Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про звернення стягнення на заставлене майно: автомобіль «ВАЗ-21121», 2008 року випуску, державний № [NUMBER], в рахунок погашення заборгованості за кредитно-заставним договором, № NKP0AN00055901 від 21.02.2008 року в сумі 63226 грн. 06 коп., мотивуючи тим, що 21.02.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено такий Кредитно-заставний договір (надалі Договір), за яким відповідач отримав кредит в сумі 72\~394 грн. 90 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим строком повернення до 20.02.2013 року. Позивач зі своєї сторони виконав свої зобовязання за Договором, а відповідач в порушення умов Договору не сплачує кредит та відсотки за користування кредитом. Таким чином, станом на 06.07.2011 року сума заборгованості за договором складає 63\~226 грн. 06 коп., зокрема заборгованість за кредитом 40\~862 грн. 45 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 11\~271 грн. 05 коп.; заборгованість по комісії за користування кредитом 809 грн. 87 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 7033 грн. 83 коп.; а також штрафи: 250 грн. - фіксована частина, 2998 грн. 86 коп. - процентна складова. Крім того, в забезпечення виконання зобовязань за кредитно-заставним договором позивач передав у заставу банку автомобіль «ВАЗ-21121», 2008 року випуску, державний № [NUMBER] Оскільки відповідач у встановлені строки не погасив суму основного кредиту та проценти за користування кредитом, банк просить звернути стягнення на предмет застави. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю. Просив його задовольнити повністю та стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення, суму заборгованості за кредитом не оспорював. Заслухавши пояснення представника сторін, дослідивши надані письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Відповідно до Кредитно-заставного договору № NKP0AN00055901, укладеного 21.02.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON], останній отримав кредит в сумі 72\~394 грн. 90 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим строком повернення до 20.02.2013 року. Відповідно до Договору відповідач щомісяця повинен сплачувати кредит, відсотки. Відповідач із банком на теперішній час повністю не розрахувався. Відповідно до розрахунку наданого позивачем, станом на 06.07.2011 року сума заборгованості за договором складає 63\~226 грн. 06 коп., зокрема, заборгованість за кредитом 40\~862 грн. 45 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 11\~271 грн. 05 коп.; заборгованість по комісії за користування кредитом 809 грн. 87 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 7 033 грн. 83 коп.; а також штрафи: 250 грн. - фіксована частина, 2998 грн. 86 коп. - процентна складова. Також встановлено, що позивач в забезпечення повного і своєчасного виконання зобовязань за Договором, надав у заставу банку належний йому автомобіль «ВАЗ-21121», 2008 року випуску, державний № [NUMBER]. Таким чином встановлено, що між сторонами був укладений Кредитно-заставний договір. Відповідач не виконує умови цього Договору, а саме: не повертає отримані у позивача грошові кошти, відсотки. Як зазначено в ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). В силу ч. 1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. В силу пунктів 12.1, 12.2.6 та 13 Договору у разі затримання сплати кредиту, перевищення заборгованості за кредитом більше як на 10%, несплати позичальником більше однієї виплати, тобто у разі неналежного виконання позичальником умов Договору, заставодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет застави в тому числі і на підстави рішення суду. За таких обставин та з урахуванням положень ст. ст. 543, 1050, 1054 ЦК України, ст. 20 «Про заставу», наявні підстави для звернення стягнення на передане в заставу майно. Відповідно до ч. 7 ст. 20 Закону України «Про заставу» реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом або договором. Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 543, 1050, 1054 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про заставу», слід звернути стягнення на майно відповідача - автомобіль «ВАЗ-21121», 2008 року випуску, державний № [NUMBER], що йому належить, в рахунок погашення кредитної заборгованості відповідача, надавши позивачу право продажу предмету застави шляхом укладання від імені відповідача договору купівлі-продажу із будь-якою особою-покупцем, з правом зняття вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України. Крім того, на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved