншу 1\\2 частину спірної квартири вона успадкувала від батька [PERSON], померлого 18.09.1997 року. У встановлений законом термін заявник звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але в прийнятті заяви їй було відмовлено, оскільки в її свідоцтві про народження прізвище матері зазначене Зєнкова, а в свідоцтві про смерть Фоменко. В дійсності, у всіх документах, що посвідчують особу матері, її прізвище Фоменко, оскільки зареєструвавши шлюб 09.11.1941 року з [PERSON], мати своє дівоче прізвище не змінювала, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. В судовому засіданні заявник підтримала доводи викладені в заяві та пояснила, що іншого способу доведення того, що вона є донькою [PERSON], як звернутися до суду, вона не має. До суду заявником були представлені наступні документи, підтверджуючі її вимоги: копія свідоцтва про смерть [PERSON],копія свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON], копія пенсійного посвідчення на імя [PERSON], копія трудової книжки на імя [PERSON], довідки з місця мешкання про склад сімї, видана дільницею №41 КП Жилкомсервіс, копія заповіту, посвідченого державним нотаріусом 11-ї ХДНК 05.07.1997 року, складеного [PERSON] Представник заінтересованої особи Харківської міської ради, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні достовірно встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], приходиться дочкою [PERSON], померлої 11 грудня 2010 року. Даний факт підтверджується поясненнями заявника та представленими документами. Встановлення даного факту має юридичне значення для заявника, оскільки від нього залежить реалізація її права на оформлення спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. З 19.10.2002 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей, сина -[PERSON], [INFO] та дочку -[PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, у зв`язку з чим сторони з червня 2007 року фактично припинили ведення спільного господарства. Позивач вважає, що оскільки їх спільне проживання та збереження сім`ї суперечить її інтересам та інтересам їх дітей, вносить побутову невлаштованість та нестабільність, створює нездорову атмосферу для розвитку дітей, тому їх шлюб повинно бути розірвано. Майнового спору між сторонами не виникає. Просить розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на їх задоволенні наполягала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву з проханням справу розглянути в його відсутність, проти позовних вимог у заяві не заперечував(а.с.11). Суд зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України "Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя ". Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України , "Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення ". Як встановлено в судовому засіданні, сторони з 19.10.2002 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, який було зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу було зроблено актовий запис за № 734(а.с.9). Від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей, сина -[PERSON], [INFO](а.с.9) та дочку -[PERSON], [INFO]. (а.с.10). Спільне життя у сторін не склалося, у зв`язку з чим сторони з червня 2007 року фактично припинили ведення спільного господарства. Оскільки спільне проживання сторін та збереження сім`ї суперечить інтересам позивача та інтересам дітей, вносить побутову невлаштованість та нестабільність, створює нездорову атмосферу для розвитку дітей, тому суд приходить до висновку, що шлюб слід розірвати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача аліменти на його утримання у розмірі 595 грн., посилаючись на те, що він навчається на 5 курсі Луганського Східноукраїнського національного університету а відповідач-його батько не надає йому матеріальної допомоги .Мати позивача в цей час має 3 групу інвалідності ,вони знаходяться за межою бідності і тому він просить задовольнити позов . Позивач в попередньому судовому засіданні уточнив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача на його користь 450 грн. до досягнення ним 23 років. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав. Виходячи з наведеного ,суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ,встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року у разі визнання відповідачем позову ,яке має бути безумовним і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права ,свободи чи інтереси інших осіб(не відповідача) ,суд ухвалює рішення про задоволення позову,обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка,син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови ,що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Таким чином позивач визнав позовні вимоги ,що не порушує права ,свободи та інтереси інших осіб отже позові підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась з даним позовом до суду, підтримуючи який пояснила, що з відповідачем [PERSON] перебувають в розірваному шлюбі з 05 серпня 2010 року. Під час спільного проживання у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. Батьком дитини являється відповідач [PERSON]. Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 03 вересня 2010 року відповідач [PERSON] сплачує щомісячно 400 гривень аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON]. Однак даних коштів стягуваних по 400 грн. щомісячно позивачці недостатньо для належного утримання неповнолітньої дитини, оскільки змінилося у неї матеріальне становище, дитина почала відвідувати платний танцювальний гурток. Просить суд збільшити розмір стягнення аліментів з 400 гривень на 600 гривень. Відповідач в судовому засідання позов не визнав та пояснив, що регулярно сплачує аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 400 грн. щомісячно, не працює, матеріальне становище його не поліпшилося, тому він немає можливості платити аліменти в розмірі 600 грн. Просить в позові відмовити. Вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши досліджені у судовому засіданні матеріали справи: копію рішення Коломийського міськрайонного суду від 03 вересня 2011 року про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] у розмірі 400 гривень щомісячно на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] до досягнення нею повноліття (а.с.5), копію рішення Коломийського міськрайонного суду від 05 серпня 2011 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (а.с.4); копію свідоцтва про народження серії І-НМ № 131534, виданого відділом РАЦС по Коломийському району , актовий запис № 17 (а.с.3), з якого видно, що батьком [PERSON] є відповідач [PERSON]; то суд вважає, що в позові слід відмовити , оскільки у судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] на даний час на утриманні має неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], та з відповідача [PERSON] стягують на користь позивачки аліменти у розмірі 400 гривень щомісячно на утримання неповнолітньої дитини. Відповідач сплачує аліменти однак не має постійного місця праці та регулярного заробітку, а позивачка доказів про можливість відповідача сплачувати по 600 грн. на дитину щомісячно не представила, а також не представила доказів стосовно зміни матеріального становища . У відповідності до діючого законодавства України на даний час прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 832 грн.. Згідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, суд вважає, що в позові слід відмовити. На підставі ст.ст. 182,192 СК України та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

Представник позивача посилається в позовній заяві на те, що23 червня 1993 року працівнику Івано-Франківської дистанції сигналізації та зв»язку Львівської залізниці відповідачц [PERSON] було надано кімнату №8 по вул.Кривоноса,55 м.Коломия в гуртожитку, котрий знаходиться на балансі відокремленого підрозділу « Моторвагонне депо Коломия» ДТГО «Львівська залізниця» . Будівля гуртожитку, що знаходиться за адресою м. Коломия, вул.. М.Кривоноса, 55 перебуває у господарському віданні ДТГО «Львівська залізниця». З часу надання кімнати відповідач в гуртожитку не проживає, відсутній за місцем реєстрації протягом 18 років. Місце проживання відповідача [PERSON] на час подання позовної заяви невідоме. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву та просить справу розглянути у його відсутності, позовні мотиви та вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву в якій просить справу розглянути у його відсутності, позов визнає та не заперечує щодо його здоволення. Врахувавши подані заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до повного задоволення виходячи з наступних підстав. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.. 71 ЖК України , при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Судом встановлено, що 23 червня 1993 року працівнику Івано-Франківської дистанції сигналізації та зв»язку Львівської залізниці [PERSON] надано кімнату для проживання №8 по вул.Кривоноса,55 м.Коломия в гуртожитку, що знаходиться на балансі відокремленого підрозділу « Моторвагонне депо Коломия» ДТГО «Львівська залізниця» . Дана будівля гуртожитка перебуває у господарському віданні ДТГО «Львівська залізниця», що стверджується копією витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.9) і згідно довідки від 19 серпня 2011 року №495 знаходиться на балансі відокремленого підрозділу «Моторвагонне депо Коломия»ДТГО «Львівська залізниця»(а.с.7) та відноситься до державної форми власності , згідно копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с8) .. З часу надання кімнати відповідач в гуртожитку не проживає, він відсутній за місцем реєстрації протягом 18 років, про що свідчить акт від 29 березня 2011 року, складений комісією РПЧ-4 (а.с.5). Отже, суд прийшов до переконання, що відповідач [PERSON] понад шість місяців без поважних причин не проживає у спірній квартирі. На підставі ст. 71,72 ЖК України, ст..391 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з усіх видів заробітку щомісяця в розмірі 1/4 частини, до досягнення дитиною повнолітнього віку. У судовому засіданні позивач [PERSON] М позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, відповідач позовні вимоги визнав. Суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 2008 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], котрий мешкає з позивачем, відповідач є батьком дитини. Добровільну матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Встановлені в справі обставини дозволяють суду зробити висновок, що з відповідача на користь позивача варто стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця, до повноліття дитини, починаючи стягнення з 25 серпня 2011 року. Відповідно до вимог ст.79 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір, та витрати на інформаційно технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

ПАТ Криворіжгаззвернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за використаний природний газ на користь ПАТ Криворіжгазу сумі 1539 грн. 47 коп.. Представник позивача ПАТ Криворіжгазпозов підтримує в повному обсязі, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, а також не заперечує про заочний розгляд справи. Відповідач будучи повідомленою належним чином в судове засідання не з'явилася. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 66-68 ЖК України, відповідач зобовязана своєчасно вносити плату за використаний природний газ. Але, відповідно до ст.71 ЦК України 1963р., ст.257 ЦК України 2003р., загальний термін для захисту права по позову - позовна давність, встановлена в три роки, і вона застосовується судом на правовідносини, що виникли до 01.01.2004р., незалежно від заяви сторін, а по правовідносинам, які виникли після цієї дати, за заявою сторін. У зв'язку з цим судом може бути стягнутий борг за період з 01.01.2004 р. до 01.05.2010 р. в сумі 1036 грн. 29 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: partial