Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON] та просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 29 560,65 грн. за кредитним договором та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 18.07.2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №ZRXRRX06180372 про надання йому кредиту в розмірі 2 206,80 грн. з кінцевим терміном повернення кредиту 18.07.2008 року. Відповідач зобов’язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв’язку з чим станом на 30.11.2011 року утворилася заборгованість перед позивачем ПАТ КБ «Приватбанк», яка складає 29 560,65 грн.. Представник позивача в судове засідання не з’явився, в письмовій заяві до суду просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та не заперечує про винесення у справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини його неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Судом встановлено, що згідно кредитного договору №ZRXRRX06180372 від 18.07.2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 2 206,80 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18.07.2008 року (а.с.4). Згідно умов укладеного договору Договір складається із Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (а.с.4,5-7). Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією а також інші витрати згідно Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. У порушення умов кредитного договору, взяті на себе відповідачем зобов’язання належним чином не виконані, у зв’язку із чим станом на 30.11.2011 року утворилася заборгованість в розмірі 29 560,65 грн., яка складається з наступного: - 2 206,80 грн. –заборгованість за кредитом; - 11 351,91 грн. –заборгованість по відсотках за користування кредитом; - 62,88 грн. –заборгованість по комісії за користування кредитом; - 14 055,22 грн. –пеня за несвоєчасність виконання зобов’язань за договором; - 500,00 грн. –штраф (фіксована частина); - 1 383,84 грн. –штраф (процентна складова) (а.с.3). Між сторонами в справі виникли та існують правовідносини щодо виконання цивільно-правових угод, а саме кредитного договору. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов’язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтею 1054 ЦК України визначається поняття кредитного договору, так зокрема частиною першою вказаної статті передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов’язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У встановлений договором та законом термін, відповідач [PERSON] взяті на себе зобов’язання не виконав, заходів направлених на погашення кредиту, відсотків та пені не приймав. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов’язань, порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. Отже, заявлені Банком вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитом, за відсотками та за комісією є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо стягнення пені та штрафу, то суд приходить до наступного висновку. Статтею 549 ЦК України визначено поняття неустойки, так частиною другою та третьою вказаної статті визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання, а штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Відповідно до ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем по тілу кредиту становить –2 206,80 грн., по відсоткам за користування кредитом –11 351,91 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом –62,88 грн., а всього: 13 627,59 грн.. Заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне виконання зобов’язань за договором становить –14 055,22 грн., що на думку суду значно перевищує розмір збитків. Таким чином, суд бере до уваги, що заборгованість відповідача перед позивачем на час розгляду справи становить 13 627,59 грн., а тому оцінює заявлений розмір пені таким, що значно перевищує розмір несплаченого боргу, в зв’язку з чим заявлена вимога підлягає зменшенню з 14 055,22 грн. до 3 000 грн.. Крім того, судом встановлено, що відповідача за невиконання своїх зобов’язань по договору, позивачем було притягнуто до юридичної відповідальності (цивільно-правова) шляхом нарахування пені за несвоєчасне виконання зобов’язань за договором та накладення штрафу в розмірі 500 грн. та 1 383,84 грн.. Згідно із ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме порушення, а штраф і пеня відносяться до одного виду юридичної відповідальності, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що позивачем було незаконно нарахований штраф відповідачці за порушення умов договору, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Також наявні підстави згідно ст. 88 ЦПК України для стягнення із відповідача понесених позивачем судових витрат, з урахуванням часткового задоволення позовних вимог, у сумі 166,27 грн.

Outcome: partial