overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-01 00:00:00

В жовтні 2011 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, так як відповідач не виконує свої батьківські обовязки по утриманню дочки. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що вони з відповідачем не перебували у зареєстрованому шлюбі, але з 1996 року проживали однією сімєю. Від спільного життя мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. З 15 вересня 2011 року сторони почали проживати окремо та відповідач перестав виконувати свої батьківські обовязки. Дочка [PERSON] проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, та просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця до досягнення дочкою [PERSON] повноляття. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, згоден виплачувати аліменти у розмірі 1/4 усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно копії актового запису, яка надійшла на запит суду 26.10.2011 року від відділу державної реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції в Одеській області, дійсно [PERSON], [INFO] (актовий запис про народження №17 від 16.09.1997 року, складений виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області), являється дочкою [PERSON]. Також, згідно довідки, виданої виконкомом Кіровської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, на утриманні позивачки знаходиться неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що позивачка на даний час працює. Також в судовому засіданні встановлено, що відповідач на даний час працює різноробочим в ПП "Яхвак", тому суд вважає, що відповідач спроможний платити аліменти на утримання дочки. При визначенні розміру аліментів, суд у відповідності зі ст.ст.182 СК України враховує те, що відповідач працює, згідно ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому на підставі вищезазначеного, суд вважає за необхідне стягувати аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дочкою повноліття. Згідно з ч.1 п.1, ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на свою користь на утримання дитини у розмірі 1\\4 частини з усіх видів заробітку / доходів / щомісячно до досягнення нею повноліття, посилаючись на те, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини, яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв*язку з чим позивач вимушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з*явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з*явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги позивача обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] є сином відповідача та проживає разом з позивачем. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-01 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] до її повноліття, посилаючись на те, що з 02.11.1996 р. знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], на теперішній час вона з донькою живе окремо, шлюбні відносини припинені та подано позов про розірвання шлюбу. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, вона змушена утримувати дитину самостійно. Відповідач є працездатним, працює на ТЄЦ № 3 на посаді замісника начальника транспортного цеху, інших дітей не має. У звязку з вищевикладеним просить позов задовольнити. ( а.с. 1) В судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги та дала пояснення відповідно до викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак суд не повідомив про причини неявки до суду, що дає суду підстави розглядати справу у його відсутність. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходиться з 02.11.1996 р. в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження, сторони проживають окремо, відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає. / а.с. 3-4 / Дитина проживає разом зі своєю матірю позивачкою по справі. ( а.с. 2) Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття. Оскільки дитина проживає з матір'ю, а її батько добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, то зобов'язаний виплачувати на її утримання аліменти. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в долі від доходу його матері, батька і (чи) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд виходить з матеріального становища сторін і дитини, стану здоров'я дитини і відповідача, і вважає, що відповідач у стані виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів. Так само з відповідача підлягає стягненню судові витрати в розмірі 188, 20 грн., тому що позивачка звільнена від сплати держмита.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-01 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], матеріальної допомоги дітям не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка вимоги позову підтримала, наполягає на його задоволенні. Відповідач в судове засідання не прибув, телефоном повідомив про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Суд вважає, що за таких обставин справа може бути вирішена у відповідності до ч.4 ст.174 ЦПК України, оскільки за наявності для того законних підстав суд повинен ухвалити рішення про задоволення позову. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні правовідносини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними віку повноліття. Неповнолітні [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], знаходяться на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою Чонгарської сільської ради Генічеського району. Судом встановлено, що відповідач не працює, при цьому отримує пенсію у звязку з інвалідністю, є інвалідом ІІІ групи. Враховуючи, що відповідач не працює, але має постійний дохід, суд вважає можливим встановити спосіб виконання відповідачем обовязку утримувати дітей в частці від його заробітку, розмір аліментів визначити 1/3 частину заробітку щомісячно, починаючи з 01.08.2011 року і до досягнення дітьми віку повноліття, відповідно до положень ст. 180, ч. 3 ст. 181, 182, 183 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-01 00:00:00

22.09.2000 року позивачка уклала з відповідачем шлюб, який зареєстрований відділом РАЦС Перевальського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 41. Спільних дітей від шлюбу позивачка та відповідач не мають. В позовній заяві позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, посилаючись на те, що спільне життя в них не склалося в звязку з різними характерами, та різними поглядами на життя. Також, посилається на те, що з 2005 року вони з відповідачем разом не проживають, спільне господарство не ведуть, не спілкуються. Позивачка в судовому засіданні підтвердила викладені в позові обставини, заявлені вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується квитанцією про оплату ре5комендованого листа з повідомленням. Суд вважає, що за таких обставин справа може бути вирішена за відсутності відповідача на підставі наявних в ній доказів, та враховуючи, що про це не заперечує позивачка, постановити заочне рішення по справі відповідно до положень ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, суд встановив, що сторони з 2005 року проживають окремо, весь цей час не підтримують шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, примиритися не бажають, родину зберегти не можливо, шлюб позивачки та відповідача слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-01 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правоустановлюючого документу,посилаючись на те,що 05 січня 2011 року помер її батько [PERSON],[INFO],який постійно проживав в [INFO]. Заповіту батько не складав. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,87 га, що знаходиться в адмінмежах Хрестителевської сільської ради Чорнобаївського району та належала померлому батькові згідно державного акту серія ЧР 19-28-00-254 виданого 23 березня 2001 року та на інше майно. Позивачка прийняла спадщину батька, бо подала заяву до Чорнобаївської державної нотаріальної контори відповідну заяву. Проте не може оформити свої спадкові права на його земельну ділянку через нотаріальну контору по тій причині,що у відповідному державному акті батько неправильно записаний на прізвище "Сизьоненко". Інших спадкоємців,які прийняли спадщину померлого батька не має. В судовому засіданні заявник заяву підтримала , просила її задоволити. Заінтересована особа представник Хрестителевської сільської ради в судове засідання не зявився, подали заяву про розгляд справи в відсутність їх представника, проти задоволення заяви не заперечували.. Суд , вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази , встановив слідуючі обставини справи і відповідні їм правовідносини 05 січня 2011 року помер батько заявниці [PERSON],[INFO],який постійно проживав в [INFO]. Заповіту батько не складав. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,87 га, що знаходиться в адмінмежах Хрестителевської сільської ради Чорнобаївського району та належала померлому батькові згідно державного акту серія ЧР 19-28-00-254 виданого 23 березня 2001 року та на інше майно. Позивачка прийняла спадщину батька, бо подала заяву до Чорнобаївської державної нотаріальної контори відповідну заяву. Проте не може оформити свої спадкові права на його земельну ділянку через нотаріальну контору по тій причині,що у відповідному державному акті батько неправильно записаний на прізвище "Сизьоненко". Факт належності батькові вищевказаного державного акту підтверджується свідоцтвом про смерть батька, копією державного акту, рішенням районного суду від 24 лютого 2011 року про встановлення факту родинних відносин між заявницею та батьком, довідками сільської ради №630,635, віж 27 вересня 2011 року,№488 від 11 липня 2011 року про постійне місце проживання померлого, про склад його сім"ї, про те,що за ним числиться земельна ділянка . Виходячи з вищенаведеного, заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-01 00:00:00

У жовтні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 27.06.2008 року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір №17743/08 Ф2 за умовами якого позивач надав кредит в сумі 2 000 грн., зі сплатою 0,13% від суми залишку кредиту кожні 30 календарних днів, та кінцевим терміном погашення по 27.06.2009 року. Відповідач належним чином не виконав умови договору. Прохав стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 13 242, 80 грн., та сплачені судові витрати: судовий збір в сумі 132,43 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду лист, в якому прохає справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує та прохає суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд повідомив, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором №17743/08 Ф2 від 27.06.2008 року [PERSON] був наданий кредит в сумі 2 000 грн. , зі сплатою 0,13% від суми залишку кредиту кожні 30 календарних днів, та кінцевим терміном повернення 27.06.2009 року, гроші було отримано відповідачем згідно видаткового касового ордеру, розмір заборгованості підтверджено розрахунком. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-01 00:00:00

ПАТ КБ «Надра» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до [PERSON], посилаючись на те, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором № 185п/13/2008-980 від 30.07.2008 року укладеним з позивачем. Згідно даного договору банк надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 8500,00 грн. на строк до 16 липня 2011 року, який [PERSON] зобовязувався повернути, сплачуючи кредит щомісячними платежами з встановленими відсотками. В звязку з несплатою кредиту та відсотків, станом на 18 квітня 2011 року утворилась заборгованість, що складає 19824,62 грн., з них: 8124, 63 грн. сума неповерненого кредиту; 8308,61 заборгованість по відсотках; 3031,38 грн. пеня; 360,00 грн. - штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив його задоволити, не заперечує щодо заочного розгляду. В судове засідання відповідач не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, судом встановлено, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором № 185п/13/2008-980 від 30.07.2008 року укладеним з позивачем. Згідно даного договору банк надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 8500,00 грн. на строк до 16 липня 2011 року, який [PERSON] зобовязувався повернути, сплачуючи кредит щомісячними платежами з встановленими відсотками. В звязку з несплатою кредиту та відсотків, станом на 18 квітня 2011 року утворилась заборгованість, що складає 19824,62 грн., з них: 8124, 63 грн. сума неповерненого кредиту; 8308,61 заборгованість по відсотках; 3031,38 грн. пеня; 360,00 грн. - штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязок позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. За таких обставин, суд вважає, що позов обґрунтований, підтверджений доказами, тому підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 509, 525, 526, 530, 1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-01 00:00:00

ПАТ КБ «Надра» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до [PERSON], посилаючись на те, що відповідачка не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором № 33п/13/2008-980 від 12.02.2008 року укладеним з позивачем. Згідно даного договору банк надав відповідачці [PERSON] кредит в розмірі 10000,00 грн. на строк до 12 лютого 2011 року, який [PERSON] зобовязувалася повернути, сплачуючи кредит щомісячними платежами з встановленими відсотками. В звязку з несплатою кредиту та відсотків, станом на 18 квітня 2011 року утворилась заборгованість, що складає 9492,12 грн., з них: 7032,61 грн. сума неповерненого кредиту; 968,27 грн. заборгованість по відсотках; 1131,24 грн. пеня; 360,00 грн. - штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив його задоволити, не заперечує щодо заочного розгляду. В судове засідання відповідач не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, судом встановлено, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором № 33п/13/2008-980 від 12.02.2008 року укладеним з позивачем. Згідно даного договору банк надав відповідачці [PERSON] кредит в розмірі 10000,00 грн. на строк до 12 лютого 2011 року, який [PERSON] зобовязувалася повернути, сплачуючи кредит щомісячними платежами з встановленими відсотками. В звязку з несплатою кредиту та відсотків, станом на 18 квітня 2011 року утворилась заборгованість, що складає 9492,12 грн., з них: 7032,61 грн. сума неповерненого кредиту; 968,27 грн. заборгованість по відсотках; 1131,24 грн. пеня; 360,00 грн. - штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязок позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. За таких обставин, суд вважає, що позов обґрунтований, підтверджений доказами, тому підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 509, 525, 526, 530, 1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03 лютого 2003 року у Благодатненській сільській раді Арбузинського району Миколаївської області. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що 03 лютого 2003 року вони з відповідачем уклали шлюб, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В вересні 2010 року вони з відповідачем припинили шлюбні відносини та проживають окремо, оскільки між ними постійно виникали сварки, відповідач не забезпечував сімю матеріально та не займався вихованням дитини. Вважає, що шлюб зберегти не можливо, час, який надавався їм для примирення, відповідачем не використовувався, примирення між ними не відбулося. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], оскільки на даний час він носить лише формальний характер. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи та зясувавши фактичні взаємини подружжя, яке тривалий час не підтримує шлюбних стосунків та зберігати сімю наміру не має, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Як видно із свідоцтва про одруження /а.с. 5/ [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03 лютого 2003 року у Благодатненській сільській раді Арбузинського району Миколаївської області. Як встановлено в судовому засіданні сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Ухвалою суду від 01 квітня 2011 року за клопотанням [PERSON], сторонам по справі надавався строк для примирення. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач не вживав заходи щодо збереження сімї та примирення з дружиною. Ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, як це передбачено ст. 109 СК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою в якій просить встановити факт належності їй трудової книжки, виданої на імя [PERSON] [INFO]. Указує, що після звернення до Управління Пенсійного фонду України в місті Южноукраїнську з заявою про призначення пенсії за віком, було зясовано невідповідність написання її імені, а саме в належній їй трудовій книжці її імя російською мовою записано як «Наталия», а у всіх інших правовстановлюючих документах, записано «Наталья». В судовому засіданні підтримала заяву і пояснила, що вимушена звернутись до суду, оскільки внести відповідні зміни до трудової книжки на підприємстві, де вона видавалась не можливо, так як дане підприємство вже не працює. Вказує, що дане рішення їй необхідне для призначення пенсії. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився. Надіслав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника УПФ України в місті Южноукраїнськ Миколаївської області. З представлених копій документів вбачається, що дійсно в трудовій книжці (а.с. 7), імя заявника російською мовою записано - «Наталия». Проте в свідоцтві про народження (а.с. 12), свідоцтві про укладення шлюбу (а.с. 14), імя заявника російською мовою записано «Наталья». Згідно паспорту громадянина України (а.с. 6) імя заявника українською мовою записано «Наталя». Таким чином, вислухавши заявника, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до п. 6) ч. 1 ст. 256 ЦПК України, встановлення факту приналежності правовстановлюючих документів особі відноситься до компетенції суду.

Outcome: approved