Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-13 00:00:00

Під час судового розгляду кримінальної справи №1-48/10 про обвинувачення [PERSON] у вчиненні злочину, що передбачений ч. 2 ст. 286 КК України [PERSON] подала цивільний позов про відшкодування моральної та матеріальної шкоди. Вироком Вінницького районного суду від 09 вересня 2010 року позов задоволено частково: стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в сумі 5000 грн. та матеріальну шкоду в сумі 8712 грн. В решті моральної шкоди на суму 35000 грн. -відмовлено. Ухвалою Судової палати в кримінальних справа апеляційного суду Вінницької області від 10 лютого 2011 року вищевказаний вирок залишено без змін. Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судові рішення в частині вирішення цивільного позову про стягнення з засудженого [PERSON] на користь [PERSON] моральної шкоди скасовано, а справу в цій частині направлено на новий розгляд у порядку цивільного судочинства. Згідно з позовною заявою (т. 2, а.с. 22) 18.09.2009 року в результаті аварії скоєної по вині [PERSON], який виїхав на зустрічну смугу руху по трасі Немирів-Вінниця, біля с. Сокиринці Вінницького району Вінницької області, загинув рідний брат [PERSON] -[PERSON]. З вини відповідача позивач втратила брата, душевний та фізичний спокій. Просила стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 40000 грн. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала суду телеграму, згідно з якою просить справу розглядати у її відсутність, вимоги заяви підтримує. Відповідач також в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов не визнає. Вищевикладене відповідно до ст. 169 ЦПК України дає підстави суду для розгляду справи у відсутність сторін на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні обставини справи і відповідні їм правовідносини. 18 серпня 2009 року біля 5 год. водій [PERSON], керуючи автомобілем "ГАЗ 3110", державний номер [NUMBER], рухаючись у Вінницькому районі ділянкою 408 кілометра автодороги "Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знам'янка", зі сторони міста Немирова в напрямку м. Вінниці, в районі повороту на с. Сокиринці Вінницького району змінив напрямок руху ліворуч, не переконавшись, що даний маневр буде безпечним і не створить перешкод та небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, виїхав на смугу зустрічного руху, перетнувши при цьому подвійну суцільну лінію горизонтальної розмітки, що розділяє транспортні потоки протилежних напрямків руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем "ВАЗ 2106", державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], який рухався по належній смузі проїзної частини в зустрічному напрямку. Внаслідок порушення водієм [PERSON] вимог п. п. 1.5, 10.1 Правил дорожнього руху України та вимог дорожньої горизонтальної розмітки 1.1 Додатку №2 ПДР України сталася дорожньо-транспортна пригод, внаслідок якої [PERSON] було заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, від яких він помер, [PERSON] заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, а [PERSON] і [PERSON] -середньої тяжкості тілесні ушкодження. Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] постійно проживав в [ADDRESS] в той час як його сестра [PERSON] проживала і проживає в [ADDRESS] Таким чином, [PERSON] як особа, яка хоча і є рідною сестрою загиблого [PERSON], проте не проживала з ним однією сім'ю, відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України не має права на відшкодування моральної шкоди, що завдана його смертю. На дану обставину звернув увагу Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ, а вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов'язковими для органів дізнання чи досудового слідства при додатковому розслідуванні і суду першої чи апеляційної інстанції при повторному розгляді справи. Враховуючи викладене вище, на підставі ч. 2 ст. 1268 ЦК України,

Outcome: dismissed