Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з даним позовом з урахуванням уточнень вказуючи, що вона є фізичною особою-підприємцем. 11.04.2009 року вона уклала договір оренди торгівельного павільйону, відповідно до якого вона є наймачем приміщення загальною площею 26,1 кв.м., що знаходиться за адресою: вул. Леніна, 79, смт. Володарське Донецької області та в якому на даний час розташований продовольчий магазин («Успіх»). Нею для здійснення торгівлі було придбано: холодильну вітрину «Росс», вартістю 9495 грн., та кондиціонер «ЕWT CLIMA», вартістю 3420 грн. 14.07.2011 року їй стало відомо, що [PERSON] подав до Володарського райсуду позовну заяву щодо визнання факту сумісного проживання, спільної сумісної власності та щодо поділу спільної сумісної власності з [PERSON] В силу заяви [PERSON] щодо забезпечення позову від 06.07.2011 року належне їй майно (холодильна вітрина «Росс»та кондиціонер «ЕWT CLIMA») було взято під арешт і внесено до акту опису й арешту майна від 17.07.2011 року. Тобто, держвиконавець взяв під арешт її майно, яке знаходилось по місту здійснення її підприємницької діяльності. Просить визнати право власності на зазначене майно, виключити з опису та звільнити з-під арешту зазначене майно. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась. Надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні та просила справу розглянути без її участі. Представник позивачки [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, наполягала на його задоволенні, суду пояснила, що позивачкою [PERSON] в 2009 році за власні кошти було придбано холодильну вітрину «Росс», вартістю 9495 грн., та кондиціонер «ЕWT CLIMA», вартістю 3420 грн. для здійснення підприємницької діяльності в магазині «Успіх», приміщення якого вона орендує. Однак їй стало відомо, що держвиконавцем згідно ухвали Володарського районного суду Донецької області дане майно було описано та на нього було накладено арешт. Акт опису й арешту майна було складено держвиконавцем 14.07.2011 року, в позові зазначено що дата складання даного акту є 17.07.2011 року, однак це технічна помилка. Згідно товарного чеку, наданого суду, за придбання кондиціонеру в сумі 3420 грн. зазначена дата 2008 рік, однак фактично дата придбання даного кондиціонеру була в 2009 році, а не в 2008 році. Дата у чеку №19 - 2008 рік є напечатаною, а не вписаною власноруч і не відповідала фактичній даті продажу. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути без її участі. Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов визнала у повному обсязі та наполягала на його задоволенні. Суду також пояснила, що дійсно [PERSON] здійснює підприємницьку діяльність та з 2009 року орендує приміщення магазину «Успіх». [PERSON] ніякого відношення до холодильної вітрини «Росс», вартістю 9495 грн., та кондиціонеру «ЕWT CLIMA», вартістю 3420 грн. не має, оскільки вона дане майно не покупала, та не є власником зазначеного майна. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав. Відмовився давати пояснення суду без участі його представника [PERSON], явку якого він не забезпечив в судове засідання. Надав суду письмові заперечення, в яких заперечував проти задоволення позову на тій підставі, що дії Закону України «Про виконавче провадження», на які посилається в позові позивачка, розповсюджуються на дії, повязані з виконанням рішення суду, яке набуло чинності, а не на рішення суду по забезпеченню позову по незакінченим судовим справам, а також позивачка при складанні акту опису й арешту майна приймала участь в якості понятої і ніяких заперечень з її боку не було. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] в судове засідання не зявився. Надав суду письмову заяву, в якій просив розгляд даної справи відкласти на іншу дату, оскільки він зайнятий в іншому судовому процесі. Однак, документів, підтверджуючих поважність причин неявки, суду представлено не було, а тому, суд не визнав причину неявки його у судове засідання поважною. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутність нез*явившихся учасників процесу. Ознайомившись з позовною заявою, вислухавши пояснення представника позивачки, представника відповідачки [PERSON] [PERSON], відповідача [PERSON], розглянувши письмові заяви позивачки, відповідачки [PERSON], представника відповідача [PERSON] [PERSON], дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно ухвали Володарського районного суду Донецької області від 20.07.2011 року відкрито провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання факту мешкання однією родиною, сумісної власності та розподіл майна. Згідно ухвали Володарського районного суду Донецької області від 06.07.2011 року накладено арешт на майно, у тому числі на холодильну вітрину «Росс», та кондиціонер «ЕWT CLIMA», які знаходяться в магазині «Успіх»на території Володарського ринку. Дана ухвала не оскаржувалась та є чинною. Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 13.10.2011 року провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання факту мешкання однією родиною, сумісної власності та розподіл сумісної власності зупинено до вирішення даної цивільної справи. Згідно акту опису й арешту майна від 14.07.2011 року держвиконавцем Володарського Відділу ДВС Володарського РУЮ описано та накладено арешт на наступне майно: холодильну вітрину «Росс», вартістю 10 000 грн. та кондиціонер «ЕWT CLIMA», вартістю 4000 грн. [PERSON] є 07.04.2009 року фізичною особою-підприємцем, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, серії В03 № 384278. Згідно договору оренди торгового павільйону від 11.04.2009 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], остання передала в оренду [PERSON] приміщення, розташоване по вул.. Леніна, 79 в смт. Володарське Донецької області за орендну плату строком на 3 роки. Згідно свідоцтва про сплату єдиного податку від 01.04.2011 року [PERSON] здійснює підприємницьку діяльність та є платником єдиного податку. Згідно товарного чеку №19 від 13.06.2008 року було сплачено за кондиціонер в кількості 1 шт. 3420 грн. Згідно гарантійного талону на холодильну вітрину «Росс», датою її продажу є 28.02.2009 року. Згідно товарного чеку дана холодильна вітрина була продана за 9495 грн. Згідно гарантійного талону №20090228/1 ПС на холодильну вітрину «Росс», продану 28.02.2009 року, покупцем даної вітрини є [PERSON], про що свідчить її підпис у графі «підпис покупця». Згідно гарантійного талону на кондиціонер, прізвищем покупця зазначено [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно зі ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить йому, а не боржнику, може звернутися до суду із позовом про визнання права на майно та про виключення майна з-під арешту. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд вважає доведеним з боку позивачки, що кондиціонер «ЕWT CLIMA», вартістю 3420 грн. та холодильна вітрина «Росс», вартістю 9495 грн. були придбані позивачкою за власні кошти на початку 2009 року, а тому за нею слід визнати право власності на дане майно і виключити його з акту опису та арешту від 14.07.2011 року задовольнивши її позовні вимоги. Суд не бере до уваги посилання відповідача, як на підставу відмови в задоволенні позову, той факт що позивачка була присутня в якості понятої при складанні акту опису й арешту майна і не заперечувала проти складання даного акту, оскільки, на думку суду, відсутність яких-небудь заперечень з боку понятої особи, не свідчить про наявність або відсутність у цієї особи права власності на описане майно. Також суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що дії Закону України «Про виконавче провадження», на які посилається в позові позивачка, розповсюджуються на дії, повязані з виконанням рішення суду, яке набуло чинності, а не на рішення суду по забезпеченню позову по незакінченим судовим справам, оскільки дані ствердження є безпідставними та спростовуються нормами зазначеного закону. Крім цього, відповідачем не надано будь-яких доказів, що власником зазначеного майна не є [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved