Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Дніпропетровської районної державної адміністрації та [PERSON] про визнання розпорядження та державного акту недійсним, з урахування уточнень та доповнень до позовної заяви, посилаючись на те, що 17 лютого 2008 року помер її батько [PERSON] після його смерті відкрилася спадщина на садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами і земельну ділянку, що розташовані в садовому товаристві Авіатор, буд. № 41 в сел. Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Вона, як спадкоємиця за законом першої черги 26 березня 2009 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на вказане нерухоме майно. А 05 березня 2009 року нотаріус зробив відмутку на старому державному акті про перехід права власності і повернув його їй. Вона звернулася до приватного підприємця [PERSON], який має відповідну ліцензію Державної служби геодезії, картографії та кадастру серія АВ № 189028 від 30 серпня 2006 року до 30 серпня 2001 року, для виготовлення технічної документації, необхідної для реєстрації її державного акту на землю. Після виходу спеціаліста для обміру її земельної ділянки на місцевості та отримання ним даних щодо розмірів та розташування суміжних ділянок, її було повідомлено, що розмір її земельної ділянки по факту використання та згідно з державним актом про право власності на землю, яка крім того, відмежована огорожею, не співпадає з кадастровим планом земельних ділянок, у звязку з тим, що її сусідка [PERSON], якій належить на праві приватної власності суміжна з нею земельна ділянка № 39 якимось незрозумілим для неї та незаконним чином при первинній приватизації земельної ділянки у 2008 році забрала у неї частину земельної ділянки, хоча по факту користувалася та користується своєю земельною ділянкою, яка була огороджена ще у 1996 році. Коли її батько отримав державний акт на право власності на землю. На даний час вона позбавлена права власності на належну їй земельну ділянку, оскільки [PERSON] незаконно забрала в неї частину земельної ділянки загальним розміром 0,0046 га. Коли вона звернулася до [PERSON] з вимогою пояснити їй, на яких підставах вона забрала у неї частину її земельної ділянки та як робилися заміри її земельної ділянки при приватизації, вона на вся її запитання ніяких пояснень не надала та взагалі заявила, що вона не зможе оформити належну їй земельну ділянку. Для підтвердження того факту, що розміри земельної ділянки відповідачки [PERSON] зазначені в її державному акті на право власності на земельну ділянку не співпадають з розмірами фактичного користування землею та ніколи не могли використовуватися нею, оскільки їхні земельні ділянки відмежовані огорожею, головою правління садового товариства Авіаторбула створена комісія для вирішення земель питань. За результатами обстеження вказаною комісією земельних ділянок № 39 та № 41 був складений акт про розміри земельних ділянок, в якому зазначалося, що розмір земельної ділянки № 39 по фасаду складає 20,23 м, а в державному акті зазначено розмір 22,36 м. Крім того, вона зверталася із заявами до відділу Держкомзему у Дніпропетровському районі та Дніпропетровського районного відділу Дніпропетровської регіональної філії ДП Центр державного земельного кадаструз вимогою надати пояснення щодо вказаної ситуації та з приводу того, як відповідачка [PERSON] могла зареєструвати свій державний акт на землю у 2008 році з накладенням земельних ділянок одна на одну і позбавленням її частини земельної ділянки, яка оформлена ще у 1996 році та просила зареєструвати її державний акт, але отримала відповідь, в якій повідомлялося, що у 2003 році всі книги із записами про державну реєстрацію державних актів про право власності на землю були передані до Дніпропетровського районного відділу Дніпропетровської регіональної філії ДП Центр ДЗК, які надали відповідь, що здійснити реєстрацію її державного акту на право приватної власності на земельну ділянку буде можливо тільки після подання необхідних документів, але в даний час вона позбавлена можливості надати необхідні документи, у звязку з неправомірними діями [PERSON] та Дніпропетровської районної державної адміністрації, яка винесла розпорядження про надання [PERSON] у власність земельної ділянки площею 0,0896 га, чим порушили її конституційні права, як власника земельної ділянки, а тому просила суд визнати розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації № 970-р від 22 лютого 2008 року в частині передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,0896 га, розташованої в садовому товаристві Авіатор, буд. № 39 в сел. Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, недійсним та скасувати його, а також визнати Державний акт серії ЯД № 759234 на право приватної власності на вказану земельну ділянку, виданий 25 квітня 2008 року, недійсним та скасувати його. Відповідачка [PERSON] предявила зустрічний позов до виконкому Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району, Ювілейної селищної ради та [PERSON] про визнання недійсним рішення, державного акту та свідоцтва про право на спадщину, обґрунтовуючи вимоги тим, що батькові [PERSON] [PERSON] за життя було видано Державний акт про право приватної власності на землю серії ДН 007606 на підставі рішення виконкому Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області № 146 від 17 жовтня 1996 року та отримано у власність земельну ділянку № 41 площею 0,0884 га у садовому товаристві АвіаторЮвілейної селищної ради. Вказана земельна ділянка безпосередньо граничить з належною їй земельною ділянкою. При обмірі земельної ділянки, під час підготовки, під час підготовки документів до її приватизації, [PERSON] не звертався ні до неї, ні до її покійного батька [PERSON] з приводу завірення правильності обмірів щодо спільної межі їхніх земельних ділянок, і вони взагалі не знали, що [PERSON] приватизує земельну ділянку. Вважає, що Державний акт на право приватної власності на землю [PERSON] було видано з порушення діючого законодавства, а тому просила визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області № 146 від 17 жовтня 1996 року в частині передачі [PERSON] у приватну власність земельної ділянки площею 0,0884 га для ведення садівництва, розташованої на території садового товариства АвіаторЮвілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області; визнати незаконним та скасувати Державний акт серії ДП ДН № 007606 на право приватної власності на земельну ділянку № 41 площею 0,0884 га на території садового товариства АвіаторЮвілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом ВМС № 577911 від 26 березня 2009 року, видане на імя [PERSON] на спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 0,0884 га, ділянку № 41 на території садового товариства АвіаторЮвілейної селищної ради Дніпропетровського району дніпропетровської області. Позивачка [PERSON] та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили позов задовольнити у повному обсязі, заперечуючи проти задоволення зустрічного позову. Відповідачка [PERSON] та її представник заперечували проти задоволення первісного позову, підтримавши зустрічну позовну заяву. Представники Дніпропетровської районної державної адміністрації, відділу Держкомзему у Дніпропетровському районі с/т Авіатор, Ювілейної селищної ради та Пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилися, надали заяви про слухання справи за їх відсутності. Суд, заслухавши сторони, їхніх представників, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що батькові позивачки [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка № 41, площею 0,0884 га, що розташована в с/т Авіаторна території Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ДН № 007606, виданого виконкомом Ювілейної селищної ради згідно рішення № 146 від 17 жовтня 1996 та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 9643. Відповідно до вказаного Державного акту суміжними землекористувачами були: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також землі загального користування (а.с.13). 17 лютого 2008 року [PERSON] помер і позивачка, як спадкоємиця за законом першої черги 26 березня 2009 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с.10-11), а Державному акті про право приватної власності на землю ДН № 007606 нотаріусом було зроблено відмітку про перехід права власності(а.с.13). Позивачка звернулася до приватного підприємця [PERSON], який має відповідну ліцензію Державної служби геодезії, картографії та кадастру серія АВ № 189028 від 30 серпня 2006 року до 30 серпня 2001 року, для виготовлення технічної документації, необхідної для реєстрації її державного акту на землю. Після виходу спеціаліста для обміру її земельної ділянки на місцевості та отримання ним даних щодо розмірів та розташування суміжних ділянок, позивачці було повідомлено, що розмір її земельної ділянки по факту використання та згідно з державним актом про право власності на землю, яка крім того, відмежована огорожею, не співпадає з кадастровим планом земельних ділянок, у звязку з тим, що її сусідка [PERSON], якій належить на праві приватної власності суміжна з нею земельна ділянка № 39 фактично користується її земельною ділянкою (а.с.14-25). Крім того, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 759234 [PERSON] належить земельна ділянка № 39 площею 0,0896 га, який виданий на підставі розпорядження голови Дніпропетровської районної державної адміністрації №970-р від 22 лютого 2007 року, що розташована в с/т АвіаторЮвілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Вказана земельна ділянка межує із земельними ділянками: землі с/т Авіатор, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.93). Відповідно до п.2 ст. 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Статтею 153 Земельного кодексу України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених ЗК України та іншими законами України. Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю. Одним із способів захисту прав громадян на земельні ділянки, відповідно до ст. 153 Земельного кодексу України, є визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. На зазначене звернув увагу і п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 16.04.2004 р. Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ, в якому зазначено, що розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок, суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність. Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка [PERSON]. межує: від А до Б землі с/т Авіатор; від Б до В - гр. [PERSON]; від В до Г гр. [PERSON]; від Г до Д гр. ; від Д до А гр. [PERSON] Також встановлено, що відповідно до виписки із протоколу засідання правління с/т Авіаторвід 17 жовтня 2009 року, володілець ділянки № 39 при первинній приватизації в 2007 році вказав розміри, які не відповідають фактичним розмірам ділянки. Розпорядженням голови Дніпропетровської райдержадміністрації № 1161-р від 23 травня 2007 року відповідачці [PERSON] надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на земельну ділянку площею 0,09 га для ведення садівництва, яка розташована на землях с/т Авіаторза межами населеного пункту на території Ювілейної селищної ради, а в подальшому їй, як було зазначено вище, було видано Державний акт. У звязку з чим суд вважає, що земельна ділянка площею 0,0896 га, передана у власність [PERSON] за рахунок земельної ділянки площею 0,0884 га, яка належить [PERSON], що також підтверджується випискою із протоколу засідання правління с/т Авіаторвід 17 жовтня 2009 року (а.с.26). Відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна, а згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Крім того відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. А статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. Оскільки права позивачки були порушені, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі. Вирішуючи питання щодо зустрічного позову [PERSON], суд дійшов наступного. Відповідно до ст.9 ЗК України (в редакції 1991 року) до відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить: передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу; реєстрація права власності, права користування землею і договорів на оренду землі; вилучення (викуп) земель відповідно до статті 31 цього Кодексу; справляння плати за землю; ведення земельно-кадастрової документації; погодження проектів землеустрою; здійснення державного контролю за використанням і охороною земель, додержанням земельного законодавства; сприяння створенню екологічно чистого середовища і поліпшенню природних ландшафтів; припинення права власності або користування земельною ділянкою чи її частиною; видача висновків про надання або вилучення земельних ділянок, яке провадиться вищестоящою Радою народних депутатів; погодження будівництва жилих, виробничих, культурно-побутових та інших будівель і споруд на земельних ділянках, що перебувають у власності або користуванні; вирішення земельних спорів у межах своєї компетенції; вирішення інших питань у галузі земельних відносин у межах своєї компетенції. Крім того, [PERSON] не надано жодного доказу, що земельна № 39 в с/т Авіаторперебувала у її постійному користуванні, оскільки як вбачається з копії членської книжки її батька [PERSON], то у його користуванні перебувала земельна ділянка № 39-А (а.с.95-96), при цьому доказів щодо пере нумерації земельних ділянок не надано, а сама [PERSON] стала членом с/т Авіаторлише в травні 2007 року, що підтверджується копією членської книжки (а.с.97-98). Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, проте [PERSON] жодних доказів на підтвердження своїх вимог не надавла у звязку з чим суд вважає, що зустрічні позовні вимоги не можуть бути задоволені, а тому в задоволенні зустрічного позову [PERSON] належить відмовити.

Outcome: approved