Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство [PERSON] та Кредит звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування заявлених вимог пояснили, що 21 березня 2008року між Відкритим акціонерним товариством [PERSON] та Кредит та [PERSON] (надалі Відповідач) було укладено кредитний договір № 7/ДІУ4 03-08, відповідно до якого Позивач надав Відповідачу кредит в сумі 158 000/сто пятдесят вісім тисяч/ грн. зі строком повернення 20 березня 2028 р. 21 березня 2008 року за кредитні кошті відповідач придбав квартиру [ADDRESS] та зареєстрував її за собою на праві власності. 21.03 20008 року з метою забезпечення належного виконання грошового зобовязання, які витікають з кредитного договору, відповідач передав а банк прийняв в іпотеку придбану квартиру, про що сторони уклали іпотечний договір №7/ДІУ4-03-08-Z. та внесли заборону на відчуження даної квартири в єдиний державний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна. Відповідач зобовязувався щомісяця, відповідно до графіку повернення кредиту та сплаті процентів, визначеному п. 2.4. кредитного договору, сплачувати проценти та гасити суму кредиту щомісяця і повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 20 березня 2028 року. Відповідач своїх зобовязань за Кредитним договором, щодо погашення кредиту відповідно до графіку не виконав, що є порушенням умов договору та норм ст.ст. 526, 530 ЦК України. Станом на 28 квітня 2011 року Відповідач допустив прострочення виконання грошових зобовязань за кредитним договором на суму 165 407 грн. 31 коп. Несплата заборгованості Відповідачем за кредитним договором відповідно до графіку повернення кредиту є порушенням за кредитним договором. У разі недотримання відповідачем умов договору у позивача виникає право вимагати повернення одержаних кредитів, сплати нарахованих процентів, відшкодування збитків, заподіяних Банку. Відповідачу неодноразово направлялись банком письмові вимоги про усунення порушень щодо погашення кредиту. За умовами кредитного договору, в разі невиконання зобовязань відповідач зобовязаний сплатити заборгованість яка складає 165407 (сто шістдесят п*ять тисяч чотириста сім ) гривень 31 коп., з яких : - борг по кредиту, несплачений своєчасно за графіком 1\~297,11грн.; - борг по відсоткам несплачений своєчасно 12\~677,95грн.; - поточна заборгованість по відсоткам 590,06грн.; - сума коштів, яка підлягає достроковому поверненню 150\~432,92грн.; - пеня - 409,27грн. В звязку з тим, що відповідач [PERSON] не виконав своїх зобовязань за кредитним договором та не сплатив у встановлений строк кредит, його відсотки, пеню, позивач набув право примусового стягнення боргу з відповідача через суд. В судовому засіданні представник ПАТ [PERSON] та Кредит [PERSON] позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити, посилаючись на підстави та обставини, викладені в позовній заяві, а саме стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 165\~407грн.31 коп., судовій збір в сумі 1654,10грн., витрати на ІТЗ в сумі 120грн., визначити спосіб звернення стягнення і виконання рішення суду шляхом надання право позивачу продажу предмета застави, виселити та зняти з реєстраційного обліку та заборонити відповідачу виїзд за межи України. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, відповідно до ст.74 ЦПК України, будь яких заперечень до суду не надав. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача, ухваливши заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до частини 1 ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином і відповідно до умов договору. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобовязань є його невиконання або неналежне виконання. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки , встановлені договором або законом. Статтею 1050 ЦК України встановлено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що 21 березня 2008року між Відкритим акціонерним товариством [PERSON] та Кредит та [PERSON] (надалі Відповідач) було укладено кредитний договір № 7/ДІУ4 03-08, відповідно до якого Позивач надав Відповідачу кредит в сумі 158 000/сто пятдесят вісім тисяч/ грн. зі строком повернення 20 березня 2028 р. 21 березня 2008 року за кредитні кошті відповідач придбав квартиру [ADDRESS] та зареєстрував її за собою на праві власності. 21.03 20008 року з метою забезпечення належного виконання грошового зобовязання, які витікають з кредитного договору, відповідач передав а банк прийняв в іпотеку придбану квартиру, про що сторони уклали іпотечний договір №7/ДІУ4-03-08-Z. Та внесли заборону на відчуження даної квартири в єдиний державний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна. Відповідач зобовязувався щомісяця, відповідно до графіку повернення кредиту та сплаті процентів, визначеному п. 2.4. кредитного договору, сплачувати проценти та гасити суму кредиту щомісяця і повністю погасити заборгованість за кредитом не пізніше 28 грудня 2009 року. Відповідачі своїх зобовязань за Кредитним договором, щодо погашення кредиту відповідно до графіку не виконали, що є порушенням умов договору та норм ст.ст. 526, 530 ЦК України. Станом на 28 квітня 2011 року Відповідач допустив прострочення виконання грошових зобовязань за кредитним договором на суму 165 407 грн. 31 коп. Несплата заборгованості Відповідачем за кредитним договором відповідно до графіку повернення кредиту є порушенням за кредитним договором. У разі недотримання відповідачем умов договору у позивача виникає право вимагати повернення одержаних кредитів, сплати нарахованих процентів, відшкодування збитків, заподіяних Банку. В звязку з тим, що відповідач не виконав своїх зобовязань за кредитним договором та не сплатив у встановлений строк кредит, відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, позивач набув право примусового стягнення з відповідача [PERSON] повної суми заборгованості у судовому порядку. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов в частині стягнення кредитної заборгованості підлягає задоволенню в повному обсязі. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути в заборгованість за кредитним договором в розмірі \~165 407 грн.31 коп. Позивачем також заявлена вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості. Суд вважає, що дана вимога задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.33 Закону України Про іпотеку, у разі невиконання або неналежного виконання боржником свого зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно до ст.38 Закону України Про іпотекупозивач має право на продаж предмета іпотеки будь-який особі покупцеві, якщо це передбачено рішенням суду або договором. Таким чином, позивач не скористався правом, чітко визначеним умовами договору, звернувся в суд за захистом порушених прав у спосіб, визначений законом, який передбачає санкції за невиконання або неналежне виконання зобовязань у вигляді стягнення кредитних коштів та сум за прострочення сплати кредиту, а тому звернення стягнення на квартиру є фактично процедурою виконання рішення суду, яке набрало законної сили. У разі стягнення всієї суми заборгованості за кредитним договором, фактично здійснюється стягнення за кредитним договором у подвійному розмірі. Отже, за таких обставин, суд вважає, що в задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити. В задоволенню позовних вимог, щодо виселення та зняття з реєстраційного обліку відповідача [PERSON] та осіб, які зареєстровані та, або проживають у [INFO] необхідно також відмовити в звязку з необґрунтованістю. Щодо вимог з обмеження відповідача у праві виїзду за кордон- необхідно відмовити, оскільки суду невідомо та позивачем не надано інформації про наявність у боржника закордонного паспорту, та також на боржника ще не покладене судовим рішення виконання зобовязання, оскільки підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобовязань, відповідно до ст.6Закону України Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України. Згідно ст. 88 ЦПК України, оскільки позов підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути державне мито в сумі 1654грн. 10 коп. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial