Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-19 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до відповідача про визнання за ними та їхньою неповнолітньою дитиною [PERSON], [INFO], права власності на житловий будинок № 40 по вулиці Миру в м. Сарни Рівненської області в рівних частках по 1/3 кожному в порядку набувальної давності. В обґрунтування позову вказують, що у 1994 році безперешкодно вселилися в будинок № 40 по вулиці Миру в м. Сарни Рівненської області, який пустував з часу виїзду з нього у невідомому напрямку власника [PERSON], [INFO], з дозволу останнього. Продовжують до теперішнього часу добросовісно правомірно відкрито та безперервно володіти будинком, постійно проживаючи в ньому, сплачують комунальні послуги та підтримують будинок у справному стані. У 1996 році народилась дочка [PERSON], що проживає з батьками у спірному будинку. Позивачі підтримали позов в повному обсязі, просять позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений у відповідності до ст. 74 ЦПК України, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідача, яка не з'явилася в судове засідання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. Факт постійного проживання позивачів з дочкою у спірному будинку № 40 по вулиці Миру в м. Сарни Рівненської області встановлений рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 10.11.2011 року. З відповіді КП "Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" вбачається, що згідно даних реєстрових книг Бюро право власності на садовий будинок, який знаходиться за адресою: № 40 по вулиці Миру в м. Сарни Рівненської області зареєстроване за [PERSON], [INFO], на підставі свідоцтва про право на спадщину від 20.08.1970 р. № 1494. З пояснень позивачів вбачається, що вказане майно успадкував [PERSON] Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Згідно із п. 8 Прикінцевих та перехідних положень правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Факт постійного проживання позивачів з дочкою у спірному будинку № 40 по вулиці Миру в м. Сарни Рівненської області встановлений рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 10.11.2011 року. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлений факт добросовісного відкритого, безперервного володіння чужим майном протягом десяти років, суд знаходить підстави для висновку про обґрунтованість позовних вимог. На підставі викладеного, ст.ст. 182, 344, 392 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року „Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності,

Outcome: approved