Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання за нею права власності на 8\\100 частин домоволодіння №5 по вул. Вятській в м. Харкові за набувальною давністю. В обґрунтування позовної заяви зазначила, що в 1915 році її прадідусь купив будинок №5 по вул. Вятській в м. Харкові. На протязі користування будинок добудовувався і в 1995 році , після завершення реконструкції будинку , був проведений розподіл часток між спадкоємцями, відповідно до якого 53/100 частин домоволодіння належало її дідусю [PERSON], 31/100 [PERSON], 8/100 частин - її матері [PERSON] , 8/100 рідному брату дідуся -[PERSON] [PERSON] мешкала у своїй частці будинку у квартирі №1 (відповідно до технічного паспорту) без реєстрації до 1997 року. Частки [PERSON], її матері [PERSON] та [PERSON] були у другій половині будинку у квартирі №2 (відповідно до технічного паспорту). Розподіл часток між ними не був реально визначений, а фактично с 1997 року в будинку залишилися проживати і були зареєстровані лише дідусь [PERSON] та вона, позивач по справі. Після смерті [PERSON] її мати [PERSON] отримала належну йому частину будинку (53\\100) у спадок та 2005 році подарувала її позивачеві . У 2006 році її мати подарувала їй свою частину (8\\100 ) в будинку, а також, вона купила частину (31/100), належну [PERSON], хоча фактично вона володіла та користувалась обома частками будинку з 1997 року. Отже, на цей час за нею зареєстровано 92\\100 частини в будинку 5 по вул. Вятській в м. Харкові, а 8\\100 частин в будинку досі зареєстровано за [PERSON], який постійно проживав в м. Києві та помер в 2000 році. Його син [PERSON], відповідач по справі, оформив спадщину після смерті свого батька в м. Київі, а спадщину в м. Харків не оформляв, у м. Харкові за місцем знаходження спадщини зареєстрований не був. Отже, відповідач відносився до її користування та володіння будинком та земельної ділянкою, як виключно до її особистої власності. Між ними не було спорів стосовно користування та володіння будинком та земельною ділянкою. У звязку з тим, що домоволодіння завжди потребувало особливого догляду вона неодноразово ремонтувала його за власні кошти, робила косметичний ремонт у тому числі і у приміщенні, яке складає 8\\100 частин домоволодіння та досі зареєстроване за померлим у 2000 році [PERSON] Особистий рахунок на спірну частину не був переоформлений з [PERSON] на [PERSON], при цьому усі рахунки за газ та електричну енергією ,податки за користування земельною ділянкою вже більш 10 років вона сплачує самостійно разом із рахунками по власному особистому рахунку. Прибудинкову територію також доглядає самостійно. [PERSON] та [PERSON] з 1997 року будинком не цікавились, участі у його утриманні не приймали, комунальних та інших платежів не сплачували Таким чином, вважає що вона добросовісно заволоділа у 1997 році приміщенням, яке складає 8\\100 частин її будинку № 5, розташованого по вул. Вятській в м. Харкові, та вже 14 років продовжує добропорядно, безперервно та відкрито володіти ним, що за давністю фактичного володіння більше 10 років, тобто вона вже набула право власності на 8\\100 частин у спірному будинку, які зареєстровані за померлим у 2000 році [PERSON] У звязку з чим просила позов задовольнити. В судове засідання представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, не зявилася, надала заяву, у якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та про місце розгляду сповіщений належним чином про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,що відповідає положенням ст.ст.224-226 ЦПК України. Суд, ознайомившись з заявою представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що в 1995 році відбувся розподіл часток спадкоємців на право власності на житловий будинок №5, розташований по вул. Вятській у м. Харкові, відповідно до якого 53/100 частин домоволодіння належало [PERSON], 31/100 частин [PERSON], 8/100 частин [PERSON], 8/100 частин [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про право особистої власності на зазначений житловий будинок. [PERSON] мешкала у своїй частці будинку у квартирі №1 (відповідно до технічного паспорту) без реєстрації до 1997 р. Частки [PERSON], [PERSON]Б та [PERSON] були у другій половині будинку у квартирі №2 (відповідно до технічного паспорту). Розподіл часток у квартирі № 2 між [PERSON], [PERSON]Б та [PERSON] не був реально визначений а був спільною частковою власністю. Фактично з 1997 року в будинку залишилися проживати і були зареєстровані лише [PERSON], та позивач [PERSON] , що підтверджується записом у домовій книзі на спірне домоволодіння. Після смерті [PERSON], мати позивача [PERSON] успадкувала належні йому 53\\100 частин домоволодіння та у 2005 році подарувала їх позивачеві [PERSON] У 2006 році [PERSON] подарувала [PERSON] 8\\100 частин домоволодіння , а також, позивач купила 31\\100 частини, належні [PERSON], що підтверджується відповідними договорами дарування від 12.07.2005 року, 24.07.2006 року, та договору купівлі продажу від 11.07.2006 року. Таким чином, згідно довідки КП « ХМБТІ» на теперішній час за позивачем зареєстровано 92\\100 частини домоволодіння №5 по вул. Вятській в м. Харкові, інші 8\\100 частин зареєстровані за померлим 15.02.2000 року у м. Києві [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Син померлого, відповідач по справі, [PERSON] спадщину після смерті батька в м. Харків не прийняв, за місцем знаходження спадщини зареєстрований не був. Відповідно ст.322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно,що йому належить. Тобто власник зобовязаний нести всі витрати , повязані з утриманням належного йому майна. До таких витрат належать витрати, повязані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням використання земельної ділянці за її цільовим призначенням. Відповідачем цей обовязок було покладено на позивача у повному обсязі. [PERSON] неодноразово ремонтувала будинок за власні кошти, самостійно несе витрати з оплати комунальних послуг та інших платежів. У звязку з чим, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved