Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-21 00:00:00

В березні 2011 року позивач звернувся до Генічеського районного суду з позовом до ПрАТ Страхова компанія Провіднапро визнання незаконними актів за формою Н-5 та НПВ та зобов'язання відповідача скласти акт за формою Н-1 нещасного випадку на виробництві. 18 травня 2011 року позивачем було уточнено позовні вимоги, в яких він просить встановити факт того, що нещасний випадок який з ним стався 02 березня 2010 року є нещасним випадком повязаним з виробництвом, визнати незаконними акти за формою Н-5 та НПВ від 24 грудня 2010 року, затверджений в.о. голови правління ПрАТ Страхова компанія Провідна, зобов'язати ПрАТ Страхова компанія Провіднаскласти акт за формою Н-1 нещасного випадку пов'язаного з виробництвом та стягнути з Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань Соломянського району м. Києва на його користь матеріальну шкоду в розмірі 15 602,55 грн. та моральну на суму 10 000 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 02 березня 2010 року він керуючи власним автомобілем, який використовував в посадових цілях, потрапив в аварію, не впоравшись з керуванням, в результаті чого отримав травми. Після чого його було госпіталізовано до Генічеської ЦРЛ, де він знаходився на лікування з 02.03.2010 року по 10.03.2010 року. А з 10.03.2010 року по 02.04.2010 року він знаходився на стаціонарному лікуванні в Херсонській обласній клінічній лікарні. Однак 24 грудня 2010 року ПрАТ Страхова компанія Провіднабуло складено Акт розслідування нещасного випадку затверджений в.о. голови правління ПрАТ Страхова компанія Провідна[PERSON] 27.12.2010 року, за його участю за формою Н-5, відповідно до висновку якого комісія зробила висновок, що нещасний випадок, який стався 02 березня 2010 року, о 15.00 год. по вул. Леніна в м. Генічеськ не пов'язаний з виробництвом, і в зв'язку з цим було складено акт за формою НПВ. Загалом, [PERSON] було понесені матеріальні витрати на лікування на загальну суму 15 602,55 грн. Крім того, позивач зазначає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому було завдано значну моральну шкоду, яку він оцінює в 10 000 грн. В судовому засіданні адвокат позивача та позивач позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять їх задовольнити. Представники відповідачів на підставі довіреностей заперечують проти задоволення позовних вимог, оскільки вважають їх недоведеними та безпідставними. Суд, вислухавши пояснення сторін, адвоката позивача, свідчення позивача допитаного у якості свідка в порядку ст.. 184 ЦПК України, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Судом встановлено такі факти, обставини та правовідносини: Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі наказу № 74-пр/ру-к від 13 лютого 2009 року [PERSON] було прийнято на посаду директора Центру (управління) продажу та обслуговування клієнтів в м. Генічеськ Філії ЗАТ СК Провіднау м. Херсон. 02 березня 2010 року, приблизно 15.00 год. по вул. Леніна в м. Генічеськ Херсонської обл., позивач керуючи власним автомобілем не впоравшись з керуванням, здійснив наїзд на інформаційний щит автозаправної станції ТНК, в результаті чого отримав травми. Після чого його було госпіталізовано до Генічеської ЦРЛ з діагнозом Поєднана травма ЗЧМТ. Струс головного мозку, закритий перелом лівого стегна зі зміщеним переломом лівої ключиці, де він знаходився на лікування з 02.03.2010 року по 10.03.2010 року, що підтверджується листками непрацездатності. Після чого з 10.03.2010 року по 02.04.2010 року він знаходився на стаціонарному лікуванні в Херсонській обласній клінічній лікарні, про що свідчить епікриз № 04263. Відповідні обставини також підтверджуються постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 11.03.2010 року. 24 грудня 2010 року ПрАТ Страхова компанія Провіднабуло складено Акт розслідування нещасного випадку за участю позивача затверджений в.о. голови правління ПрАТ Страхова компанія Провідна[PERSON] 27.12.2010 року, за формою Н-5, відповідно до висновку якого комісія зробила висновок, що нещасний випадок, який стався 02 березня 2010 року, о 15.00 год. по вул. Леніна в м. Генічеськ не пов'язаний з виробництвом, і в зв'язку з цим було складено акт за формою НПВ. Відповідно до п. 14 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві НПАОП 0.00-6.02-04, затвердженого постановою КМУ від 25 серпня 2004 р. №1112 (з наступними змінами та доповненнями) визнаються пов'язаними з виробництвом нещасні випадки, що сталися з працівниками під час виконання трудових обов'язків, у тому числі у відрядженні, а також ті, що сталися у період: ... використання власного транспорту в інтересах підприємства з дозволу або за дорученням роботодавця в установленому роботодавцем порядку. Під виконанням працівником своїх трудових обов'язків слід розуміти за положеннями норм КЗпП України виконання роботи згідно з трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, з підпорядкуванням внутрішньому трудовому розпорядку. Посадові обов'язки [PERSON] на момент пригоди визначені посадовою інструкцією, з якою [PERSON] ознайомився 05.10.2009 р. Згідно з п.5.7. Правил внутрішнього трудового розпорядку ПрАТ СК ПРОВІДНА, затверджених 26 грудня 2006 року (далі - Правила), у випадку виробничої необхідності працівники Товариства за розпорядженням адміністрації можуть бути скеровані у службові відрядження у межах України і за кордон. Відповідно до пояснювальної записки [PERSON], свій робочий день 02 березня 2010 р. (день, коли стався нещасний випадок) він планував провести у відрядженні до смт. Новоолексіївка Херсонської області з метою збільшення агентської мережі. До цього населеного пункту [PERSON] вирушив на власному автомобілі [NUMBER]. Під час повернення з Новоолексіївки вчинив ДТП, внаслідок чого отримав травми. Відрядження працівників ПрАТ СК ПРОВІДНАздійснюється відповідно до Рішення Правління ПрАТ СК ПРОВІДНАвід 31 жовтня 2006 року №41/4 Про службові відрядження працівників ЗАТ СК ПРОВІДНА, яким передбачено, що для відрядження готуються такі документи: 1) Доповідна записка, в якій зазначено куди, на який строк, з якою метою необхідно відрядити працівника; 2) План-завдання, який включає перелік питань, які необхідно вирішити під час відрядження; 3) наказ про відрядження, в якому зазначається пункт призначення, назва підприємства, куди відряджається працівник, строк і мета відрядження, дозволений вид транспорту; 4) посвідчення про відрядження. У той же час, будь-які документи щодо відрядження [PERSON] 02.03.2010 р. в смт. Новоолексіївка відсутні в ПрАТ СК ПРОВІДНАвідсутні. Окрім того, відповідно до пояснювальної записки директора Філії ПрАТ СК ПРОВІДНАу м. Херсоні [PERSON] усного або письмового розпорядження чи погодження щодо виїзду [PERSON] в смт. Новоолексіївка від нього теж не надходило. Таким чином, враховуючи, що відсутні документи, які підтверджують законність відсутності [PERSON] на робочому місці, його слід вважати таким, що покинув робоче місце самовільно, а відтак і не можна вважати що ДТП пов'язане з виконанням ним свої трудових обов'язків. А відтак, дії ПрАТ СК ПРОВІДНАпри складанні актів від 24.12.2010 року по формі Н-5 та Акту №3 про нещасний випадок, не пов'язаний з виробництвом за формою НПВ цілком відповідають закону. Суд критично оцінює свідчення позивача, допитаного в якості свідка (в порядку ст.. 184 ЦПК України) про те, що він в телефонній розмові узгоджував з керівництвом питання використання власного автомобіля в інтересах підприємства, окрім того керівництвом ПрАТ СК Провіднайому було видано картку на заправку пальним його власного автомобіля за рахунок Провідної, що є підтвердженням того, що він користувався автомобілем в службових цілях. Однак окрім свідчень [PERSON], який є позивачем у справі, а тобто зацікавленою особою, дані обставини нічим не підтвердженні. До того ж допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] (директор Філії ПрАТ СК ПРОВІДНА) пояснив, що ніяких домовленостей з [PERSON] про використання його власного автомобіля не було. Відповідно до ст. 35 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатностівід 23.09.1999 № 1105 (далі - Закон) для розгляду справ про страхові виплати до Фонду соціального страхування від нещасних випадків подається акт розслідування нещасного випадку за встановленою формою. Окрім того, Порядком розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1112 встановлено, що в разі, якщо нещасний випадок визнаний пов'язаним з виробництвом, то складається акт за формою Н-1. Якщо нещасний випадок визнаний не пов'язаним з виробництвом, то складається акт за формою НІШ. Таким чином, з огляду на чинне законодавство, право особи на відшкодування шкоди за законодавством про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві посвідчується складеним компетентною комісією актом розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та актом про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1. Відсутність акта за формою Н-1 або наявність акта за формою НПВ не дає права на відшкодування шкоди за законодавством про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві. Тобто факт настання нещасного випадку вже встановлено комісією, та сторонами у справі не заперечується, а рішення про визнання нещасного випадку пов'язаним з виробництвом або непов'язаним з виробництвом не відноситься до компетенції суду, а є виключно компетенцією комісії з розслідування нещасного випадку. Що стосується вимог про відшкодування моральної шкоди, то згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Оскільки факт настання нещасного випадку повязаного з виробництвом суду не доведений, тому немає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення шкоди з Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань на користь [PERSON] Виходячи з наведеного вище суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову за його недоведеністю. Ураховуючи наведене, на підставі ст.. 23,1167 ЦК України, ст.11, 57, 60 ЦПК України, п. 14 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві НПАОП 0.00-6.02-04, затвердженого постановою КМУ від 25 серпня 2004 р. №1112, ст. 35 Закону України Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, суд -

Outcome: dismissed