Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-19 00:00:00

У липні 2011 року [PERSON] звернувся з позовом до ФОП [PERSON] про зобовязання усунути недоліки запірного механізму металоплатискових дверей, стягнення неустойки за кожен день затримки усунення недоліків проданої продукції у сумі 21417 грн, відшкодування збитків у сумі 200 грн, повязаних з придбанням замикаючого пристрою до метелопластикових дверей, та відшкодування моральної шкоди у сумі 1000 грн. Рішенням суду у задоволенні позову було відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати рішення суду через неправильне застосування норм матеріального права та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що поза увагою суду залишились ті обставини, що позивач, як фізична особа є власником приміщення і як фізична особа придбавала та встановлювала для свого приміщення металопластикові двері, а тому спір не стосується господарських відносин. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено, що [PERSON] був співвласником квартири [ADDRESS]. Рішенням виконкому Чернігівської міськради № 135 від 26.05.2008 року, ця квартира була переведена до не житлового фонду, а 10.05.2011 року всі співвласники вже не житлового приміщення передали його в оренду ФОП [PERSON] 31.03.2008 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] , ПП „Люпус був укладений договір № 276 на продаж та установку металопластикових конструкцій у вказаній квартирі. Після початку експлуатації склопакетів, [PERSON] виявив недоліки у запірному механізмі і 10.06.2010 року звернувся до відповідача з вимогою про усунення недоліків. За пропозицією відповідача, позивач погодився на заміну запірного механізму на інший. 23.06.2010 року [PERSON] звернувся до ФОП [PERSON] з заявою про встановлення запірного механізму що відповідає конструкції дверей, але листом від 02.07.2010 року ФОП [PERSON] повідомив, що всі зобовязання за договором продажу металопластикових конструкцій були виконані. [PERSON] не погоджується з відмовою відповідача усунути недоліки продукції і вважає, що ФОП [PERSON], згідно до Закону України „Про захист прав споживачів, повинен безоплатно усунути недоліки продукції, сплатити неустойку у звязку з затримкою усунення недоліків проданої продукції, оплатити вартість замка, який був придбаний позивачем за вказівкою представника відповідача у червні 2010 року і який не усунув недолік запірного механізму. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що придбані позивачем металопластикові конструкції встановлені в приміщенні, яке використовується в підприємницькій діяльності, а тому Закон України „Про захист прав споживачів не може розповсюджуватись на дані правовідносини. Проте, апеляційний суд не може погодитись з мотивами відмови позивачу в задоволенні позову, оскільки вони зроблені при неповному зясування обставин справи, при невідповідності висновків суду дійсним обставинам справи і з порушенням норм матеріального права. Так, дійсно, не житлове приміщення в буд.24 по вул. Гетьмана Полуботка, в м.Чернігові, в якому встановлені металопластикові конструкції, здано в оренду ФОП [PERSON] і в ньому знаходиться магазин „ВИНТАЖ, але, при цьому, поза увагою суду залишились ті обставини, що металопластикові конструкції придбавались фізичною особою для облаштування приміщення, що знаходиться у власності фізичної особи, і здача в оренду приміщення не позбавляє права особу вимагати усунення недоліків придбаної нею у власність продукції. Зважаючи на наведене, на правовідносини [PERSON] і ФОП [PERSON] з приводу продажу продукції неналежної якості розповсюджується Закон України „Про захист прав споживачів, але він може бути задоволений лише при наявності доказів, які підтверджують існування недоліків продукції. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ці обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Проте, позивач не надав суду доказів того, які існують недоліки проданої продукції, яка вартість товару або запчастини, чим підтверджується розмір збитків. Згідно до висновку експертного товарознавчого дослідження, яке надав позивач, в дверях встановлений врізний замок з одним запірним елементом, а в замовленні № 381 від 24.03.2008 року, на яке є посилання в договорі, передбачався замок дверний 5-п. В судовому засіданні ФОП [PERSON] вказував на те, що при зверненні 10.06.2010 року [PERSON] було виявлено механічне пошкодження замка в дверях і це виключає обовязок продавця безоплатно зробити заміну продукції. [PERSON] заперечує той факт, що пошкодження замка сталось з його вини. Доказів того, що замок був зламаний через існуючий недолік, суду надано не було. Позивач погодився на встановлення іншого замка, тобто на зміну умов договору, дав на це гроші і замок зараз функціонує. За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що позов [PERSON] не може бути задоволений, але з інших підстав, ніж зазначено в рішенні суду першої інстанції, а тому рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині мотивів відмови.

Outcome: partial