Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-21 00:00:00

ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»в особі філії «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Запоріжжя»(далі ПАТ «Промінвестбанк») звернулося до суду з позовом до ТОВ «Фірма «Згода», [PERSON], ТОВ «РАМІТА-2008», ТОВ «Татісс Бізнес», ТОВ «ІНВЕСТКРЕДИТ», ОП «ЗМБТІ»про визнання правочинів недійсними та витребування майна із чужого незаконного володіння. В позовній заяві вказує наступне. 30.03.2006 року між Акціонерним комерційним промислово - інвестиційним банком в особі філії "Орджонікідзевське відділення Промінвестбанку в м. Запоріжжя", правонаступником якого є ПАТ АК «Промінвестбанк»та ТОВ "Фірма "Згода" було укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 04-0085/02-01. 31 березня 2006 року в забезпечення кредитного договору між Позивачем та Закритим акціонерним товариством «Запорізький завод алюмінієвих конструкцій»укладено договір фінансової поруки № 04-0091/03-03. 14.02.2007 року між Позивачем та ТОВ "Фірма "Згода" було укладено кредитний договір про відкриття мультивалютної кредитної лінії № 04-0138/02-01. В забезпечення виконання умов зазначеного Кредитного договору між Позивачем та ТОВ «Фірма «Згода»укладено: Договір застави № 04-0140/03-01 від 14.02.07 року , за яким Позивачеві у заставу передане обладнання, що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 6-а, а саме: термопластавтомат марки JM 165 МК ЗС, інв.№127, термопластавтомат марки (PY)1-180РС, інв.№146, термопластавтомат марки КYАSU 1400/250, інв.№221, координатно-розточувальний верстат марки 243СФ10, інв.№56, формопласт марки 395/105, інв. № 70,71, 1990 року випуску; плоскошліфувальний верстат марки ЗД711ВФ11, інв.№ 126, плоскошліфувальний верстат марки ЗЕ721ВФ-3, інв.№ 313-а, верстат профіленакатний марки UPW 12.5x70, інв.№ 302, електророзрізний верстат марки 4Л721Ф1, інв.№ 314, вирізний верстат марки ВЕСТ-240, інв.№ 181, електророзрізний верстат марки 4К722А, інв.№57, термопластавтомат марки СЗ (СZ), інв.№ 58,59, станок вертикально-консольно-фрезерний, інв.№215, станок токарно-вінторезний, інв.№340, Іпотечний договір № 47/3-07іп/О від 14.06.2007 року , за яким Позивачеві в іпотеку передано виробничу базу, що знаходиться за адресою - м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 6-а яка складається з: адміністративно - побутового комплексу, літера С-2 - за планом двоповерхова будівля, загальною площею 588,4 кв.м., виробничого корпусу № 1, літера Р - за планом двоповерхова будівля, загальною площею 3490,4 кв.м., виробничого корпусу № 2, літера Т - за планом двоповерхова будівля, загальною площею 1733,4 кв.м., контрольно - пропускного пункту літера Ч - за планом, загальною площею 24,2 кв.м., гараж - літера X - за планом, загальною площею 144,8 кв.м. 15 листопада 2007 року між Позивачем та ТОВ "Згода" було укладено кредитний договір про відкриття мультивалютної кредитної лінії № 47/3-181к/О, в забезпечення виконання умов якого між Позивачем та ТОВ «Фірма «Згода»укладено: Договір застави № 47/3-183з/О від 15.11.07 року , за яким Позивачеві у заставу передано обладнання на суму 1 900 000,00 грн. (один мільйон девятсот тисяч гривень 00 копійок), яке знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 6-а., а саме: термопластавтомат марки JM 165 МК ЗС, інв.№127, термопластавтомат марки LD (PY)1-180РС, інв.№146, термопластавтомат марки KYASU 1400/250, інв.№221, координатно-розточувальний верстат марки 243СФ10, інв.№56, формопласт марки 395/105, інв. №70,71, 1990 року випуску; плоскошліфувальний верстат марки ЗД711ВФ11, інв. № 126, плоскошліфувальний верстат марки ЗЕ721ВФ-3, інв. № 313-а, верстат профіленакатний марки UPW 12.5x70, інв. № 302, електророзрізний верстат марки 4Л721Ф1, інв. № 314, вирізний верстат марки ВЕСТ- 240, інв. № 181, електророзрізний верстат марки 4К722А, інв.№57, термопластавтомат марки СЗ (CZ), інв. № 58,59, станок вертикально-консольно-фрезерний, інв.№215, станок токарно-вінторезний, інв.№340. Договір застави № 47/3-184з/О від 15.11.07 року, за яким Позивачеві у заставу передано обладнання на суму 970 000,00 грн. (дев'ятсот сімдесят тисяч гривень 00 копійок), яке знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 6-а., а саме: термопластавтомат марки RY1-180РС -1, інв.№153, термопластавтомат марки СЗ 100/800 , інв.№60,61,62 в кількості 3 одиниці, термопластавтомат марки GS195/100, інв.№128, автомобіль вантажний фургон МАN 26.364, інв. № 810, машина холодильна МВТ -36-2, інв. № 1056, електроштабелер 91001432, інв. № 927, Верстат кромкообліц., модель Brand Optimat KD 56, інв. №1180, верстат сверлільно присадочний Grass Combipress, інв. №1181, верстат форм. круглопильн. , модель F45, інв.. №1186, Камера окраски, інв. №1125, камера сушки, інв. №1126, пресформа ПРЛ -0012, інв. № 1101, пресформа ПРЛ -0011, інв. № 1100, прес кривошипний, інв. № 72, прес кривошипний модель К-115, інв. № 307, прес механічний, інв. №266-271, 273 в кількості 7 одиниць, ножиці гільйотинні, інв. № 265, ножиці кривошипні, інв. № 203. Рішеннями господарського суду Запорізької області від 04.11.2009 року, 11.11.2009 року та 18.01.2010 року, що набрали законної сили, з ТОВ «Фірма «Згода»на користь Позивача за кредитними договорами стягнуто борг на загальну суму 29 924 434,98 грн., 57 581,39 доларів США, 1 440,87 євро. В подальшому, ухвалою господарського суду Запорізької області від 11.02.2010 року було порушено справу № 26/43/10 про банкрутство ТОВ «Фірма «Згода»у порядку статті 51 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Постановою господарського суду Запорізької області від 15.02.2010 року ТОВ «Фірма «Згода»визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого [PERSON] Постановою Вищого господарського суду України від 16.06.2010 року постанову господарського суду Запорізької області від 15.02.2010 року скасовано, провадження у справі про банкрутство ТОВ «Фірма «Згода»припинено. Однак, як зазначає позивач в своєму позові, за період з моменту визнання ТОВ «Фірма «Згода»банкрутом до дня скасування Вищим господарським судом України постанови господарського суду Запорізької області від 15.02.2010 року, сторонніми особами, без згоди на те Позивача на підставі укладених правочинів, нерухоме майно, що перебувало в іпотеці, відчужено на користь інших осіб. Так, 26.03.2010 року ліквідатор [PERSON] від імені ТОВ «Фірма «Згода»уклав з фізичною особою [PERSON] пять договорів купівлі-продажу нерухомого майна, раніше переданого в іпотеку Позивачеві на підставі нотаріально посвідченого іпотечного договору № 47/3-07іп/О від 14.06.2007 року, а саме: договір купівлі-продажу від 26.03.2010 року будівлі виробничого корпусу №1, літ. Р загальною площею - 3490,4 кв. м., що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 6а. договір купівлі-продажу від 26.03.2010 року будівлі адміністративно - побутового корпусу, літ. С-2 загальною площею - 588,4 кв. м., що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 6а. договір купівлі-продажу від 26.03.2010 року гаражу, літ. X загальною площею - 144,8 кв. м., що розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 6а. договір купівлі-продажу від 26.03.2010 року будівлі виробничого корпусу №2, літ. Т загальною площею - 1732,1 кв.м., що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 6а. договір купівлі-продажу від 26.03.2010 року будівлі контрольно-пропускного корпусу, літ. Ч загальною площею - 24,2 кв.м., що розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 6а. Вказане майно належало ТОВ «Фірма «Згода»на праві власності, а договори купівлі-продажу були посвідчені приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] 01.04.2010 року [PERSON] та ТОВ «РАМІТА- 2008»укладено пять договорів дарування вищезазначеного майна. Вказані договори були посвідчені нотаріально приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального [PERSON] 30.04.2010 року новий власник спірної нерухомості - ТОВ "РАМІТА-2008" шляхом укладання договорів купівлі - продажу відчужує нерухоме майно ТОВ "ТАТІСС БІЗНЕС»про що також укладається пять договорів, які посвідчуються нотаріально приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального [PERSON] 10.06.2010 року ТОВ "ТАТІСС БІЗНЕС" передало спірне нерухоме майно на підставі нотаріально посвідчених іпотечних договорів № 05-1-/ЮЛ/1, № 05-1-/ЮЛ/2, № 05-1-/ЮЛ/3, № 05-1-/ЮЛ/4, № 05-1-/ЮЛ/5 в наступну іпотеку ТОВ "ІНВЕСТКРЕДИТ». У звязку з тим, що ПАТ «Промінвестбанк», як іпотекодержатель нерухомого майна, згоди на укладання зазначених договорів купівлі-продажу, договорів дарування та договорів наступної іпотеки не надавав, то просив в своєму позові визнати недійсними: пять вищевказаних договорів купівлі-продажу від 26.03.2010 року, що укладені між ТОВ «Фірма «Згода»та громадянином [PERSON], пять вищевказаних договорів дарування від 01.04.2010 року, що укладені між [PERSON] та ТОВ «Раміта-2008», пять вищевказаних договорів купівлі продажу від 30.04.2010 року, що укладенні між ТОВ «Раміта-2008»та ТОВ «Татісс Бізнес», пять вищевказаних іпотечних договорів від 10.06.2010 року, що укладені між ТОВ «Татісс Бізнес», та ТОВ «ІНВЕСТКРЕДИТ». Витребувати від ТОВ «ІНВЕСТКРЕДИТ»спірне нерухоме майно та визнати за ТОВ «Фірма «Згода»право власності на це нерухоме майно. Зобовязати ОП ЗМБТІ протягом 5 днів з моменту набранням рішенням законної сили скасувати реєстраційні записи якими право власності на спірне нерухоме майно зареєстровані за [PERSON], ТОВ «Раміта-2008», ТОВ «Татісс Бізнес»та зареєструвати право власності на це майно за ТОВ «Фірма «Згода». Зобовязати приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] протягом 5 днів з моменту набранням рішенням законної сили поновити записи у Єдиному реєстрі заборони відчуження обєктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек з заміною найменування Іпотекодавця на ТОВ «Фірма «Згода», які існували до моменту укладання ліквідатором ТОВ «Фірма «Згода»[PERSON] та [PERSON] договорів купівлі-продажу нерухомого майна, раніше переданого в іпотеку ПАТ «Промінвестбанк»на праві нотаріально посвідченого іпотечного договору № 47/3-07ін/О від 14.06.2007 року. Стягнути з відповідачів солідарно судові витрати. В судовому засіданні представник позивача ПАТ «Промінвестбанк»позов підтримав, наполягаючи на обставинах та підставах викладених у позовній заяві. Просить позовні вимоги задовольнити. Представники відповідачів ТОВ «Фірма «Згода», [PERSON], ТОВ «ТАТТІС БІЗНЕС»позов не визнали. Вважають позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними і такими, що не підлягають задоволенню. Просять в задоволенні позову відмовити. Письмові заперечення залучені до матеріалів справи. Третя особа арбітражний керуючий [PERSON] вважає позов є необґрунтованим, і таким що не підлягає задоволенню. Письмові пояснення залучені до матеріалів справи. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] в суді пояснила, що діяла відповідно до Закону України «Про нотаріат»та «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України»затвердженого наказом Міністерства юстиції від 03.03.2004 року №20/5. При цьому, відповідно до Положення про Єдиний державний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, нею було перевірена наявність заборон. Такі заборони при вчиненні нотаріальних дій були відсутні. Представники відповідачів ТОВ «РАМІТА-2008», ТОВ «ІНВЕСТКРЕДИТ», ОП «ЗМБТІ»та представники третіх осіб приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу [PERSON], приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилися. Суду надали заяви, про розгляд справи за їх відсутністю Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у звязку з наступним. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб , поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленим цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виник спір. Судом встановлено, що ТОВ «Фірма «Згода»постановою господарського суду Запорізької області від 15.02.2010 р. по справі № 26/43/10 визнана банкрутом. Вказаною постановою відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором підприємства [PERSON] Зазначена постанова вступила в законну силу. Постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 р. № 15 зазначено, що «провадження у справах про банкрутство регулюється Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ГПК України, іншими законодавчими актами України. Закон містить спеціальні норми, які мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України». Таким чином, з моменту вступу в силу постанови господарського суду Запорізької області від 15.02.2010 р. по справі № 26/43/10, Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»по відношенню до правовідносин ТОВ «Фірма «Згода»став носити спеціальний характер, а його норми стали мати пріоритет перед іншими законодавчими актами України. Так, статтею 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»визначено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема: скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. Згідно зі ст. 30 цього Закону ліквідатор