overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом до відповідача. Посилався на те, що з відповідачем він зареєстрував шлюб 03.06.2009 року. Від цього шлюбу у них дітей немає. З червня 2010 року сторони вони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Основною причиною розпаду їхньої сімї стали різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, нерозуміння одне одного. В даний час їх шлюб носить формальний характер, кожен із них фактично живе своїм особистим життям, а тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спору про стягнення аліментів на утримання дитини та поділ майна між ними немає. Просить розірвати шлюб. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Пояснив, що примирення між ними неможливе, просив шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Разом з тим, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який між ними зареєстрований міським відділом РАГС м.Чернівці 03 червня 2009 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №746. Від шлюбу є дітей немає. З червня 2010 року сторони не підтримують подружніх відносин, з вказаного часу разом не проживають та не ведуть спільного господарства. За наданий судом строк на примирення сторони не примирились. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім′я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку на прийняття спадщини. В обгрунтування своїх вимог пояснила, що 29.10.2010 року помер її дідусь [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, що розташоване в с.Широка Балка Білозерського району Херсонської області. Стосовно належної померлому земельної ділянки площею 3,77га за Державним актом за життя її дідусь склав заповіт на її користь. В звязку з народженням сина 01.07.2010 року вона в дійсний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і тому була позбавлена можливості знайти час для звернення до нотаріальної контори. Просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті 29.10.2010 року дідуся [PERSON]. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання зявилися, позовні вимоги визнали, не заперечували щодо їх задоволення. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Судом встановлено, що [PERSON] онука [PERSON]. [PERSON] помер 29.10.2010 року. 16.10.2006 року [PERSON] склав заповіт за яким належну йому земельну частку (пай) розміром 3,77га згідно Державного акту серії ХС №0124217 він заповідав [PERSON]. За вихідним №877/01-16 21.09.2011 року [PERSON] Білозерською державною нотаріальною конторою було направлено листа з повідомленням щодо вирішення питання оформлення свідоцтва про право на спадщину. Посилання позивача про причину пропущення строку на прийняття спадщини в звязку з народження дитини суд вважає поважною. Згідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оцінив та дослідив усі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача законні та обгрунтовані і підлягають задоволенню з огляду на те, що вона пропустила строк прийняття спадщини з поважних причин. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором кредиту у сумі 3068,46 гривень, та судові витрати. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилався на те, що 20.07.2006 року ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] уклали кредитний договір № 001-23028-200706. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 2470,60 гривень, про що свідчить меморіальний ордер № 157074 від 21.07.2006 року та рахунок фактура № 87 від 20.07.2006 року. У відповідності до договору, позичальник зобовязаний повернути кредит та плату за його користування не пізніше 19.06.2007 року. Станом на 21.07.2011 року порушив умови кредитного договору і має заборгованість на загальну суму 3068,46 гривень, яка складається з: заборгованості за сумою кредиту 2255,58 гривень; заборгованість за відсотками 104,76 гривні; заборгованість за комісіями 708, 12 гривень. Враховуючи викладене, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором кредиту у сумі 3068,46 гривень, та судові витрати, які складаються із судового збору у сумі 51,00 гривня та 120, 00 гривень витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В судове засідання представник позивача не з'явився, але у позовній заві, просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного рішення не заперечував. Відповідач, який згідно довідки ССГІРФО Городищенського РВ УМВС України в Черкаській області зареєстрована за адресою: [INFO], та якій за зазначеною адресою була направлена судова повістка, в судове засідання не з'явилася. Виходячи з приписів ч.5 ст.74 ЦПК, суд вважає, що належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з неповажних причин, що згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, не є перешкодою для вирішення справи по суті на підставі наявних у ній даних та доказів. З огляду на вище викладене, зі згоди представника позивача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом до відповідача. Посилався на те, що з відповідачем він зареєстрував шлюб 03.06.2009 року. Від цього шлюбу у них дітей немає. З червня 2010 року сторони вони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Основною причиною розпаду їхньої сімї стали різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, нерозуміння одне одного. В даний час їх шлюб носить формальний характер, кожен із них фактично живе своїм особистим життям, а тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спору про стягнення аліментів на утримання дитини та поділ майна між ними немає. Просить розірвати шлюб. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Пояснив, що примирення між ними неможливе, просив шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Разом з тим, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який між ними зареєстрований міським відділом РАГС м.Чернівці 03 червня 2009 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №746. Від шлюбу є дітей немає. З червня 2010 року сторони не підтримують подружніх відносин, з вказаного часу разом не проживають та не ведуть спільного господарства. За наданий судом строк на примирення сторони не примирились. