Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-26 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просить в рахунок заборгованості за кредитним договором від 17.11.2006 року, в розмірі 64371, 52 гривні, звернути стягнення на житловий будинок по вул. Ломоносова, 27, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки, та виселити відповідачів [PERSON] та [PERSON] з вказаного будинку. Обґрунтовуючи свою позовну заяву, позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № CSR0GK01160054 від 17.11.2006 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 54702,00 гривні зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,34% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18.11.2026 року. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат. В забезпечення виконання зобовязань за вказаним договором, 17.11.2006 року банк та [PERSON] уклали договір іпотеки № CSR0GK01160054, згідно якого відповідач передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 57,6 кв.м., який знаходься по вул. Ломоносова, 27 у м. Городище, Черкаської області. У порушення норм закону та вимог договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, в звязку з чим, станом на 28.05.2010 року має заборгованість у сумі 64371,52 гривня, яка складається з: 44734, 65 гривні заборгованість за кредитом; 14990,51 гривень заборгованість по відсотках за користування кредитом; 1002,87 гривні - заборгованість по комісії за користування кредитом; 3643,49 гривні пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Враховуючи вище викладене, позивач, з метою захисту своїх прав та в рахунок погашення заборгованості, звернувся до суду та просить звернути стягнення на будинок загальною площею 57,60 кв.м. та земельну ділянку, загальною площею 0,15 га, який розташований по вул. Ломоносова, 27 у м. Городище, Черкаської області, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням «ПриватБанку» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; виселити відповідача, який зареєстрований і проживає у будинку за вказаною вище адресою, зі знаттям з реєстраційного обліку у відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України у м. Городище, Черкаської області та стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] заперечували проти задоволення позову. Представник органу опіки та піклування Городищенського районної державної адміністрації заперечував проти задоволення позову. Вислухавши представника позивача, відповідачів, представника третьої особи, дослідивши та оцінивши всі наявні докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позов не обґрунтований та не підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язків, які виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, в тому числі з договорів. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у строк, визначений у зобовязанні. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вказано в позовній заяві та повністю доведено наявними доказами у справі, ПАТ КБ «ПриватБанк» 17.11.2006 року уклав з відповідачем по справі, [PERSON], кредитний договір за № CSR0GK01160054, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 10589,00 доларів США на купівлю житлового будинку, а також кредит у розмірі 54702,00 гривні зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,34% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18.11.2026 року, а відповідач зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] 17.11.2006 року укладено договір іпотеки № CSR0GK01160054, згідно якого відповідач передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 57,6 кв.м., який знаходься по вул. Ломоносова, 27 у м. Городище, Черкаської області, та належить відповідачу на праві власності. Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека є видом забезпечення виконання зобовязання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, яка виникає на підставі договору, закону або рішення суду, та згідно з яким іпотекодержатель має право, в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобовязання, одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому ЗУ «Про іпотеку». Взаємні права і обовязки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення, іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору, у разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки. Вважаючи, що відповідач [PERSON] неналежно виконуючи покладені на нього зобовязання, порушив умови договору, в результаті чого має заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» по сплаті кредиту, позивач просив суд в рахунок заборгованості за кредитним договором від 17.11.2006 року, в розмірі 64371, 52 гривні, звернути стягнення на житловий будинок по вул. Ломоносова, 27, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки, та виселити відповідачів [PERSON] та [PERSON] з вказаного будинку. В п. 24 договору іпотеки № CSR0GK01160054, укладеного 17.11.2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON], зазначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється відповідно до розділу V Закону України «Про іпотеку». Згідно ч. 1 ст. 35 (розділ V) Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. В судовому засіданні представник позивача не надав доказів, що письмова вимога, передбачена ст. 35 Закону України «Про іпотеку», банком направлялася боржнику (іпотекодавцю), а відтак суд вважає, що позов про звернення стягнення на предмет іпотеки є передчасним і тому до задоволення не підлягає. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed