Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-20 00:00:00

21 січня 2010 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Славутського відділення №16 ВАТ КБ Надрапро повернення депозитного вкладу та нарахування і виплату 18,5% річних на суму вкладу 20000 грн. за період з 2 квітня по 25 серпня 2009 року за договором строкового банківського вкладу №638165 від 2 жовтня 2008 року. Судом до участі в справі в якості належного відповідача залучено ВАТ КБ Надра. Рішенням Славутського міськрайонного суду від 27 квітня 2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 29 вересня 2010 року, позов [PERSON] задоволено частково. Зобовязано ВАТ КБ Надранарахувати [PERSON] проценти в розмірі 18,5% річних на суму вкладу 20000 грн. за період з 2 квітня по 25 серпня 2009 року за договором строкового банківського вкладу №638165 від 2 жовтня 2008 року та виплатити їх відповідно до умов договору строкового банківського вкладу від 8 жовтня 2008 року по закінченні терміну дії вкладу або при достроковому розірванні договору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Однак ухвалою колегії суддів Верховного Суду України від 26 жовтня 2011 року рішення Славутського міськрайонного суду від 27 квітня 2010 року та ухвалу апеляційного суду Хмельницької області від 29 вересня 2010 року в частині часткового задоволення позову скасовано і в цій частині передано на новий розгляд. В судовому засіданні [PERSON] підтримав позовні вимоги до ВАТ КБ Надрапро нарахування і виплату 18,5% річних на суму вкладу 20000 грн. за період з 2 квітня по 25 серпня 2011 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що дійсно 2 жовтня 2008 року уклав з відповідачем договір банківського вкладу на суму 30000 грн. строком до 2 квітня 2009 року. Він неодноразово звертався до відповідача з проханням повернути вклад, однак його вимога повністю виконана не була. В письмовій заяві від 19 березня 2009 року він просив повністю припинити договір банківського вкладу, який на той час становив 20000 грн. і повернути всі кошти та нараховані відсотки. У відповідь отримав відмову з посиланням на введення мораторію на грошові вимоги кредиторів та призначення тимчасової адміністрації. Вважає, що відповідач безпідставно користувався його грошовими коштами з 2 квітня 2009 року по 25 серпня 2011 року, тому повинен нарахувати та виплатити 18,5 відсотків за цей період та відшкодувати судові витрати. Відповідач ВАТ КБ Надра належним чином повідомлене про день і час розгляду справи, однак представник в судове засідання не зявився. В запереченні на позовну заяву представник позивача посилався на те, що укладений з позивачем 2 жовтня 2008 року договір строкового банківського вкладу припинився з моменту його 6 місячного строку. З 10 лютого 2009 року у ВАТ КБ Надрапризначено тимчасову адміністрацію строком на один рік та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів з 10 лютого 2009 року по 10 серпня 2009 року, термін дії якого в послідуючому було продовжено до 10 лютого 2010 року. Згідно п.7 додаткової угоди від 25 серпня 2009 року позивач підтвердив відсутність претензій до Банку щодо невиконання або несвоєчасного виконання зобовязань за договором №638165 від 2.10.2008 року. Тому просить відмовити в задоволенні позову та розглядати справу в його відсутності. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов задоволенню не підлягає. Так, судом об'єктивно встановлено, що 2 жовтня 2008 року між [PERSON] та ВАТ КБ Надраукладено договір банківського вкладу №638165 у розмірі 30000 грн. строком на шість місяців, тобто до 2 квітня 2009 року з процентною ставкою 18,5 річних. 25 грудня 2008 року на вимогу позивача банком було виплачено 10000 грн. 19 березня 2009 року позивач звернувся до банку із заявою про припинення дії договору з 2 квітня 2009 року та перерахування йому залишку вкладу в сумі 20000 грн. Однак банк не виконав вимоги позивача, посилаючись на скрутне матеріальне становище, призначення тимчасової адміністрації та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів. Згідно постанови правління НБУ від 10 лютого 2009 року у ВАТ КБ Надрапризначено тимчасову адміністрацію з 10 лютого 2009 року строком на один рік та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на шість місяців з 10 лютого 2009 року по 10 серпня 2009 року, термін дії якого в послідуючому було продовжено строком до 10 лютого 2010 року Відповідно до ст. 58 ч.2 Закону України Про банки і банківську діяльністьбанк не відповідає за невиконання або несвоєчасне виконання зобовязань у разі оголошення мораторію на задоволення вимог кредиторів, зупинення операцій по рахунках, арешту власних коштів банку на його рахунках уповноваженими органами державної влади. Згідно ст.85 Закону України Про банки і банківську діяльність НБУ під час здійснення тимчасової адміністрації має право повністю або частково на строк не більше ніж три місяці ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів банку. Протягом дії мораторію не нараховується неустойка (штраф, пеня), інші фінансові (економічні) санкції за невиконання чи неналежне виконання зобовязань перед кредиторами. З моменту закінчення дії мораторію на задоволення вимог кредиторів неустойка (штраф, пеня), а також суми завданих збитків, які банк зобовязаний відшкодувати кредиторам за грошовими зобовязаннями, можуть бути заявлені до сплати в розмірах, що існували на дату введення мораторію, якщо інше не передбачено цим Законом. Відповідно до п.4.7 договору банківського вкладу у випадку, коли в день закінчення строку дії вкладу вкладник не звернувся до Банку з вимогою отримання вкладу, строк дії вкладу, зазначений у п.2.2. продовжується на такий самий строк. Враховуючи неодноразові звернення [PERSON] до банку про повернення вкладу, його заяву від 19 березня 2011 року про відмову продовження строку вкладу на новий термін відповідно до п.3.1.4 договору та повернення вкладу в повній сумі 20000 грн., пояснення в судовому засіданні про бажання припинити договір 2 квітня 2009 року, суд вважає, що договір банківського вкладу було припинено з моменту його шестимісячного терміну, тобто з 2 квітня 2009 року. При цьому суд приймає до уваги введений з 10 лютого 2009 року по 10 серпня 2009 року мораторій на задоволення вимог кредиторів і вважає невиконання банком вимог позивача про повернення вкладу таким, що ґрунтується на чинному законодавстві. 25 серпня 2009 року між [PERSON] та ВАТ КБ Надраукладено додаткову угоду, згідно якої термін договору продовжено з 25 серпня 2009 року по 25 грудня 2009 року та змінено процентну ставку. 25 серпня 20009 року було укладено ще одну додаткову угоду, згідно п.7 якої вкладник підтверджує відсутність претензій до банку щодо невиконання або несвоєчасного виконання зобовязань за договором №638165 від 02.10.2008 року. Відповідно до ст. 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунку вкладника з інших підстав. Оскільки після закінчення дії договору №638165 від 2 жовтня 2008 року позивач відмовився продовжувати його дію, в період з 2 квітня 2009 року по 24 серпня 2009 року ніяких додаткових договорів не підписував, нового терміну дії договору сторонами не узгоджувалось, 25 серпня 2009 року позивач підтвердив про відсутність претензій до банку щодо невиконання або несвоєчасного виконання зобовязань відсутні будь-які правові підстави для задоволення вимог позивача про нарахування і виплату 18,5% річних на суму вкладу 20000 грн. за період з 2 квітня по 25 серпня 2009 року та відшкодування судових витрат.

Outcome: dismissed