overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-14 00:00:00

У травні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що вона з 16 березня 1990 року перебуває у шлюбі з [PERSON], який зареєстрований виконкомом Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 07. Від шлюбу мають повнолітню дочку. Подружні стосунки у неї з відповідачем припинені через різні характери і вкрай суперечливі погляди на життя, взаємні права та обовязки подружжя. З різних причин між ними виникали сварки та скандали, що з часом переросло в глибокий сімейний розлад. Вона втратила до [PERSON] почуття кохання, наміру відновлювати стосунки для подальшого збереження сімї не має. Кожен із них живе своїм особистим життям. Подружніх відносин вони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Майнового спору між ними не має. Перебувати у шлюбі з відповідачем вона не бажає, вважає, що їхня сімя розпалась, а шлюб носить лише формальний характер. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, у якій просить розглянути справу у її відсутності, позов повністю підтримує. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заява про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 16 березня 1990 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 07. Сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Згідно із ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на корить позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 38 грн. 50 коп. На підставі ст. ст. 21, 24, 104, 110, 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про виділення часток та визнання права власності, мотивуючі свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого житловим відділом Каховської райдержадміністрації Херсонської області 22.02.1997 року, квартира [ADDRESS] належала співвласникам [PERSON],[PERSON], [PERSON], яка померла 23.05.2003 року. При зверненні до нотаріальної контори , для оформлення спадщини на частину квартири після померлої, їй було відмовлено в цьому , оскільки квартира належить співвласникам на праві спільної сумісної власності і не визначена частка кожного з них. Просила суд виділити частки в квартирі та визнати право власності на частину у порядку спадкування за заповітом. У судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю. На задоволенні позовних вимог наполягала (а.с. 20). Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю. Позовні вимоги визнала (а.с. 21). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого житловим відділом Каховської райдержадміністрації Херсонської області 22.02.1997 року, квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 23.05.2003 року (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про шлюб, [PERSON] 29.09.2006 року зареєстрував шлюб з [PERSON] . Подружжю присвоєне прізвище [PERSON] (а.с. 8). Згідно свідоцтва про шлюб, [PERSON] 02.10.2009 року зареєстрував шлюб з [PERSON]. Подружжю присвоєне прізвище [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до заповіту, посвідченого 11.02.2002 року секретарем Володимиро-Іллінської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області за № 23, [PERSON] заповіла [PERSON] належну їй частину квартири в с. Тавричанка Каховського району Херсонської області (а.с. 12). Згідно довідки, виданої Тавричанської сільської ради Каховського району Херсонської області, рішенням виконкому сільської ради № 25 від 20.08.2003 року вулиці , на якій проживає [INFO] Леніна, 32. Таким чином сталася зміна нумерації будинку з № 30 на № 32 (а.с. 17). Згідно ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визнання часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно ч.1 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності , володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч.2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті...

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-14 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з цим позовом, яким просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини на утримання дитини і 1/6 частини на її утримання, мотивуючи свої вимоги тим, що вона проживала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 28.04.2009р., від цього шлюбу мають дочку [PERSON] 04.02.2010р., вона не працює, доглядає за дитиною, відповідач на утримання дитини і на її утримання не надає матеріальної допомоги, і тому просила стягнути на її користь аліменти на її утримання і на дитину. Позивачка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач позовні вимоги визнав частково, подав заяву про розгляд справи без нього, згоден платити аліменти на утримання дитини, а на утримання дружини не згоден, вважає, що вона працює, але доказів цього не має. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, оскільки сторони були одружені (а.с.5), відповідач є батьком дитини (а.с.4) і він зобов'язаний утримувати позивачку, оскільки та не працює, доглядає за дитиною (а.с.9-10). Таку допомоги позивач може надати. Заперечення відповідача судом до уваги не приймаються, оскільки він не надав доказів того, що позивачка працює, а вона докази того, що не працює подала суду. На підставі викладеного, ст.ст.84, 180,182,183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-14 00:00:00

В липні 2011 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що 17.06.2006 року у виконавчому комітеті Мічурінської сільської ради Вознесенського районну Миколаївської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №01. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Причиною розпаду сімї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, відсутні нормальні відносини. В звязку з цим позивач просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши інші докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що 17 червня 2006 року у виконавчому комітеті Мічурінської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис № 01 (свідоцтво про шлюб І-ФП №089880, видане 17.06.2006 року). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO], яка проживає разом з позивачем. Сторони проживають окремо з квітня 2011 року, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач байдуже ставиться до збереження сімї, про що свідчить визнання ним позову, тому суд вважає, що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-14 00:00:00

В серпні 2011 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказала, що з 17.06.2006 вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачкою. Відповідач не бере участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Тому позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі нею позовної заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши інші докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] (згідно свідоцтва про народження І-ФГІ №032452. виданого 25 грудня 2006 року). Неповнолітня дитина проживає разом з позивачкою.(довідка про склад сімї від 21 липня 2011 року, видана Григорівською сільською радою.) Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 СК України та ст. 183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України суд, врахувавши обставини справи та матеріальне становище платника аліментів, прийшов до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі % частини всіх видів його заробітку, але розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 367 ч.І ІД1ІК України рішення еуду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-14 00:00:00

25 серпня 2011 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 12 серпня 2007 року сторони уклали шлюб, від якого неповнолітніх дітей не мають. Причиною розпаду сім'ї є те, що сторони мають різні погляди на життя, між ними виникли конфлікти на ґрунті побутових проблем, ведення спільного господарства та сімейно-шлюбні відносини припинені з липня 2011 року. Оскільки відповідач не бажає розірвати шлюб через державний орган рацс, тому просить шлюб між ними розірвати, судові витрати покласти на відповідача. В судовому засіданні відповідач позов визнав повністю, позивачка в судове засідання не зявилася, направила заяву з клопотанням провести розгляд справи за її відсутності, позов підтримує повністю. Виходячи з наведеного суд вбачає, що у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 серпня 2007 року, від якого неповнолітніх дітей не мають, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства, примирення є недоцільним. Враховуючи право відповідача на визнання позову та те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову. Розяснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-14 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Сторони можуть ознайомитися з повним текстом рішення після 20 вересня 2011 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-14 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] 18 липня 2011 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що знаходилась із відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. 28 вересня 2009 року народилась дитина - дочка [PERSON] . \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Спільне життя з відповідачем не склалось. Дитина мешкає разом з нею, відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не оказує. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судове засіданні позивачка [PERSON] з'явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини. Відповідач [PERSON] у судове засідання прибув, з позовними вимогами згоден повністю. Виходячі з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленному ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законих підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, сторони знаходилися у фактичних шлюбних відносинах. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Від шлюбу сторони мають дитину дочку [PERSON], [INFO]. Відповідно актового запису № 481 від 13.10.2009 року батьком [PERSON], [INFO] є [PERSON] Згідно зі ст.. 180 Сімейного Кодексу батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В наступний час відповідач проживає окремо від сімї, матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування неповнолітньої дитини не надає. Згідно зі ст.. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде сплачуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, що він не має інших неповнолітніх дітей, інші обставини, суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на свою неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини свого заробітку, але не менше розміру встановленому законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 20.12.1986 року. Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. Подружні відносини припинили з січня 2011 року. Спільне господарство не ведеться, проживають окремо. Позивач в судове засідання не з»явився. Надав заяву, в якій справу просив розглянути у його відсутність, позов підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з»явилась. Надала заяву, в якій справу просила розглянути у її відсутність, позов визнала повністю. Просила прізвище залишити «Вербовенко». Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.12.1986 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження м. Комунарськ Ворошиловоградської області зроблено запис за № 1336. Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають. Подружні відносини припинили з січня 2011 року, миритись категорично не бажають, їх сімя розпалась. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-14 00:00:00

[PERSON] 11.07.2011р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 17.12.2005р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 24.09.2006р.н., але на протязі останніх двох років сімейне життя поступово погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини носять формальний характер. Позивач подала в суд заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності в заочному порядку, позов підтримала. Відповідач в установленому законом порядку був ознайомлений про місце і час розгляду справи, заяв та клопотань від нього не надходило. На підставі наявних у справі доказів, з письмової згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, за відсутності належно повідомленого відповідача, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, свідоцтвами про одруження та народження, що шлюб між сторонами зареєстрований 17.12.2005р. Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції за актовим записом №583, та від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 24.09.2006р.н. (а.с.3-4). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, про що вказав позивач, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню. Питання про відновлення прізвища позивач не ставила.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-14 00:00:00

[PERSON] 12.07.2011р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що з 13.04.2002р. він перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], 04.02.1996р.н., але сімейне життя поступово погіршилося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з восени 2010р., спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини носять формальний характер. Позивач подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності в заочному порядку, позов підтримав. Відповідач в установленому законом порядку була ознайомлена про місце і час розгляду справи. На підставі наявних у справі доказів, з письмової згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, за відсутності належно повідомленого відповідача, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, свідоцтвами про одруження та народження, що шлюб між сторонами зареєстрований 13.04.2002р. відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського районного управління юстиції м.Запоріжжя за актовим записом №77, та від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], 04.02.1996р.н. (а.с.5). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, про що вказав позивач, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню. Питання про відновлення прізвища позивач не ставила.

Outcome: approved