overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

З травня 1995 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до її повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином, просить справу розглянути без його участі. Дослідивши докази, перевіривши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 07 жовтня 1995 року сторони одружилися, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Заводської районної ради народних депутатів м.Дніпродзержинська, актовий запис № 394. 30 серпня 2011 року рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області шлюб між позивачкою та позивачем розірвано. Відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дніпровської районної ради народних депутатів м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області 16 вересня 1996 року, актовий запис № 799, і зобов`язаний їй надавати допомогу. На даний час дитина знаходиться на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою № 3769 Криничанської селищної ради від 13 вересня 2011 року. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.ст.79, 217 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок по сплаті судових витрат і обумовлює допущення рішення суду до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] \~звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], \~який був зареєстрований 24.04.2010 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає зараз з нею. В заяві посилається на те, що сімейне життя з чоловіком не склалося, сімя розпалася, шлюбні стосунки припинені ще у жовтні 2010 року. Вважає подальше спільне життя з відповідачем неможливим. Просить розірвати шлюб. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач у судовому засіданні позов підтримала. Суду пояснила, що останні півроку спільно з відповідачем не проживають. Відповідач не надавав їй ніякої допомоги \~по господарству, а також в утриманні дитини. Крім того відповідач має інфекційне захворювання, яке є небезпечним для здоровя \~їх дитини, проте лікуватися відмовляється. Вважає подальше збереження шлюбу \~недоцільним та таким, що суперечить їх інтересам. Просить позов задовольнити. Після розірвання \~шлюбу просить залишити \~їй прізвище «Ілішова». Відповідач \~та його представник позовні вимоги про розірвання шлюбу \~визнали. Однак обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги не визнають. Вважають, що підставою для розірвання шлюбу \~є зовсім інша причини, а саме те що у позивача є інший чоловік. \~Відповідач визнав також той факт, що \~сімейні стосунки між ними припинені після народження дитини. Зараз спільно не проживають. На \~утримання дитини та дружини з нього за рішенням суду стягнуті аліменти. Вважає також, що \~подальше збереження шлюбу \~є недоцільним, просить шлюб розірвати, судові витрати \~покласти на позивача. Вислухавши пояснення сторін, представника, вививши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України, під час розгляду справи про розірвання шлюбу з'ясовує фактичні взаємини \~подружжя, \~дійсні \~причини позову \~про розірвання шлюбу, \~бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. \~Суд постановляє рішення про розірвання \~шлюбу, \~якщо \~буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, \~інтересам \~їхніх \~дітей, \~що мають істотне значення. Судом встановлено, що сімейні стосунки подружжям припинено, спільно не проживають, \~спільне господарство не ведуть. На утримання дитини \~і дружини з відповідача стягнуті аліменти у судовому порядку. Обоє \~наполягають на розірванні шлюбу. За таких обставин суд визнає подальше збереження шлюбу таким, що \~суперечить інтересам подружжя. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

В листопаді 2010 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 07 травня 1977 року Корабельним районним відділом реєстрації актів цивільного стану м. Миколаєва за № 175. В обгрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припинені та відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Зазначав, що відповідач проживає з іншим чоловіком. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявилась, заперечень проти позову до суду не надійшло. Про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином і своєчасно, тому суд в порядку ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача вважає за можливе розпилу ні справу заочно. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їхніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

В грудні 2010 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 29 квітня 1998 року Українківською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис № 4. В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припинені та відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Вказувала, що відповідач зловживає спиртними напоями та неодноразово принижував її. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем по справі. Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній. В судове засідання позивач не зявилась, про час та місце слухання спарви повідомлялась належним чином і своєчасно.. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Просив слухати справу у його відсутність. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їхніх дітей. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. В порядку ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторони, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

Відповідно до правил ст.ст.209, 218 Цивільного процесуального кодексу України складання повного рішення відкладається до 31 жовтня 2011 року. Враховуючи вищезазначене, на підставі ст.ст. 526, 554, 625, 629, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

В березні 2011 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 21 серпня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Корабельного районного управління юстиції, актовий запис № 259. В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припинені з 2009 року та відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із відповідачем по справі. Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній. В судовому засіданні позивач просив позов задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій позов визнала, не заперечувала проти його задоволення, просила слухати справу у її відсутність та залишити їй прізвище «Позур». Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їхніх дітей. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Відповідачем надано заяву про залишення їй прізвища, яке вона отримала при реєстрації шлюбу, а тому відповідно до ст. 113 СК України, відповідачу слід залишити прізвище - [PERSON]. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

В травні 2011 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 27 жовтня 2007 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 636. В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припинені та відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із відповідачем по справі. Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Відповідно до 4.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їхніх дітей. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне з`ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Відповідачем надано заяву про залишення їй прізвища, яке вона отримала при реєстрації шлюбу, а тому відповідно до ст. 113 СК України, відповідачу слід залишити прізвище - [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

В червні 2011 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON], в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 20 серпня 2005 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського управління юстиції, актовий запис № 336. В обґрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені з березня 2010 року та відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їхніх дітей. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачем надано заяву про залишення їй прізвища, яке вона отримала при реєстрації шлюбу, а тому відповідно до ст. 113 СК України, позивачу слід залишити прізвище - [PERSON]. В порядку ст.. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

В червні 2011 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 27 вересня 2002 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції за № 722. В обґрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені та відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем по справі. Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, заперечень проти позову до суду не надійшло. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином і своєчасно, тому суд в порядку ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їхніх дітей. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачем надано заяву про залишення їй прізвища, яке вона отримала при реєстрації шлюбу, а тому відповідно до ст. 113 СК України, позивачу слід залишити прізвище - [PERSON] В порядку ст.. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

У серпні 2011 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 24 квітня 1998 року Корабельним райвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, актовий запис № 119. В обґрунтування позову позивачка вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв`язку з тим, що відповідач зловживає алкогольними напоями, в родині постійно тривають скандали, сварки, конфлікти, які негативно відображаються на психологічному і емоційному стані дітей. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинено, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що спору щодо утримання, місця проживання та виховання дітей не має, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. У судовому засіданні позивачка підтвердила обставини, викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 24 квітня 1998 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Корабельним райвідділом реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва, актовий запис N° 119. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] , доньку - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини сторонами припинені. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні позивачка - [PERSON] висловила своє бажання надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ».

Outcome: approved