overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом та просить стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що від спільного подружнього життя у неї з відповідачем народився син [PERSON], 17.06.2010р.н. Вже протягом шести місяців сторони проживають окремо і вона самотужки утримує дитину. Відповідач жодних коштів на утримання сина не надає та вихованням останнього не цікавиться. Домовленості про сплату аліментів між сторонами не досягнуто. В судове засідання позивачка не прибула. Подала заяву, про зміну позовних вимог. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1000грн. щомісячно. Просить справу розглядати у її відсутності, змінений позов підтримує. Відповідач в судове засідання не прибув. Подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності. Змінений позов визнає в повному обсязі. Дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Із свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони одружилися 26.01.2010р. Із свідоцтв про народження вбачається, що за час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON], 17.06.2010р.н. Оскільки відповідач не має на утриманні інших непрацездатних осіб, суд приходить до висновку, що з нього на користь позивачки слід стягувати аліменти.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

В червні 2011 р. ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиті послуги теплопостачання. Позивач вказує на те, що між товариством та відповідачкою 1 листопада 2005 року укладено договір про постачання теплової енергії для опалення та гарячого водопостачання. Згідно умов договору постачальник взяв на себе зобовязання надавати через приєднану теплову мережу теплову енергію для опалення та гарячого водопостачання квартири споживача, а остання зобовязалась своєчасно оплачувати теплову енергію. Посилаючись на те, що постачальник свої зобовязання виконав, а споживач оплату за надану теплову енергію не проводив, а також на положення ст.ст. 525, 526, ЦК України, ст.ст. 24, 25 ЗУ «Про теплопостачання», ст.ст. 64, 67, 68 ЖК позивач просив стягнути на свою користь з відповідачки суму заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 1463 грн. 87 коп. В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримала, просила про його задоволення. Відповідачка в судове засідання не зявилась. Про час і місце розгляду справи повідомлена судом належним чином. Згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідачка проживає в [INFO] та є споживачем послуг теплової енергії, яку надає за цією адресою позивач на підставі укладеного договору про постачання теплової енергії. У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, належними сторонами, а також у встановлений договором строк. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка свої зобовязання не виконує, в звязку з чим має перед позивачем заборгованість за надані послуги теплопостачання, яка за період з 1 жовтня 2007 року по 1 липня 2010 року складає 1463 грн. 87 коп. Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку, що позов ВАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову інформаційно-технічні витрати у розмірі 30 грн. та судовий збір у розмірі 51 грн. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

Виконавчий орган Дзержинської міської ради звернулося до суду з позовом в інтересах малолітньої [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. На доведеність заявлених вимог позивач зазначив, що [PERSON] є батьком малолітньої доньки [PERSON], [INFO], вихованням якої не займається, матеріально її не утримує, за місцем мешкання та навчання дитину не відвідує, створилися умови, які шкодять інтересам дитини. 24.02.2000 року було розірвано шлюб між [PERSON] (батьком дитини) та [PERSON] (матірю дитини). Рішенням Коломацького районного суду Харківської області від 10.03.2011 року мати дитини [PERSON] позбавлена батьківських прав по відношенню до малолітньою [PERSON] Батько дівчинки з моменту розірвання шлюбу з дружиною до теперішнього часу не цікавився справами дитини. 25.03.2011 року [PERSON] було викликано до служби у справах дітей виконавчого органу Дзержинської міської ради на засідання комісії з питань захисту прав дітей, де він надав письмову заяву в якій він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. З правовими наслідками позбавлення його батьківських прав був ознайомлений. Просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно своєї доньки та стягнути з нього аліменти на її утримання на користь органу опіки та піклування. У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні заявлених вимог. Відповідач до суду не прибув, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно доньки. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вислухав думку прокурора, який вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно своєї доньки, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню доньки, а саме : не займається її утриманням, вихованням, не цікавиться долею останньої. Згідно доданої до матеріалів справи заяви [PERSON], останній не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої [PERSON]. (а.с. 4). Виконавчий орган Дзержинської міської ради вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO].(а.с. 13 ). Стаття 164 Сімейного Кодексу передбачає позбавлення батьківських прав, якщо батьки вихованням дітей не займаються. Одночасно, згідно зі ст. 166 Сімейного Кодексу України з [PERSON] слід стягнути аліменти на утримання дитини на користь органу опіки та піклування. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою зареєстрованого 08.02.2011 року, так як подружнє життя у них не склалося з причини не розуміння одне одного, постійними сварками на цьому ґрунті. В судовому засіданні позивач позов підтримав, просить шлюб між ними розірвати, з відповідачкою проживають окремо, дітей не мають, на примирення не згоден. Відповідачка про розгляд справи повідомлена належним чином, в судове засідання не явилася по невідомій причині повторно, клопотання про відкладення розгляду справи не надала. За згодою позивача суд, відповідно до ст.224 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, неповнолітніх дітей не мають, спільного господарства не ведуть і не підтримують жодних сімейних стосунків, при цьому позивач наполягає на розлученні і на примирення не згоден. Враховуючи викладені обставини, суд вважає встановленим, що примирення між сторонами не можливе і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у звязку з чим шлюб між ними необхідно розірвати, задовольнивши позов. З урахуванням фактичних обставин справи та причин розірвання шлюбу, суд вважає доцільним витрати, пов'язані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАЦСу, покласти на сторони в рівних долях.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

Рішенням Ленінського районного суду м.Миколаєва від 27 вересня 2011 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задоволено частково. Постановлено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 15000 грн. неустойки. Між тим при постановленні вказаного рішення судом не вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами, що згідно положень ст.220 ЦПК України є підставою для ухвалення додаткового рішення у справі. У відповідності до ст.ст. 80, 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути 125 грн. 85 коп. судового збору і 120 грн. інформаційно-технічних витрат, а всього 245 грн. 85 коп. судових витрат, на користь держави з відповідача слід стягнути 24 грн. 15 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі, у якому 23.03.2001 року народилась дитина [PERSON], яка знаходиться на її утриманні, оскільки з відповідачем вони проживають окремо. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка підтримала пред'явлений позов, просила його задовольнити. В своїх поясненнях посилалася на обставини, викладені у позовній заяві, в обґрунтування яких надала суду відповідні докази. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти розміру аліментів. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який був розірваний між ними. Від спільного подружнього життя у сторін 23.03.2001 року народилася донька [PERSON]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З довідки ЛКП "паспортна служба" вбачається, що [PERSON] знаходиться на утриманні позивача. При визначенні розміру аліментів, суд враховує розмір доходу відповідача, який за період за квітень 2011 року по жовтень 2011 року становить 34 058 грн.28 коп., тому стягує з останнього на користь позивача на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частки доходів відповідача. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що 03.07.2010 р. він уклав з відповідачем договір позики і розмірі 188112 грн., що еквівалентно 17350 доларів США та 5200 євро із зобов'язанням повернення 15серпня 2010 р. Відповідач борг повернув частково, тому просить стягнути з нього заборгованість у сумі 60161,42 грн. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, просив справу розглядати у його відсутність, позов підтримав, просила суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив. Судом досліджено наступні докази: копія договору позики; довідка ВАТ «Ощадбанк». Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що 03.07.2010 року позивач зайняв відповідачу [PERSON] 188112 грн.. що еквівалентно 17350 доларів США та 5200 євро. які останній зобов'язався повернути до 15 серпня 2010 р. Відповідач частково повернув борг в розмірі 9800 доларів США та 5200 євро. Залишок боргу складає 7550 доларів США, що еквівалентно 60161грн., який на підставі ст.1049 ЦК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Відповідно до ст.88 ЦК України на користь позивача підлягають стягненню сплачені ним, відповідно до квитанцій, судовий збір в розмірі 601,61грн. та витрати на оплату інформаційно- технічного розгляду цивільної справи в розмірі 120грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила зобов'язати відповідача зробити капітальний ремонт стріхи над її квартирою, замінити вікна, балконні двері і радіатори опалення, посилаючись на те, що обов'язок проведення капітального ремонту покладається на відповідача. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення аналогічні викладеному у позові. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, суду пояснила, що будинок, в якому мешкає позивачка, стоїть у титульному списку на проведення капітального ремонту даху. Представник 3-ї особи пояснила, що квартира позивачки потребує капітально ремонту, який виконується за рахунок коштів міської ради. У судовому засіданні дослідженні докази: заяви позивачки про проведення ремонту та відповіді ордер; витяг з особового рахунку; акт позапланового огляду квартири. У судовому засіданні встановлено, що позивачка мешкає за адресою: [ADDRESS], яка належить до комунальної власності відповідача та перебуває на його балансі. Відповідно до ст.24 ч.2 п.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач зобов'язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил. Згідно із затвердженими наказом Держкомітету з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.05. правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій строк експлуатації віконних дерев'яних рам складає 40 років. Наказом Держкомітету з питань ЖКГ №150 від 10.08.04.. був затверджений примірний перелік послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, п.2.8.1. якого передбачена заміна віконних блоків. З акту позапланового огляду квартири вбачається, що дах над квартирою позивачки потребує капітального ремонту, вікна, двері на балкон та радіатори опалення заміни. Представником відповідача заперечень порти вказаного акту не висунуто. Тому суд вважає надані позивачкою докази вимог достатніми та переконливими. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо включення будинку до титульного списку капітального ремонту, бо він стосується тільки ремонту даху. На підставі ст.88 ЦПК України з оплати судового збору в розмірі 3,4 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 37 грн., а всього 41,4 грн.. Суд не стягує оплату послуг адвоката бо відповідно до ст.56,84 ЦПК України до судових витрат відноситься правова дорога, надана особою, допущеною до участі у справі відповідною ухвалою суду, яка у справі не виносилася. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, посилаючись на те, що він не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, у наданій суду письмовій заяві позов підтримала, просила справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, у наданій суду письмовій заяві позов визнав, просив справу слухати у його відсутність. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої батьком вказано відповідача. Дитина мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні, тому згідно зі ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої доньки. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 51 грн. та інформаційне-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 120 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та ст.ст.180, 181 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В підтвердження заяви [PERSON] посилається на те, що він народився 21.06.1957 року у Казахстані. Свідоцтво про народження було видане російською мовою на прізвище «Надточий». Перший свій паспорт він отримав в Україні у Люботинському РВ в 1973 році, де прізвище на російській мові і на українській мові записали однаково «Надточий». Згідно правилам українського правопису його прізвище пишеться з літерою «і» в кінці слова «Надточій». З цієї причини на його прохання, згідно зі ст.294 п.2 ЦК України при заміні радянського паспорту на український у 2000 році в новому паспорті його прізвище українською мовою записали вірно «Надточій», в кінці буква «і». На даний час, через виниклі розбіжності у прізвищі він не має можливості оформити пенсію та належно оформити право на спадщину, у звязку з чим і звернувся з даною заявою до суду. В судове засідання заявник не зявився, але надав суду заяву, в якій свої вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу в його відсутність. Зацікавлена особа представник Управління Пенсійного фонду України у судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення заяви та просить розглядати справу в його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом було достовірно встановлено, що заявник [PERSON] народився 21.06.1957 року в с. Троїцьк, Зерендинського району Кокчетавської області республіки Казахстан, згідно свідоцтва про народження серії 1-ФЮ № 763846, виданого 16 липня 1957 року. В паспорті, який діяв в період Радянського Союзу 40 № 9146956 прізвище заявника записано «Надточий». Згідно правилам українського правопису його прізвище пишеться з літерою «і» в кінці слова «Надточій». З цієї причини на прохання заявника , згідно зі ст.294 п.2 ЦК України при заміні радянського паспорту на український у 2000 році в новому паспорті його прізвище українською мовою записали вірно «Надточій», в кінці буква «і». Після звернення заявника в Управління Пенсійного фонду з приводу оформлення пенсії йому було відмовлено з тих причин, що в паспорті записано прізвище на українській мові «Надточій», а в інших документах «Надточий». На підставі ст.. 256 п.6 суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові. Прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження. Або в паспорті. При таких обставинах, суд вважає доводи заявника [PERSON] обґрунтованими і достовірними, у зв'язку з чим знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищеназваною заявою в якій просив визнати спадщину, яка складається із кв.52 буд.25 по кв-лу Дружби народів м. Лисичанська, що залишилась після смерті [PERSON], [PERSON], відумерлою. Представник заявника у судове засідання не з'явився, заяву підтримав, просив справу розглядати за його відсутністю, про що надав суду письмову заяву. Судом досліджені наступні докази: довідка про належність нерухомого майна; довідка ЛКП «Паспортна служба»; копія довідки з відділу РАЦС; копія довідки з Лисичанської державної нотаріальної контори; копія розпорядження міського голови від 21.01.2011 р.; копія рішення Лисичанської міської ради від 23.06.2011 р.; записи актів про смерть; інформаційні довідки зі спадкового реєстру. У судовому засіданні встановлено, що 06 вересня 2003 р. помер [PERSON], 19 листопада 2005 р. померла [PERSON], після їх смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири № 52 житлового будинку № 25 по кв-лу. Дружби народів м. Лисичанська, що належала їм на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого Лисичанським Фондом міського коммайна 17.07.1994 р. Після смерті [PERSON], [PERSON], з заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину ніхто не звертався. Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом... суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Оскільки спадщина після смерті [PERSON], [PERSON] ніким не була прийнята, го існують передбачені законом підстави для визнання спадщини, що відкрилася після її смерті, відумерлою. На підставі ст. 1277 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищеназваною заявою в якій просив визнати спадщину, яка складається із кв.2 буд.2 по кв-лу Дружби народів м. Лисичанська, що залишилась після смерті [PERSON], [PERSON], відумерлою. Представник заявника у судове засідання не з'явився, заяву підтримав, просив справу розглядати за його відсутністю, про що надав суду письмову заяву. Судом досліджені наступні докази: довідка про належність нерухомого майна; довідка ЛКП «Паспортна служба»; копія довідки з відділу РАЦС; довідка з КП ЛЖЕК №5; копія довідки з Лисичанської державної нотаріальної контори; копія розпорядження міського голови від 21.01.2011 p.; копія рішення Лисичанської міської ради від 23.06.2011 p.; запис актів про смерть; інформаційна довідка зі спадкового реєстру. Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 14 жовтня 1999 р. помер [PERSON], 31 липня 2002 р. померла [PERSON], після їх смерті відкрилася спадщина у вигляді квартири № 2 житлового будинку № 2 по кв-лу. Дружби народів м. Лисичанська, що належала їм на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого Представництвом ФДМУ у м. Лисичанську від 22.03.1996 р. Після смерті [PERSON]. [PERSON], з заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину ніхто не звертався. Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом... суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Оскільки спадщина після смерті [PERSON], [PERSON] ніким не була прийнята, то існують передбачені законом підстави для визнання спадщини, що відкрилася після її смерті, відумерлою. На підставі ст. 1277 ЦК України,

Outcome: approved