Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому просять усунути перешкоди в користуванні належного їм на праві спільної сумісної власності будинку, розташованого за адресою: вул. Молодіжна, 28 смт. Новопсков Луганської області, з боку [PERSON] та [PERSON] шляхом їх виселення без надання іншого житлового приміщення. Зобовязати відповідачів знятися з реєстрації з належного їм на праві спільної сумісної власності будинку, що знаходиться за адресою: вул. Молодіжна, 28 смт. Новопсков Луганська область. В судовому засіданні позивачі наполягали на заявлених вимогах, та в обґрунтування позову пояснили, що їм на праві спільної сумісної власності належить житловий будинок за адресою: вул. Молодіжна, 28 смт. Новопсков Луганської області. Відповідачі проживають разом з ними в даному будинку. [PERSON], [PERSON] систематично порушують правила співжиття в даному будинку- влаштовують сварки та бійки з ними, нецензурно висловлюються в їхню адресу, в звязку з чим їм доводилося звертатися за захистом в правоохоронні органи ,що підтверджується постановами про відмову в порушенні кримінальної справи від 23.12.2009 року, 06.08.2011 року, 22.08.2011 року, 09.10.2011 року, та відповідями начальника Новопсковського РВ УМВС України в Луганській області [PERSON] про проведення з відповідачем [PERSON] профілактичної бесіди про недопущення насильства в сімї. Але вжиті заходи не дали позитивних результатів- відповідачі продовжують виявляти до них неповагу та ображати їх, не дбайливо відносяться до їхнього будинку та речей, псують їжу, залишають будинок незамкненим, не беруть участі у витратах на комунальні послуги та утримання будинку та домашнього господарства. Тому співжиття разом з відповідачами в даному будинку стало неможливим і вони наполягають на заявлених позовних вимогах. Представник позивача [PERSON] підтримав вимоги свого довірителя та зазначив, що відповідачі проживають в житловому будинку за адресою: вул. Молодіжна, 28 смт. Новопсков Луганської області, що належить на праві спільної сумісної власності позивачам [PERSON], та [PERSON], систематично порушують правила співжиття в даному будинку, вчиняють сварки, бійки, роблять неможливим проживання позивачів з ними на одній житловій площі, заходи впливу- звернення до Новопсковського РВУМВС не дали бажаних результатів, тому на підставі ст. 116 ЖК України, згідно якої, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Просить позов задовольнити повністю. Відповідачі позов не визнали, та пояснили суду, що проживають на окремій житловій площі, в цьому будинку, умов співжиття вони не порушують. У позивачів склалися з ними неприязні відносини, через їх відмову надавати кошти на утримання брата [PERSON], тому позивачі бажають їх виселити. Просять суд відмовити в задоволенні позову. Судом встановлено, що згідно технічного паспорту на житловий будинок, будинок за адресою вул. Молодіжна, 28 смт. Новопсков Луганської області належить на праві приватної власності [PERSON]. Згідно довідки № 1074 від 23.05.2011 року, виданої виконкомом Новопсковсько: селищної ради в житловому будинку за адресою: вул. Молодіжна, 28 смт. Ноопсков Луганської області проживають: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Згідно ст.41 Конституції України, ст.ст. 317, 380, 386 ЦК України, позивач як власник будинку має право володіти, користуватися, розпоряджатися належним йому майном особисто або спільно з іншими, вимагати усунення будь-яких порушень його права. Згідно ст. ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст. 391 ЦК України). Згідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку , якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника будинку зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку та зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сім'ї власника будинку належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 ЖК України. Статтею 157 ЖК України передбачено, що членів сім'ї власника жилого будинку може бути виселено у випадках, передбачених ч. 1 ст. 116 ЖК України - за змістом якої якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Згідно п.17 Пленуму Верховного суду України при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення). Відповідно до ст. 16 ЦК України вимоги про зняття особи з реєстрації за місцем проживання можливе лише при вирішенні спору про житлові права. При цьому необхідно врахувати, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», питання про зняття з реєстрації особи за місцем проживання взаємопов'язане і залежать від вирішення питання про житлові права особи, які регулюються нормами житлового і цивільного законодавства Як на підставу своїх доказів позивачі посилаються на те, що через неправомірну поведінку відповідачів вони неодноразово зверталися до Новопсковського РВУМВС України в Луганській області для вжиття заходів, але постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 23.12.2009 року, 06.08.2011 року, 22.08.2011 року, 09.10.2011 року, що містяться в матеріалах справи, по своїй суті не підтверджують факту вчинення протиправних дій відповідачами по відношенню до позивачів та не є вмотивованим дрказом того, що відповідачі порушують правила співжиття в будинку, псують речі позивачів та роблять неможливим проживання позивачів разом з ними на одній житловій площі, а лише є доказом особистих неприязних стосунків, про що свідчать неодноразові зверненні до райвідділу. З вивчення зазначених постанов вбачається, що ніяких заходів адміністративного впливу до відповідачів не приймалося. Допитані у судовому засіданні свідки - [PERSON], [PERSON] пояснили, що їм відомо зі слів позивача [PERSON], що між сторонами у справі дійсно часто виникають сварки, та склалися неприязні відносини. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили суду, що інколи відвідують відповідачів, про конфлікти та сварки між відповідачами та позивачами їм не відомо. Доказів того, що відповідачі не дбайливо відносяться до їхнього будинку та речей позивачами суду не було надано. Позивачі також посилалися на те, що відповідачі не приймають участі в сплаті комунальних послуг, але з позовом до суду про стягнення з них понесених ними витрат по сплаті комунальних послуг не зверталися, тоді як мають таке право відповідно до діючого законодавства. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд вважає, що позивачі відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України не довели, що відповідачі [PERSON], [PERSON] систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематично порушують правила соціалістичного співжиття, роблять неможливим для інших проживання з ними в одному будинку ,як того вимагає ст. 116 ЖК України. За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивачів про усунення перешкод в користуванні будинком, розташованим за адресою: вул. Молодіжна, 28 смт. Новопсков Луганської області, з боку [PERSON] та [PERSON] шляхом їх виселення без надання іншого житлового приміщення та зняття з реєстрації з належного позивачам на праві власності будинку, що знаходиться за адресою: вул. Молодіжна, 28 смт. Новопсков Луганська область. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України оплата судових витрат покладається на позивачів.

Outcome: dismissed