Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-29 00:00:00

У серпні 2008 року Позивачі звернулись до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], Пашківської сільської ради Макарівського району Київської області, Макарівської РДА Київської області, ДП «Київський інститут землеустрою», Макарівський районний відділ Київської обласної філії ДП «Центр ДЗК» про визнання розпорядження незаконним, державних актів на право власності на земельну ділянку недійсними, вилучення земельних ділянок, зобовязання вчинити певні дії. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що рішенням Пашківської сільської ради від 30.09.1997 року №5 їм було надано у власність земельні ділянки по вул. Кірова у с. Пашківка Макарівського району Київської області. Так, [PERSON] було надано у власність 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,459 га для ведення ОСГ, всього 0,709 га, а [PERSON] було надано у власність 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,505 га для ведення ОСГ, всього 0,755 га, що підтверджується Державними актами на право власності на земельні ділянки від 25.12.1997 року серії І-КВ №063075 та серії І-КВ №063084 відповідно. Проте отримати кадастрові номери на земельні ділянки Позивачі не змогли. Відповідно до повідомлення Управління земельних ресурсів у Макарівському районі Київської області на земельну ділянку [PERSON] площею 0,214 га наклалася частина земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства [PERSON], загальна площа якої 0,20 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №050934 та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства [PERSON], загальна площа якої 0,20 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №050933. Зазначеним земельним ділянкам [PERSON] та [PERSON] вже присвоєні кадастрові номери. На частину земельної ділянки [PERSON] тієї ж площі наклалась частина земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства [PERSON], загальна площа якої 0,20 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №050934 та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства [PERSON], загальна площа якої 0,20 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №050935. Зазначеним земельним ділянкам [PERSON] та [PERSON] вже присвоєні кадастрові номери. Просили визнати Державні акти на право власності на земельні ділянки Відповідачів недійсними, припинити їх право власності на ці земельні ділянки в частині накладення, вилучити їх з власності відповідачок, зобовязати СВП Київський обласний реєстраційний центр ДП «Центр ДЗК» внести зміни в Книгу записів Державних актів в частині припинення права власності Відповідачів. В подальшому неодноразово змінювали позовні вимоги, в останньому варіанті уточненої позовної заяви просили суд визнати розпорядження Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 29.06.2006 року №6-15-6/2322 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а також розпорядження Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 10.07.2007 року №2091 про затвердження проекту землеустрою та надання дозволу на виготовлення Державних актів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на право власності на земельні ділянки, незаконними. Також просили визнати Державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №050933, серії ЯЖ №050934 та серії ЯЖ №050935, на імя Відповідачів, недійсними в частині накладення на земельні ділянки позивачів, вилучити частини земельних ділянок, належних позивачам, з земельних ділянок, належних Відповідачам, зобовязати Управління Держкомзему у Макарівському районі Київської області присвоїти кадастрові номери (код), на земельні ділянки, площею 0,214 га по вул.Кірова у с.Пашківка Макарівського району Київської області, яка згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-КВ №063075 належить [PERSON]., а також площею 0,214 га по вул.Кірова у с.Пашківка Макарівського району Київської області, яка згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії І-КВ №063084 належить [PERSON] Крім цього, просили зобовязати Макарівський районний відділ ДЗК внести зміни в Книгу записів Державних актів в частині припинення права власності Відповідачів на частину земельних ділянок позивачів. В судовому засіданні представник Позивачі підтримала позовні вимоги в повному обсязі. [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Макарівська районна державна адміністрація Київської області представника у судове засідання не направила, надала заяву, де просила слухати справу без присутності їх представника, позовні вимоги визнали. Представник Пашківської сільської ради в судове засідання не зявився, голова сільської ради подав заяву про слухання справи у відсутність представника, позовні вимоги визнали. Макарівський районний відділ Київської обласної філії ДП «Центр ДЗК» у судове засідання представника не направив, подали заяву з проханням слухати справу без участі їх представника, позовні вимоги підтримали. Суд, вислухавши пояснення представника Позивачів, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно довідок за номером 316, 317 від 28 травня 2008 року посвідчених Пашківською сільською радою, Позивачі [PERSON] та [PERSON] з липня 1994 року користуються земельними ділянками площами по 0,25 га для ведення особистого селянського господарства в с. Пашківка Макарівського району Київської області. Рішенням Пашківської сільської ради від 30.09.1997 року №5 їм було надано у власність земельні ділянки по вул. Кірова у с. Пашківка Макарівського району Київської області. Так, [PERSON] було надано у власність 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,459 га для ведення особистого селянського господарства, всього 0,709 га, а [PERSON] було надано у власність 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 0,505 га для ведення особистого селянського господарства, всього 0,755 га, що підтверджується Державними актами на право власності на земельні ділянки від 25.12.1997 року серії І-КВ №063075 та серії І-КВ №063084 відповідно. Кадастрові номери на земельні ділянки позивачів не надані. На земельні ділянки [PERSON], загальна площа якої 0,20 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №050934, [PERSON], загальна площа якої 0,20 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №050933, та [PERSON], загальна площа якої 0,20 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №050935, всі для ведення собистого селянського господарства, вже присвоєні кадастрові номери. Статтею 58 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Відповідно до ст. 5 ЦК України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до ст. 5 ЦК України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Земельний кодекс України набрав чинності 01 січня 2002 року, тобто норми ЗК України слід застосовувати з 01 січня 2002 року, а оскільки [PERSON] та [PERSON] користуються вищезазначеними земельними ділянками з липня 1994 року, то суд приходить до висновку про застосування положень Земельного кодексу 18 грудня 1990 року, який регулював земельні відносини до 01.01.2002 року. Так відповідно до п.1 ст. 9 ЗК України 1990 року до відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому ст. ст. 17 і 19 цього кодексу. Згідно зі ст. 17 ЗК України 1990 року передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими Радами народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки для: ведення особистого селянського (фермерського) господарства у розмірі згідно з ст. 52 цього кодексу; ведення особистого підсобного господарства у розмірі згідно зі ст. 56 цього Кодексу; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва у розмірах згідно зі ст. 57 і 67 цього Кодексу. Зазначені земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно-кадастрова документація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариства і кооперативів тощо). Статтею 22 ЗК України 1990 року передбачено, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право. Відповідно до положень ст. 23 ЗК України 1990 року право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. [PERSON] та [PERSON] набули право власності на спірні земельні ділянки до вступу в силу ЗК України від 16 жовтня 2001 року та Закону України «Про розмежування земель державної та комунальної власності» від 05 лютого 2004 року та до фактичного розмежування земель державної та комунальної власності. Судом встановлено, що Позивачі з 1994 року користувались спірними земельними ділянками, а згідно з державними актами на право приватної власності на землю з 1997 року вони були у їх приватній власності. Однак у звязку з накладкою земельної ділянки [PERSON] площею 0,214 га та земельних ділянок площею 0,2000 га, які належать [PERSON] і [PERSON], земельної ділянки [PERSON] площею 0,214 га та земельних ділянок площею 0,2000 га, які належать [PERSON] і [PERSON], зазначеним земельним ділянкам, що належить Позивачам, неможливо присвоїти кадастрові номери. Згідно із ч.5 ст. 116 ЗК України від 01.01.2002 року надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, проводиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом. Таким чином, суд приходить до висновку, що земельні ділянки (частину, що накладається) спочатку потрібно було вилучити у Позивачів, а потім вирішувати питання про надання їх Відповідачам. Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник або землекористувач може вимагати усунення порушень його прав на землю. Суд приходить до висновку, що органом місцевого самоврядування при прийнятті розпорядження не була дотримано вище зазначених вимог законодавства, чинних на час прийняття розпорядження Макарівської районної державної адміністрації Київської області, тому наявні підстави для визнання незаконним та скасування розпорядження Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 29.06.2006 року № 6-15-6/2322 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність [PERSON], [PERSON], [PERSON] та розпорядження Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 10.07.2007 року № 2091 про затвердження проекту землеустрою та надання дозволу на виготовлення державних актів [PERSON], [PERSON], [PERSON] На підставі ч.1 ст.125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно до ч.1 ст.126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав проводиться на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку у випадках, встановлених законом. Оскільки державні акти на право власності на земельну ділянку [PERSON], [PERSON], [PERSON] видані на підставі розпорядження Макарівської районної державної адміністрації , яке не відповідає нормам закону, то суд приходить до висновку про скасування державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 050933, зареєстрованого в книзі запису державних актів за № 567 на імя [PERSON]; державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 050934, зареєстрованого в книзі запису державних актів за № 567 на імя [PERSON]; державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 050935, зареєстрованого в книзі запису державних актів за № 567 на імя [PERSON]. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] з липня 1994 року користуються спірними земельними ділянками площами по 0,25 га для ведення особистого селянського господарства в с. Пашківка Макарівського району Київської області, їх право власності на земельні ділянки підтверджується Державними актами на право власності на земельні ділянки від 25.12.1997 року серії І-КВ №063075 та серії І-КВ №063084, суд не вбачає підстав для задоволення вимог щодо вилучення зі земельної ділянок [PERSON], [PERSON], [PERSON] частини земельної ділянки площею 0,1521 га; 0,0506 га; 0,1254 га відповідно. Стосовно вимог Позивачів щодо зобовязання Управління Держкомзему у Макарівському районі Київської області присвоїти кадастрові номери (коди) на земельну ділянку площею 0,214 га, яка зареєстрована [INFO] та згідно державного акта на право власності серії І-КВ за № 063075 належить на праві власності [PERSON] та на земельну ділянку площею 0,214 га, яка зареєстрована [INFO] та згідно державного акта на право власності серії І-КВ за № 063084 належить на праві власності [PERSON] та зобовязання внести відповідні зміни в Книгу запису державних актів на право приватної власності на землю, то суди не мають права підміняти собою компетентні державні органи, уповноважені на прийняття відповідного рішення. Такими органами в даній справі є місцеві органи виконавчої влади з питань земельних ресурсів, тому підстави для задоволення зазначеної вимоги відсутні. На підставі ст. 58 Конституції України, ст. ст. 9,17,23 ЗК України від 1990 року, ч.5 ст. 116,125,126 ЗК України від 01.01.2002 року , ст. 19 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» суд, -

Outcome: partial