overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-14 00:00:00

У січні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 19 вересня 1998 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від спільного життя не мають дітей. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різних поглядів на життя, у зв'язку з чим почали виникати сварки через несумісність характерів сторін, різних поглядів на життя і все це негативно впливало на їхніх стосунків,а також те, що відповідач зловживав спиртними напоями, що приводило до сварок на побутовому рівні. З січня 2011 року їх сім'я розпалася остаточно, були припинені подружні стосунки та ведення спільного господарства. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву щодо розгляду справи у її відсутності, на задоволенні позову наполягала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву щодо розгляду справи у його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 19 вересня 1998 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис № 598. Від даного шлюбу сторони не мають дітей. Шлюбні стосунки між сторонами припинені з січня 2011 року. Спільне господарство вони не ведуть, проживають окремо. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. За таких обставин суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими та, відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, їх шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи відповідно до вимог ст.88 ЦПК України питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, судові витрати з відповідача не стягувати, оскільки вимога про розподіл судових витрат позивачем не заявлялася. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-14 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, 03 червня 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, який 06.08.2010 року був розірваний. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Спільне проживання між нею та відповідачем не склалося через несумісність характерів та поглядів на життя. На даний час відповідач не надає грошових коштів на утримання дитини. В зв`язку з тим, що відповідач не надає коштів на утримання дитини, та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, вказуючи, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2006 року, мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, згідно якої з позовними вимогами погодився, заперечень не має, просить справу розглянути у його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що подружжя припинили шлюбні відносини з червня 2010 року через те, що вони виявилися людьми з несумісними характерами та різними поглядами на сімейне життя. Поновлювати шлюбні відносини сторони не бажають. Шлюб носить формальний характер і тому підлягає розірванню. Подружжя має неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, чим порушує вимогу ст. 180 СК України, згідно якій батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-15 00:00:00

16 лютого 2012 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 15 лютого 2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Іллічівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 41. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені дев’ять років тому у зв’язку із втратою взаєморозуміння та різними поглядами на сімейне життя. Вказані причини призвели до розпаду сім”ї. Позивачка вважає, що сім’ю зберегти неможливо, просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй дошлюбне прізвище „ Тітова”. До судового засідання позивачка не з’явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача у заочному порядку. Відповідач до судового засідання не з’явився за невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки підстав для збереження сім’ї не вбачається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-15 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення Куйбишевської районної в м.Донецьку ради звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення суми, мотивуючи його таким. [PERSON] призначена компенсаційна виплата як такій, що здійснює догляд та надає соціальні послуги своєму батьку – [PERSON], інваліду 1 групи за загальним захворюванням. Дана компенсація призначена з дати звернення, тобто з 02.03.2010р. по 23.05.2019р. 24.06.2010р. [PERSON] помер, про що [PERSON] вчасно не повідомила, в зв’язку з чим виникла переплата. Переплата з 25.06.2010р. по 30.09.2010р. складає 426,12грн. Відповідач була повідомлена про цю переплату, але на даний час не погасила її. Просить стягнути з відповідача суму переплаченої компенсації в розмірі 426,12 гривень. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та дала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві обставинам. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі, тому суд у відповідності зі ст.224 ЦПК України розглядає справу заочно у відсутність відповідача. Суд, дослідивши докази в їхній сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, за таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачу на утримання [PERSON], який має інвалідність 1 групи за загальним захворюванням відповідно до постанови КМУ«Про порядок призначення та виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» призначено з 02.03.2010р. по 23.05.2019р. компенсаційну виплату. 24 червня 2010 року [PERSON] помер. Відповідно до розпорядження № 602211 від 30.08.2010р. закрито особистий рахунок [PERSON] в зв’язку зі смертю інваліда. 08.09.2010р., 01.12.2011р. УПСЗН Куйбишевської районної в м.Донецьку ради були направлені [PERSON] листи з повідомленням про переплату. Згідно п.8, п.15 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2004р. №558 « Про затвердження порядку призначення та виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги» компенсація призначається на час встановлення групи інвалідності або на час коли заявник подала заяву про необхідність отримання соціальних послуг, тому що потребує постійного догляду; фізичні особи, які отримують компенсацію, зобов’язані повідомити органи праці та соціального захисту населення, які призначають виплату,про обставини, які можуть сприяти на умови їх призначення; у разі виявлення таких обставин виплата компенсації призупиняється з дня, що наступає за днем виникнення таких обставин; у разі отримання переплачених сум компенсації заявник зобов’язаний виплатити органам праці та соціального захисту населення дану суму переплати. Згідно особистого рахунку №602211 відповідачу позивачем переплачено 426,12грн. Ця сума підлягає стягненню з неї на користь позивача. Крім цього з відповідача до доходу держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 107,30грн. На підставі п.8, п.15 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2004р. №558 «Про затвердження порядку призначення та виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовною заявою про стягнення вугілля з відповідача. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебував в трудових відносинах з відповідачем, в зв’язку з чим, він отримував вугілля на пільгових умовах, оскільки мешкав в будинку з пічним опаленням. В наступний час позивач знаходиться на пенсії. Відповідач неналежним чином виконував свої обов’язки по наданню вугілля, в зв’язку з чим виникла заборгованість за перше та друге півріччя 2009 року в розмірі 5,9 тони. Просить суд стягнути з відповідача 5,9 тони вугілля за 2009 рік. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, наполягаючи на задоволенні позову в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти стягнення з підприємства на користь позивача 5,9 тони вугілля. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. 43 Гірничого Закону України, підприємства з видобутку вугілля та вуглебудівні підприємства безоплатно надають вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначається колективним договором пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах: на підземних роботах - не менше ніж 10 років для чоловіків і не менше 7 років 6 місяців - для жінок; на роботах, пов'язаних із підземними умовами, - не менше ніж 15 років для чоловіків і не менше 12 років 6 місяців - для жінок; на роботах технологічної лінії на поверхні діючих шахт чи на шахтах, що будуються, розрізах, збагачувальних та брикетних фабриках - не менше ніж 20 років для чоловіків і не менше 15 років - для жінок; В судовому засіданні встановлено, що позивач працював на підприємстві відповідача понад 10 років, в зв’язку з чим має право на безоплатне надання вугілля на побутові потреби, що є підставою для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за вугіллям. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-15 00:00:00

13.01.2012 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, на обґрунтування якого вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 08.10.2011 року, який було зареєстровано у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №729. Спільних неповнолітніх дітей вони не мають. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з листопада 2011 року у зв’язку з відсутністю взаємопорозуміння, сварок, скандалів, що виникали на цьому ґрунті. Спір про спільне майно подружжя відсутній. Просив шлюб розірвати. До початку судового засідання від позивача [PERSON] надійшла заява з проханням розглянути справи за його відсутності. Просив шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явилася, до його початку надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, шлюб розірвати, прізвище після розірвання шлюбу не змінювати. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу / а. с. 6/ 08.10.2011 року у Жовтневому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №729, було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Дружині було присвоєно прізвище чоловіка –[PERSON]. Доказів, що вказані особи мають спільних неповнолітніх дітей, суду протягом розгляду справи не надано. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред”явлений одним з подружжя. Враховуючи, що у судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, що мають істотне значення, тому суд вважає за необхідне постановити рішення відповідно до ст. 112 СК України, котрим шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати. Спір щодо майна, яке є спільною власністю подружжя у рамках цієї справи заявлені не були. Сторонам після розірвання шлюбу слід присвоїти прізвища: позивачу –[PERSON], відповідачу –[PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, посилаючись на те, що в добровільному порядку останній допомоги на утримання дитини не надає, просила позов задовольнити. У судове засідання сторони не з»явилися, направивши заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримала, відповідач –визнав частково в сумі 300 грн. від частини його доходу щомісячно, починаючи з 06.03.2012 року. Суд, дослідивши інші докази по справі, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14.07.1998 року. Від спільного шлюбу мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходиться на її повному матеріальному утриманні. На даний час відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст.181 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст.ст.182,183 СК України, з урахуванням того, що відповідач не обтяжений аліментними зобов’язаннями, суд визначає аліменти на користь позивачки в сумі 300 гривень щомісячно від частини його доходу з 06.03.2012 року. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред’явлення позову. Виходячи з викладеного, суд задовольняє позов частково.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на припинення сімейно-шлюбних відносин і втрату взаємних почуттів через регулярні сварки по різним побутовим причинам та непорозуміння. У судове засідання сторони не з»явилися, направивши до суду заяви про слухання справи у їх відсутність, позивач позов підтримав, відповідачка - визнала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06.10.2006 року, який зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Глухову Глухівського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 44. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON], 27.11.2007 року. Спір про майно відсутній. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з грудня 2009 року, відновлювати які не бажають, проживають окремо. Фактично сім»я розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Примирення між подружжям не можливе, тому суд вважає необхідним шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася у березні 2012 року до суду з позовом до Виконавчого комітету Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області про визнання права власності на самочинно збудовані споруди, а саме: просить визнати за [PERSON] право власності на тамбур «а1», вартістю 3466 грн., прибудову до сараю «б», вартістю 4225 грн., які розташовані по вул. Лесі Українки, 9 у с. Нові Мартиновичі, Пирятинського району, Полтавської області. [PERSON] у судове засідання не з’явилася, надіслала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Просить суд, справу розглянути у попередньому судовому засіданні. Представник відповідача у судове засідання не з’явився, надіслав до суду листа, у якому просив справу за позовом [PERSON] до Виконавчого комітету Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області про визнання права власності на самочинно збудовані споруди, розглянути без його участі, проти задоволення позову не заперечує як і проти постановлення рішення у попередньому судовому засіданні. Згідно ч. 4 ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі –ЦПК України) ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться у порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки визнання Виконавчим комітетом Давидівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області позову [PERSON] не суперечить закону, не порушує права та інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про постановлення рішення у попередньому судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. В позовній заяві вказала, що відповідач є її батьком і до досягнення нею повноліття сплачував аліменти на її утримання за рішенням суду. 16.02.2012 року позивач досягла повноліття і стягнення аліментів припинено. З 01.09.2011 року вона навчається у Полтавському національному педагогічному університеті імені [PERSON] на комерційній формі навчання на стаціонарному відділенні. Згідно договору №54-02/08-125 від 03.08.2011 року, укладеного між позивачем та навчальним закладом, загальна вартість освітньої послуги з 01.09.2011 року по 30.06.2015 року становить 30000 грн. При цьому щомісячний платіж складає 652,18 грн. Крім плати за навчання щомісячно необхідно здійснювати витрати на проживання, одяг, продукти харчування та загальноосвітні заходи в сумі 300 грн. Власних коштів позивач не має і на даний час знаходиться на утриманні лише матері. Відповідач працює, але у добровільному порядку коштів на її утримання не надає. В зв’язку з цим позивач звернулася до суду з зазначеним позовом і просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі 476,09 гривні щомісячно на її утримання, у зв’язку з продовженням навчання. В судовому засіданні позивач підтримала позов. Відповідач позов визнав, погодився сплачувати аліменти у розмірі, який буде визначено судом і просив звільнити його від сплати судових витрат у зв1яхку з тим, що в даний час він перебуває на стаціонарному лікування у тубдиспансері, потребує значних коштів на придбання ліків а тому неспроможний сплатити судовий збір. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Позивачка є дочкою відповідача, продовжує навчання і у зв’язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідач має постійне місце роботи, стабільний заробіток, інших утриманців не має, а тому він може надавати своїй дочці матеріальну допомогу. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв’язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов’язані утримувати їх. Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідач позов визнав, погодився сплачувати аліменти у розмірі, який буде визначено судом. З урахуванням матеріального стану позивача та відповідача, суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі 450 гривень щомісячно. З урахуванням стану здоров’я відповідача суд вважає можливим звільнити його від сплати судового збору. На підставі ст. ст.182, 191, 199, 200 СК України, ст.8 Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-15 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначає, що сторони 19.02.2005 року зареєстрували свій шлюб в Паликоровівській сільській раді Бродівського району. Від шлюбу в сімї дітей немає. Позивач мотивує свої позовні вимоги тим, що з 11.10.2005року шлюбні відносини фактично припинені, відповідач покинула позивача і не проживає з ним, спільне господарство не ведеться. Суперечки про поділ майна відсутні. У сторін різні характери та погляди на життя. У звязку з вищевикладеним позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав, просить позов задовольнити та у разі неявки відповідача - винести заочне рішення. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце проведення судового засідання, про причини неявки суд не повідомила, від неї не надходила заява про відкладення розгляду справи. Суд врахувавши заяву представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.224-226 ЦПК України та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Зясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 19.02.2005року у Паликоровівській сільській раді Бродівського району (а.с.4), Дітей від даного шлюбу не має. Примиритися сторони не бажають, перебувають у неприязних відносинах, на протязі багатьох років сторони проживають окремо, тому розірвання шлюбу не буде суперечити інтересам сторін. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, вважає, що сімя розпалася і збереження її неможливе, так як сторони проживають окремо, примиритися не бажають. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved