Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-15 00:00:00

[PERSON], діючи в інтересах ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»в особі філії «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Рахів Закарпатської області»звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що відповідно до кредитного договору № 2173 від 29 листопада 2007 року, укладеного з фізичною особою [PERSON], банк відкрив відповідачеві рахунок, надав у користування кредитну картку, виконував операції за розрахунками з виконанням вказаної картки, здійснював кредитування клієнта через зазначений рахунок шляхом відкриття кредитної лінії в сумі, що не перевищує 25000 грн. Відповідач в свою чергу, зобов'язався повернути всі отримані в межах ліміту кредитної лінії суми кредиту до 28.11.2010 року, або 10 календарний день з моменту попередження банком про повернення кредиту та сплати процентів. У порушення зазначених умов відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з чим станом на 29.06.2011 року має заборгованість в сумі 36175 грн., з них 23106,79 грн. - прострочена заборгованість; 11273,24 грн. - заборгованість по відсотках; 1795,68 грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту. Крім того позивач неодноразово звертався до відповідача з приводу добровільного погашення заборгованості по кредитному договору шляхом написання письмових вимог про повернення боргу, на що останній не відреагував, заборгованість не погасив, грошове зобов'язання виконане не було. На підставі наведеного просила стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 36175,71 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] присутня не була, надала заяву про розгляд справи у її відсутності. У разі неявки відповідача в судове засідання, згідна на заочний розгляд справи та винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи в його відсутності. Позовні вимоги визнає. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши наявні в справі докази, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що між відповідачем, [PERSON] та ЗАТ «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком»в особі філії «Відділення Промінвестбанку в м.Рахів Закарпатської області»був укладений договір № 2173 від 29 листопада 2007 року про обслуговування та кредитування карткового рахунку, згідно якого позивач відкрив відповідачеві рахунок, надав йому у користування кредитну картку, здійснював кредитування клієнта через зазначений рахунок шляхом відкриття кредитної лінії в сумі 25000 гривень. При цьому відповідач взяв на себе зобов'язання повернути всі отримані в межах ліміту кредитної лінії суми кредиту до 28 листопада 2010 року або 10 календарний день з моменту попередження банком про повернення кредиту та сплати процентів відповідно до умов даного договору. Надалі ЗАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»перейменовано на Публічно акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк». У відповідності до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені). З матеріалів справи досліджено, що відповідач взяті на себе зобов'язання, що виникають з умов договору, не виконував, внаслідок чого, за договором № 2173 від 29 листопада 2007 року про обслуговування та кредитування карткового рахунку, виникла така заборгованість за кредитом: 23106,79 грн. - прострочена заборгованість; 11273,24 грн. - заборгованість по відсотках; 1795,68 грн. - пеня за несвоєчасну сплату кредиту. Загальна заборгованість по договору про обслуговування та кредитування карткового рахунку № 2173 від 29 листопада 2007 року - становить 36175,71 грн. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самі сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У частині 2 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Разом з цим вимоги банку ( письмового повідомлення № 02-10/271 від 1 квітня 2011 року) про погашення заборгованості за кредитним договором, відповідач, [PERSON] проігнорував. Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідачем [PERSON] порушені умови договору про обслуговування та кредитування карткового рахунку, зокрема прострочив свої зобовязання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом. Таким чином, на думку суду, має місце невчасне виконання зобовязання відповідачем. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи те, що позивачем надано обґрунтовані та правові докази порушення та невиконання відповідачем умов договорів, а останнім жодних доказів на протилежне не представлено, суд вважає, що позов слід задовольнити. Враховуючи положення ст. ст. 79, 81 ЦПК України та приймаючи до уваги те, що у звязку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати в розмірі 481,76 грн., а саме, сплатив судовий збір (мито) у розмірі 361,76 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - 120,00 грн., суд стягує вищенаведені витрати у повному обсязі, на користь позивача, згідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved