Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-03 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, в якому вказано, що на підставі свідоцтва про право на спадщину, що зареєстровано в реєстрі за № 4-779, виданим державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори 29.04.2011 р. на праві приватної власності їм належить квартира [ADDRESS], що підтверджується відповідними Витягами про державну реєстрацію прав, виданим ОП ЗМБТІ 13.05.2011 р. Відповідач є їх племінником, який зареєстрований у вказаній квартирі з 2004 р., однак він ніколи не мешкав у квартирі , майна або його речей у квартирі не має і не було. Позивачі зазначають, що оскільки плата за комунальні платежі нараховується на зареєстрованих осіб, що є для них значними витратами, та не можуть у повній мірі розпорядитися своїм майном, тому вимушені звернутися з цим позовом до суду. Просять усунути їм перешкоди у користуванні своєю власністю шляхом зняття відповідача з реєстрації за вищевказаною адресою. У судовому засіданні позивачі та їх представник підтримали свої позовні вимоги в повному обсязі, зазначивши, що відповідач ніколи не проживав в їх квартирі, а був прописаний для того, щоби оформити паспорт, де він фактично проживає, їм невідомо, просили суд задовольнити позов на вказаних в ньому підставах. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду до суду не зявився, заяв від нього не надходило. Представник третьої особи не зявився в судове засідання, в матеріалах справи присутня заява з проханням розглянути справу у їх відсутність, відносно задоволення позову не заперечують. За згаданих обставин у відповідності до ст.36 ЦПК України суд вважає за можливе вирішення спору у відсутності третіх осіб У звязку з даними обставинами суд розглянув справу у відсутності відповідача за згодою позивачів у заочному порядку згідно ст. 224-238 ЦПК України, та у відсутність представника третьої особи. Повно і всебічно зясувавши всі обставини справи і перевіривши їх наявними у справі доказами, заслухавши позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачі є власниками квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтв про право на спадщину, зареєстрованих в реєстрах за № 4-779, №-485 виданих державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори 29.04.2011 р. (а.с.7,8), що підтверджується Витягами про державну реєстрацію прав, виданих ОП ЗМБТІ 13.05.2011 р. за №№ 29949540, 29949196, 29948626, 29948999 (а.с.9-12). Згідно довідки РРЦ ПРЕЖО №11 від 24.05.2011 р. відповідач: племінник [PERSON], [INFO] зареєстрований за вищевказаною адресою (а.с.13). Свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивачів більше ніж пять років, в судовому засіданні пояснили, що відповідача ніколи не знали і не бачили у квартирі, хоча знають позивачів дуже давно, оскільки вони часто бувають у позивачів, то ніяких речей або майна відповідача у вказаній квартирі не бачили. Дані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Згідно ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно із ст.386 Цивільного кодексу України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно із ст.391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Конституцією України(ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод , до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4, 7 та 11 до Конвенції»від 17 липня 1997 р. № 475\\97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316,317, 319,321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав . Права власника квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України , які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Статті 10, 60 ЦПК України зазначають, що кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а обовязок подання доказів покладено на сторін, або інших осіб, що беруть участь у справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved