Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що з народження він був зареєстрований та проживав разом з батьками в кімнаті № 9 гуртожитку по вул.Лугова, 22-а в м.Херсоні. 26.10.2004 року його мати [PERSON] померла. Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 01.07.2005 року його батька [PERSON] позбавлено батьківських прав. Рішенням органу опіки та піклування виконавчого комітету Комсомольської районної у м.Херсоні ради від 08.04.2005 року опікуном [PERSON] визнано його тітку [PERSON], з якою він проживав за адресою [INFO] без зміни місця реєстрації. Таким чином, він зберіг за собою право користування кімнатою № 9 гуртожитку по вул.Лугова, 22-а в м.Херсоні, однак при зверненні до відповідача із проханням вселитися в дану кімнату, отримав відмову. В звязку з чим, позивач просить суд вселити його в кімнату № 9 гуртожитку по вул.Лугова, 22-а в м.Херсоні, зобовязати ОСН БК Вірюусунути перешкоди в користуванні ним кімнатою № 9 гуртожитку по вул.Лугова, 22-а в м.Херсоні, стягнути з відповідача судові витрати. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги, просили суд позов задовольнити по вищезазначеним обставинам. Представник відповідача в останнє судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, про що свідчить розписка, яка знаходиться в матеріалах справи. В судовому засіданні, яке відбулося 13.01.2012 року позов не визнала та пояснила, що до моменту смерті [PERSON], вона із сином [PERSON] проживала в кімнаті № 9 гуртожитку по вул.Лугова, 22-а в м.Херсоні біля півтора року. Після її смерті позивач проживав за іншою адресою, таким чином він був відсутній за місцем реєстрації більше шести років, що позбавляє його права користування вищезазначеною кімнатою. Крім того, коли [PERSON] звернувся до неї з вимогою про вселення, вона поставила під сумнів штамп про його реєстрацію за зазначеною адресою та відмовилася вселити його в кімнату. Просила в задоволенні позову відмовити в звязку з його необґрунтованістю. Представник третьої особи в судовому засіданні просила позов задовольнити, оскільки [PERSON] до смерті матері був зареєстрований та проживав в кімнаті № 9 гуртожитку по вул.Лугова, 22-а в м.Херсоні. Після її смерті неповнолітній не міг проживати сам, в звязку з чим переїхав до своєї тітки, однак після досягнення повноліття, [PERSON] має спеціальний статус, який надає йому право користуватися вищезазначеною кімнатою. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та наступні правовідносини. У відповідності до ордеру № 20 від 19.04.1988 року, [PERSON] отримала право користування кімнатою № 9 гуртожитку по вул.Лугова, 22-а в м.Херсоні. Згідно свідоцтва про народження, батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. З адресної довідки вбачається, що [PERSON] з 27.04.1988 року була зареєстрована за адресою [INFO] кімн.9. Відповідно паспорту громадянина України, форми № 16 та довідки виконавчого комітету Комсомольської районної у м.Херсоні ради № 262 від 07.07.2006 року, [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO] кімн.9. Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] 26.10.2004 року померла. Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 01.07.2005 року батька позивача [PERSON] позбавлено батьківських прав. Рішенням органу опіки та піклування виконавчого комітету Комсомольської районної у м.Херсоні ради № 42 від 08.04.2005 року піклувальником неповнолітнього [PERSON] призначено його тітку [PERSON] З довідки ТОВ Україна№ 480 від 26.04.2005 року вбачається, що [PERSON] проживав без реєстрації за адресою проживання його тітки [PERSON] [ADDRESS]. У відповідності до довідки Херсонського ДБТІ № 46000 від 18.12.2007 року, по обліку бюро технічної інвентаризації за [PERSON] прав власності на нежилі приміщення не зареєстровано. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що проживають в гуртожитку по вул.Лугова, 22-а в м.Херсоні та були знайомі зі [PERSON], яка в 2004 році померла, та її сином [PERSON], який до смерті матері проживав в кімнаті № 9 гуртожитку по вул.Лугова, 22-а в м.Херсоні, а потім проживав разом з тіткою за іншою адресою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що працювала в паспортному столі та була знайома із померлою [PERSON] та її сином [PERSON] Вона видавала їм довідки за місцем реєстрації за адресою м.Херсон вул.Лугова, 22-а кімн.9. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність фактів, повідомлених свідками, даних про їх зацікавленість в результаті розгляду справи не виявлено. Згідно ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до п.3 ч.2 ст.71 ЖК України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадку влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Зазначені засади також викладені в ст.11 Закону України Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітейта ч.1 ст.32 Закону України Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Крім того, у відповідності до ч.2 ст.32 Закону України Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування за місцем знаходження житла дітей несуть відповідальність за збереження зазначеного у частині першій цієї статті житла і повернення його дітям-сиротам та дітям, позбавленим батьківського піклування, а також особам з їх числа після завершення терміну перебування у сім'ї опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], позивач по справі, після смерті 26.10.2004 року матері [PERSON] та після позбавлення його батька [PERSON] рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 01.07.2005 року батьківських прав, був позбавлений батьківського піклування та залишив місце свого зареєстрованого у встановленому порядку проживання за адресою [INFO] кімн.9, оскільки проживав разом з тіткою [PERSON], яку рішенням органу опіки та піклування виконавчого комітету Комсомольської районної у м.Херсоні ради № 42 від 08.04.2005 року було призначено його піклувальником, за адресою [ADDRESS], що підтверджується відповідною довідкою ТОВ Україна№ 480 від 26.04.2005 року. При цьому, він не був знятий з реєстраційного обліку за адресою м.Херсон вул.Лугова, 22-а кімн.9 у встановленому законом порядку, тобто за рішенням суду, в звязку з чим, на підставі вищевикладених норм закону, після досягнення повноліття має право на користування вказаною кімнатою. Суд дійшов висновку, що орган самоорганізації населення Будинковий комітет Вірюна підставі ч.2 ст.32 Закону України Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, мав на вимогу [PERSON] повернути йому у користування кімнату № 9 гуртожитку по вул.Лугова, 22-а в м.Херсоні. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved