Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-27 00:00:00

До суду звернулась з позовом [PERSON] в якому зазначала, що виконавчий комітет [PERSON] міської ради своїм рішенням № 483 від 07.10.1970 р. виділив її чоловікові [PERSON] земельну ділянку № 129 для обладнання стоянки власного автомобіля. Виділення вищевказаної ділянки, було зареєстровано у міськкомунгоспі за книгою обліку землекористувань (книга 2-б, стор. 11 реєстр № від 26.10.1970 року). ЇЇ чоловком та нею за спільні сімейні кошти, згідно "Типового проекту гаража на ім'я [PERSON]", затвердженого головним архітектором м. Кременчука В.Половим, господарським способом було збудовано гараж, який є нерухомим майном та знаходиться на відведеній для цієї мети земельній ділянці в м.Кременчуці по вул.Московській . Згідно нормативних актів, існуючих на той час, її чоловікові [PERSON] було видане посвідчення № 677 на право володіння гаражем для стоянки автомобіля, яке було зареєстроване у міськкомунгоспі за реєстр. № 483 від 18.12.1985 р. Фактично, дане посвідчення виконувало роль правовстановлюючогог документа на гараж (нерухоме майно). Власники гаражів, які були збудовані на цьому ж місці, об'єднались в гаражний кооператив "Автолюбитель-Тополь". На даний момент позивач є членом гаражного кооперативу "Автолюбитель-Тополь" [PERSON], помер 11.03.2010 року Після смерті чоловка, позивач прийняла спадщину, яка відкрилась, але не може прийняти в спадщину гараж, так як на дане нерухоме майно відсутній правовстановлюючий документ. Комунальним підприємством "Кременчуцьке міжміське бюро технічної Інвентаризації" 05.05.2009 р. виготовлено технічний паспорт на вищевказаний гараж, згідно якого гараж по вул. Московській в м.Кременчуці визначено самовільно збудованим. Посилаючись на те, що право власності на вказаний гараж було набуте нею та її померлим чоловіком до проголошення незалежності України у відповідності до законодавства, яке діяло на той час на території Української РСР просила суд визнати за нею право власності на гараж з підвалом літ. "А; Ап" (приміщення 1 пл. 21,1 кв.м, приміщення 2 пл.11,6 кв.м), розташований по вул. Московській в м. Кременчуці. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Від відповідача [PERSON] кооперативу «Автолюбитель Тополь» надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача, в якому зазначено, що відповідач проти позову не заперечує. Суд вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.. 3 Закону України «Про правонаступництво України», Закони Української РСР та інші акти, ухвалені Верховною Радою Української РСР, діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, ухваленим після проголошення незалежності України. В судовому засіданні було встановлено, що в 1970 році [PERSON] набув право власності на гараж збудований ним по вул. Московській в м. Кременчуці. Вказане підтверджується рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради депутатів трудящих № 483 від 07.10.1970 року, посвідченням на право володіння гаражем для стоянки автомобіля №677 виданим житлово-експлуатаційним відділом виконавчого комітету [PERSON] міської ради народних депутатів УРСР, страховим свідоцтвом від 15.05.1971 року (форма № 136) на Ім'я [PERSON], квитанцією ПЩ № 259660 від 09.06.1971 р. за якою сплачувався страховий платіж за даний гараж. [PERSON] помер 11.03.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії I-КЕ № 157490 від 12.03.2010 р. Відповідно до ст. ст. 328, 386, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності; власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. \~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. \~\~\~\~\~\~\~\~ Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, \~є, \~зокрема, його визнання. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~ У судовому засіданні судом було встановлено, що внаслідок фактичного прийняття спадщини згідно норм ч. 3 ст. 1268 чинного ЦК, що мали юридичну силу та застосовувались відносно спадкових правовідносин на момент смерті спадкодавця, тобто відкриття спадщини, позивачка успадкувала права на гараж, так як на момент смерті спадкодавця проживала разом з ним та після відкриття спадщини не відмовилась від неї. [PERSON] [PERSON] державної нотаріальної контори № 3351\\01-14 від 22.10.2010 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину за законом на гараж, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на гараж. Експертним висновком № 02\\10 від лютого 2010 року, висновком [PERSON] СЕС № 14202/0301 від 25.02.2010 року, висновком відділу Державного пожежного нагляду № 09-01 \\207 від 16.02.2010 року підтверджується відповідність спірного гаража будівельним, санітарним та протипожежним нормам. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає доцільним захистити право власності [PERSON] та задовольнити дійсний позов.

Outcome: approved