забезпечує через засоби масової інформації оповіщення про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна. У разі надходження двох і більше пропозицій щодо придбання майна банкрута ліквідатор проводить конкурс (аукціон). Як видно із зазначеного, реалізація майна банкрута в ході ліквідаційної процедури є одним із обовязкових етапів процедури банкрутства. На виконання вказаних норм законодавства про банкрутство 25.03.2010 р. було проведено відкриті торги (аукціон) на яких відбувся продаж майна банкрута. Згідно з протоколом проведення відкритих торгів (аукціону) № 1 від 25.03.2010 р. переможцем торгів став [PERSON] 26.03.2010 р. на підставі вказаного протоколу проведення відкритих торгів (аукціону) між ТОВ «Фірма «Згода», в особі ліквідатора [PERSON], та переможцем відкритих торгів [PERSON] було укладено 5 договорів купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: адміністративно-побутового корпусу, літ. С-2, площею 588,4 кв.м.; виробничого корпусу № 1, літ.Р, площею 3490,4 кв.м.; контрольно-перепускного пункту, літ.Ч, площею 24,2 кв.м.; виробничого корпусу № 2, літ.Т, площею 1733,4 кв.м.; гаражу, літ.Х, площею 144,8 кв.м., що були посвідченні приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу [PERSON] На виконання умов вказаних договорів купівлі-продажу [PERSON] було сплачено 4 205 000,00 грн. та отримано у приватну власність зазначене вище майно. У звязку з зазначеним, суд приходить до висновку, що оскільки реалізація майна банкрута відбулася в ході ліквідаційної процедури, то до таких правовідносин застосовуються спеціальні норми діючого законодавства, якими є норми Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», як вже було зазначено, передбачено продаж ліквідатором майна боржника. При цьому, згідно з нормами вказаного Закону, такий продаж не потребує отримання ліквідатором згоди на те від будь-кого та не ставить в залежність від отримання такої. Посилання позивача на норми Закону України «Про іпотеку»до уваги не беруться з огляду на пріоритетність норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»перед ними, а також з огляду на наступне: Відповідно ст. 3 та ст. 17 Закону України «Про іпотеку»іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання. Іпотека припиняється при припиненні основного зобовязання. Як вбачається з матеріалів справи іпотечні договори є похідними від кредитних договорів, які забезпечують виконання зобовязань за останніми. Нормою ст.23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»встановлено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута та зобов'язання щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів), повернення коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності вважається таким, що настав. Статтею 14 вказаного закону визначено, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. Вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Таким чином, зобовязання ТОВ «Фірма «ЗГОДА»за кредитними договорами припиняються з дати визнання його банкрутом. Натомість виникають вимоги кредитора в рамках провадження справи про банкрутство. Вказане підтверджується зокрема і діями позивача, який в рамках справи про банкрутство ТОВ «Фірма «Згода» звернувся з кредиторськими вимогами до банкрута і його вимоги було визнано ліквідатором підприємства у повному обсязі про що і було його проінформовано. Підсумовуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що зобовязання за кредитними договорами були припинені. Натомість виникли зобовязання між банкрутом та його кредитором, які регулюються Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Внаслідок припинення основного зобовязання, яким в нашому випадку є кредитне, на підставі ст.