Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищеназваним позовом, вказуючи, що 29.09.2010 року [PERSON] взяв в борг у нього, [PERSON] 10000 доларів США і 10000 грн. та 1700 доларів США. Крім того [PERSON] в період з 30.09.2010 року по 15.10.2010 року взяв в борг 1000 доларів США, 2800 доларів США, 2000 Євро, 5000 доларів США, 7400 грн., 25000 грн. Всього відповідач [PERSON] отримав у борг 20500 доларів США, що за курсом купівлі валюти станом на час подання позову (1 долар - 7.99 грн.) складає 163 тис. 745 грн., 2000 Євро, що за курсом купівлі станом на час подання позову (І Євро - 10.55 грн.) складає 21100 грн., та 42 тис. 400 грн., або у гривневому еквіваленті загальна сума боргу складає 227 тис. 295 грн. Вказану суми відповідач обіцяв повернути не пізніше 01 листопада 2010 року, про що власноруч склав розписку. До цього часу [PERSON] ухиляється від повернення грошей, уникає зустрічі з ним, вирішувати дане питання в добровільному порядку відмовляється. Просив суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договорами позики в розмірі 227295 грн.. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечували, вказували, що ніяких боргових зобовязань не було. Були написані розписки про отримання грошей, але з інших правових підстав. Просили в позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 29.09.2010 року [PERSON] взяв в борг у позивача [PERSON] 10000 доларів США і 1700 доларів США та 10000 грн., про що власноруч склав розписки. Вищенаведений факт підтверджений розписками від 29.09.2010 року. На момент розгляду позову, відповідач борг не сплатив. Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що сторони позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] досягли згоди зі всіх істотних умов договору позики. Згідно з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник позичені грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором, позичальнику у повному обсязі не повернув, тому вимога про стягнення боргу підлягає до задоволення. Що стосується позовних вимог щодо стягнення боргу в сумі 1000 доларів США, 2800 доларів США, 2000 Євро, 5000 доларів США, 7400 грн., 25000 грн., то вони не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано письмових розписок про отримання відповідачем зазначених коштів. У відповідності до ст. 10 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 цього Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач в судовому засіданні в обґрунтування своїх заперечень не надав належних та достовірних доказів. Таким чином суд вважає необхідним задовольнити позов [PERSON] про стягнення боргу за договором позики частково. Крім того, суд вважає необхідним на підставі вимог ст. 88 ЦПК України стягнути з [PERSON] на користь держави держмито в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Outcome: partial