overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання його батьком дитини - [PERSON],04.02.2010р.н. та стягнення аліментів на його утримання в розмірі 500 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що у лютому 2009 року стала зустрічатись з відповідачем. 04.02.2010 року народила сина [PERSON]. Батьком дитини є відповідач, однак факт свого батьківства він зеперечував та відмовився подати в органи РАЦС заяву про реєстрацію батьківства. У свідоцтві про народження дитини запис про батька зроблено з її слів. Відповідач відвідував її та дитину, його поведінка підтверджувала те, що він визнає своє батьківство. З квітня 2010 року він припинив спілкування з нею та сином, став уникати зустрічей. На даний час дитина перебуває на її утриманні. Відповідач не надає у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина, займається підприємницькою діяльністю, має стабільний дохід, інших утриманців не має. Вважає, що він має змогу сплачувати аліменти у вказаному нею розмірі. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги в частині визнання батьківства підтримала, зменшила розмір позовних вимог в частині стягнення аліментів до 400 грн щомісячно. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти визнання відповідача батьком дитини - [PERSON],04.02.2010р.н. та стягнення аліментів на його утримання в розмірі 400 грн щомісячно, до досягнення ним повноліття. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Судом встановлено, що на утриманні позивача перебуває її неповнолітній син [PERSON],04.02.2010р.н. У свідоцтві про народження дитини батько вказаний зі слів позивача. За результатами генетичного дослідження "ДНК Центр" від 30.09.2011р. відповідач [PERSON] є батьком дитини - [PERSON],04.02.21010р.н. На даний час відповідач ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги у добровільному порядку не надає, має нерегулярний, мінливий дохід. Згідно ч.2 ст.128 Сімейного кодексу України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст.184 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду 27.09.2011 року із заявою про встановлення факту належності сертифікату на право на земельну частку (пай) ХМ № 059058 на одну й ту ж особу. У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав і суду пояснив, що встановлення факту необхідно заявнику для вирішення питання про спадщину, оскільки в книзі видачі сертифікату на право власності на землю невірно було записано по батькові його матір Леонтіївна, тоді як за паспортом Леонідівна([PERSON], яка померла 28.02.2008 року). Заінтересована особа надіслала до суду заяву про відсутність заперечень щодо задоволення заяви та розгляд справи без участі представника. Доводи заявника та його представника окрім пояснень представника, підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами, долученими до матеріалів справи. А.с. 4, 6,11. Отже, судовим розглядом справи безсумнівно встановлено, що в книзі видачі сертифікату на право власності на земельну частку (пай) на імя [PERSON], невірно було записано по батькові Леонтіївна, тоді як вірно Леонідівна, що є однією й тією самою особою. За таких обставин суд вважає, що є достатні докази на підтвердження встановленого в судовому засіданні факту. Встановлення цього факту необхідно заявнику для впорядкування права власності на земельну частку (пай).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-17 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання безвісно відсутнім її рідного брата [PERSON], посилаючись на те, що понад рік за місцем останнього постійного проживання [INFO], з серпня 2010 року, про нього немає ніяких відомостей. Встановлення особи безвісти відсутньою їй необхідно для вирішення питання про спадщину. В судовому засіданні заявник свою заяву підтримав і підтвердив викладені в ній обставини. Заінтересовані особи відділення ВГІРФО Ізяславського РВ УМВС та РАЦС свого представника у судове засідання не направили, у письмовій заяві просять розглянути справу без їх участі. Вимоги заявника та його пояснення підтверджуються показаннями у судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON], а також дослідженими судом письмовими доказами. З того часу, на який вказує заявник, ніяких відомостей про місце перебування [PERSON] не було. Заходи щодо його розшуку органами внутрішніх справ позитивного результату не дали, що підтверджується довідкою Ізяславського РВ УМВС. Таким чином, маються передбачені ст. 43 ЦК України підстави для визнання [PERSON] безвісно відсутнім, бо понад рік за останнім місцем її постійного проживання нема відомостей про місце її перебування. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-17 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з вказаною заявою про визнання спадщини відумерлою, мотивуючи тим, що [PERSON], яка проживала в [INFO] (на території Нижньосірогозької селищної ради), померла 04 липня 2008 року, після її смерті залишилася спадщина земельна ділянка площею 10,96 га на території Нижньосірогозької селищної ради Нижньосірогозького району. Спадкоємці померлої з заявою про прийняття спадщини після його смерті не зверталися. В звязку з викладеним прохає визнати спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] відумерлою. В судовому засіданні прокурор підтримала вимоги про визнання спадщини відумерлою по мотивам, викладеним у заяві. Представник селищної ради заяву підтримав, пояснивши що дійсно після смерті [PERSON] спадщина ніким не прийнята. Селищна рада розшукувала спадкоємців [PERSON] шляхом надання відповідного оголошення до районної газети, але такі пошуки результатів не дали. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до актового запису про смерть, [PERSON] померла 04 липня 2008 року, актовий запис № 44 ( а. с.10 ); відповідно копії Державного акту серії IV-ХС № 039702 від 25.12.2002 року на земельну ділянку, [PERSON] мала у власності земельну ділянку площею 10,96 га на території Нижньосірогозької селищної ради.(а.с.13). Відповідно до ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 278 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання спадщини, яка залишилися після смерті [PERSON] відумерлою та про передачу спадщини територіальній громаді.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-17 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з вказаною заявою про визнання спадщини відумерлою, мотивуючи тим, що [PERSON], який проживала в [INFO] (на території Нижньосірогозької селищної ради), помер 23 листопада 2007 року, після його смерті залишилася спадщина земельна ділянка площею 7,43 га на території Нижньосірогозької селищної ради Нижньосірогозького району. Спадкоємці померлої з заявою про прийняття спадщини після його смерті не зверталися. В звязку з викладеним прохає визнати спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] відумерлою. В судовому засіданні прокурор підтримала вимоги про визнання спадщини відумерлою по мотивам, викладеним у заяві. Представник селищної ради заяву підтримав, пояснивши що дійсно після смерті [PERSON] спадщина ніким не прийнята. Селищна рада розшукувала спадкоємців [PERSON] шляхом надання відповідного оголошення до районної газети, але такі пошуки результатів не дали. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до актового запису про смерть, [PERSON] помер 23.11.2007 року, актовий запис № 93 ( а. с. 6 ); відповідно копії Державного акту на земельну ділянку, [PERSON]Д мав у власності земельну ділянку площею 7,43 га на території Нижньосірогозької селищної ради.(а.с.13). Відповідно до ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 278 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання спадщини, яка залишилися після смерті [PERSON] відумерлою та про передачу спадщини територіальній громаді.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-17 00:00:00

Прокурор Нижньосірогозького району Херсонської області до суду з заявою в інтересах держави в особі Нижньосірогозької селищної ради про визнання спадщини відумерлою, мотивуючи свою вимогу тим, що 25 грудня 2007 року в смт Нижні Сірогози у віці 58 років помер [PERSON], його смерть зареєстрована 26 грудня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Нижньосірогозького РУЮ. Згідно інформації відділу Держкомзему у Нижньосірогозькому районі [PERSON] за життя отримав сертифікат на земельну частку (пай) ХС № 0165539 у розмірі 8.5 умовних кадастрових гектарів без визначенням меж в натурі (на місцевості). Однак спадщина після смерті [PERSON] не прийнята до цього часу. Відповідно до ст. 1277 ч. 3 ЦК України спадщина, визнана відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Прокурор прохає визнати спадщину, яка відкрилася після смерті [PERSON] у вигляді земельної частки (паю) за сертифікатом серії ХС № 0165539 у розмірі 8.5 умовних кадастрових гектарів, відумерлою та передати право на земельну частку (пай) у власність територіальної громади Нижньосірогозької селищної ради Нижньосірогозького району. В судовому засіданні прокурор підтримала вимоги про визнання спадщини відумерлою по мотивам, викладеним у заяві. Представник селищної ради заяву підтримав, пояснивши що дійсно після смерті [PERSON] спадщина ніким не прийнята. Селищна рада розшукувала спадкоємців [PERSON] шляхом надання відповідного оголошення до районної газети, але такі пошуки результатів не дали. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до актового запису про смерть, [PERSON] помер 25.12.2007 року, актовий запис № 103 ( а. с. 11 ); відповідно довідки відділу земельних ресурсів у Нижньосірогозькому районі, [PERSON] отримав сертифікат на земельну частку (пай) площею 8,5 умовних кадастрових гектарів на території Нижньосірогозької селищної ради.(а.с.12). Відповідно до ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 278 ЦПК України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. Таким чином зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання спадщини, яка залишилися після смерті [PERSON] відумерлою та про передачу спадщини територіальній громаді.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-17 00:00:00

Для підготовки повного тексту рішення по даній справі потрібен тривалий час у зв'язку із складністю даної справи та кількістю досліджуваних у судовому засіданні доказів. За таких підстав суд приходить до висновку про доцільність проголошення вступної та резолютивної частини рішення з підготовкою повного тексту рішення на 21 жовтня 2011 року. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-17 00:00:00

Позивач в позові вказує, що являється власником квартири [ADDRESS]. В квартирі зареєстрований відповідач її колишній чоловік. З грудня 2008 року відповідач в даній квартирі не проживає, але в добровільному порядку не бажає змінити місце реєстрації. Тому звертається з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином через оголошення в пресі. Представник третьої особи Комунального підприємства «Житловик» в судове засідання не зявився без поважних причин, хоч про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивачка [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS], що підтверджується рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 22.03.2010 року та свідоцтвом від 09.09.2011 року. В квартирі зареєстрований відповідач по справі [PERSON] колишній чоловік позивачки. З грудня 2008 року відповідач в даній квартирі не проживає, що підтверджується актом обстеження житлового приміщення № 12 від 14.09.2011 року, довідкою Комунального підприємства «Житловик» від 26.08.2011 року № 1401. Відповідно до ст.72 ЖК України особа визнається такою, що втратила користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад 6 місяців. Тому вимоги позивачки є законними та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-17 00:00:00

В жовтні 2011 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту набуття права власності її бабою [PERSON], яка померла 05 вересня 2003 року, на ? житлового будинку з господарськими будівлями по вул.Мічуріна,8-а в с.Соболівка Теплицького району Вінницької області, посилаючись на те, що через відсутність реєстрації права власності на дане будинковолодіння та відсутність правовстановлюючих документів, що засвідчують право власності [PERSON], вона, як спадкоємець за заповітом, не може реалізувати право на спадкування. В судове засідання заявник [PERSON] не зявилась, направила на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи Соболівської сільської ради в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність представника сільської ради, проти задоволення вимог [PERSON] не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] померла 05 вересня 2003 року в с.Антонівка Теплицького району, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Заявник [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданого 31 липня 2007 року державним нотаріусом Гайсинської державної нотаріальної контори. [PERSON] являлась власником ? частини спареного житлового будинку, який розташований по вул.Мічуріна,8-а в с.Соболівка Теплицького району Вінницької області, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Соболівської сільської ради від 07 липня 2011 року за №1140; документи, що засвідчують право власності [PERSON] на будинковолодіння по вул.Мічуріна,8-а в с.Соболівка Теплицького району Вінницької області, відсутні. Стаття 256 ч.2 ЦПК України визначає, що судовим порядком можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо діюче законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення. Оскільки, [PERSON] здійснювала за життя повноваження власника будинку без отримання правовстановлюючих документів на будинок і реєстрації права власності, а після її смерті органами влади дозволено оформити будівництво, то з метою захисту права спадкоємців на спадщину після померлої [PERSON], суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її утримання. В обґрунтування позову зазначила, що 02.09.2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини з відповідачем припинено в липні 2010 року та з цього часу вони проживають окремо. Вона доглядає за донькою, не працює та потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, яку останній в добровільному порядку не надає. Відповідач працює та має можливість надавати допомогу. В звязку з цим, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та, посилаючись на викладені в позові підстави, просила останній задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02.09.2006 року Кіровським відділом РАЦС Дніпропетровського МУЮ, актовий запис №399 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою (а.с.3,6). Відповідно до ч.ч.2,3 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З урахуванням зазначених вимог закону, враховуючи, що позивачка не працює, доглядає за дитиною, яка проживає разом з нею, а також визнання позову відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню та з відповідача слід стягнути на її утримання аліменти в розмірі 1/6 з усіх видів доходів, щомісячно, починаючи з 02 вересня 2011 року (дня подачі позову) до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьох років, тобто до 25.05.2012 року. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави також слід стягнути судовий збір в сумі 51 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а всього 171 грн. судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-17 00:00:00

Позивачка звернулась в Ярмолинецький районний суд Хмельницької області із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки. В заяві вказала, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу народилась донька, [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо, неповнолітня дитина перебуває на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає, що змусило позивачку звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, але не менше встановленого законодавством мінімуму щомісячно. В судове засідання позивачка не з"явилась. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечував, погодився сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 500 гривень щомісячно. Суд вважає можливим справу розглянути у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, в силу ч.2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріли справи, суд приходить до наступного. Так, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав сторін та інших осіб. Крім визнання позову відповідачем, його обґрунтованість також підтверджується і іншими обставинами. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] її батьками вказано сторін. Згідно довідки Баламутівської сільської ради № 387 від 06.09.2011 року, неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір"ю, [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначені розміру стягнення аліментів суд враховує заявлений розмір позовних вимог, встановлений законодавством мінімальний розмір аліментів на дитину, те, що відповідач на даний час не працює, не має постійного місця роботи і регулярного заробітку, при цьому згідний сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно, і за таких обставин суд вважає позов обґрунтованим, приймає визнання позову та задовольняє позовну заяву.

Outcome: approved