ст. 3, 17 Закону України «Про іпотеку»припинилась і іпотека, а відтак посилання позивача на порушення норм Закону України «Про іпотеку»є безпідставними, бо його норми припинили свою дію після вступу в законну силу постанови господарського суду Запорізької області від 15.02.2010 р. по справі № 26/43/10. Таким чином, оскільки на момент вчинення правочинів, спірне майно не було в іпотеці суд вважає, що, при укладанні угод відчуження майна ТОВ «Фірма «Згода», отримання згоди на продаж майна від будь-кого, окрім самого ліквідатора підприємства, не було потрібно. Крім того, ще до звернення з позовом про визнання договорів недійсними, позивач вже скористався своїм правом на звернення стягнення на предмет іпотеки і отримав рішення господарського суду Запорізької області по справам №22/228/09 від 11.11.2009 року та № 8/310/09 від 04.11.2009 року згідно яких задоволені позови ПАТ «Промінвестбанк»до ТОВ «Згода»про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки способом продажу. Тобто позивач мав можливість в ході виконання судового рішення продати предмет іпотеки, але до порушення справи про банкрутство цим правом не скористався. Доказів вини відповідачів в цьому позивач суду ненадав. Судом також досліджені ті обставини, що майно було продано [PERSON] на підставі результатів проведення відкритих торгів (аукціону) з реалізації майна банкрута. Торги відбулися і [PERSON] була запропонована краща ціна, у зв'язку з чим його було визнано переможцем. На сьогоднішній день результати аукціону ні ким не оскаржені та судом не скасовані. Порушень при проведенні відкритих торгів (аукціону) не виявлено. Позивачем не надано суду жодних доказів того, що результати торгів були скасовані. Суд не знаходить підстав для визнання укладених угод недійсними та застосування наслідків такої недійсності також з огляду на наступне: Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 вказаного кодексу, саме на момент вчинення правочину.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом та правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Суд приходить до висновку, що при укладанні вищезазначених оскаржуваних договорів жодна з вимог ст. 203 ЦК України не була порушена сторонами. Так, зміст правочину не суперечив ЦК України, іншим актам цивільного законодавства та моральним засадам суспільства; сторони договору, на час укладання угоди, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасників було вільним та відповідало внутрішній волі; правочин вчинено в встановленій законом формі та спрямований на реальне настання правових наслідків. Докази зворотнього позивачем не надано та в матеріалах справи відсутні. Посилання позивача на постанову Вищого господарського суду України від 16.06.2010 р. по справі № 26/43/10 не спростовує вищезазначених висновків у звязку з тим, що вона була прийнята вже після укладення оскаржуваних угод і їх повного виконання, а відтак зворотної сили на них не має. Під час укладання оскаржуваних договорів постанови ВГСУ не існувало, а сторони, відповідно, ніяк не могли передбачити скасування постанови господарського суду по справі № 26/43/10 в майбутньому. У звязку з зазначеним посилання позивача на ч. 1 ст. 215 ЦК України, як на підставу недійсності укладених правочинів є безпідставним. Крім вищезазначеного, позивачем не надано жодної правової підстави для можливості визнання недійсними угод укладених вже після договорів купівлі-продажу нерухомого майна між ліквідатором [PERSON], що діяв від імені ТОВ «Фірма «Згода», та [PERSON], а саме: договорів дарування від 01.04.2010 року, що були укладені між [PERSON] та ТОВ «РАМІТА- 2008», договорів купівлі продажу від 30.04.2010 року, що були укладені між ТОВ "РАМІТА-2008" та ТОВ "ТАТІСС БІЗНЕС»та іпотечних договорів від 10.06.2010 року, укладених між ТОВ "ТАТІСС БІЗНЕС" та ТОВ "ІНВЕСТКРЕДИТ». Натомість, відповідно до п. 10 Постанови пленуму ВСУ № 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину. З урахуванням викладеного, вимоги позивача щодо недійсності наступних за договорами купівлі-продажу нерухомого майна, укладених між ліквідатором [PERSON], що діяв від імені ТОВ «Фірма «Згода», та [PERSON], правочинів задоволенню не підлягають. Також суд вважає за необхідне звернути увагу на неможливість ПАТ «Промінвестбанк»подавати відповідний позов згідно зі ст. 388 ЦК України. Так, згідно зі ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Таким чином, для розгляду та задоволення судом вимоги про витребування майна у добросовісного набувача відповідно до ст. 388 ЦК України необхідна обовязкова наявність у сукупності наступних умов: подання такого позову самим власником та наявність факту придбання майна у особи, яка не мала права його відчужувати. Однак, з матеріалів даної справи не випливає наявність вказаних умов, бо ПАТ «Промінвестбанк»не є власником майна, а майно було придбане у особи, яка цілковито мала права його відчужувати, тобто у ліквідатора ТОВ «Фірма «Згода»- [PERSON], який, відповідно до норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»на момент укладання договорів купівлі-продажу був керівником боржника та мав необхідний обсяг прав для укладання договорів купівлі-продажу майна банкрута. Доказів недобросовістноті набувачів позивач не надав. Таким чином, подання ПАТ «Промінвестбанк»позову відповідно до ст. 388 ЦК України є безпідставним, у звязку з чим вимоги позивача про витребування майна задоволенню не підлягають. Позовні вимоги щодо визнання за ТОВ «Згода»права власності на нерухоме майно не підлягають задоволенні у зв'язку з тим, що згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, діюче цивільно-процесуальне законодавство не передбачає можливості представництва інтересів іншої юридичної особи без її згоди та з порушенням правил представництва. Щодо вимог позивача про зобов'язання відповідача ОП «ЗМБТІ»скасувати реєстраційні записи та зареєструвати за ТОВ «Згода»право власності на нерухоме майно, то позивачем не надано доказів його звернення з цими вимогами до ОП «ЗМБТІ». Тому суд прийшов до висновку про відсутність спору між позивачем та ОП «ЗМБТІ». Вимоги позивача в цій частині до ОП «ЗМБТІ»задоволенню не підлягають. Щодо вимог АТ «Промінвестбанк»до приватного нотаріуса [PERSON] про зобов'язання поновити записи у Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек. Порядок державної реєстрації іпотек регламентується Законом України "Про іпотеку", Тимчасовим порядком державної реєстрації іпотек, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.2004 року N 410. Відповідно до вказаного порядку реєстраторами реєстру іпотек є державні нотаріальні контори, приватні нотаріуси, які здійснюють державну реєстрацію іпотек та вносять відомості про обтяження та зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою. Відповідно до частини 3 статті 17 закону України "Про іпотеку" відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку. Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 34 Закону України "Про нотаріат" накладення та зняття заборони щодо відчуження нерухомого майна, що підлягають державній реєстрації, є нотаріальною дією, що вчиняється нотаріусами. Відповідно до Положення про Єдиний державний реєстр заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.99 року N 31/5, реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до Реєстру заборон через комп'ютерну мережу. Згідно п. 38 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України»правочини про відчуження та заставу майна, що підлягає реєстрації, посвідчуються за умови подання документів, що підтверджують право власності на майно, що відчужується або заставляється. При посвідченні правочинів про відчуження або заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна перевіряється відсутність заборони відчуження або арешту майна. Судом встановлено, що нотаріальна дія щодо посвідчення спірних договорів , здійснена у відповідності до вимог закону, нотаріусом [PERSON] було повністю дотримано всіх вимог Законів України «Про нотаріат», «Про іпотеку», Інструкцію «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», Постанови Кабінету Міністрів України № 410 від 31.03.2004 року. Отже, доводи позивача щодо недодержання відповідачами вимог закону при укладенні договору, а саме не отримання згоди Банку на відчуження спірного майна є безпідставними, оскільки на момент вчинення оспорюваного правочину в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек відповідні записи були відсутні. Крім цього, Позивачем не надано доказів звернення до приватного нотаріуса [PERSON] вимогами про поновлення записів у Єдиному реєстрі. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат»нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт, оскаржуються до суду. 08 липня 2010 року приватним нотаріусом [PERSON] винесена Постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою відмовлено Філії «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Запоріжжя»у накладенні заборони відчуження об'єктів нерухомого майна ТОВ «Фірма Згода». Вказана постанова не оскаржена, не скасована, чинна на теперішній час. Позивач наданим йому правом захисту свого права не скористався, Постанову нотаріуса не оскаржив, тому вимоги про захист свого права та інтересів у спосіб, не передбачений Законом України «Про нотаріат»задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed