Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з уточненим у подальшому позовом в інтересах своєї неповнолітньої дитини [PERSON] та просить встановити порядок користування трикімнатною квартирою № 20 будинку № 9а по вул. Одинцова в м. Чернігові, виділивши у користування [PERSON] житлову кімнату площею 12, 4 кв. м з лоджією, інші кімнати площею 16, 8 кв. м та 9, 2 кв. м виділити у користування відповідачам [PERSON] та [PERSON], місця загального користування залишити в спільному користуванні сторін, також просить зобовязати [PERSON] та [PERSON] надати позивачу ключі від спірної квартири та зобовязати КП ЖЕК-6укласти з власниками квартири [PERSON], [PERSON] та нею як із законним представником неповнолітньої [PERSON] окремі договори про надання послуг з обслуговування будинку, споруд та прибудинкових територій. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON], [PERSON] та неповнолітня [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS], але позивач з дочкою у зазначеній квартирі не проживають у звязку з тим, що між сторонами склались неприязні стосунки, відповідачі чинять позивачу перешкоди у цьому, не надають ключів від квартири. Оскільки добровільно порядок користування встановити неможливо, вимушена звернутися до суду з даним позовом. 22.08.2011 року до суду звернулися [PERSON] та [PERSON] та просять припинити право власності [PERSON] на 1/5 та 1/10 частини квартири [ADDRESS] та визнати за позивачами по 3/20 частин зазначеної квартири мотивуючи позов тим, що частка [PERSON] у спірній квартирі є незначною, виділити їй у користування ізольовану кімнату без порушення прав інших співвласників квартири неможливо, що дає підстави для застосування положення ч. 1 ст. 365 ЦК України. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свій позов та просила його задовольнити. Позов [PERSON] та [PERSON] не визнала. Представник відповідача [PERSON] позов [PERSON] та [PERSON] підтримав, проти задоволення позову [PERSON] заперечував. Представник третьої особи органу опіки та піклування [PERSON] просила задовольнити позов [PERSON] та відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] та [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, суд вважає за можливе розглянути справу в її відсутність. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] складається з трьох ізольованих кімнат жилою площею 12, 4 кв. м, 16, 8 кв. м та 9, 2 кв. м, кухні, ванної кімнати, вбиральні, коридору, вбудованої шафи та двох лоджій. [PERSON] належить на праві власності 1/5 частина зазначеної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.12.2002 року та 1/5 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину від 19.09.2009 року, що становить 8/20 частин квартири. [PERSON] належить на праві власності 1/10 частина спірної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину від 08.04.2011 року та 1/5 частині на підставі свідоцтва про право власності на житло від 02.12.2002 року, що становить 6/20 частин спірного майна. [PERSON] є власником 1/10 частини спірної квартири відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 08.04.2011 року та 1/5 частини відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 02.12.2002 року, що становить 6/20 частин спірного майна. Квартира [ADDRESS] має 66, 4 кв.м загальної площі та 38, 4 кв.м житлової площі. Таким чином, [PERSON] відповідно до її частці у праві спільної часткової власності припадає 19, 92 кв.м загальної та 11, 52 житлової площі квартири. Відповідно до ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. За таких обставин, коли встановлення порядку користування відповідно до позовних вимог [PERSON] істотно погіршить права власності та житлові права відповідачів [PERSON] та [PERSON] та частина спільного майна, яку просить виділити позивач у користування своїй дочці, не відповідає її частці у праві спільної часткової власності, суд вважає, що позов про виділення [PERSON] у користування ізольовану кімнату площею 12, 4 кв. м з прилеглою до неї лоджією та зобовязання КП ЖЕК-6 укласти з власниками квартири окремі договори про надання послуг з обслуговування будинку, споруд та прибудинкових територій задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] створюють [PERSON] та її дочці [PERSON] перешкоди у спільному користуванні квартирою, що підтверджується постановами про відмову в порушенні кримінальної справи від 30.09.2010 року, 12.01.2011 року та 17.11.2010 року (а.с. 8-9), позовні вимоги [PERSON] про зобовязання [PERSON] та [PERSON] надати позивачу ключі від спірної квартири підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. \~\~ Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Він не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам громадян. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. \~\~ Відповідно до ст. 365 ЦК України, яка регулює можливість припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливе; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сімї. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не погоджується на виплату їй компенсації за частку її неповнолітньої дочки в спільному майні та заперечує припинення права власності на 6/20 частин спірного майна, які їй належать. Таким чином, враховуючи те, що оскільки власник має право володіння, користування та розпорядження своїм майном і на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна, частку майна в 6/20 не можна вважати незначною, беручи до уваги те, що на виплату компенсації [PERSON] не погоджується, припинення права власності [PERSON] на частку у спірній квартирі завдасть їй істотної шкоди, оскільки вона іншим житлом не забезпечена, позов [PERSON] та [PERSON] про припинення права власності [PERSON] на 6/20 частин квартири [ADDRESS] задоволенню не підлягає.

Outcome: partial