Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-10 00:00:00

Від позивача [PERSON] 24.05.2011 року до суду надійшла позовна заява (відправлена поштою згідно поштового штемпелю 19.05.2011 року), в якій позивач просить витребувати у [PERSON] апарат косметологічний «HYDRADERM Lift» серійний номер 33662, апарат «Technispa» серійний номер 0650, апарат «HYDRADERM» серійний номер 14724, система лазерна дерматологічна виробництва Candela Corporation «Genter LASE» серійний номер 9914-0910-3573, 08.2007, апарат косметологічний «Catiovital Lift» серійний номер 315506, апарат косметологічний «Catiovital» серійний номер 03360, вакуумний комбайн «STARVAC» серійний номер SP 957 та зобовязати [PERSON] передати позивачу спірне майно; Визнати за [PERSON] право власності на зазначене майно, стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28.09.2009 року між ним та Приватним підприємством «Гранд-Вікторія» (надалі - відповідач 1) було укладено договір купівлі-продажу косметологічного обладнання: апарат косметологічний «HYDRADERM Lift» серійний номер 33662, апарат «Technispa» серійний номер 0650, апарат «HYDRADERM» серійний номер 14724, система лазерна дерматологічна виробництва Candela Corporation «Genter LASE» серійний номер 9914-0910-3573, 08.2007, апарат косметологічний «Catiovital Lift» серійний номер 315506, апарат косметологічний «Catiovital» серійний номер 03360, вакуумний комбайн «STARVAC» серійний номер SP 957, за яке він сплатив 1484320 грн., на підтвердження чого відповідач 1 видав йому квитанцію до прибуткового касового ордеру № 365 від 28.09.2009 року на зазначену суму. У цей же день, 28.09.2009 року між ним та відповідачем 1 було укладено договір оренди обладнання, згідно якого позивач передав приватному підприємству «Гранд Вікторія» придбане ним косметологічне обладнання. Згідно п.4.1 договору оренди розмір орендної плати складає 5000 грн. на місяць. Відповідно до п.5.1 договору оренди та на підставі акту приймання-передачі позивач передав майно приватному підприємству «Гранд Вікторія», а останнє прийняло його у платне користування. За час користування майном, не будучі власником обладнання, відповідач 1 уклав з [PERSON] (надалі відповідач 2) договір купівлі-продажу спірного майна від 04.12.2009 року на суму 100000 грн., який посвідчено [PERSON], приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області, реєстр № 5085. У свою чергу, відповідач 2 уклав 26.01.2010 року договір купівлі-продажу спірного майна з [PERSON] (надалі - відповідач 3), який посвідчено тим же нотаріусом, реєстр № 443. сума договору складає 1484,32 грн. Позивач вважає, що спірне майно вибуло з його володіння не з його волі. Договори від 14.12.2009 року та від 26.01.2010 року є недійсними, оскільки він є дійсним власником майна та має право витребувати майно з чужого незаконного володіння. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності (а.с.20), позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Зазначив, що через недобросовісність відповідача 1 позивач був позбавлений належного йому майна. Відповідач 1 за продане косметологічне обладнання отримав від позивача 1484320 грн., на підтвердження чого видав квитанцію до прибуткового касового ордеру. В подальшому на прохання відповідача 1 щодо можливості ще деякий час користуватися обладнанням, сторони уклали договір оренди та позивач передав відповідачу 1 в оплатне користування спірне обладнання, про що було складено акт приймання передачі. Продаж у подальшому відповідачем 1 орендованого майна без відома позивача, свідчить про те, що майно вибуло з відома позивача без його волі та підлягає поверненню позивачу як власнику. Відповідачі ПП «Гранд Вікторія», [PERSON], [PERSON], а також 3-я особа приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] у судове засідання викликалися, не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від 3-ї особи надійшли письмові пояснення по суті позовних вимог та заява про розгляд справи за його відсутності (а.с.27). Відповідачі заяв про розгляд справи за їх відсутності, а також заперечень проти позову не надали. Суд за згодою представника позивача розглядає справу на підставі наявних доказів з винесенням заочного рішення. Вислухавши представника позивача, проаналізувавши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі з наступних підстав. Встановлено, що 28.09.2009 року між Приватним підприємством «Гранд-Вікторія» (відповідач 1) та позивачем [PERSON] було укладено письмовий договір купівлі-продажу косметологічного обладнання: апарат косметологічний «HYDRADERM Lift» серійний номер 33662, апарат «Technispa» серійний номер 0650, апарат «HYDRADERM» серійний номер 14724, система лазерна дерматологічна виробництва Candela Corporation «Genter LASE» серійний номер 9914-0910-3573, 08.2007, апарат косметологічний «Catiovital Lift» серійний номер 315506, апарат косметологічний «Catiovital» серійний номер 03360, вакуумний комбайн «STARVAC» серійний номер SP 957. Відповідно до 3.2 договору купівлі-продажу перехід права власності відбувається в момент передачі обладнання та оформлюється актом приймання-передачі, який є додатком № 2 до договору (а.см.72,73). Найменування товару, його вартість та серійні номери зазначені у додатку № 1 до договору купівлі-продажу від 28.09.2009 року (а.с.74). Як убачається з акту приймання передачі косметологічного обладнання, приватне підприємство «Гранд-Вікторія», в особі директора [PERSON], найменоване в подальшому «Продавець», передало, а фізична особа [PERSON], найменований в подальшому «Покупець», прийняв у власність спірне косметологічне обладнання (а.с.75). Згідно п.4.1, 4.2 Договору, загальна вартість товару, який продається по договору, складає 1484320 грн. Оплата здійснюється готівковими грошовими коштами шляхом внесення до каси ПП «Гранд-Вікторія» в момент підписання акту приймання передачі. Позивач сплатив відповідачу 1 через касу підприємства 1484320 грн., на підтвердження чого відповідач 1 видав йому квитанцію до прибуткового касового ордеру № 365 від 28.09.2009 року на зазначену суму (а.с.71). Таким чином, виходячи із змісту договору купівлі-продажу від 28.09.2009 року та положень ч.1 ст.334 Цивільного кодексу України щодо моменту набуття права власності за договором, право власності на косметологічне обладнання: апарат косметологічний «HYDRADERM Lift» серійний номер 33662, апарат «Technispa» серійний номер 0650, апарат «HYDRADERM» серійний номер 14724, система лазерна дерматологічна виробництва Candela Corporation «Genter LASE» серійний номер 9914-0910-3573, 08.2007, апарат косметологічний «Catiovital Lift» серійний номер 315506, апарат косметологічний «Catiovital» серійний номер 03360, вакуумний комбайн «STARVAC» серійний номер SP 957 виникло у [PERSON] з моменту передачі обладнання та підписання акту приймання-передачі, тобто, з 28.09.2009 року. У той же день, 28.09.2009 року, позивач, як власник майна, уклав з відповідачем 1 договір оренди обладнання, згідно п.1.1, 1.2, 3.1 якого та акту прийняття-передачі, орендодавець [PERSON] передав, а орендар ПП «Гранд-Вікторія» прийняло у строкове, платне користування косметологічне обладнання, найменування якого зазначено у Акті приймання - передачі, який є невідємною частиною договору, строк оренди один рік з моменту прийняття обладнання в оренду. За умовами п.2.2. договору оренди, орендоване обладнання повинно постійно знаходитися за адресою м. Кривий Ріг, вул. Галенко, 1, медико-косметологічний салон «Гран-Прі» (а.с.12,13). Проте, відповідач 1 ПП «Гранд-Вікторія» під час користування орендованим майном, яке фактично йому вже не належало, без відома власника майна [PERSON], уклало договір купівлі-продажу косметологічного обладнання з відповідачем 2 [PERSON] на суму 100000 грн., який посвідчено 04.12.2009 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], реєстровий № 5085 (а.с.14,15). У свою чергу, відповідач 2 уклав 26.01.2010 року договір купівлі-продажу спірного майна з відповідачем 3 [PERSON] на суму 1484,32 грн., який посвідчено приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON], реєстровий № 443 (а.с. 16,17). Зазначені договори є недійсними, оскільки орендар ПП «Гранд-Вікторія» без відома власника [PERSON] розпорядилося орендованим майном. Згідно із ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Оскільки добросовісне набуття в розумінні ст. 388 ЦК України можливе лише тоді, коли майно придбано не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права відчужувати це майно, наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна з незаконного володіння. При цьому за змістом ст. 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача. Згідно розяснень Верховного Суду України, які містяться в Узагальненні від 24.11.2008 року «Практика розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними», право на витребування майна з чужого володіння не потребує визнання правочину недійсним, за яким майно вибуло від законного власника, воно лише обмежене добросовісністю набувача і зберігається за власником за умови, якщо майно вибуває з володіння власника поза його волею, що й повинно бути доведено в суді. Як убачається з матеріалів справи та пояснень представника позивача, спірне майно вибуло з володіння власника [PERSON] не з його волі та без його згоди шляхом відчуження попереднім власником. Перший набувач відповідач [PERSON] та другий набувач відповідач [PERSON] придбали кожен це майно за відплатними договорами і доказів, що вони знали і могли знати про те, що майно ними придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, суду не надано. На думку суду, у позивача є підстави для витребування майна у його останнього набувача - відповідача [PERSON] відповідно до п.3 ч.1 ст. 388 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно квитанцій (а.с.1,3) позивач при подачі позову сплатив 30 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 1700 грн. судового збору, які підлягають стягненню з відповідачів у рівних частинах з кожного. Враховуючи, що з 01.11.2011 року набрав чинності Закон України «Про судовий збір», яким були винесені зміни до Цивільного процесуального кодексу України та виключено ст.81 ЦПК України щодо витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суму недоплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи слід віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved