Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Україна Промресурс»про стягнення заборгованості по заробітній платі. В позовній заяві, зазначав, що працював слюсарем ремонтником 4 розряду в АФЦ№1 від 15 жовтня 2008 року наказ №456 та за сумісництвом на посаді формувальника залізобетонних виробів 3 разряду наказ№5 від 01 червня 2009 року. Згідно наказу №142 від 06 серпня 2009 року був звільнений за власним бажанням. Вказував, що при розрахунку в день звільнення йому не було сплачено 4 441 грн. Просив стягнути з підприємства на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 4441 грн. В судове засідання позивач не прибув, про дату розгляду справи повідомлявся. Надав письмову заяву з проханням справу розглянути у його відсутність. Представник відповідача ТОВ «Україна Промресурс» у судове засідання не прибув, керівництво про дату розгляду справи повідомлялося належним чином- засобами рекомендованого поштового звязку, про причини неявки не повідомляли.. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, вважає, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю; кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки визначені в статті 116 цього Кодексу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Частиною 1 ст.116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Статтею 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом достовірно встановлено, що обставини викладені в позові мали місце. [PERSON] працював у відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Україна Промресурс»на посаді слюсаря ремонтника з 01 жовтня 2009 16 жовтня 2008 року, а з 01 червня 2009 року формувальник залізобетонних виробів. Звільнився з роботи за власним бажанням, згідно наказу № 142 від 06 серпня 2009 року. Вважав, що на дату звільнення йому нараховано розрахункову суму в сумі 4441 грн., розрахунок роботодавця з найманим працівником не був проведений. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач не подав суду належних і допустимих доказів щодо спростування позову. На підставі наведеного, позов позивача до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі необхідно задовольнити. Стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по нарахованій, але невиплаченій заробітній платі в розмірі 4441 грн. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору то суд на підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн.. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Outcome: approved