Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Встановити опіку над [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та призначити опікуном [PERSON]. Визначити місце проживання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є рідною бабусею неповнолітніх дітей. Їх матір [PERSON] померла [INFO] року, а батько дітей - відповідач [PERSON] за п'ять років до її смерті залишив родину і змінив місце проживання. З того часу, відповідач життям доньок не цікавиться, не відвідує, тобто свідомо ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Відповідач не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не спілкується з ними, не цікавиться їх життям, жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав і не надає. На підставі вищевикладеного просила позов задовольнити. Позивач та її представник, а також представник третьої особи Органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації та представник Прокуратури Солом'янського району міста Києва в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню рішення. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 13.11.1999 року між [PERSON] та [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції у м. Києві 13.11.1999 року, актовий запис №937. (а. с. 11) У даному шлюбі народились діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а. с. 9, 10) [INFO] року у віці 33 років померла мати дітей [PERSON], яка є донькою позивача. (а. с. 8, 12) Відповідач починаючи з грудня 2005 року, проживає окремо та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні доньок. В судовому засіданні встановлено, що усі питання щодо виховання малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Діти знаходяться на повному її вихованні та утриманні. Відповідач не піклується про них, не проявляє заінтересованості у їх подальшій долі, не цікавиться успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення; не надає їм доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ними загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти. Вищевказане підтверджується висновком Органу опіки та піклування Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації від 21.10.2011 року № 11267/01, згідно якого Орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно п.2 ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Як встановлено вище, відповідач по справі не займається вихованням дітей, повністю усунувся та ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не виявляє до них будь-якої батьківської уваги та турботи, а тому вимоги позовної заяви щодо позбавлення його батьківських прав підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст. 62 ЦК України опіка встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки, або за місцем проживання опікуна. Згідно ст.63 ЦК України опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном лише за її письмовою заявою. Опікун призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивач довела ті обставини, на які посилалась як на підставу своїх позовних вимог, а тому вимоги щодо призначення її опікуном та визначення місця проживання дітей за місцем її проживання підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 8,50 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн.

Outcome: approved