Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № 2008-043-М від 28.05.2008 року відповідач 28.05.2008 року отримав кредит у розмірі 24650,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 28.05.2013 року. Відповідач умови Договору не виконує, в зв'язку з чим має станом на 15.04.2009 року заборгованість за кредитним договором у розмірі 23340,81 доларів США, складається з наступного: 22\~635,05 доларів США заборгованість за кредитом, 701,50 доларів США заборгованості по процентам за користування кредитом, 4,26 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором. В забезпечення виконання зобов»язань за договором між позивачем був укладений договір застави № 2008-043-М від 28.05.2008 року, згідно з яким відповідач надав у заставу належний йому автомобіль модель MERSEDES-BENZ (модель: 311СDI), рік випуску 2003, тип. ТЗ: Автобус D, № кузова/шасі: WDB9036632R494679, реєстраційний номер [NUMBER]. Позивач просить в рахунок відшкодування заборгованості по кредиту передати на зберігання Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» шляхом вилучення у відповідача належний йому вказаний автомобіль, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 2008-043-М від 28.05.2008 року звернути на нього стягнення шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця зі зняттям зазначеного транспортного засобу з обліку в органах ДАІ України та наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, та понесені витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, а у разі відсутності відповідача не заперечував проти винесення заочного рішення. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України з урахуванням згоди представника позивача вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, 28.05.2008 року між ПриватБанком, правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та відповідачем був укладений договір № 2008-043-М, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 24650,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 28.05.2013 року. В забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем був укладений договір застави № 2008-043-М від 28.05.2008 року, згідно з яким відповідач надав у заставу належний йому автомобіль модель: MERSEDES-BENZ (модель: 311СDI), рік випуску 2003, тип. ТЗ: Автобус D, № кузова/шасі: WDB9036632R494679, реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно зі ст.526,651 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, у разі істотного порушення договору іншою стороною, договір може бути розірвано за рішенням суду. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтями 572,589 ЦК України, ст..ст.1,20 Закону України «Про заставу» передбачено, що банк (кредитор) має право у разі невиконання боржником зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна шляхом звернення стягнення на таке майно. У відповідності до умов вищезазначеного договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредит в зазначеній сумі, а відповідач в свою чергу, зобов'язався повернути кредит в обумовлений договором строк та на умовах, сплатити обумовлені відсотки. Позивач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Відповідач не виконав свої зобов'язання стосовно своєчасного погашення заборгованості у встановлені договором строки, тому станом на 09.11.2010 року заборгованість за кредитним договором у розмірі 27771,10 доларів США, складається з наступного: 11286,74 доларів США заборгованість за кредитом, 85,84 доларів США заборгованості по процентам за користування кредитом, простроченої заборгованості за кредитом 8\~677,12 доларів США, простроченої заборгованості за відсотками 6\~698,87 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором 2022,53 доларів США. В зв»язку з зазначеним банком на адресу відповідача було направлено повідомлення з вимогою погасити заборгованість та повідомлено про можливе звернення стягнення на предмет застави вказаний автомобіль, яке залишилося без виконання. Договором застави передбачено, що у випадку порушення позичальником зобов»язань за кредитним договором або за договором застави заставодавець зобов»язаний передати предмет застави заставодержателю в заклад. В порушення вказаних вимог та умов договору застави відповідач зобов»язання за кредитним договором не виконує, предмет застави в заклад банку не передає. Відповідно до ст.19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли в момент настання терміну виконання зобов»язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави. Відповідно до ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст.26 цього закону, яка передбачає продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Згідно до ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Відповідно до умов договору застави з метою задоволення своїх вимог заставодавець має право звернути стягнення на предмет застави у випадку, якщо на момент настання термінів виконання позичальників якого-небудь із зобов»язаеь, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. У випадку порушень заставодавцем зобов»язань за цим договором заставодержатель має право вимагати від заставодавця дострокового виконання всіх зобов»язань за кредитним договором, а в разі невиконання звернути стягнення на предмет застави. Згідно до п.15.7.3. договору застави банк має право звернути стягнення на предмет застави незалежно від настання термінів виконання якого-небудь із зобов»язань за кредитним договором у випадках: порушення позичальником якого-небудь із зобов»язань, передбачених умовами кредитного договору, порушення заставодавцем якого-небудь із зобов»язань, передбачених цим договором. Згідно з п.23-24 договору застави звернення стягнення та реалізація предмета застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та договору застави, у тому числі безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. Встановлено, що про наявність заборгованості та необхідності в зв»язку з цим звернення стягнення на предмет застави позивач повідомляв відповідача в порядку та у спосіб, передбачений законом, що не заперечувалося в судовому засіданні відповідачем, яким заборгованість погашена не була. В звязку з викладеним суд вважає за необхідне для погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави за договором застави, а саме: автомобіль модель: MERSEDES-BENZ (модель: 311СDI), рік випуску 2003, тип. ТЗ: Автобус D, № кузова/шасі: WDB9036632R494679, реєстраційний номер [NUMBER], шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предметів застави від імені заставодавця зі зняттям зазначених транспортних засобів з обліку в органах ДАІ України та наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу для погашення заборгованості відповідача перед позивачем. Крім того, суд вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про передання на зберігання ПАТ КБ «ПриватБанк» вказаних автомобілів шляхом їх вилучення у відповідача. Крім цього на підставі ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача оплачені ним при подачі позову судові витрати, у вигляді судового збору, у розмірі 1700 грн. 00 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 250,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved