Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-16 00:00:00

В жовтні 2011 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути на його користь з відповідача неустойку (пеню) у розмірі 22 268,74 грн., посилаючись на те, що р. між ним та ЗАТ Страхова компанія Українська страхова група, правонаступником якої є ПрАТ Страхова компанія Українська страхова група, було укладено Договір добровільного страхування № 28-2806-0776. Протягом дії Договору страхування, 09.02.2010 р. позивач, керуючи автомобілем Mitsubishi Outlander, державний реєстраційний номер [NUMBER], здійснив наїзд на перешкоду, що спричинило настання ДТП та призвело до пошкодження застрахованого транспортного засобу. Для визначення вартості страхового відшкодування відповідач звернувся до ТОВ Асистанська компанія Українська служба допомоги. За результатами експертного дослідження застрахованого позивачем автомобіля Mitsubishi Outlander, державний реєстраційний номер [NUMBER], було складено висновок № 88402 від 16.02.2009 p., відповідно до якого вартість відновлюваного ремонту автомобіля становить 50 958 грн. 22 коп. 09.02.2010 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, а також надав всі документи, що передбачені Договором страхування (копія заяви надається). Після тривалого страхового розслідування та перевірки обставин справи Відповідачем було надіслано лист № 03/08122 від 02.06.2010 p., яким було повідомлено про відмову у виплаті страхового відшкодування. Додатковим підтвердженням зазначеної обставини є Розпорядження Про відмову у виплаті страхового відшкодуваннявід 02.06.2010 p. 05.08.2010 р. позивач звернувся із позовом до Соломянського районного суду м. Києва про стягнення суми страхового відшкодування та моральної шкоди. Позов було прийнято судом та зареєстровано 06.08.2010 р., а 16.08.2010 р. ухвалою Соломянського районного суду м. Києва у справі № 2- 4036/10 було відкрито провадження у справі за цим позовом. Рішенням Соломянського районного суду м. Києва від 14.03.2010 р. у цивільній справі № 2-1633/11 позовні вимоги Позивача були задоволені частково - стягнуто на користь позивача 50 958 грн. 22 коп. суми страхового відшкодування, а також судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Ухвалою від 15.06.2011 р. Апеляційного суду м. Києва у справі 22-ц/2690/7243/2011 рішення суду першої інстанції було залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.07.2011 р. було відмовлено у відкритті касаційного провадження. Під час розгляду зазначеної справи судами було встановлено, що позивач виконав всі умови договору страхування та надав документи, що підтверджують його право на отримання страхового відшкодування, а, отже, відповідач безпідставно відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування. Судами визнано незаконною відмову у виплаті страхового відшкодування, а тому відповідно до Договору страхова виплата мала відбутись на користь Позивача ще задовго до 02.06.2010 р. Страхова виплата була виплачена позивачу тільки 12.08.2011 р., що вказує на те, що даний платіж в порушення п.п. 9.4. п. 9 Договору страхування було здійснено з затримкою більше року. Таким чином, зі сторони відповідача має місце порушення зобовязання у формі прострочення виплати страхового відшкодування позивачу. Підпунктом 9.4.11. п. 9 Договору страхування встановлено, що: Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасну виплату страхового відшкодування (страхової виплати) шляхом сплати страхувальнику пені у розмір 0,1 % від суми несплаченого в строк страхового відшкодування (страхової виплати) за кожний день затримки. Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 р. № 435-ІУ неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Згідно з ч. З ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання такого зобовязання. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Оскільки, як вже зазначалось, виплата присудженого страхового відшкодування була здійснена Відповідачем 12.08.2011 р., пеня за прострочення такої виплати підлягає стягненню з Відповідача за період з 02.06.2010 р. по 12.08.2011 р. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов з викладених у ньому підстав та просив позов задовольнити. Представник відповідача надіслав свої письмові заперечення проти позову та просив у задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ним та ЗАТ Страхова компанія Українська страхова група, правонаступником якої є ПрАТ Страхова компанія Українська страхова група, було укладено Договір добровільного страхування № 28-2806-0776. Протягом дії Договору страхування, 09.02.2010 р. позивач, керуючи автомобілем Mitsubishi Outlander, державний реєстраційний номер [NUMBER], здійснив наїзд на перешкоду, що спричинило настання ДТП та призвело до пошкодження застрахованого транспортного засобу. Для визначення вартості страхового відшкодування відповідач звернувся до ТОВ Асистанська компанія Українська служба допомоги. За результатами експертного дослідження застрахованого позивачем автомобіля Mitsubishi Outlander, державний реєстраційний номер [NUMBER], було складено висновок № 88402 від 16.02.2009 p., відповідно до якого вартість відновлюваного ремонту автомобіля становить 50 958 грн. 22 коп. 09.02.2010 р. позивач звернувся до відповідача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, а також надав всі документи, що передбачені Договором страхування (копія заяви надається). Після тривалого страхового розслідування та перевірки обставин справи Відповідачем було надіслано лист № 03/08122 від 02.06.2010 p., яким було повідомлено про відмову у виплаті страхового відшкодування. Додатковим підтвердженням зазначеної обставини є Розпорядження Про відмову у виплаті страхового відшкодуваннявід 02.06.2010 p. 05.08.2010 р. позивач звернувся із позовом до Соломянського районного суду м. Києва про стягнення суми страхового відшкодування та моральної шкоди. Позов було прийнято судом та зареєстровано 06.08.2010 р., а 16.08.2010 р. ухвалою Соломянського районного суду м. Києва у справі № 2- 4036/10 було відкрито провадження у справі за цим позовом. Рішенням Соломянського районного суду м. Києва від 14.03.2010 р. у цивільній справі № 2-1633/11 позовні вимоги Позивача були задоволені частково - стягнуто на користь позивача 50 958 грн. 22 коп. суми страхового відшкодування, а також судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Ухвалою від 15.06.2011 р. Апеляційного суду м. Києва у справі 22-ц/2690/7243/2011 рішення суду першої інстанції було залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20.07.2011 р. було відмовлено у відкритті касаційного провадження. Під час розгляду зазначеної справи судами було встановлено, що позивач виконав всі умови договору страхування та надав документи, що підтверджують його право на отримання страхового відшкодування, а, отже, відповідач безпідставно відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування. Судами визнано незаконною відмову у виплаті страхового відшкодування, а тому відповідно до Договору страхова виплата мала відбутись на користь Позивача ще задовго до 02.06.2010 р. Страхова виплата була виплачена позивачу тільки 12.08.2011 р., що вказує на те, що даний платіж в порушення п.п. 9.4. п. 9 Договору страхування було здійснено з затримкою більше року. Таким чином, зі сторони відповідача має місце порушення зобовязання у формі прострочення виплати страхового відшкодування позивачу. Підпунктом 9.4.11. п. 9 Договору страхування встановлено, що: Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасну виплату страхового відшкодування (страхової виплати) шляхом сплати страхувальнику пені у розмір 0,1 % від суми несплаченого в строк страхового відшкодування (страхової виплати) за кожний день затримки. Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 р. № 435-ІУ неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Згідно з ч. З ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання такого зобовязання. Крім того, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Оскільки, як вже зазначалось, виплата присудженого страхового відшкодування була здійснена Відповідачем 12.08.2011 р., пеня за прострочення такої виплати підлягає стягненню з Відповідача за за один рік, тобто за 365 днів та має становити 18\~599,75 грн. Згідно ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 185,99 грн. (пропорційно частині задоволених позовних вимог) та понесені ними судові витрати на оплату ІТЗ в розмірі 120 грн.

Outcome: partial