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сімя у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася у жовтні 2011 року до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 22.01.1983 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З 2005 року вони з відповідачем разом не проживають. Сімя розпалась через постійні сварки, втрату взаємних почуттів, просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач позов підтримав, пояснив, що 22.01.1983 зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя не склалось, разом не проживають, спільне господарство не ведеться з 2005 року, оскільки відповідач влаштовував постійні сварки, бійки, а тому просить шлюб розірвати, дошлюбне прізвище не відновлювати. Розірвати шлюб через органи РАЦС відповідач відмовився. Відповідач у судове засідання не зявився, про час слухання справи повідомлений належним чином, направив суду заяву у якій позов визнав. Суд уважає, що справа може бути розглянута у відсутність відповідача, так як його особисті пояснення у судовому засіданні не обовязкові. Судом установлено: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 22 січня 1983 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімя сторін розпалась у 2005 році через постійні сварки, бійки. З указаного часу сторони разом не проживають, спільне господарство не ведеться. Через органи РАЦС відповідач розірвати шлюб відмовився. Викладене також підтверджується: свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.5); іншими матеріалами справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження сімї суперечитиме інтересам сторін. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

Позивачка, 19.09.2011 року звернулася з вказаною позовною заявою до суду, мотивуючи позов тим, що з 4.04.2006 року вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі. 9 червня 2008 року, шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу у них з відповідачем 18 липня 2006 року народився син [PERSON]. В даний час відповідач з сімю не проживає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина повністю знаходиться на її утриманні. Просила, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В ході судового засідання позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав, про що надав суду письмову заяву. Суд заслухав сторони, вивчив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Матеріалами справи встановлено: Згідно свідоцтва про шлюб (серія 1-КГ № 010482) сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 4 квітня 2006 року. Згідно свідоцтва про народження (серія 1-КГ № 030623) у сторін 18 липня 2006 року народився син [PERSON]. Згідно довідки Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області № 2043 від 13.09.2011 року на утриманні у [PERSON] знаходяться син [PERSON], [INFO]. Із пояснень сторін в судовому засіданні вбачається, що вони припинили сумісне проживання, досягти домовленості між собою про утримання дитини не змогли. Відповідно до ст. ст. 180,181,183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, способом виконання батьками обов'язку утримувати дитину є рішення суду за яким кошти на утримання дитини \~(аліменти) присуджуються у частці від заробітку (доходу ) матері або батька. \~ Враховуючи те, що відповідач зобовязаний та може надавати допомогу, \~так як є працездатним, у звязку з чим, відповідно до ст. ст. 84, 180 СК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини з всіх видів його заробітку, щомісячно до досягнення дитини повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також підлягають стягненню з відповідача на користь держави \~судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., так як позивачка звільнена від сплати вказаних витрат при подачі позову про стягнення аліментів до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, вказавши, що 19.03.2011 року померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилася земельна ділянка, розташована на території Станіславської сільської ради Білозерського району. Заявник є єдиним спадкоємцем після смерті матері, проте не може надати до нотаріальної контори документи, що підтверджують його родинні відносини з матір?ю. Заявник зазначив, що він народився 25.07.1958 року в с. Раківка Бериславського району Херсонської області і в свідоцтві про його народження зазначено, що його батьком є [PERSON], а матір?ю [PERSON]. Заявник також зазначив, що йому відомо, що батьки перебували в шлюбі, але де було зареєстровано шлюб він не знає, в 1971 році сім?я заявника переїхала на постійне місце проживання в [INFO], де мати заявника працювала в місцевому радгоспі під своїм дошлюбним прізвищем [PERSON], коли і яким органом РАЦС шлюб між його батьками було розірвано заявнику також невідомо. Заявник просив суд встановити, що [PERSON], яка померла 19.03.2011 року, є його матір?ю. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні заявник свою заяву підтримав повністю, надав суду пояснення, що відповідають вищевикладеним обставинам по справі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представники заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника заінтересованої особи, проти задоволення даної заяви не заперечував. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного: Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-КГ №123417, виданого Станіславською сільською радою Білозерського району Херсонської області, [PERSON] померла 19.03.2011 року. Відповідно до копії свідоцтва про народження №106962 від 20.09.1958 року, виданого Новорайською сільською радою Бериславського району Херсонської області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідки №2267 від 30.09.2011 року, виданої Станіславською сільською радою Білозерського району Херсонської області, [PERSON], згідно погосподарської книги №2 за 1971-1973 роки та погосподарської книги №29 за 2006-2010 роки, проживав разом з матір?ю [PERSON]. Викликані в судове засідання в якості свідків [PERSON] та [PERSON], які є сусідкою та братом позивача, підтвердили факт, що [PERSON] є матір?ю [PERSON]. Вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявником, [PERSON] було надано достатньо доказів того, що [PERSON], яка померла 19.03.2011 року є його матір?ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовом до Коханівської сільської ради Збаразького району Тернопільської області про визначення додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої 12 січня 2006р. в с.Гнидава Збаразького району Тернопільської області [PERSON]. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що вона пропустила шестимісячний строк звернення з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до державної нотаріальної контори, оскільки про існування заповіту в її користь вона дізналась лише в вересні 2011р.. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак від сільської ради на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності її представника, позов визнає. Судом встановлено наступні обставини. [PERSON] помер 29 грудня 2002р. в с.Гнидава Збаразького району Тернопільської області. Це підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого 30 грудня 2002р. (а.с.12). Згідно заповіту від 29 березня 2002р., [PERSON] заповів жилий будинок, надвірні будівлі, грошові збереження [PERSON] (а.с.8). [PERSON] померла 12 січня 2006р. в с.Гнидава Збаразького району Тернопільської області. Це підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого 13 січня 2006р. (а.с.13). Згідно заповіту від 29 березня 2002р., [PERSON] заповіла земельну частку (пай), сертифікат [PERSON] (а.с.9). Причиною пропуску позивачкою шестимісячного строку для прийняття спадщини є те, що їй не було відомо про існування заповіту в її користь. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки вищенаведені причини пропуску позивачкою шестимісячного строку для звернення із заявою про прийняття спадщини є поважними, даний позов слід задовольнити і визначити позивачці додатковий строк для подання нею заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини терміном на два місяці. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з позовом до Старовишнівецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно. Позивач просить визнати за [PERSON], інтереси якої він представляє, право власності на будинковолодіння, що розташоване в с.Кинахівці по вул.Дроби, 17 Збаразького району Тернопільської області, згідно заповіту, після смерті [PERSON], яка померла 19 січня 1994р.. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON] позбавлена можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на дане будинковолодіння. В судовому засіданні позивач позов підтримав, пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Представник Старовишнівецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області в судове засідання не з`явився, однак від сільської ради до суду надійшла заява з проханням проводити розгляд справи у відсутності її представника, позов визнає. Судом встановлено наступні обставини. [PERSON] померла 19 січня 1994р.. Це підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 31 березня 2005р. відділом РАЦС Збаразького районного управління юстиції Тернопільської області (а.с.7). Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в с.Кинахівці по вул.Дроби, 17 Збаразького району Тернопільської області не зареєстрований. Це підтверджується довідкою виданою 11 серпня 2011р. Збаразьким районним бюро технічної інвентаризації за № 385 (а.с.10). Відповідно до заповіту від 15 березня 1993р., [PERSON] заповіла усе належне їй майно [PERSON] (а.с.8). Згідно довідки виданої 04 жовтня 2011р. виконкомом Старовишнівецької сільської ради Збаразького району Тернопільської області за № 3402, житловий будинок, що розташований в с.Кинахівці по вул.Дроби, 17 Збаразького району Тернопільської області, рахується за [PERSON] разом з нею в даному будинку ніхто не був зареєстрований і не проживав (а.с.11). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11 жовтня 2011р. № 1180/02-31, [PERSON], який діє від імені [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно. Таким чином, проаналізувавши здобуті докази, суд приходить до висновку, що оскільки вищенаведені встановлені судом обставини свідчать про те, що [PERSON], як спадкоємець за заповітом, після померлої 15 січня 1994р. [PERSON], набула право на вищевказаний житловий будинок, даний позов слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, вказуючи, що згідно свідоцтва про право власності на житло виданого на підставі розпорядження від 17 серпня 1993 року за № 1480/2 Управлінням житлово-комунального господарства адміністрації Кременчуцької міської Ради народних депутатів, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. 04.01.2010 року померла [PERSON], а 05.01.2011 року помер [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. При зверненні позивача до приватного нотаріуса [PERSON] для отримання свідоцтва про право на спадщину після померлого, йому було відмовлено у видачі свідоцтва, в звязку з тим, що не визначені частки учасників у спільній сумісній власності. Тому позивач змушений звертатися до суду з даним позовом. Просив суд винести рішення, яким визначити, що частки власників у спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS] складають: [PERSON], померлої 04.01.2010 року 1/2, [PERSON], померлого 05.01.2011 року 1/2. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача - виконавчого комітету Кременчуцької міської ради [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечував. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло виданого на підставі розпорядження від 17 серпня 1993 року за № 1480/2 Управлінням житлово-комунального господарства адміністрації Кременчуцької міської Ради народних депутатів, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. Квартира приватизована згідно з законом України Про приватизацію державного житлового фонду. 04.01.2010 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 05.01.2010 виданим Центральним відділом РАЦСу Кременчуцького МУЮ Полтавської області, актовий запис № 21. 05.01.2011 року помер [PERSON], що також підтверджується свідоцтвом про смерть від 05.01.2011 року виданим Центральним відділом РАЦСу Кременчуцького МУЮ Полтавської області, актовий запис № 26. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина на належну їй частину квартири [ADDRESS]. Прямим спадкоємцем першої черги за законом є [PERSON], який прийняв спадщину в порядку п. 3, статті 1268 ЦК України. Після смерті [PERSON], відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. При зверненні позивача до приватного нотаріуса [PERSON] для оформлення спадщини після померлого, він отримав відповідь від 09.06.2011 за вих. № 557/02-14 про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно зі ст.372 ЦК України частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved