Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вищезазначеною позовною заявою, яку в ході розгляду справи уточнила і просила стягнути з відповідача 56\~238,00 гривень неустойки у звязку з простроченням сплати аліментів за період з 17.05.2006 р. по 31.05.2011 року, стягнути з відповідача суму індексації розміру аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі у розмірі 11\~944,45 грн.; зобовязати відповідача, відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, в подальшому сплачувати аліменти, визначені судом у твердій грошовій сумі, з врахуванням розміру індексації. В обґрунтування позову позивачка посилалась на те, що у Нетішинському відділі державної виконавчої служби Нетішинського міського управління юстиції знаходиться виконавчий лист, виданий Нетішинським міським судом про стягнення з [PERSON] аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 350 гривень щомісячно на утримання дочки [PERSON], [INFO], проте відповідач свого обовязку не виконує належним чином в звязку з чим за ним виникла заборгованість, яка станом на 01.12.2011 року становить11\~629,00 гривень. Позивачка просила стягнути неустойку у розмірі 1% від суми аліментів за кожний прострочений день починаючи з 01.02.2007 року по 01.12.2011 року відповідно до наданого нею розрахунку. В звязку з тим, що державним виконавцем, стягнуті аліменти в твердій грошовій сумі 350 грн. не індексувалися просить стягнути таку, починаючи з вересня 2006 року по листопад 2011 року відповідно до наданого нею розрахунку, що складає 11\~944,45 грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просить суд їх задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, з причин тимчасового працевлаштування і проживання за межами України в республіці Чехії. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги, заявлені до [PERSON] позивачкою, не визнав, суду пояснив, що відповідач тривалий час, а саме в період з 2007 року по серпень 2009 року не мав постійної роботи і хворів, а тому й не мав коштів, в звязку з зазначеним він не зміг сплачувати аліменти вчасно, враховуючи зазначене просив вимоги позивачки залишити без задоволення, врахувати при винесенні рішення тяжке матеріальне становище відповідача, та те що він є потерпілим внаслідок ЧАЕС, має на утриманні хвору матір та сестру, на даний час та з серпня 2009 року аліменти сплачує. Разом з тим, представник відповідача вказав на те, що позивачкою надано суду неправдиві дані про несплату відповідачем аліментів, а тому і подальші розрахунки на такій базі є неправильним. Розмір індексації не підтверджений офіційними документами. Представник третьої особи [PERSON] повідомила, що за відповідачем утворилась заборгованість по сплаті аліментів., про що була надано відповідну довідку. Свідок [PERSON] суду пояснила, що відповідач [PERSON] тривалий час хворів від наслідків ДТП, лежав в комі, відколи працевлаштувався сплачує аліменти та надає додатково кошти на витрати дитині чи подарунки. Суд, вислухавши сторони, дослідив матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково за наступних підстав. Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками тощо. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до виконавчого листа, виданого місцевим судом за № 2-388 від 17.05.2006 року повинен сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання їх доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 350гривень щомісячно. Як видно з довідки рахунку державного виконавця Л.В. Ковальової з травня 2006 року по квітень 2009 року включно відповідачем аліменти сплачені в сумі 3\~286 грн. та заборгованість станом на 22.04.2009 року становить 9068 грн. (а.с.17) Суд приймає до уваги пояснень представника відповідача, що останній не мав змоги сплачувати аліменти, так як він знаходиться у скрутному матеріальному становищі, оскільки судом встановлено, що відповідач хворів, був непрацездатним, не мав можливість працевлаштуватись і отримувати стабільний заробіток, що є поважними причин та виправдовують несплату ним аліментів, вказане визнано позивачко, на даний час на утриманні відповідача знаходиться мати та хвора на ДЦП сестра. Таким чином суд зменшує розмір неустойки до 30\~000 гривень відповідно до вимог ч. 2 ст. 196 СК України з врахуванням матеріального та сімейного стану відповідача, і цю суму суд стягує з відповідача на користь позивачки. Що стосується вимог про стягнення індексації, суд вважає, що дані позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 2 ст.184 СК України встановлено, що аліменти, встановлені судом у твердій грошовій сумі підлягають індексації відповідно до закону. Правове регулювання індексації грошових доходів населення здійснюється відповідно до Закону України „Про індексацію грошових доходів населення та Порядку проведення індексації, затвердженим постановою КМУ від 17.07.2003 р. № 1078. Статтею 2 зазначеного Закону встановлено перелік обєктів індексації, до якого, однак, не включено аліменти у твердій грошовій сумі. Аналіз спеціального закону, що регулює правові відносини у сфері індексації грошових доходів населення, свідчить, що аліменти у твердій грошовій сумі не віднесені до обєктів індексації. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що аліменти не підлягають індексації відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України „Про індексацію грошових доходів населення, оскільки відсутній закон, яким би було врегульовано індексацію розміру аліментів визначених в твердій грошовій сумі. В звязку з тим, що позивачка звільнена від сплати судових витрат, ці витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial