Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-01 00:00:00

Позивач 20.09.2011 року звернувся в суд з вищевказаним позовом до відповідача. В своєму позові позивач зазначив, що від шлюбу має двох дітей: неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та повнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка навчається. За рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 09 серпня 2011 року він сплачує на користь повнолітньої дочки [PERSON] аліменти на час її навчання в твердій грошовій сумі, в розмірі 500 гривень і крім того, на підставі рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 09 серпня 2011 року з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі, в розмірі 500 гривень Посилаючись на те, що в даний час він не працює, не має постійного доходу, то сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісяця він не в змозі, так як загальний розмір аліментів перевищує половину його всіх доходів і ставить його в скрутне матеріальне ставище, позивач на підставі ст.192 СК України, просить суд змінити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь доньки [PERSON] та визначити їх розмір в твердій грошовій сумі в розмірі 150 гривень в місяць. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позові, просив суд його позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала. В своїх поясненнях і запереченнях проти позову відповідач зазначила, що навчається у вищому навчальному закладі і що аліментів які стягуються за рішенням суду з її батька їй недостатньо для навчання, так як їх вистачає лише на проїзд до навчального закладу. Посилаючись на безпідставність і недоведеність позовних вимог, просила суд в задоволенні позову відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, з позивача, відповідно до рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 09 серпня 2011 року стягуються аліменти на користь відповідача - повнолітньої дочки [PERSON], на час її навчання, в твердій грошовій сумі, в розмірі 500 гривень щомісяця. Відповідач [PERSON] навчається в ВНЗ Миколаївському Національному університеті ім. В.О. Сухомлинського. З обставин викладених в рішенні Новоодеського районного суду Миколаївської області від 09.08.2011 року про стягнення аліментів з позивача [PERSON] вбачається, що він визнав позовні вимоги своєї доньки і погодився виплачувати їй аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісяця. Суд зазначає, що з часу присудження аліментів і до подання позову [PERSON] до суду про зменшення їх розміру пройшов незначний час. Крім того, позивач, як на підставу свого позову посилається на зміну свого матеріального становища, а саме його погіршення, втрату ним доходів, на своє скрутне матеріальне та фінансове становище, але не надав суду жодних доказів, що підтверджують ці зазначені ним вище обставини. Відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України, в даному випадку, на позивача покладається обовязок доведеності тих обставин, на які він посилається, а саме на виникнення і наявність у нього скрутного матеріального і фінансового становища та неможливість ним сплачувати аліменти у присудженому судом розмірі, що позивач в судовому засіданні жодним чином не довів. Згідно зі ст.192 СК України, розмір аліментів визначених за рішенням суду може бути змінений за позовом платника чи одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. Враховуючи недоведеність позивачем своїх позовних вимог в судовому засіданні, суд приходить до висновку про необхідність відмови йому в задоволені його позову. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України всі судові витрати по справі при відмові у позові покладаються на позивача.

Outcome: dismissed