Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-25 00:00:00

18 січня 2012 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості посилаючись на те, що між АБ «Полтава-Банк», правонаступником якого є позивач ПАТ «Полтава-Банк»та відповідачем [PERSON] було укладено договір про відкриття карткового рахунку № 08309, згідно якого відповідач отримав від позивача кредитну картку строком на три роки та кредитним лімітом у розмірі 10 500 грн. та процентною ставкою за користування кредитним лімітом в розмірі 2,5 % щомісячно за місяць з суми заборгованості та подвійної процентної ставки за користування несанкціонованим овердрафтом. Згідно даного договору відповідач зобов’язаний здійснювати погашення обов’язкових мінімальних платежів не пізніше останнього робочого банківського дня місяця наступного за розрахунковим. У порушення умов кредитного договору відповідач зобов’язання за зазначеним договором належним чином не виконав, у зв’язку з чим утворилась заборгованість на загальну суму у розмірі 13 631,20 грн. Таким чином представник позивача змушений був звернутися до суду та просити суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 13 631,20 грн., а також покласти на відповідача судові витрати, понесені ним по даній цивільній справі ( а. с. 3-5). У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з’явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку. Про належне повідомлення відповідача про дату та місце розгляду справи свідчить відповідь на запит суду, яка надійшла з Центрального адресного столу УМВС України в Дніпропетровській області щодо місця реєстрації відповідача [ADDRESS] в м. Дніпропетровську (а. с. 30). Саме за цією адресою здійснювався виклик відповідача у судове засідання, про що свідчать повернуті на адресу суду конверти з кореспонденцією суду з приміткою «за закінченням терміну зберігання»(а. с. 38, 42-46) . Приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача та в матеріалах справи достатньо доказів для ухвалення по справі заочного рішення, суд на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача за правилами постановлення заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Акціонерним банком «Полтава-Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Полтава-Банк»та [PERSON] на підставі заяви-анкети 18 квітня 2008 року було укладено договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від АБ «Полтава-Банк»№ 08309 від 18 квітня 2008 року, за умовами якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № 26252108309001 та видав, а відповідач отримав кредитну картку строком на 1 рік з кредитним лімітом 10 000 грн. зі сплатою процентної ставки за користування кредитним лімітом в розмірі 2,5 % щомісячно за місяць з суми заборгованості та подвійної процентної ставки за користування несанкціонованим овердрафтом, та 7% від заборгованості на кінець попереднього місяця мінімально обов’язково погашення. Відповідач зобов’язався здійснювати погашення обов’язкових мінімальних платежів не пізніше останнього робочого банківського дня місяця наступного за розрахунковим. (а. с. 11). Також встановлено, що на виконання умов договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від АБ «Полтава-Банк»№ 08309 від 18 квітня 2008 року, укладеного між сторонами позивач надав, а відповідач 25 квітня 2008 року отримав платіжну картку у непошкодженому стані та запечатаний конверт з ПІН-кодом, що підтверджується відповідною розпискою, наявною в матеріалах справи ( а. с. 8). У судовому засіданні встановлено, що відповідно до умов вказаного договору відповідач, який є позичальником, зобов’язаний здійснювати погашення обов’язкових мінімальних платежів не пізніше останнього робочого банківського дня місяця наступного за розрахунковим. Однак, станом на 14 грудня 2011 року відповідачем було порушено умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість. Відповідно до п. 6.15 договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від АБ «Полтава-Банк»№ 08309 від 18 квітня 2008 року у випадку несплати клієнтом в строк до останнього робочого банківського дня місяця, що слідує за розрахунковим, що входить до обов’язкового мінімального платежу, банк нараховує відсотки за користування простроченим кредитом на суму фактичної простроченої заборгованості з дати її виникнення по день погашення. На суму невиплачених відсотків за користуванням кредитом, що входить до обов’язкового мінімального платежу, банк може нараховувати пеню в розмірі 1% від суми заборгованості за кожний день прострочення. Пунктом 6.16 даного договору при несплаті суми обов’язкового мінімального платежу протягом 60 календарних днів з моменту закінчення розрахункового періоду, в якому з’явилась заборгованість, банк має право звернути стягнення на майно клієнта для погашення заборгованості перед банком згідно чинного законодавства(а. с. 11). Встановлено, що відповідач свої зобов’язання за договором на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від АБ «Полтава-Банк» № 08309 від 18 квітня 2008 року не виконав, у нього виникла заборгованість у розмірі 13 631,20 грн., з яких: 10 814,96 грн. – сума боргу по тілу кредиту, 2 816,24 –сума прострочених відсотків за користування кредитом. Дані обставини підтверджуються поясненнями представника позивача у судовому засіданні, а також наданою випискою за договором (а. с. 12-23). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор –прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Вирішуючи вимоги позивача до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від АБ «Полтава-Банк»№ 08309 від 18 квітня 2008 року у сумі 13 631,20 грн., та приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов’язань за договором на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від АБ «Полтава-Банк»№ 08309 від 18 квітня 2008 року щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитом, а також факт наявності у позивача, за умовами укладеного між ним та відповідачем договору, права вимагати повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду з позовною заявою у розмірі 188,20 грн.

Outcome: approved