overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-12 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою в якій просить забов`язати «[PERSON] Аваль» МФО 313827, юридична адреса: м. Приморськ, вул. Куйбишева, бул.85, 72101, надати інформацію про наявність та рух коштів ФОП [PERSON], і.н. [NUMBER] по рахункам: - № [NUMBER] за період з 01.10.2008 року по 10.02.2010 року; - № 26008225539 за період з 01.10.2008 року по 31.12.2010 року. У судовому засіданні представник заявника підтримав свої вимоги. Представник Приморського відділення «[PERSON] Аваль» не з'явився, про розгляд справи належно повідомлений, причина неявки невідома. [PERSON] не з'явився, про розгляд справи належно повідомлений, причина неявки невідома Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню. Встановлено, що ФОП [PERSON] відкрито рахунок в Приморському відділенні «[PERSON] Аваль» № [NUMBER], № 26008225539. ДПІ у Приморському районі відповідно до проведення планової виїзної документальної перевірки 14.06.2011 року, щодо дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, для визначення валового доходу від реалізації робіт послуг підприємця, який є обєктом оподаткування, було повідомлено ФОП [PERSON] 14.06.2011 року перевірку була розпочата. Проте в порушення вимог п. 16.1.5 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VІ ФОП [PERSON], не надав виписки руху коштів по розрахунковим рахункам банку. Відповідно до ст. 62 Закону України "Про банки та банківську діяльність" від 07.12.2000 року інформація щодо юридичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками на письмову вимогу суду або за рішенням суду. У відповідності до п.6 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про розкриття банківської інформації, що містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. Враховуючи наведене, вимоги заявника про розкриття Приморським відділенням «[PERSON] Аваль» інформації, що містить банківську таємницю та надати інформацію про наявність та рух коштів ФОП [PERSON], і.н [NUMBER] по рахункам: - № [NUMBER] за період з 01.10.2008 року по 10.02.2010 року; - № 26008225539 за період з 01.10.2008 року по 31.12.2010 року - обгрунтовні і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-12 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначав, що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 16.11.1996 року у виконкомі Требухівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 35. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач вказував, що спільне подружнє життя у них з відповідачкою не склались. Приблизно шість років назад сторони втратили почуття та не знаходять спільної мови, між ними виникали постійні сварки. Останні три роки позивач проживає окремо, а відповідачка проживає в ? частині будинку, що належить батькам позивача на праві власності та вони сплачують всі комунальні послуги за нього. Вважає, що примирення з відповідачкою неможливе. Майнового спору між сторонами не виникає. Посилаючись на викладене, просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд про його задоволення. В судове засідання відповідачка не зявилась, про слухання справи повідомлялась належним чином, про причини неявки до суду не повідомила. (а.с.11, 16). Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 16.11.1996 року у виконкомі Требухівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 35. (а. с. 6). Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с. 7, 8). Подружні стосунки позивача з відповідачкою не підтримуються три роки. Сторони примиритись не бажають. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про звільнення майна з-під арешту, мотивуючи свої вимоги наступним. Йому та членам його сім»ї( треті особи по справі) дружині, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності від 23.03.1995 року, виданого органом приватизації Соснівського райвиконкому. Вироком Придніпровського райсуду м. Черкаси від 30.09.1999 року він був засуджений по ст. 86-1 КК України 1960 року до 3 х років позбавлення волі конфіскацією майна. Для примусового виконання вироку суду в частині конфіскації майна Придніпровським райсудом м. Черкаси виданий виконавчий лист провадження за яким № 1-435 від 30.09.1999 року було завершено в 2000 році, що підтверджено листом Соснівського відділу ДВС № 34797 від 25.11.2010 року. В порядку виконання виконавчого листа начальник Соснівського райвідділу ДВС м. Черкаси [PERSON] провів арешт на належну йому частку в спільній квартирі [ADDRESS] на підставі його листа від 13.01.2000 року. У відповідності до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 10.11.2010 року цей арешт накладено до даного часу. Таким чином, на теперішній час вирок суду Придніпровського райсуду м. Черкаси від 30.09.1999 року в частині виконання конфіскації майна не було виконано. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Представник ДВС Черкаського міського управління юстиції в судовому засіданні покладався на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. Згідно п. 8 Прикінцевих та перехідних положень нині діючого КК України, вступив в дію з 1.09.2001 року вироки суду в частині конфіскації майна, якщо до чинності КК України майно не було вилучене і реалізоване, не приводяться у виконання. Отже, вирок суду в частині конфіскації його частки майна вже не може бути виконаний, а тому арештоване майно має бути звільнено з під - арешту. Звільнення квартири (його частки в спільній сумісній власності) можливо лише за рішенням суду. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, мотивуючи тим, що спільно з відповідачем вони придбали квартиру [ADDRESS]. 29.05.2004 року відповідач подарував їй ? частини вказаної квартири. 27.05.2009 шлюб між сторонами розірвано. Зараз в квартирі проживають позивачка та неповнолітні діти. Відповідач у зазначеній квартирі не проживає більше 6-ти місяців і виїхав на постійне місце проживання у [INFO], при цьому він залишився зареєстрованим у квартирі. Протягом останнього року він не користується квартирою, не бере участі у витратах на її утримання та проживає в іншому населеному пункті. В судове засідання позивачка не з»явилася, подала заячву, в якій позов підтримала в повному обсязі та просить слухати справу за її відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, до суду не з»явився, про причини неявки не повідомив та не подав заяву про відкладення слухання справи. За таких обставин суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони 24.01.2001 року придбали квартиру [ADDRESS]. 29.05.2004 року відповідач подарував позивачці ? частини вказаної квартири. 27.05.2009 шлюб між сторонами розірвано. Зараз в квартирі проживають позивачка та неповнолітні діти. Відповідач у зазначеній квартирі не проживає більше 6-ти місяців і виїхав на постійне місце проживання у [INFO], при цьому він залишився зареєстрованим у квартирі. Протягом останнього року він не користується квартирою, не бере участі у витратах на її утримання та проживає в іншому населеному пункті. Факт відсутності відповідача в будинку позивача підтверджено довідкою виконкому Рокитнянської селищної ради та актом обстеження житлових умов, яким підтверджено, що у квартирі зареєстровані позивачка, відповідач та їхні непованолітні діти. Фактично у квартирі проживають позивачка та діти. Відповідач зареєстрований у квартирі, але не проживає більше 6-ти місців. Ст.150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. У відповідності до ст.156 ЖК члени сімї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири). За згодою власника будинку (квартири) член його сімї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сімї. Так як відповідач не є членом сімї позивача і договору оренди з позивачем не укладав, суд вважає, що позов про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою необхідно задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-12 00:00:00

У травні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Олександрійської міської Ради про надання додаткового строку для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та вказала, що не змогла раніше звернутися до державного нотаріуса у звязку зі смертю сина та чоловіка, тому просить надати додатковий строк для прийняття спадщини. Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 21.02.2004 року помер [PERSON], який був рідним сином позивача. 15.05.2009 року помер [PERSON], який був чоловіком позивача. Внаслідок тяжкої хвороби позивача, остання не мала можливості вчасно звернутися до державного нотаріуса для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд, вважає, що позивач з поважної причини пропустив строк для прийняття спадщини, так як був тяжко хворий, тому позов необхідно задоволити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-12 00:00:00

У травні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Позов мотивує тим, що між ним та нею був укладений шлюб 25.04.2006 року, зареєстрований у Димитрівській селищній раді міста Олександрії, Кіровоградської області, актовий запис №4. Спільне життя не склалося з тих причин, що різні типи характерів. Від шлюбу спільних дітей немає. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з наведених в позові підстав. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Сторони у шлюбі з 25.04.2006 р., від шлюбу дітей немає. Фактичні шлюбні відносини припинено. Спір про розподіл майна відсутній. Примирення та збереження сімї, суд, вважає неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню доньку [PERSON],[INFO], яка продовжує навчання в розмірі 1000 гривень в місяць. В судовому засіданні [PERSON] підтрима позовні вимоги і пояснила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем до 1999 року. Від цього шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON],[INFO], яка продовжує навчання і знаходиться на її утриманні. До досягнення донькою повноліття відповідач сплачував аліменти щомісячно в розмірі 300 грн. Однак з настанням повноліття [PERSON] в добровільному порядку допомоги на утримання доньки не надає. Щорічно за навчання доньки вона сплачує 10000 грн., за житло 900 грн. Крім того вона щомісячно витрачає на харчування, одяг та інші потреби доньки до 1500 грн. Їй відомо, що відповідач знаходиться на заробітках за межами України і має можливість сплачувати аліменти, тому просить задоволити позов. Відповідач [PERSON] своєчасно повідомлений про день і час розгляду справи, про що свідчить відповідна розписка, однак в судове засідання не з"явився та не повідомив про причини неявки. Тому суд за згодою позивачки вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши представлені письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, із пояснень позивачки, матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідачка перебували в зареєстрованому шлюбі до 1999 року. Вони являються батьками повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], що стверджується її свідоцтвом про народження. Із довідки Волинського національного університету ім. Л.Українки від 28 квітня 2011 року вбачається, що [PERSON] є студенткою денної форми навчання цього учбового закладу. У відповідності до ст. 199 СК України якщо повнолітні діти продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що повнолітня [PERSON] навчається, потребує матеріальної допомоги, а відповідач в змозі надати таку допомогу, оскільки перебуває на заробітках за межами України. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище позивачки, відповідача та повнолітньої [PERSON], нерегулярний дохід [PERSON] і вважає можливим стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в розмірі 51 гривні, а також витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-12 00:00:00

ПАТ "[PERSON] в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за наданий кредит в розмірі 5668 грн.45 коп. та 176 грн. 68 коп. судових витрат. В обґрунтування позову позивач вказав, що 25 грудня 2009 року між ПАТ "[PERSON] [PERSON] укладено кредитний договір відповідно до умов якого відповідачеві відкрито картковий рахунок та надав кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. Відповідач станом на 6 квітня 2011 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на суму 5668 грн.45 коп.Тому просить задоволити позов. Представник позивача направив в судове засідання клопотання про ухвалення заочного рішення та розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю і пояснив, що в даний час склалося важке матеріальне становище, тому він допустив заборгованість. По мірі надходження коштів він буде заборгованість погашати. Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає,що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що 25 грудня 2009 року між ПАТ "[PERSON] [PERSON] укладено кредитний договір відповідно до умов якого відповідачеві відкрито картковий рахунок та надав кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. Відповідно до умов цього договору банк виконав свої зобовязання по наданню кредитних коштів для відповідача. Відповідно до Договору кредиту ПАТ "ВіЕйБі Банк" та [PERSON] погодили строки та розміри погашення кредиту. Із розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що станом на 6 квітня 2011 року заборгованість по кредиту складає 5668 грн.45 коп. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Оцінюючи встановлене суд приходить до висновку, що відповідач не виконав у визначені строки зобов'язання по поверненню грошових коштів ПАТ "Дельта Банк, вимоги якого являються законними та обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-12 00:00:00

21.06.2011 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі та пояснила суду, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах та під час спільного проживання 11 листопада 2008 р. у них народився син [PERSON], батьком якого є відповідач. На даний час з відповідачем разом не проживають. Дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання сина відповідач не надає, хоча може і повинен її надавати, так як працездатний за віком та станом здоровя. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до слідуючого. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 п.п. 1, 2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно свідоцтва про народження 1-ФП № 129777 відповідач є батьком [PERSON], який народився 11.11.2008 р. (а.с. 4). Згідно довідки (а.с. 2), [PERSON] проживає за адресою: [INFO] та разом з нею проживає її син [PERSON], [INFO] В судовому засіданні встановлено, що відповідач має постійну роботу, задовільний стан здоровя і має можливість утримувати свого неповнолітнього сина, тому суд вважає можливим, на підставі ст. 182 СК України, стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивачки знайшли своє підтвердження і підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, в силу ст. 88 ч. 3 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір, в розмірі 51 грн. та, в силу ст. 81 ч. 1 ЦПК України, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, в розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що сторони від шлюбу мають дитину дочку [PERSON], [INFO]. У звязку з тим, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дочки, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини з усіх видів доходів відповідача до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. Відповідач в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення позову, пояснив, що він є інвалідом другої групи та отримує пенсію по інвалідності. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальну допомогу добровільно не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. У відповідності до ст.183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. ст. 180, 183 СК України батьки зобов»язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач не працює, є інвалідом другої групи, отримує пенсію по інвалідності та не заперечує щодо задоволення позову. Враховуючи вищенаведене, суд задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів у сумі 700,00 грн., щомісячно, на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], починаючи з дня предявлення позову і до її повноліття, у звязку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги у добровільному порядку. Позивачка у судове засідання не зявилася, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність та що уточнює свої позовні вимоги та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку /а.с. 9/. Відповідач у судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та що визнає уточнені позовні вимоги /а.с. 10/. У звязку з неявкою сторін у судове засідання, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню на наступних підставах. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] /а.с. 3/, батьками дитини є сторони по справі. У теперішній час неповнолітня дитина мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання /а.с. 4/. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.05.2011 року і до її повноліття. Також підлягають стягненню з відповідача судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-12 00:00:00

Заявник в заяві посилається на те, що він [INFO] та заінтересована особа [PERSON] бажають зареєструвати шлюб, однак не можуть це зробити, так як відповідно ст.23 СМ України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку, який згідно ст.22 СМ для чоловіка встановлюється у вісімнадцять років. Заявник не досяг цього віку. Просить надати право на шлюб, так як [PERSON] вагітна і укладення шлюбу відповідатиме її та його інтересам. Батьки згодні. В судовому засіданні заявник та заінтересована особа [PERSON] заяву підтримав та визнала. Заінтересована особа [PERSON] до суду не з»явилася, направила до суду заяву, в якій заяву сина підтримала. Розглянувши заяву, заслухавши сторони, суд вважає, що вона підлягає до задоволення. В ст.22 СМ України визначено, що шлюбний вік для чоловіка встановлюється у вісімнадцять років. Ст. 23 СМ України обумовлено право на шлюб осіб, які досягли шлюбного віку, але за заявою особи, яка досягла чотирнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтерсам. Суд вважає, що надання права на шлюб заявнику відповідає його інтересам.

Outcome: approved