overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить суд визнати недійсним договір поруки, укладений між ВАТ КБ Надрата [PERSON], посилаючись на те, що його дружина [PERSON] уклала договір поруки, за яким фактично розпорядилася спільним майном подружжя без його згоди, і цей договір виходить за межі дрібного побутового. Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлений позов та просила суд його задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на безпідставність доводів позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала клопотання про розгляд справи без її участі. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 14.04.2008 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк Надра, який змінив своє найменування на ПАТ КБ Надрата [PERSON] укладено договір поруки, за яким [PERSON] зобовязалася перед банком відповідати за належне виконання [PERSON] зобовязання, що виникло з кредитного договору від 14.04.2008 року №36-05/06/11/11/304/2008/151 про надання кредиту в сумі 110700,61 доларів США. Звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним договору поруки, позивач зазначає, що такий договір був укладений його дружиною з порушенням вимог ст. 65 СК України, так як цей договір виходить за межі дрібного побутового. Проте, суд вважає необґрунтованими доводи позивача, оскільки приписи статті 65 Сімейного кодексу України щодо порядку розпорядження майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя регулюють відносини, які стосуються саме розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного із подружжя, як це має місце в даному випадку, на укладення договорів поруки. Крім того, порука є способом забезпечення виконання зобовязання, а не правочином щодо розпорядження майном, належним поручителю. Договір поруки не створює обовязків для будь- яких інших осіб, крім сторін за договором, тому до спірних правовідносин приписи статті 65 СК України не можуть застосовуватися. За таких обставин, підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за договором кредиту. В позові зазначено, що 06.08.2007 року між сторонами був укладений Кредитний договір № ZРО0АА00000120 від 06.08.2007 року, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 203862,10 грн. на термін до 06.08.2010 року. У порушенні норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 23.06.2011 року має заборгованість 326405,38 грн., яка складається з наступного: - 100000,00 грн.- заборгованість за кредитом - 129580,23 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 5263,32 грн заборгованість по комісії за користування кредитом - 91561,83 грн пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Позивач в позові просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору на загальну суму 326405,38 гривень , судові витрати у розмірі 1700,00 грн., витрат по сплаті за інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність. На позові наполягав. Відповідач до суду повторно не зявився , про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. У відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України та інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Позовні вимоги обґрунтовуються наданими суду документальними доказами: кредитним договором , довідкою-розрахунком заборгованості .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за договором кредиту. В позові зазначено, що 31.10.2007 року між сторонами був укладений Кредитний договір № б/н від 31.10.2007 року, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 9000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку за сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушенні норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 30.04.2011 року має заборгованість 23900,88 грн., яка складається з наступного: - 8916,43 грн.- заборгованість за кредитом - 11995,12 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1375,00 грн заборгованість по комісії за користування кредитом а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг; - 500,00 грн. штраф (фіксована частина) - 1114,33 грн. штраф (процентна складова). Позивач в позові просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору на загальну суму 23900,88 гривень , судові витрати у розмірі 239,01 грн., витрат по сплаті за інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність. На позові наполягав. Відповідач до суду повторно не зявився , про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. У відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України та інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Позовні вимоги обґрунтовуються наданими суду документальними доказами: кредитним договором , довідкою-розрахунком заборгованості .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за договором кредиту. В позові зазначено, що 26.12.2006 року між сторонами був укладений Кредитний договір № б/н від 26.12.2006 року, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 12500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку за сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушенні норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 22.06.2011 року має заборгованість 26906,76 грн., яка складається з наступного: - 12500,00 грн.- заборгованість за кредитом - 11209,13 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1440,17 грн заборгованість по комісії за користування кредитом а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг; - 500,00 грн. штраф (фіксована частина) - 1257,46 грн. штраф (процентна складова). Позивач в позові просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору на загальну суму 26906,76 гривень , судові витрати у розмірі 269,07 грн., витрат по сплаті за інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність. На позові наполягав. Відповідач до суду повторно не зявився , про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. У відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України та інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Позовні вимоги обґрунтовуються наданими суду документальними доказами: кредитним договором , довідкою-розрахунком заборгованості .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що вони перебувають з останньою в зареєстрованому шлюбі з 12.01.2000 року. Від даного шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], 03.03.2007р.нар.. Сімейне життя у них не склалося, шлюбних стосунків вони не підтримують, шлюб існує формально і збереження його неможливе. Позивач в суді позов підтримав та просить розірвати шлюб. Відповідач позов визнала, погодившись на розірвання шлюбу. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.01.2000 року. Від даного шлюбу вони мають малолітню дитину сина [PERSON], 03.03.2007р.нар.. Сімейне життя у позивача з відповідачем не склалося, шлюбних стосунків вони не підтримують з липня 2011 року, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально і збереження його неможливе, наміру зберегти сім ю у сторін не має, а тому шлюб необхідно розірвати. [PERSON] щодо спільно нажитого майна та місця проживання дитини після розірвання шлюбу між сторонами не має. Суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам один одного та дитини, що має істотне значення. З урахуванням вищевикладеного, на підставі ст.ст.110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом про визнання права власності на домоволодіння по вул Подольська №1 в с.Куликівка Городнянського району в порядку спадкування за заповітом. В позовної заяві вказано, що 29 травня 1997року померла [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом , в тому числі і на 1/3 частину вказаного будинку з надвірними спорудами. Відсутність правовстановлюючих документів на будинок є перепоною для прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не зявився надав заяву про розгляд справи в його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не зявився, згідно листа Куликівської сільської ради просить справу розглянути без участі представника, позовні вимоги визнають. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, , дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного: Відповідно до вимог ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Позовні вимоги підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON]І.(а.с.5) , заповітом (а.с. 6) , На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою обґрунтувати докази, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа його мамі [PERSON], яка померла 11 травня 1999 року, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 156574, так як в ньому невірно вказано її імя та по батькові, а саме [PERSON], а потрібно Ілина Сільвестрівна. Внаслідок цієї помилки він позбавлений можливості оформити спадщину після своєї мами. В судовому засіданні заявник [PERSON], підтримав вимоги заяви, пояснивши, що коли він звернувся до нотаріальної контори для оформлення спадщини, було встановлено, що в сертифікаті допущено помилку при написанні імені та по батькові мами. Внести виправлення на даний час не має можливості, так як відсутній паспорт [PERSON]С Представник Метанівської сільської ради до суду вдруге не зявився, тому суд вважає можливим розглянути справу без їх участі. Судом оглянуто свідоцтво про смерть [PERSON], сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 156574, виданий на імя [PERSON] Свідки [PERSON] та [PERSON], в судовому засіданні підтвердили, що дійсно [PERSON] працювала в КСП Дружбас.Метанівка, отримала сертифікат на право на земельну частку пай, в якому її записали як [PERSON], саме так її називали в селі. Іншої [PERSON] чи Ілини, крім померлої в селі не було. Дослідивши матеріали справи, заслухавши заявника, свідків, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 156574 виданого Теплицькою районною державною адміністрацією 26 грудня 1996 року, в якому невірно записано її імя та по батькові. Теплицька РДА відмовила заявнику у внесенні виправлення за відсутністю паспорта померлої. Встановлення даного факту необхідно заявнику для оформлення спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

У відповідності із ч. 3 ст. 209 ЦПК України суд вважає, що в даному судовому засіданні необхідно оголосити вступну та резолютивну частину рішення, відклавши виготовлення рішення суду у повному обсязі на пять днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 06.05.2000 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведеться. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач до суду не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином і завчасно, про причини неявки суд не повідомив. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 06.05.2000 року, актовий запис №391. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, в сімї виникають суперечки, спільне господарство не ведеться. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

У жовтні 2011 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві вказує, що 04 січня 2004 року помер [PERSON], з яким вона проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу до дня смерті. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки. Однак, в передбачений законом термін вона не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, у звязку з хворобою. Позивачка прохала суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнила позовні вимоги і прохала суд визнати її спадкоємицею четвертої черги після померлого [PERSON] та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] сільської ради позов визнав повністю. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків , вивчиши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 04.01.2004 року помер [PERSON] (а.с.8). Позивачка разом із померлим [PERSON] проживала однією сімєю з 1993 року, вели спільне господарство до дня його смерті, [PERSON] був зареєстрований в будинку позивачки , що підтверджується довідками [PERSON] сільської ради та поясненням сільського голови(а.с.9,21). Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду , що позивачка з 1993 року проживала в незареєстрованому шлюбі з [PERSON] до дня його смерті, вели спільне господарство . Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім"єю не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини. Оскільки позивачка проживала однією сім"єю із [PERSON] протягом більш як п"ять років до дня йогго смерті, інших спадкоємців немає, суд вважає, що вона є спадкоємцем за законом четвертої черги. Відповідно до ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно з ст.1272 ч.3 ЦК України позов спадкоємя, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити їй додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки позивач з поважної причини пропустила строк для прийняття спадщини, необхідно визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на ту обставину, що він є власником [ADDRESS]. У 2008 році його мати без його дозволу вселила в дану квартиру відповідача і оскільки договір , так як його було укладено не уповноваженню особою не створює юридичних наслідків , а відповідач відмовився добровільно звільнити квартиру , просив суд зобовязати відповідача усунути перешкоди та зобовязати звільнити квартиру [ADDRESS]. Позивач та його представник за довіреністю [PERSON] , в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та просили суд задовольнити позов за обставин зазначених в ньому. Відповідач до судного засідання не зявився про день , час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином , про причини неявки суд не повідомив та не надав зави про розгляд справи за його відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст. 244 ЦПК України. Вислухавши позивача та його представника , свідків , дослідивши матеріали справи , суд встановив, що позивач є власником [ADDRESS] відповідно до договору дарування від 19 червня 2002 року посвідченого державним нотаріусом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори. Близько шести років вказана квартира перебуває в оренді за усним договором укладеним між [PERSON] , матірю позивача та відповідачем , що встановлено відповідно до постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 18 вересня 2011 року винесену ДІМ СДІМ Комсомольського РВ ХМВ УМВС України в Херсонській області. 22 червня 2011 року позивач звернувся до відповідача з письмовим повідомлення про те що він відмовляється від договору найму (оренди) і зазначене повідомлення було проголошено відповідачу в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] , оскільки відповідач відмовився отримати письмове повідомлення під розпис , вказані обставини зазначені свідки підтвердили в судовому засіданні. Однак відповідач , відмовився звільнити вказану квартиру, та перестав сплачувати комунальні платежі , плату за користування електроенергією та орендну плату, що знайшло своє підтвердження в актах від 28 вересня 2011 року складеного в присутності свідків та представника ТОВ Шумен та в акті № 221957 складеному працівниками ПАТ ЕК Херсонобленерго від 27 жовтня 2011 року про самовільне підключення. Положенням ч.2 ст. 782 ЦК України передбачено що у разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення про відмову від договору, а ч.2 ст. 653 ЦК України передбачено що у разі розірвання договору зобовязання сторін припиняються, у звязку з чим , на та підставі ч.2 ст. 16 ЦК України суд вважає можливим захистити порушене право позивача шляхом покладення зобовязань на відповідача звільнити квартиру [ADDRESS] разом з членами його родини які мешкають в ній разом з ним , як це було встановлено судом с пояснень свідків [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, яким просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач, як батько дітей не виконує свого обовязку по їх утриманню і добровільно матеріальної допомоги не надає, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з моменту подачі позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач уточнила свої позовні вимоги, які підтримала і просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його доходу, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дітей. Відповідач в попередньому судовому засіданні уточнений позов визнав повністю, про що надав суду заяву і не заперечує проти постановлення рішення у попередньому судовому засіданні. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.1, 4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дійшов висновку, що уточнений позов підлягає задоволенню. Так, в суді встановлено, що 30 липня 1994 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб №111076 виданим виконавчим комітетом Пищиківської сільської ради Сквирського району Київської області. Від шлюбу народжено 2-х неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей №292263 та №006680. Сімейне життя у сторін по справі не склалось, тому вони на протязі півтора року проживають окремо. Діти проживають разом з позивачем і перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою ЖБК „Домобудівник" від 06.06.2011 року № 50. Батько матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає. Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, тому відповідач як батько повинен матеріально забезпечувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, в звязку з чим позов підлягає задоволенню. Що ж стосується розміру аліментів, то суд, враховуючи матеріальне становище сторін та той факт, що відповідач не оспорив розмір аліментів, який просить стягнути позивач, вважає за можливе стягнути 1/3 частини його доходу, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved