Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-25 00:00:00

В листопаді 2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення суми боргу по аліментам, посилаючись на те, що відповідач згідно постанови Індустріального районного суду від 13.05.1993 року повинен був сплачувати аліменти на її утримання на користь матері [PERSON] в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 03 травня 1993 року і до досягнення нею повноліття. [PERSON] померла 18.03.2009 року. Однак відповідач від сплати аліментів ухилявся, на виклики державних виконавців не зявлявся. Заборгованість по аліментам станом на 01 грудня 2010 року склала 17650 грн. 18 коп. Просила суд стягнути із відповідача на її користь нараховану але не сплачену суму боргу по аліментам в розмірі 17650 грн. 18 коп. та неустойку ( пеню) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення в розмірі 326511,33 грн., а всього 344161 грн.53 коп. В ході розгляду справи позовні вимоги були уточнені просила стягнути основну суму боргу по аліментам в розмірі 22071 грн. та суму нарахованої пені в розмірі 43025 грн.65 коп., а всього 65096 грн. 65 коп. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суд не повідомив. Представник третьої особи, діючий на підставі доручення, в судовому засіданні просив суд позов задовольнити. Позивачка не заперечувала, щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивачку, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що згідно постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 1993 року з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 03 травня 1993 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі цього рішення суду було видано виконавчий лист №12-106 від 13.05.1993 року . Згідно довідки Амур - Нижньоніпровського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції заборгованість по аліментам у звязку із несплатою відповідачем платежів станом на 08.03.2009 року , на день смерті [PERSON], склала 22071 грн. 03 коп. (а.с.7,45). [PERSON] померла 18 березня 2009 року ( а.с.10). Відповідно до ч.2 ст.179 СК України у разі смерті того з батьків, з ким проживала дитина, аліменти є власністю дитини. Виходячи із вищевикладеного позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення із відповідача заборгованості по аліментам в розмірі 22071 грн. 03 коп. законні та підлягають задоволенню. Позивачкою заявлено вимогу щодо стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів в розмірі 43025 грн.65 коп. Відповідності до ч. 1 ст. 196 Сімейного Кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочки. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки ( пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Відповідно до ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки пені. Позивачкою в уточнених позовних заявах приведений розрахунок неустойки ( пені) за прострочення сплати аліментів. Так відповідно до заяви про збільшення позовних вимог від 21.07.2011 року ( а.с.38) неустойка за період січня 2001 року по березень 2009 року складає 43025 грн. 65 коп. ( а.с. 39-41), як вбачається із наданого суду розрахунку заборгованості по аліментам, аліменти не оплачувалися боржником з січня 2001 року жодного разу, представником третьої особи не надано суду доказів, щодо виклику боржника, тому суд вважає за необхідне стягнути із відповідача на користь позивачки неустойку ( пеню) за прострочення по сплаті аліментів за останній рік з березня 2008 року по березень 2009 року в розмірі 10077 грн. 11 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 321грн.48 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн. Згідно зі ст.ст. 179,196 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial