Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-25 00:00:00

В липні 2011 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 15258,80 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 06.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк», який в подальшому був перейменований в Публічне акціонерне товариство з тією ж назвою, та відповідачкою був укладений кредитний договір № 234Б-10, згідно якому відповідач отримав строковий кредит в сумі 16800 грн. до 03.06.2011 року зі сплатою 24% річних за користування кредитом. Відповідно до п.2.4 Договору, за користування кредитом позичальник зобовязувався щомісячно поповнювати свій поточний рахунок шляхом внесення готівки в сумі не менше чергового платежу. Після отримання кредиту відповідачка порушила умови кредитного договору у звязку з чим заборгованість по кредиту станом на 20.07.2011 року становить 15258,80 грн., з них: 10119,90 грн. заборгованість за тілом кредиту, 1214,31 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1206,01 грн. заборгованість по сплаті комісії, 1192,63 заборгованість по сплаті штрафних санкцій. В судове засідання представник позивача надав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову у повному обсязі, пояснив, що відповідачка визнає факт укладення нею з позивачем вищевказаного кредитного договору, та наявність заборгованості перед банком за цим кредитним договором, але не погоджується з розрахунком заборгованості. Вважає, сума заборгованості підлягає зменшенню до 9767,83 грн. На підтвердження своїх заперечень представник відповідачки надав суду копії квитанцій по сплаті грошових коштів відповідачкою в рахунок погашення кредиту протягом 2008 2010 років. Суд, дослідивши матеріали справи та надані суду докази приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що 06.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк», який в подальшому був перейменований в Публічне акціонерне товариство з тією ж назвою, та відповідачкою був укладений кредитний договір № 234Б-10, згідно якому відповідач отримав строковий кредит в сумі 16800 грн. до 03.06.2011 року зі сплатою 24% річних за користування кредитом. Згідно розрахунку станом на 20.07.2011 року становить 15258,80 грн., з них: 10119,90 грн. заборгованість за тілом кредиту, 1214,31 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1206,01 грн. заборгованість по сплаті комісії, 1192,63 заборгованість по сплаті штрафних санкцій. Відповідно до ст.ст. 509, 526 ЦК України між позивачем та відповідачем виникло грошове зобов'язання, а тому позовні вимоги законні і обгрунтовані, оскільки положеннями ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Всупереч ст. 526 Цивільного кодексу України відповідач після отримання кредиту не виконує умови кредитного договору, що порушує права позивача, який є стороною вказаного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини боргу позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Ст. 1054 ЦК України зазначено, що за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В той же час, позивачем в позовній заяві невірно складено розрахунок заборгованості, оскільки при додаванні сум заборгованості, а саме: 10119,90 грн. заборгованість за тілом кредиту, 1214,31 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1206,01 грн. заборгованість по сплаті комісії, 1192,63 заборгованість по сплаті штрафних санкцій, загальна сума складає 13732,83 грн., а не 15258,80 грн., як зазначено у позові. З розрахунку заборгованості, наданого до позову(а.с. 5-6), вбачається, що плата за пропуск платежів, складає 2718,58 грн., а не 1192,63 грн, як зазначено в позові, однак ні в позові, ні в даному розрахунку не вказано, яким чином та на якій підставі зроблено даний розрахунок, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити, оскільки позивачем не надано обґрунтування цієї вимоги, хоча таке є обовязком позивача в силу вимог ст. 60 ЦПК України. Заперечення представника відповідача, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки виплати, проведені відповідачкою, на підтвердження яких суду було надано квитанції, враховані в розрахунку позивача. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, слід стягнути з відповідачки на користь відповідача заборгованість за кредитом, яка складається з 10119,90 грн. заборгованість за тілом кредиту, 1214,31 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом та 1206,01 грн. заборгованість по сплаті комісії, що в сумі становить 12540,22 грн. Крім того, на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору та по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial