Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-11 00:00:00

У серпні 2011 р. [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. Свої вимоги мотивували тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.10.2003р. було визнано за [PERSON] право власності на ? частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд за адресою: м. Миколаїв, пров. Центральний, 35. Зазначеним рішенням суду було визнано дійсним договір купівлі-продажу ? частини житлового будинку № 35 по пров. Центральному у м. Миколаєві, укладений між [PERSON] і [PERSON], зареєстрованого на Товарній біржі «Нерухомість Південь» 23.05.2002р. за № 5359. З моменту придбання цього майна [PERSON] вселився в зазначений будинок, де і проживав разом зі своєю сімєю до березня 2011р. В цьому будинку знаходяться всі його речі та речі його сімї. В 2006р. співвласник житлового будинку № 35 по пров. Центральному у м. Миколаєві [PERSON], помер. Відповідач вступив в права спадкування за заповітом на частку цього житлового будинку. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.12.2008р. було постановлено рішення, яким проведено реальний розподіл домоволодіння та визначено порядок користування земельною ділянкою, а 2010р. постановлено рішення щодо вселення відповідача у спірне домоволодіння. Вселення здійснювалося тоді, коли позивачів не було в будинку. Коли вони повернулися до місця проживання, то не змогли потрапити до нього оскільки замки у будинку поміняні. Відповідач відмовився від будь-яких пояснень щодо місцезнаходження речей позивачів та відмовився впустити їх до будинку для того, щоб зясувати про наявність чи відсутність речей позивачів. Посилаючись на вказані обставини, позивачі просить суд витребувати у відповідачів належні позивачам речі, а у разі неповернення стягнути з відповідачів на користь позивачів нанесену матеріальну шкоду у розмірі 169770 грн. 50 коп. В судовому засіданні позивачі заявлені вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до наступного. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 24.10.2003р. було визнано за [PERSON] право власності на ? частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд за адресою: м. Миколаїв, пров. Центральний, 35. Зазначеним рішенням суду було визнано дійсним договір купівлі-продажу ? частини житлового будинку № 35 по пров. Центральному у м. Миколаєві, укладений між [PERSON] і [PERSON], зареєстрованого на Товарній біржі «Нерухомість Південь» 23.05.2002р. за № 5359. Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.11.2003р. [PERSON] має у праві власності ? частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд за адресою: м. Миколаїв, пров. Центральний, 35. В 2006р. співвласник житлового будинку № 35 по пров. Центральному у м. Миколаєві [PERSON], помер. Відповідач вступив в права спадкування за заповітом на частку цього житлового будинку. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ленінським районним судом м. Миколаєва 12.12.2008р. було постановлено рішення, яким проведено реальний розподіл домоволодіння та визначено порядок користування земельною ділянкою, а 23.12.2009року постановлено рішення щодо виселення [PERSON] зі спірного будинку, вселення [PERSON] у домоволодіння. Позивачами чинилися перешкоди щодо вселення відповідачів до житлового будинку № 35 по пров. Центральному у м. Миколаєві. Підтвердженням цього є: акти державного виконавця від 18.02.2010р., від 08.04.2010р., від 17.05.2010р., від 01.03.2011р. та інші документи виконавчого провадження (а.с.108-119); рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23.12.2009року, яким встановлені факти створення перешкод з боку позивача [PERSON] у користування власністю (а.с.50). У позивачів був час тривалістю з 17.02.2009р., коли набуло рішення суду про поділ будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою і до 01.03.2011р., коли було проведене примусове вселення [PERSON], для того, щоб зібрати усі свої речі та звільнити частину житлового будинку, яка на законних підставах належить [PERSON]. Актом державного виконавця від 08.04.2010р. встановлено, що [PERSON] по пров. Центральному, 35 у м. Миколаєві, не мешкає. Про факт не проживання позивачів у вказаному будинку свідчить також стан будинку по пров. Центральному, 35 у м. Миколаєві, який на момент вселення 01.03.2011р. був непридатний для проживання: було відключено світло, газ, вода, відсутні газова колонка, обрізані труби водопроводу та опалення. Свідченням того, що позивачі не проживали у будинку є також наступні документи: довідка № 421/11-09 від 06.04.2011р.; акт представника МКП «Миколаївводоканал» від 14.03.2011р. (а.с.48); відповідь Управління експлуатації газового господарства м. Миколаєва від 31.08.2009р. (а.с.49). Свідки, як з боку позивачів так і з боку відповідачів не підтвердили наявність будь-яких речей у будинку, не підтвердили факти викладені в позовній заяві. На підставі викладеного, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON], [PERSON] необхідно відмовити у звязку з їх недоведеністю.

Outcome: dismissed