Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-09 00:00:00

Позивачка в позовній заяві посилається на те, що 04.11.1991 року вона придбала у [PERSON] житловий будинок в с.Телешівка по вул.Шевченка,7 Рокитнянського району. Половину суми вона сплатила одразу, в решту за неї сплатив колгосп «Україна», уклавши договір купівлі-продажу від 04.11.1991 року, а вона, в свою чергу, виплачувала вказані кошти згодом колгоспу із її заробітної плати. В грудні 1991 року вона вселилася у вказаний будинок. Докази про укладення договору купілві-продажу будинку між нею та [PERSON] чи колгоспом «Україна» відсутні. В той же час даний будинок на балансі правонаступника колгоспу «Україна» - СТОВ «Україна» не стоїть. Також не перебуває на балансі Телешівської сільської ради. Вважає, що у відповідності до ст.220 ЦК України суд може визнати даний договір дійсним. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, уточнивши їх вимогою визнати право власності на підставі ст.344 ЦК України тобто в зв»язку з набувальною давністю. Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце слухання справи, до суду не з»явився, натомість подали заяви, в яких позов визнали та просять слухати справу за їх відсутності. Представники третіх осіб до суду не з»явилися, натомість подали заяви, в яких позов підтримали та просять слухати справу за їх відсутності. У відповідності до ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд без подальшого слухання справи ухвалює рішення на користь позивача. Заслухавши поизваача, його представника, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Визнання позову відповідачами не протирічить закону, не стосується прав чи інтересів інших осіб. В судовому засіданні встановлено, що 04.11.1991 року позивачка придбала у [PERSON] житловий будинок в с.Телешівка по вул.Шевченка,7 Рокитнянського району. Половину суми вона сплатила одразу, в решту за неї сплатив колгосп «Україна», уклавши договір купівлі-продажу з [PERSON] від 04.11.1991 року, а позивачка, в свою чергу, виплачувала вказані кошти згодом колгоспу із її заробітної плати. З грудня 1991 року позивачка проживає у вказаному будинку, що підтверджено довідкою сільської ради. Докази про укладення договору купілві-продажу будинку між позивачкою та [PERSON] чи колгоспом «Україна» відсутні. В той же час даний будинок на балансі правонаступника колгоспу «Україна» - СТОВ «Україна» не стоїть, що також підтверджено довідками. Також будинок не перебуває на балансі Телешівської сільської ради. Згідно ст.316 ЦК України право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Кожен громадянин в Україні має право володіти, користуватися і розпоряджатися майном особисто або спільно з іншими. У відповідності до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим протягом п»яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Суд вважає, що позивачка володіє житловим будинком більше десяти років, претензій до неї власник не заявляв і тому вона в порядку набувальної власності набула право на даний будинок.

Outcome: approved