Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-05 00:00:00

Позивач 19.11.2009 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послуги мобільного зв'язку. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 21.11.2007 року між ЗАТ «УМЗ» та відповідачем укладено договори про надання послуг стільникового зв'язку № № 3937398/1.11823534, 3937403/1.11823534 та останньому виділені мобільні номери: 504136767, 504136807 з підключенням їх до мережі радіотелефонного зв'язку ЗАТ «УМЗ». Для проведення розрахунків за послуги мобільного зв'язку відповідачу був наданий особистий рахунок № 1.11823534. Згідно з умовами договору та умовами користування мережами мобільного зв'язку ЗАТ «УМЗ», як складовою частиною договору, згоду з якими відповідач підтвердив власноручними підписами, останній зобов'язався сплатити вартість наданих послуг до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, а також зобов'язалася особисто перевіряти залишок авансу та вносити при необхідності черговий аванс. Однак, відповідач на протязі квітня-липня 2008 року включно не оплатив рахунки, які направлялися на його адресу. У зв'язку з чим, відповідно до п.2.1.2 Договору відповідач був обмежений у послугах радіотелефонного зв'язку. В послідуючому 17.06.2008 року відповідачу було направлено офіційне повідомлення про наявність заборгованості, яку останній не погасив. 09.09.2008 року на адресу відповідача надіслано претензію з проханням термінового розрахунку по боргу, яку останній також залишив без задоволення. Відповідно до п.1.3 Додаткової угоди до договору та умов договорів вказаних вище, відповідачу нараховано заборгованість у сумі 1 506, 92 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та просить стягнути з відповідачки 1 506, 92 грн. заборгованості та судові витрати пов'язані з розглядом справи. Крім того пояснила, що п. 1.3 додаткової угоди № 3549159 передбачено нарахування коштів, які просить стягнути з відповідача. Вважає, що відповідач посвідчуючи договори власноручним підписом, бажав укладання вказаних договорів, оскільки їх умови його задовольняли в повному обсязі. Разом з тим, представник позивача уточнила позовні вимоги та просить стягнути кошти на користь ПрАТ «МТС Україна», у зв'язку зі зміною типу та назви ЗАТ "Український мобільний зв'язок" на ПрАТ «МТС», згідно проведених загальних зборів акціонерів від 09.04.2010 року (а.с. 32). Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що послугами позивача не користувався, хоча дійсно два договори та додаткову угоду було ним укладено з позивачем, він розписувався в них, але не ознайомлювався з їх змістом. Не скористався наданими пакетами, оскільки зламався його телефон. Звертався тільки в усній формі до позивача, щоб розірвати договори, однак підтвердження цього факту немає. Претензій не отримував, хоча на його адресу надходили рахунки про нарахування коштів, на які він не реагував. Просить в позові відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 21.11.2007 року між ЗАТ «Український Мобільний Зв'язок» та відповідачем укладено два договори про надання послуг стільникового зв'язку (а.с.8, 9). Крім того, до договору про надання послуг № 3937398/1.11823534 від 21.11.2007 року укладено додаткову угоду (а.с.10). Відповідно до п.2.4.2 Договорів абонент взяв на себе зобов'язання своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та вносити плату за утримання номера в мережі мобільного зв'язку УМЗ, а згідно п.2.4.3 -- сплачувати авансові внески до моменту фактичного використання раніше внесеного авансу. Як свідчить наданий позивачем розрахунок, відповідачем будь-які платежі не здійснювалися (а.с. 16), що свідчить про односторонню відмову від виконання умов Договорів, що суперечить положенням ст. 525 ЦК України, якою встановлена заборона щодо односторонньої відмови від виконання зобов'язання. Крім того, п.1.1. Додаткової угоди передбачено, що абонент не вправі протягом 365 днів з дня підписання договору відмовитись від Договору та Додаткової угоди, дія договору продовжується на час, коли надання послуг абонентові було тимчасово призупинено. Відповідно до п.5.2 Договору його дія припиняється, якщо абонент має несплачені рахунки і не погасив наявну заборгованість протягом одного місяця з дати відправлення йому письмового повідомлення. Письмова претензія від 09.09.2008 року відправлена на адресу відповідача 09.09.2009 року (а.с. 15, 17). Таким чином днем припинення Договорів з відповідачем слід вважати 09.09.2009 року. Крім того, відповідачу 17.06.2008 року надсилався лист-попереджения від 17.06.2008 року (а.с. 13, 14). Вказані повідомлення направлялись поштою, про що свідчать печатки поштового підприємства (а.с. 14, 17). Відповідно до п.1.3 Додаткової угоди забезпеченням виконання зобов'язань абонента перед оператором не відмовлятись від основного договору та/або від цієї Додаткової угоди є договірна санкція, встановлена на підставі ст. 546 ЦК України. В такому випадку абонент несе відповідальність у вигляді сплати на користь оператора договірної санкції в розмірі 2,74 грн. за кожен день, що залишився до закінчення строку встановленого п.1.1. цієї Додаткової угоди, починаючи з дня відмови або припинення дії. Загальний строк позовної давності до вимоги про стягнення договірної санкції встановлюється тривалістю З роки. Відповідно до вимог ч.1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, відповідно до розрахунку сума заборгованості складає 257, 48 грн. та 1 249. 44 суми договірної санкції. Суд, враховуючи освітній рівень та життєвий досвід відповідача, вважає, що підписання Договорів та Додаткової угоди здійснювалось ним свідомо, без будь-якого стороннього впливу та примусу. Укладання Договорів свідчить про згоду сторін з передбаченими угодами умовами, а тому залишає поза увагою заперечення відповідача про не користування мобільними номерами 504136767, 504136807, не читання договорів та додаткової угоди, при їх укладанні. Разом з тим, [PERSON] не надано доказів розторгнення укладених договорів. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved