Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії державного нотаріуса Другої Житомирської державної нотаріальної контори [PERSON] щодо відмови у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ земельної ділянки №331 за кадастровим номером 1820382000:04:000:0107, яка розташована на території Волосівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, після смерті 20.05.2008р., спадкодавця [PERSON], визнати незаконною та нечинною постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за вих. №3287/02-31 від 11.11.2011р., винесену державним нотаріусом Другої Житомирської державної нотаріальної контори [PERSON], зобовязати відповідача видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ вищезазначеної земельної ділянки. При цьому посилається на те, що спадкодавець був власником земельної ділянки на підставі державного акту, а тому відмова нотаріуса у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав видачі вказаного акту після смерті спадкодавця, коли припинилася його цивільна правоздатність, є неправомірною. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, надала письмові заперечення проти позову та заяву про розгляд справи без її участі. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Позивач як спадкоємець першої черги за законом після смерті 20.05.2008 року батька [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Другої Житомирської державної нотаріальної контори [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом на земельну ділянку №331 за кадастровим номером 1820382000:04:000:0107, яка розташована на території Волосівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області. Державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку виданий на імя спадкодавця [PERSON] 09.07.2008р. Постановою державного нотаріуса Другої Житомирської державної нотаріальної контори [PERSON] від 11.11.2011р. №3287/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку №331 за кадастровим номером 1820382000:04:000:0107, яка розташована на території Волосівської сільської ради Андрушівського району Житомирської області в Ѕ частці. Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії було те, що державний акт на право власності на земельну ділянку на імя спадкодавця виданий після його смерті, в момент, коли його цивільна правоздатність вже припинилася. Відповідно до п.212 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. Згідно ст.46 ЗУ «Про нотаріат» нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Неподання відомостей та документів на вимогу нотаріуса є підставою для відкладення, зупинення вчинення нотаріальної дії або відмови у її вчиненні. Відповідно до ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Статтею 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Як вбачається з матеріалів справи, державний акт на право власності на земельну ділянку на імя спадкодавця складений 09.07.2008р. та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010820200024, тобто після його смерті 20.05.2008р. З огляду на зазначене, право власності на вищезазначену земельну ділянку на момент відкриття спадщини не належало спадкодавцю та не увійшло до складу спадщини, а тому оскаржувана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії винесена з дотриманням вимог Закону України «Про нотаріат», «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Враховуючи вищевикладене, підстав для визнання дій державного нотаріуса неправомірними, визнання незаконною та нечинною постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а також похідних вимог про зобовязання відповідача видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку, не має, а позовні вимоги не підлягають до задоволення у повному обсязі.

Outcome: dismissed