Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-24 00:00:00

22 грудня 2010 року генеральним директором Державного регіонального геологічного підприємства «Донецькгеологія» - ДРГП «Донецькгеологія»(«ДонецькДРГП) [PERSON] видано наказ № 73-пр згідно якого: «1.За неналежне виконання своїх службових обов*язків та неналежне виконання наказів Мінприроди України, Інструкції від 27.11.1998 року, листів Генерального штабу Збройних Сил України і обласного управління СБУ в Донецькій області завідуючій геолфондами [PERSON] об*явити догану.». 28 січня 2011 року через поштове відділення [PERSON] подала до суду позовну заяву про скасування наказу № 73-пр від 22.12.2010 року про накладення дисциплінарного стягнення з тих підстав, що в порушення ст. 148 КЗпП України адміністрацією пропущений місячний строк для притягнення її до дисциплінарної відповідальності. В порушення ст. 149 КЗпП України від неї не брали ніяких пояснень та керівник не встановлював строків для виконання певної, зазначеної в наказі роботи. Крім того просила стягнути з відповідача на її користь за рахунок відшкодування моральної шкоди 1500.00 гривень. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі та пояснила, що вона працювала на посаді завідуючої геологічними фондами Державного регіонального геологічного підприємства «Донецькгеологія» та виконувала свої обов*язки згідно посадовій інструкції. Шляхом письмової резолюції генерального директора «ДонецькДРГП від 29.06.2010 року на листі першого заступника Голови Державної геологічної служби їй було вказано «для забезпечення змін грифів секретності у відповідності з даним листом». Як з резолюції так і зі змісту вказаного листа вбачається яку саме роботу треба виконати, але строки виконання цієї роботи ні листом, ні генеральним директором встановлені не були. Вона виконувала вказану роботу протягом свого робочого часу, але на підставі упередженого відношення до неї керівника підприємства, бажання звільнити її будь-якою ціною без певних правомірних підстав, на неї було безпідставно накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Приймаючи до уваги те, що строки виконання вказаної роботи встановлені наказом № 755 від 25.11.2009 року Служби безпеки України (протягом шести місяців) та листом заступника начальника управління СБУ в Донецькій області № 56/8 55 дск від 12.02.2010 року (до 01 травня 2010 року), то позивачка вважає, що відповідачем були порушені встановлені ст. 148 КЗпП України строки для застосування дисциплінарного стягнення, т.т. не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Крім того наказ про застосування дисциплінарного стягнення було видано в період перебування її на лікарняному, без попередніх претензій до неї та відібрання у неї письмових пояснень. Крім того, в порядку ст. 237-1 КЗпП України позивачка просить стягнути з відповідача 1500.00 гривень за рахунок відшкодування їй моральної шкоди, яку відповідач їй спричинив порушенням її законних прав. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав та пояснив, що в силу діючих наказів генерального директора «ДонецькДРГП»та посадової інструкції завідуючої геолфондами, а також письмового розпорядження генерального директора на листі Першого заступника Голови Державної геологічної служби позивачка була зобов»язана виконати роботу по розсекреченню відомостей по підприємству, які були визначені в ст.ст. 1.11.3, 1.11.5, 1.11.7 Зводу відомостей, що становлять державну таємницю. Але цю роботу позивачка не виконала, від дачі письмових пояснень відмовилася, про що складено акт від 07.12.2010 року і, таким чином, неналежно виконала свої службові обов»язки та накази Мінприроди України, Інструкції від 27.11.1998 року, листів Генерального штабу Збройних Сил України і обласного управління СБУ в Донецькій області, за що і була притягнута до дисциплінарної відповідальності- об*явлена догана. Вивчивши матеріали справи, вислухавши обґрунтування позовних вимог позивачкою та її представником, заперечення проти позову представників відповідача, з*ясувавши обставини справи та дослідивши докази суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. 22 грудня 2010 року генеральним директором Державного регіонального геологічного підприємства «Донецькгеологія»- ДРГП «Донецькгеологія»(«ДонецькДРГП) [PERSON] видано наказ № 73-пр згідно якого: «1.За неналежне виконання своїх службових обов*язків та неналежне виконання наказів Мінприроди України, Інструкції від 27.11.1998 року, листів Генерального штабу Збройних Сил України і обласного управління СБУ в Донецькій області завідуючій геолфондами [PERSON] об*явити догану.». Судом встановлено, що з 04.06.2008 року [PERSON] призначена завідуючою регіональним геологічним фондом Державного регіонального геологічного підприємства «Донецькгеологія», що підтверджується наказом № 219-к від 10.06.2008 року. Згідно наказу № 318-к від 01.08.2008 року [PERSON] на вказаній посаді встановлена надбавка у розмірі 15% посадового окладу за роботу з матеріалами, що становлять державну таємницю. У подальшому така надбавка позивачці за це призначалася наказами № 212-к від 05.07.2010 року, № 362-к від 07.10.2010 року В силу п.п. 2.1, 2.6, 2.7, 2.8 посадової інструкції завідуючого геологічного фонду позивачка зобов»язана виконувати роботу по забезпеченню таємниці відповідних документів та своєчасного їх розсекречення на законних підставах. Разом з тим судом встановлено, що на підприємстві до 01.07.2010 року працювала технік-геолог РГФ [PERSON], яка відповідала за режимно-секретну роботу підприємства, що підтверджується листом генерального директора № 01/1271 від 22.06.2010 року до СБУ в Донецькій області. Цей факт підтверджується і письмовою резолюцією керівника підприємства на листі СБУ в Донецькій області № 56/8-55 дск від 12.02.2010 року, згідно якої саме [PERSON] була поручена керівництвом «ДонецькДРГП»робота по здійсненню комплексу організаційних та практичних заходів, спрямованих на розсекречення відповідних матеріалів. З вказаного листа також вбачається, що Управління СБУ в Донецькій області встановило термін виконання цієї роботи до 01 травня 2010 року. Крім того, наказом № 755 від 25.11.2009 року СБУ «Про затвердження Змін до Зводу відомостей, що становлять державну таємницю», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.12.2009 року за № 1213/17229 і який набув чинності 30.12.2009 року, керівникам підприємств, установ, організацій, у яких здійснювалося засекречування матеріальних носіїв інформації, був встановлений шестимісячний строк на розсекречування відповідних матеріалів. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що терміни виконання роботи по розсекреченню відповідних матеріалів був встановлений відповідачу листом СБУ в Донецькій області № 56/8-55 дск від 12.02.2010 року до 01 травня 2010 року. Відповідно до вказаних документів виконання роботи по розсекречуванню відповідних матеріалів поручалася конкретній особі [PERSON] з 03.03.2010 року і не поручалася позивачці. При цьому суд приймає до уваги, що позивачка отримала конкретне завдання керівника підприємства по виконанню роботи по розсекречуванню відповідних матеріалів лише 29.06.2010 року, т.т. поза межами встановленого СБУ строком виконання цієї роботи (до 01.05.2010 року) і у зв»язку із звільненням [PERSON] на цей час, що підтверджується листом генерального директора № 01/1271 від 22.06.2010 року до СБУ в Донецькій області. При цьому суд вважає прийняти до уваги той факт, що керівник підприємства, даючи позивачці конкретне завдання по виконанню роботи по розсекречуванню відповідних матеріалів поза межами встановленого СБУ строку, не встановив конкретних строків виконання конкретної роботи. Таким чином, сукупністю наданих сторонами доказів встановлено, що єдиний термін виконання роботи по розсекречуванню відповідних матеріалів був встановлений СБУ в Донецькій області до 01.05.2010 року. Згідно вимог ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв»язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Дисциплінарне стягнення за наказом № 73-пр від 22.12.2010 року на позивачку було накладене не тільки поза межами місячного строку ( з 01.05.2010 року) и й поза межами шести місяців, що не відповідає вимогам чинного законодавства. Одночасно суд вважає, що наказ № 73-пр від 22.12.2010 року винесено з порушенням норм діючого законодавства про працю. У наказі є посилання на приписи та рекомендації Управління СБУ в Донецькій області, які саме і встановили строк виконання (01.05.2010 р.). Даних про встановлення інших конкретних строків виконання цієї роботи позивачці ні наказ, ні інші докази не містять. Крім того, згідно вимог ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Вважаючи виконаними ці вимоги закону відповідач надав суду акт від 07.12.2010 року про відмову позивачки надати письмові пояснення 07.12.2010 року до кінця робочого дня. Між тим суд вважає, що наявність вказаного акту не може свідчити про належне виконання відповідачем вимог ст. 149 КЗпП України, що підтверджує сукупність обставин, в тому числі і той факт, що акт складено 07.12.2010 року, а наказ видано 22.12.2010 року. При цьому суд приймає до уваги, що наказ видано на час перебування позивачки на лікарняному з 13.12.2010 року по 25.12.2010 року, що підтверджується копією листка непрацездатності АБЯ № 240906 від 13.12.2010 року. Таким чином суд вважає, що такі дії керівника суттєво порушили права позивачки, що також є підставою щодо скасування вказаного наказу. Згідно ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв*язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. З урахуванням доводів позивачки, обставин і характеру порушення її права, суд вважає можливим задовольнити в цій частині позовні вимоги частково та стягнути з відповідача за рахунок відшкодування моральної шкоди 500.00 гривень, що буде відповідати принципам реальності та справедливості.

Outcome: partial