Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом, в якому просить визнати дії працівників ВАТ Донецькобленергонеправомірними. При цьому в позовній заяві позивачка зазначила, що вона є споживачем електроенергії ВАТ Донецькобленергоі користується нею на підставі ЗУ Про електроенергетикута Правил користування електричною енергією для населення, згідно яких споживач електроенергії зобовязаний: забезпечувати належний технічний стан і безпечну експлуатацію своїх внутрішніх електросітей, електроустановок та електроприладів; забезпечувати сохраність приладів обліку і пломб на них, своєчасно сповіщувати поставщика або його довірену особу про недоліки в роботі приладів обліку електроенергії , а також порушення на них пломб і інших неполадках, погоджувати з електропоставщиком нові підключення та переобладнання внутрішньої електропроводки, здійснюємі з метою збільшення споживання електричної енергії. Згідно Правил користування електроенергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 р. № 1257, споживач несе відповідальність за порушення правил користування електроенергією, сохраність приладів обліку і пломб на ньому, безоблікове споживання електроенергії, несе відповідальність за збитки, нанесені поставщику внаслідок порушення Правил користування електроенергією для населення. В своїй позовній заяві позивачка вказує, що 13 жовтня 2010 року вона побачила, що у квартирі в якій вона мешкає, розташованої за адресою: Донецька область, Марїнський район, м. Курахове перевулок Базарний, 12\\72 відключена від електричного постачання без обґрунтованих причин та попереджень з боку відповідача. 1 жовтня 2010 року позивачка дізналася від представника відповідача, що вона має заборгованість за користування електричною енергією у розмірі 3454,28 гривен відповідно до акту складеного на підставі цього. Зі складеним актом позивачка не згодна, зазначає. Що ніколи перед відповідачем не мала ніякої заборгованості, передчасно проводила оплату за користування електроенергією, а тому вважає, що дії відповідача є неправомірними та грубо порушують права позивачки. 24 січня 2012 року на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява від ПАТ Донецькобленерго, у якій позивач просить суд стягнути з [PERSON] суму заборгованості за використану електричну енергію у розмірі 3\~410 гривен 11 копійок. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача (відповідача за первісним позовом) [PERSON] зазначає наступне. [PERSON] є користувачем електричної енергії (особовий рахунок № 431834072). Нею неодноразово здійснювався перерахунок грошових коштів за використану електроенергію (згідно особового рахунку), тобто між енергопостачальником та користувачем маються зобовязання. Згідно п. 20 ППЕЕн, розрахунковим періодом для встановлення розміру сплати використаної енергії є календарний місяць. Сплата за використану електроенергію протягом розрахункового періоду вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Станом на 06 березня 2011 року у [PERSON] у звязку з неповною сплатою виникла заборгованість за використану електроенергію в розмірі 3410 гривен 11 копійок. Відповідно до п. 26 ППЕЕн у випадку зміни тарифів (ціни) на електричну енергію сплата заборгованості проводиться по тарифам (цінам), які діяли на період, за який сплачується борг. У випадку відсутності у користувача засобів на сплату заборгованості, він зобовязаний звернутися до енергопостачальника із заявою про складання графіку погашення заборгованості або відстрочки строку сплати та надання довідки, яка б підтверджувала його неспроможність сплатити борг. Так, 14 жовтня 2010 року між [PERSON] та ПАТ Донецькобленергобула проведена звірка платежів за використану електроенергію, внаслідок чого абоненту був виданий акт-звірки, у якому зазначено, що [PERSON] має заборгованість у розмірі 3\~454 гривен 28 копійок. Даний акт був підписаний обома сторонами, що свідчить про згоду [PERSON] з розміром боргу за використану електроенергію. Від позивачки в судовому засіданні надійшло клопотання про застосування строку позовної давнини. Представник відповідача у судовому засіданніі пояснив, що із первісним позовом [PERSON] не погоджується у повному обсязі, наполягає на задоволенні поданої ним зустрічної позовної заяви. Суду надав аналогічні пояснення тим, що викладені у зустрічній позовній заяві. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Як відповідно до акту звірки від 14 жовтня 2010 року поведений відповідачем була нарахована позивачці [PERSON] заборгованість у розмірі 3454 гривен 28 копійок. Станом на 06 березня 2011 року у звязку з неповною сплатою у [PERSON] виникла заборгованість за використану електричну енергію у розмірі 3410 гривен 11 копійок. Як вбачається із наданих відповідачем розрахунків ця заборгованість виникла за період часу з 2002-2006 роки. Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. На підставі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Тому, суд вважає за доцільне застосувати до заборгованості у сумі 3410 гривен 11 копійок, яку має [PERSON] строк позовної давнини. Оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволені, то суд вважає за доцільне зустрічні позовні вимоги відповідача залишити без задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved