Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-01 00:00:00

позивачі просять суд визнати за ними, [PERSON] та [PERSON], в порядку спадкування, право власності на житловий будинок № 7 по вул. Жовтнева селі Расавка ( Ліщинська ) Кагарлицького району Київської області, в рівних частках по частині кожному, посилаючись на те, що 29 лютого 1999 року, у віці 69 років, померла їхня мама [PERSON], яка до дня смерті проживала в житловому будинку № 7 по вул. Жовтнева селі Расавка ( Ліщинська ) Кагарлицького району. Вказаний будинок є спадковим майном, яке фактично перейшло до них, її дітей, спадкоємців за законом. Спадщина, яка відкрилася після смерті спадкодавця, ними прийнята шляхом звернення з заявами про її прийняття до нотаріуса Кагарлицької районної держнотконтори. Спадкова справа у нотаріуса вказаної вище держнотконтори заведена 20 вересня 2011 року та зареєстрована за № 281/2011. Про те, оформити спадщину після смерті мами вони не мають змоги, так як вказаний будинок, що належить та віднесений до спадкового майна, в установленому порядку в БТІ зареєстрований не був, а відтак відсутній правовстановлюючий документ на об'єкт нерухомості, який відповідно до вимог закону підлягає обов'язковій державній реєстрації. Відповідно до ст. 4 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, а саме право власності на нерухоме майно. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», в разі смерті особи, підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав не нерухоме майно, що набрало законної сили. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не виплаває із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. За таких умов, коли їхня мама за життя не оформила та не зареєструвала право власності на даний будинок, БТІ , як реєстратор права власності на нерухоме майно, не може видати нам витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно. Станом на даний час, Кагарлицьким БТІ здійснена інвентаризація належного нашій мамі житлового будинку, але зареєструвати його в установленому законом порядку неможливо в зв'язку з тим, що відповідно до п.2.3., п. 3.3. «Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно» затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07 лютого 2002 року заяву для здійснення реєстрації права власності на нерухоме майно подає власник ( власники ) або особа , яка належним чином ним ( ними ) уповноважена. Враховуючи, що власник нерухомого майна , їхня мама, померла і згідно частини 4 ст. 25 ЦПК України її цивільна правоздатність припинилася в момент смерті, вона не може подати від свого імені заяву до органу реєстрації права власності на нерухоме майно чи належним чином уповноважити другу особу здійснити вказану вище дію, виникла необхідність звернутися до суду для визнання права власності на об'єкт нерухомості, житловий будинок № 7 по вул. Жовтнева селі Расавка ( Ліщинська ) Кагарлицького району за ними спадкоємцями за законом. Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ст. 114 Цивільного процесуального кодексу України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Враховуючи, що предметом даного позову є житловий будинок, даний спір є спором з приводу нерухомого майна і підсудність для подачі позову визначається за правилами ст. 114 ЦПК України - за місцезнаходженням нерухомого майна в Кагарлицькому районі Київської області. Представник відповідача в особі Ліщинської сільської ради Кагарлицького району в судове засідання не зявився та подав до суду заяву, в якій позовні вимоги позивачів визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення і просить розгляд справи проводити у його відсутність. Представник третьої особи в судове засідання не зявився та подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутність представника третьої особи. Суд, вислухавши позивачів та вивчивши матеріали справи, вважає за необхідне заявлений позов задовольнити повністю. В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 29 лютого 1999 року, у віці 69 років, померла мати позивачів [PERSON], яка до дня смерті проживала в житловому будинку № 7 по вул. Жовтнева селі Расавка ( Ліщинська ) Кагарлицького району. За життя [PERSON], згідно технічного паспорту від 27.07.2011 року, належав житловий будинок № 7 по вул. Жовтнева селі Расавка ( Ліщинська ) Кагарлицького району, в якому вона проживав до та на час смерті. За життя [PERSON] заповіт на все своє майно, в тому числі і вищезазначений житловий будинок, складений не був. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1267 Цивільного кодексу України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом с рівними. Після смерті [PERSON] залишилися її діти, а саме: [PERSON] та [PERSON]. Інших спадкоємців не залишилось. Таким чином, за умов відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок, позивачі не можуть у встановленому порядку оформити через Кагарлицькому районну державну нотаріальну контору та прийняти у спадщину вищезазначений житловий будинок, що належав [PERSON] Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документів, який посвідчує його право власності. Відповідно до ст. 4 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, а саме право власності на нерухоме майно. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», в разі смерті особи, підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав не нерухоме майно, що набрало законної сили. Вказане в судовому засіданні підтверджується наявними в справі доказами, а саме: копією паспорта на [PERSON] та на [PERSON]; копією свідоцтва про смерть на [PERSON]; довідкою із сільської ради; копією технічного паспорта на будинок № 7 по вул.. Жовтнева селі Расавка (Ліщинська) Кагарлицького району Київської області, а тому суд визнає за [PERSON] та [PERSON] право власності на житловий будинок № 7 по вул.. Жовтнева селі Расавка (Ліщинська) Кагарлицького району Київської області в рівних частках по ? частині кожному. На підставі викладеного та

Outcome: approved