Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-30 00:00:00

27.10.2011 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання особи безвісно відсутньою, посилаючись на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO]. Їхній шлюб був зареєстрований 27.04.1985 року Сієбським районним ЗАГСом м. Самарканд Республіки Узбекистан, актовий запис № 85. У вказаному шлюбі народився син, [PERSON], [INFO]. У 1989 році заявник переїхав разом з дружиною та сином до м. Одеси для постійного проживання. Через деякий час взаємини погіршились, шлюбне життя не склалось. На той час сторони були орендарями приватного будинку по провулку Слави, 8 у м. Одесі. Після розірвання шлюбу у 1999 році [PERSON] Масуда почала часто йти з дому, де вона проживала разом з заявником, своє місцезнаходження не повідомляла, вихованням дитини не займалась. Останній раз [PERSON] пішла з дому у кінці 2007 року й не повідомила ні заявника, ні сина, де вона мешкає. У серпні 2011 року синові заявника виповнилось 16 років та настала необхідність отримати паспорт громадянина України, однак в паспортній службі необхідно надати документи батьків та згоду на реєстрацію за місцем мешкання: м. Одеса, вул. Слави, 8, де заявникові у теперішній час вже належить 2/3 частини вказаного житлового будинку. Однак, через відсутність матері у сина у заявника виникли труднощі у належному оформленні документів у відповідних службах. Власні пошуки [PERSON] не дали позитивних результатів. Спільним знайомим нічого про неї не відомо, а її родичі не мають відомості про її перебування, оскільки вона не спілкується з ними з 2008-2009 років. За останнім місцем проживання [PERSON] не проживає вже біля 3 років. У вересні 2011 року заявник звернувся до відділу Київського РВ МВС України для надання допомоги в пошуках [PERSON], однак у порушенні кримінальної справи було відмовлено, оскільки вона не значиться зареєстрованою, на обліку не перебуває, виявити її місцезнаходження в ході оперативно-пошукових заходів виявилось не можливим. У звязку з вищенаведеним заявник звернувся до суду та просив визнати [PERSON] безвіно відсутньою. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги відповідно до заяви та просив їх задовольнити. Суд, вислухавши пояснення заявника, вважає заяву [PERSON] підлягаючою задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO]. Їхній шлюб був зареєстрований 27.04.1985 року Сієбським районним ЗАГСом м. Самарканд Республіки Узбекистан, актовий запис № 85. У вказаному шлюбі народився син, [PERSON], [INFO], на підтвердження чого було надано свідоцтво про народження, видане відділом РАГсу Темирюльського району м. Самарканд 06 липня 2005 року ( а.с.11). У 1989 році заявник переїхав з дружиною та сином до м. Одеси для постійного проживання, де вони почали мешкати за адресою: м. Одеса, пров. Слави, 8, наймаючи житло. Через деякий час взаємини погіршились, шлюбне життя не склалось. Відповідно до рішення Сієбського районного суду м. Самарканд республіки Узбекистан від 29.12.1999 року шлюб між сторонами було розірвано. Також у вказаному рішенні було зазначено, що позивач вже два роки мешкає з іншим чоловіком, а шлюбні стосунки з колишнім чоловіком припинила Як пояснив заявник на той час він та його колишня дружина були орендарями будинку по провулку Слави, 8 у м. Одесі. Після розірвання шлюбу у 1999 році [PERSON] Масуда почала часто йти з дому, де вона проживала разом з заявником та дітьми, своє місцезнаходження не повідомляла, та вихованням дитини не займалась. Останній раз [PERSON] пішла з дому у кінці 2007 року й не повідомила ні заявника, ні дитину де вона мешкає. У серпні 2011 року синові заявника виповнилось 16 років та настала необхідність отримати паспорт громадянина України, однак в паспортній службі необхідно надати документи батьків та згоду на реєстрацію за місцем мешкання: м. Одеса, вул. Слави, 8. Через відсутність матері у сина у заявника виникли труднощі у належному оформленні документів у відповідних службах. Власні пошуки [PERSON] не дали позитивних результатів. Спільним знайомим нічого про неї не відомо, а її родичі не мають відомостей про її перебування, оскільки вона не спілкується з ними з 2008-2009 років. За останнім місцем проживання [PERSON] не проживає вже біля 3 років, на підтвердження чого наданий акт від 24.08.2011 року, підписаний співвласником будинку, де мешкає заявник [PERSON], знайомим сусідом [PERSON] та старшим сином [PERSON] які підтверджують, що [PERSON] з 2007 року за адресою: м. Одеса, пров. Слави. 8 не мешкає ( а.с.10). У вересні 2011 року заявник звернувся до Київського РВ ГУМВС України для надання допомоги в пошуках [PERSON], однак у порушенні кримінальної справи було відмовлено, оскільки колишня дружина заявника на обліку не перебуває, виявити її місцезнаходження в ході оперативно-пошукових заходів виявилось неможливим, що підтверджується постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 28.09.2011 року ( а.с.6) та заявою [PERSON] в Органи РО ОГУ УМВД України в Одеській області (а. с. 7). Відповідно до довідки № 586, виданої 02.07.2011 року Органом самоорганізації населення мікрорайону 10 ст. Великого фонтану у м. Одесі за адресою мешкання заявника , м. Одеса. пров. Слави, 8 мешкають його сини [PERSON], [PERSON] з 2005 року та його теперішня дружина [PERSON] з 2010 року ( а.с.8). Згідно до довідки, виданої 13.08.2011 року Органом самоорганізації населення мікрорайону 10 ст. Великого фонтану у м. Одесі за адресою мешкання заявника, м. Одеса. пров. Слави, 8 [PERSON] Масуда Хамракулівна не була зареєстрована. Відповідно до довідки, виданої Одеською загальноосвітньою школою № 81 від 29.06.2011 року № 532 вказано, що [PERSON] дійсно навчався в середньоосвітній школі № 81з 2003 по 2006 рік, та на теперішній час є учнем вказаної школи № 81 ( а.с.12). Відповідно до договору дарування від 31 травня 2003 року [PERSON]Х прийняв в дар 2\\3 частини житлового будинку № 8 по провулку Слави в м. Одесі ( а.с.13), по вказаній адресі заявник мешкав з моменту переїзду до м. Одеси та мешкає там по цей час, як вбачається з його паспорту ( а.с.5). Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на правильність заявлених вимог та можливість їх задоволення в суді. На підставі викладеного та

Outcome: approved