overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем припинено з 2007 року, у звязку з тим, що між ними постійно відбувалися сварки, оскільки вважає, що відповідачеві була потрібна його квартира . Позивач вважає, що примирення між ними неможливо. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялася своєчасно, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ст.ст.10,11,27 ЦПК України кожна сторона повинна добросовісно користуватися своїми процесуальними правами. Як вбачається з судової повістки, яка направлялася на адресу відповідача, судову повістку їй не вручено, за отриманням судової повістки вона не зявилася, відповідно до п.5 ч.3 ст.74 та ч.8 ст. 76 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи і тому суд розцінює її неявку у судове засідання як затягування розгляду справи по суті. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 жовтня 2007 року, що був зареєстрований у Комінтернівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. Судом встановлено, що сторони з 2007 року не підтримують шлюбно-сімейні відносини. Суд вважає, що збереження шлюбу неможливо, оскільки суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрованого Виконкомом Горбівської сільської ради 15 жовтня 2010 року, актовий запис № 28, посилаючись на ті обставини, що шлюб між сторонами на протязі останніх трьох місяців існує формально, вони проживають окремо та між ними не залишились навіть почуття поваги, тому такий шлюб порушує її подальші інтереси. Від шлюбу дітей не мають. Відносини між сторонами зіпсувались через те, що відповідач зловживає спиртними напоями та влаштовує вдома скандали. Він не піклується про забезпечення сім»ї. Просить суд розірвати шлюб між сторонами так, як це обдумане рішення, та подальше перебування у шлюбі з відповідачем неможливе. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та наполягала на розірвання шлюбу через підстави зазначені в позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, та суду пояснив, що викладені в позові обставини не відповідають дійсності, але на розірвання шлюбу він згідний оскільки у них з позивачкою різні погляди на життя та сім»ю. Вислухавши сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Із свідоцтва про укладення шлюбу судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2010 року, який зареєстрований Виконкомом Горбівської сільської ради під актовим записом № 28. Від спільного шлюбу у сторін дітей немає. Причиною розпаду сімї суд встановив зловживання алкогольними напоями відповідачем, неповага один до одного, втрата почуттів, що призводить до неможливості спільного подальшого проживання. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами суперечить їх подальшим інтересам, тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі ј частини доходів. щомісячно на утримання [PERSON]. до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтуванні своїх доводів позивач зазначила, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебувала з 27.10..2006р. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Батько дитини протягом тривалого із родиною не мешкає, матеріально не підтримує, позивач не має можливості самостійно утримувати дитину, тому звернула до суду з позовом про стягнення аліментів. Відповідач у судове засідання не зявився, але був судом повідомлений про день та час розгляду справи належним чином. Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10 та ч.2 ст. 27 ЦПК України кожна сторона повинна надати докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, згідно копії свідоцтва про народження 1-ВЛ № 068587 від 11.01.2007р. вбачається, [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO] (а.с.4). Судом встановлено, що дитина проживає разом із позивачем, що підтверджує довідка КП Жилкомсервісдільниці №34 від 23.05.2011р. (а.с.2). Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду та просить встановити факт прийняття спадщини та визнати за ним право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON], посилаючись на те, що 04 травня 2002 року померла його матір [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-АМ № 160597 від 04 травня 2002 року. Після її смерті залишилось спадкове майно яке складається з житлового будинку з по господарськими спорудами, що розташоване в с . Порик Хмільницького району вул. Космонавтів, 17, вартістю 45822 грн. За життя спадкодавцем був складений заповіт, за яким все своє майно вона заповіла позивачу. Інших спадкоємців за законом та заповітом немає. Являючись спадкоємцем за заповітом позивач вступив у фактичне володіння та управління майном, однак оформити спадщину у нотаріальному порядку він не в змозі в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. За таких обставин він вимушений звернутись до суду. Представник відповідача [PERSON] сільської ради заявлені вимоги визнав повністю та не заперечує проти їх задоволення. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги повністю, оскільки позивач підтримує позовні вимоги, відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить правам та інтересам сторін, відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод, та законних інтересів третіх осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що 27.02.2005 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від даного шлюбу в них 20.03.2005 року народилася дитина [PERSON]. З жовтня 2010 року вони проживають окремо, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, за цей час що вони не проживають разом він одного разу купив їй речі на 1\~500 грн. і все. Разом з тим, він працює в Москві, хоча вона цьому не має підтвердження, однак це так і отримує він 1000 доларів в місяць. Тому вона, враховуючи, що він не має стабільного доходу, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі: 900 грн. щомісяця. Відповідач в ході попереднього судового засідання, представник відповідача в ході судового засідання позовні вимоги визнали частково: відповідач згоден сплачувати аліменти, однак не в такому розмірі, так як він ніде не працює, їздить на тимчасові заробітки в Росію, однак постійної роботи не має, буває таке, що він приїздить додому, так і не знайшовши роботу, в нього батько - інвалід 3 групи. Тому представник позивач просить врахувати це при прийнятті рішення по справі. Суд, вислухавши пояснення позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити частково на наступних підставах: сторонами не заперечується та не потребує доказування, що [PERSON], [INFO] є спільною дитини позивачки та відповідача та проживає і перебуває на матеріальному утриманні позивачки. Згідно ст.. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платник аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини. Матеріалами справи підтверджено, що ні дитина [PERSON], ні відповідач хронічними захворюваннями не хворіють, не перебувають на диспансерному обліку. Довідками ( а.с. 5, 6) доведено, що неповнолітня перебуває на утриманні позивачки та потребує матеріального утримання. Разом з тим, не є доведеним факт отримання доходів відповідачем та їх розмір, натомість матеріалами справи на аркушах 10-12 доведено, що відповідач ніде не працює, проживає з батьками, причому батько є інвалідом 3-ї групи та отримує пенсію (а.с.15). Таким чином, суд приходить до висновку, що з урахуванням того, що відповідач має мінливий дохід, аліменти слід визначити в твердій грошовій сумі, однак визначений позивачкою розмір аліментів є завищеним, не є обґрунтованим та доведеним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 24 листопада 2000 року його батько подарував йому домоволодіння, яке розташоване на приватизованій батьком землі розміром 0,907 га. В 2010 році він, позивач звернувся до нотаріуса із заявою про оформлення відповідно договору дарування права власності на землю на його імя. Нотаріус відмовилася оформляти на його імя право власності, пояснивши відмову тим, що він після смерті батька успадкував 1/3 частину земельної ділянки, 2/3 успадкували його сестри. Вважає відмову нотаріуса неправомірною та просить визнати її такою, а також зобовязати нотаріуса здійснити відмітку на державному акті про право приватної власності, виданому на імя його померлого батька, на його, позивача, імя згідно договору дарування від 24 листопада 2000 року. В судовому засіданні позивач повністю підтримав свої вимоги, а також пояснив, що при оформленні договору дарування ставилося питання про дарування також земельної ділянки, однак розмір мита за дарування також землі на той час був досить великим, тому в договорі дарування вони обмежилися вказівкою на дарування лише домоволодіння без земельної ділянки. Відповідач в судове засідання не зявився. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 24 року 2000 року [PERSON] подарував позивачеві домоволодіння. В договорі дарування перелічені всі споруди, із яких домоволодіння складається, але про те, що обдарованому дарується також земельна ділянка, на якій вказані споруди знаходяться, в договорі не йдеться (а.с. 6). Відповідно до ст. 719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом. Про те, що земля, на якій знаходиться домоволодіння, на момент укладення договору дарування була приватизована, свідчить сам позивач, а також це вбачається із відповіді нотаріуса, також вказані особи підтверджують, що крім позивача після смерті спадкодавця залишилося ще два спадкоємця (а.с. 7). При таких обставинах нотаріус правомірно відмовив позивачеві у здійсненні відмітки на державному акті про право приватної власності на всю землю на позивача відповідно до договору дарування. Якщо існує спір з приводу приватизованої землі, цей спір повинен рішатися між спадкоємцями, нотаріус не є стороною при вирішенні вказаного спору.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що в серпні 2011 року при досягненні 60-річного віку звернувся до управління пенсійного Фонду України в Герцаївському районі, але йому було відмовлено у призначені пенсії через те що в його трудовій книжці не вірно зазначено його імя , а саме замість «Антон» зазначено як «Анатолій» . Це сталося коли йому завели трудову книжку в Новополтавському карєрі «Укрводострой», оскільки його називали і [PERSON] замість [PERSON]. На даний факт він не звернув увагу, потім працював і радгоспі «Зоря» де є такі записи, про що можуть підтвердити і свідки. Крім цього копією атестату підтверджується факт , що дійсно він навчався в ПТУ №2 про що було зазначено в першій записи у трудовій книжці. Заявник не зможе реалізувати своє право на пенсію і просить суд встановити факт належності йому трудової книжки в судовому порядку. В судовому засіданні заявник підтримав свої вимоги і просив суд задовольнити їх, посилаючись на обставини викладені в заяві, також пояснив , що останні записі зроблені підприємством яке вже ліквідувалось, тому він може довести цей факт лише в судовому порядку. Представник заінтересованої особи - Управління пенсійного Фонду України в Герцаївському районі, в судовому засіданні вимоги заявника підтримав в повному обсязі, та не заперечує проти їх задоволення. Судом встановлено, що 04 серпня 2011 року заявнику виполонилось 60 років та у нього виникло право на пенсію за віком. При зверненні до Управління пенсійного Фонду України в Герцаївському районі йому було відмовлено в нарахуванні пенсії через те що в його трудовій книжці його імя замість «Антон » зазначено як «Анатолій» що не відповідає його імені в свідоцтві про народженні та паспорті. Те що трудова книжка належить заявнику підтверджується його показами, та показами свідків [PERSON], [PERSON] про те що вони працювали разом в радгоспі ім. Леніна ,який був перейменований в радгосп «Зоря», про що є відповідні записи в трудовій книжці, також підтверджується копією його атестату про навчання в СПТУ№2 , про що є відповідні записі в заведеній трудовій книжці заявника . Без встановлення факту належності трудовій книжці заявнику , як правовстановлюючого документу, він не може реалізувати своє право на отримання пенсі, А? а внести зміни в трудову книжку не має можливість через ліквідації підприємства на який він в останнє працював. Тому суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-18 00:00:00

заявник звернувся до суду із заявою про визнання свого брата обмежено дієздатним, оскільки він має психічний розлад, потребує стороннього догляду та над ним необхідно встановити піклування. В судове засідання заявник не зявився, просив розглянути справу у його відсутності, підтримав подану заяву. Представник зацікавленої особи орган опіки та піклування Деснянської районної ради у місті Чернігові просив прийняти рішення по даній справі на підставі наявних в справі матеріалів та й відповідності з діючим законодавством. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що у [PERSON] має місце клінічні ознаки шизофренії, параноїчної форми, неповна ремісія (F20.04 за Міжнародною Класифікацією хвороб 10 перегляду), внаслідок якої він може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, але не повною мірою, тобто цей розлад істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Це підтверджено актом судово-психіатричної експертизи № 392 від 12.07.2011 року. Враховуючи викладене, суд знаходить підстави для обемеження цивільної дієздатності [PERSON]. Призначення піклувальника відбувається лише після набрання рішенням про визнання особи обмежено дієздатною законної сили.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, і в обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з 01.12.2007 року знаходиться з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачем. Шлюбне життя між сторонами не склалося, відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сімя остаточно розпалася та відновити її неможливо. Просить розірвати шлюб між ними. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином. Надав заяву, згідно якої просить справу розглянути у його відсутності, позов визнає, наслідки визнання позову зрозумілі. У судовому засіданні встановлено, що маються законні підстави для задоволення позову тому що, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї неможливі. Як вбачається з матеріалів справи, шлюбні відносини між подружжям припинені. Сімя розпалася і зберегти її неможливо, сторони бажають шлюб розірвати за таких обставин збереження сімї неможливе та позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. В судове засідання вимога про зміну прізвища у звязку з розірванням шлюбу не надходила та не розглядалася.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-18 00:00:00

В серпні 2011 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказала, що 15 жовтня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі ДРАЦС Теплицького районного управління юстиції. В шлюбі неповнолітніх дітей не мають. Оскільки, сімейне життя не склалось через негативну поведінку відповідача, просить шлюб між ними розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, направила на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток, заяви про розгляд справи у його відсутність не подав, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2010 року, шлюб зареєстровано в відділі ДРАЦС Теплицького райуправління юстиції, актовий запис №47. В шлюбі неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя вказує, що проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що сторони спільно не проживають з липня 2011 року, подружні відносини не підтримують, позивач вважає неможливим поновлення подружніх стосунків, тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-18 00:00:00

26.08.2011 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що 27.12.2007 року між ПАТ [PERSON] є правонаступником ТОВ Комерційний Банк Дельтата відповідачкою укладено кредитний договор № 002-04146-271207, відповідно якого позивач відкрив відповідачці картковий рахунок № 26251901858746. Станом на 25.07.2011 року відповідачка має заборгованість у розмірі 4988, 89 грн, яку сплатити у добровільному порядку відмовилась, просить суд стягнути з неї заборгованість примусово. Позивач у судове засідання не зявився, але надав заяву, у якій просить суд розглянути справу за відсутністю представника [PERSON]С, на позові наполягає. Відповідачка у судове засідання не зявилась, але надала заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, позов визнала у повному обсязі, проти стягненн заборгованості не заперечує. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 526 ЦК України, обовязки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Матеріалами справи встановлено, що 27.12.2007 року між ПАТ [PERSON] є правонаступником ТОВ Комерційний Банк Дельтата відповідачкою укладено кредитний договор № 002-04146-271207, відповідно якого позивач відкрив відповідачці картковий рахунок № 26251901858746. Станом на 25.07.2011 року відповідачка має заборгованість у розмірі 4988, 89 грн, яку необхідно стягнути з неї на користь позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 51 гр. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-18 00:00:00

Рішенням Бобровицького районного суду від 20.05.2011р. задоволено позов [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. 15.09.2011року позивач звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки суд при винесенні рішення не вирішив питання за надвірні будівлі та споруди житлового будинку, який знаходиться в с. Свидовець Бобровицького району Чернігівської області вул. Польовика, 29, що перейшли по праву спадкування після смерті 03.05.2010 року [PERSON] В судове засідання сторони не з'явились, однак їх неявка відповідно до ст. 220 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви і ухвалення додаткового рішення. У відповідності до п.3 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення ,може ухвалити додаткове рішення,якщо суд стосовно будь-якої вимоги , з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Розглянувши заяву позивачів ,матеріали справи, суд вважає,що вона підлягає задоволенню ,так як викладенні в ній вимоги знайшли своє підтвердження дослідженими в суді доказами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-18 00:00:00

Рішенням Бобровицького районного суду від 06.07.2011р. задоволено позов [PERSON] про визнання права власності на частину нерухомого майна в порядку спадкування.. 08.09.2011року позивачка звернулась до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки суд при винесенні рішення не вирішив питання про визнання права власності на Ѕ частину надвірних будівель та споруд житлового будинку, який знаходиться в с. Веприк Бобровицького району Чернігівської області вул. Жовтнева, 20, що перейшли по праву спадкування після смерті 22.01.2005 року [PERSON] В судове засідання сторони не з'явились, однак їх неявка відповідно до ст. 220 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви і ухвалення додаткового рішення. У відповідності до п.3 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення ,може ухвалити додаткове рішення,якщо суд стосовно будь-якої вимоги , з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Розглянувши заяву позивачів ,матеріали справи, суд вважає,що вона підлягає задоволенню ,так як викладенні в ній вимоги знайшли своє підтвердження дослідженими в суді доказами.

Outcome: approved