Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом в його обґрунтування посилаючись на те, що взяла шлюб із відповідачем у цій справі, та від сумісного життя подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Як зазначається позивачем при зверненні до суду, шлюбні відносини припинені між подружжям з 2009 року; спільне життя складалося не найкращим чином, виникали постійні суперечки між подружжям, оскільки подружжя має різні погляди на життя, не розуміє один одного, що призводило до сварок на побутовому рівні та негативно позначилося на сімейному житті. Посилаючись у позові на те, що подальший шлюб носить лише умовний характер, сімя розпалася остаточно та відновленню не підлягає, збереження любу є недоцільним, як й призначення строку для примирення, у позові й заявлено відповідну вимогу. У судове засідання сторони не зявилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності; відповідно до письмової заяви відповідача, останній позов визнав повністю. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, беручи до уваги той факт, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову повністю з огляду на таке. Як було встановлено судом, 09.11.1991 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська між позивачем та відповідачем за цим позовом було зареєстровано шлюб, про що було зроблено відповідний актовий запис та видано свідоцтво, подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, зясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що шлюбні відносини з 2009 року, а також дійсні причини позову про розірвання шлюбу (подружжя не розуміє один одного, має різні погляди на життя, різні характери), які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки, дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам цього подружжя, що має істотне значення. Разом з тим, приймаючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги наявність у подружжя неповнолітньої дитини, враховує також їх інтереси та водночас зауважує, що зазначені вище та дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, вочевидь свідчать про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при подачі позову позивачем було належним чином оплачено судові витрати, у звязку з чим, беручи до уваги те, що на виконання ч. 1 ст. 88 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, з відповідача на користь позивача підлягають присудженню сплачені позивачем при подачі позову судові витрати. Разом з тим, за ст. 17 Закону України «Про органи реєстрації актів громадянського стану»за реєстрацію актів громадянського стану, а також за видачу громадянам повторних свідоцтв про реєстрацію актів громадянського стану і свідоцтв у зв'язку із зміною, доповненням, виправленням і поновленням записів актів громадянського стану справляється державне мито у розмірах, встановлених чинним законодавством; на виконання п. 4 Правил реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року N 52/5, реєстрація розірвання шлюбу на підставі рішення суду провадиться за письмовою заявою подружжя або одного з них по пред'явленні копії рішення суду (витягу з рішення суду) про розірвання шлюбу, що набрало чинності, а також паспорта або паспортного документа, квитанції про сплату встановленої судом суми державного мита. Таким чином, суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо встановленого чинним законодавством (відповідно до п. «б»ч. 5 ст. 3 Декрету КМУ «Про державне мито»за реєстрацію за вчинення акту по реєстрації розірвання шлюбу на підставі рішення суду, якщо обоє з подружжя перебувають у першому шлюбі державне мито підлягає до сплати в розмірі від 0,5 до 1 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян - з одного або обох із подружжя) розміру справляння державного мита за вчинення реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів громадянського стану зазначити, що державне мито за реєстрацію розірвання шлюбу в органах реєстрації актів громадянського стану підлягатиме до сплати в розмірі 8 грн. 50 коп. із особи, яка звертатиметься за вчиненням державної реєстрації розірвання шлюбу.

Outcome: approved