Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду' з позовом до [PERSON] про встановлення постійного безоплатного земельного сервітуту в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вона на праві особистої власності має квартиру та приватизовану земельну ділянку , яка знаходиться за адресою м.Новгород- Сіверський вул.. Комсомольська 7а Чернігівської області. Будинок де розташована її квартира знаходиться вздовж вулиці Комсомольська за будинками №5 та №7. У жовтні 1987 року рішенням виконавчого комітету міської ради №295 мешканцям цього будинку було дозволено зробити прохід шириною 1 метр за рахунок земель домоволодіння №7 вздовж земельної ділянки по вулиці Комсомольська №5. На даний час земельна ділянка по вул.,Комсомольська №5 приватизована, а на земельну ділянку по вул..Комсомольська №7 у землекористувача [PERSON] відсутній акт на право власності на земельну ділянку. При комісійному обстеженні прибудинкової території [PERSON] заперечив встановлення проходу по земельній ділянці якою він користується. Встановлення земельного сервітуту необхідно для обслуговування мешканців будинку комунальними службами міста, медичною допомогою, поштою. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимога не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні. В судовому засіданні опікун відповідача [PERSON] G.M. позовні вимоги не визнала та просила суд вирішити дане питання іншим шляхом, а саме встановлення сервітуту в іншому місці земельної ділянки. Представник третьої особи Н-Сіверської міської ради [PERSON] позовні вимоги позивача [PERSON]А, підтримав та просив задовольнити, зазначивши, що даному питанню є відповідне рішення міської ради, яке на даний час є чинним та ніким не оспорювалось. Вислухавши Пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши надані сторонами докази та інші матеріали справи, дослідивши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, з позиції їх достатності та взаємного зв'язку у сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Під час розгляду справи судом безпосередньо встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини, що не заперечуються також сторонами. [PERSON] є власником приватизованої земельної ділянки та частини житлового будинку з надвірними спорудами, що розташовані за адресою м. Новгород-Сіверський вулиця Комсомольска 7а. Рішенням Виконавчого комітету Н-Сіверської міської ради від 07.10.1987 року за №295 надано дозвіл на влаштування проходу шириною 1 метр за рахунок земельного фонду домоволодіння №7 вздовж земельної ділянки по вул, .Комсомольська №5 . [PERSON] обстеження земельних ділянок по вул. .Комсомольська №7 та вул. .Комсомольська №7-а м.Новгород -Сіверський у відповідності до рішення виконкому від 07.10.1987 року рекомендовано встановити прохід шириною 1 метр по довжині 35 м. за рахунок земель міської ради (землекористувач [PERSON] по вул..Комсомольська №7) загальною площею 35 кв.м. . З огляду7 на відсутність іншого шляху до земельної ділянки позивача суд вважає за можливе встановити сервітут на право проходу шириною 1 метр по довжині 35 м. за рахунок земель міської ради (землекористувач [PERSON] по вул..Комсомольська №7) загальною площею 35 кв.м., оскільки задовольнити потреби позивача в іншій спосіб не вбачається можливим, іншим чином потрапити на свою земельну ділянку позивач не в змозі. Задовольняючи позовні вимоги, суд взяв до уваги, що встановлення земельного сервітуту (обтяження ділянки [PERSON] ) не веде до фактчиного позбавлення відповідача земельної ділянки, щодо якої встановлено сервітут, та не призведе до позбавлення його прав щодо повноцінного володіння, користування та розпорядження землею. Сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, оскільки встановлюється щодо єдиної можливої існуючої дороги, яка розташована в специфічному місці, за земельними ділянками №5 та №7 по вул. Комсомольська м. Новгород-Сіверський. Таким чином аналіз норм законодавства та фактичні обставини справи виявляють необхідність встановлення постійного безоплатного сервітуту на право проходу7 по наявному шляху, до земельної ділянки позивача, який проходить по земельній ділянці відповідача землекористувача [PERSON]. [PERSON] з частиною 1 ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту - це право власника землі на обмежене користування чужою ділянкою. На підставі ст. 401 ЦК України право користування чужим майном встановлюється стосовно земельної ділянки для задоволення вимог осіб, які не можуть бути захищені іншим способом. У частині 1 ст. 100 ЗК України, яка регулює процедуру встановлення земельного сервітуту, сказано, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом, а також рішенням суду. Аналіз вищенаведених норм дає підстави дійти висновку, що у випадку, коли між сторонами не досягнуто домовленості стосовно встановлення в цілому7 або окремих його умов, сервітутне право може виникати на підставі судового рішення. В силу7 ст. 403 ЦК України сервітут визначає обсяг прав щодо користування особою чужим майном. Його може бути встановлено на певний строк або без визначення строку. Статтею 99 ЗК України надано примірний перелік окремих видів сервітутних прав. Так, власники земельних ділянок можуть вимагати, зокрема, встановлення права проходу та проїзду на транспортних засобах. На підставі ст..88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати . На підставі викладеного та

Outcome: approved