Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-06 00:00:00

Позивач ПАТ “Дельта Банк”16.12.2011 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві посилався на те, що 08.11.2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 003-16001-081106, відповідно до якого відповідачу були надані грошові кошти в сумі 2910 грн. на придбання майна строком на 24 місяці зі сплатою 5 % в рік за користування кредитом та плати за ведення кредитної справи в розмірі 2,5 % в місяць з кінцевим терміном повернення 07.11.2008 року. Вказував, що станом на 28.10.2011 року за відповідачем рахується заборгованість за договором на загальну суму 2 338, 79 грн. В поданій до суду позовній заяві просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору на загальну суму 2338,79 грн. та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з’явився, просив суд розглядати справу без участі представника, не заперечував проти постановлення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з’явився, про день і час судового засідання повідомлявся, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань до суду не подавав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розглянути справу у відсутність сторін, не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису, ухвалити заочне рішення у справі. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.11.2006 року між позивачем ПАТ “Дельта Банк” та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 003-16001-081106, відповідно до п. 1.1. якого Банк надав відповідачу грошові кошти на придбання майна в сумі 2910 грн. строком на 24 місяці зі сплатою 5 % в рік за користування кредитом та плати за ведення кредитної справи в розмірі 2,5 % в місяць з кінцевим терміном повернення 07.11.2008 року. Як встановлено в судовому засіданні, позивач виконав взяті на себе за договором зобов’язання, що підтверджується меморіальним ордером про перерахування коштів та рахунком-фактурою № СФП-3595 від 08.11.2006 року, відповідач [PERSON] порушував свої договірні зобов’язання, станом на 28 жовтня 2011 року має заборгованість на загальну суму 2 338 грн. 79 коп., з яких заборгованість за кредитом складає 1289,51 грн., заборгованість за відсотками 30,78 грн., заборгованість за комісіями 1018,50 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором в загальній сумі 2338 грн. 79 коп. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню 188 грн. 20 коп. понесених судових витрат.

Outcome: approved