Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-18 00:00:00

До Ірпінського міського суду Київської області надійшов зазначений вище позов, який позивачка мотивувала тим, що 03.12.2007 р. вона передала у борг відповідачці 5\~200,00 доларів США, які вона в розписці зобовязалась повернути до 02.03.2008 р., однак у зазначений строк кошти не повернула. Вказує, що відповідачка крім боргу зобовязана сплатити відповідно до ст. 625 ЦК України 3% річних від простроченої суми за весь строк прострочки в розмірі 286,00 доларів США. Зазначала, що вказані суми еквівалентні 42\~120,00 грн. і 2\~316,60 грн. відповідно. Просить стягнути з відповідачки на її користь борг у сумі 42\~120,00 грн. та проценти за прострочення повернення боргу в розмірі 2\~316,60 грн., а всього 44\~436,60 грн. В судове засідання позивачка не зявилась, надіслала до суду заяву (а.с. 77), в якій позов підтримала, просила справу слухати за її відсутності. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, оскільки повернула позивачці всі позичені кошти ще весною 2008 р. Суд, заслухавши заперечення відповідача, заслухавши показання свідка, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що [PERSON] 03.12.2007 р. було складено розписку (а.с. 79) про те, що нею отримано у [PERSON] 5\~200,00 доларів США, які зобовязалась повернути до 02.03.2008 р. До зазначеного строку вказані кошти нею не було повернуто, про що свідчить наявність оригіналу розписки у позивачки. Спірні правовідносини між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Як передбачено ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, виходячи з наведеного та встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що між сторонами по справі було укладено договір позики, за яким відповідачка повинна до 02.03.2008 р. повернути позивачці 5\~200,00 доларів США, що за курсом НБУ на день розгляду справи (7,9723 грн. за 1 дол. США) становить 41\~455,96 грн. Оскільки на час розгляду справи зазначена сума не повернута позивачу, суд стягує таку суму з відповідача на користь позивача. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В звязку з тим, що відповідач прострочила виконання грошового зобовязання за договором позики, суд вважає такою, що підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з неї суму боргу з урахуванням трьох процентів річних. На день розгляду справи розмір такої суми становить 3\~349,99 грн. Однак, оскільки позивач просить стягнути 3% річних лише у розмірі 2\~316,60 грн., суд стягує з відповідачки на користь позивачки лише зазначену суму. Суд не приймає до уваги посилання відповідачки на те, що нею вже повністю позивачці повернуто борг, оскільки на підтвердження такої обставини нею не надано суду жодних доказів. Свідок [PERSON], який давав в суді показання на підтвердження таких обставин, повідомив суд про отримання відповідачкою весною 2008 р. у позивачки позики в розмірі 4\~000,00 доларів США, які вона віддала через місяць. Отже, в даному випадку свідок вказав про наявність іншого договору позики, який відбувся навесні 2008 р., а не 03.12.2007 р. і в іншому розмірі 4\~000,00 доларів США замість 5\~200,00 доларів США. В звязку із частковим задоволенням позову суд стягує з відповідачки на користь позивачки витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн. Оскільки відповідачка звільнена від сплати судового збору, його розмір суд відшкодовує позивачці за рахунок державного бюджету. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved