Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-12 00:00:00

31.10.2011 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь 15000 гривень боргу, 3% річних 675 гривень,1805 гривень індексу інфляції, 34,92 грн. поштового збору, 5000 гривень моральної шкоди та судові витрати по справі. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 06 травня 2010 року між ним та відповідачем було укладено договір про виготовлення та поставку шкафи-гардеробної на загальну суму 23400 гривень з терміном виконання до 25.05.2010 року. На день укладення договору позивачем було проведено предоплату в сумі 15000 гривень. В звязку з відпусткою та виїздом за межі міста Василькова позивач повідомив відповідача про необхідність виконання вимог договору та поставку товару в строк до 29.05.2010 року. Проте вимоги договору відповідачем не виконано, в звязку з чим 05.09.2011 року позивачем було направлено відповідачу претензію про виконання вимог договору та повернення суми предоплати в розмірі 15000 гривень. Крім того, 28.04.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено договір на виготовлення кухні, вартістю 41000 гривень та встановлення мийки і витяжки в сумі 1280 гривень. 22.05.2010 року відповідачем було виготовлено кухню та постановлено побутові прилади, проте згодом були виявлені недоліки, а саме: відсутність пластикового борту та столешниці, короби на труби котла, неправильна робота нижніх шухляд та шкафчика на котел, які відповідач зобовязувався виконати протягом тижня, але до цього часу не виконав, а лише обіцяє все зробити. Неправомірними діями відповідача, в звязку з цим, на думку позивача, завдано моральної шкоди, яка виразилась в душевних стражданнях, яких останній зазнав в результаті протиправної поведінки відповідача як до споживача, у його приниженні в звязку з невиконанням та неякісним виконанням договірних обовязків. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди позивачем визначено в залежності від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, а тому враховуючи вимоги розумності та справедливості оцінено в сумі 5000 гривень. 28.02.2011 року позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, у відповідності до якої просить суд стягнути з відповідача на його користь 15000 гривень, сплачених в рахунок монтажних робіт та матеріалів, 790 гривень, що становлять 3 % річних, 1805 гривень збитків відінфляції, 34,92 гривень витрат на послуги поштового звязку, 811,38 гривень витрат на усунення недоліків, допущених при встановленні кухонних меблів, а всього: 18406,65 гривень. Позивач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи судом повідомлений належним чином, що стверджується розпискою ( а.с.48). Від позивача на адресу суду надійшла заява ( а.с. 49) в якій останній просить суд в звязку з тим, що в період часу з 27.02.2012 року по 31.07.2012 року він перебуватиме за межами України, призначити розгляд справи в період з 31.07.2012 року по 21.07.2012 року. Відповідач в судовому засіданні вимоги позову не визнав, надавши заперечення з тексту якого вбачається, що 06.05.2010 року між ним та позивачем було укладено договір про придбання позивачем шафи гардеробної, у відповідності до умов якого відповідач зобовязувався виконати замовлення в строк до 29.05.2010 року, а відповідач оплатити його в сумі 23400 гривень. На виконання даної домовленості позивач здійснив предоплату в сумі 15000 гривень. Поставку товару, а саме: шафи відповідач мав здійснити до 22.05.2010 року, проте позивач попросив зробити це пізніше, мотивуючи свою вимоги тим, що в квартирі йде ремонт і паркетники не встигають застелити підлогу. Проте, після цього позивач так і не забрав шафу, на неодноразові телефонні дзвінки відповідача не відреагував. В вязку з цим, виготовлена на замовлення позивача шафа, вже на протязі 23 місяців перебуває на зберіганні у відповідача за його власні кошти. Вже через рік позивач зателефонував відповідачу з проханням поставити шафу. Була досягнута домовленість про поставлення шафи в вересні 2011 року, проте з невідомих для відповідача причин позивач відмовилась від замовлення. За вказаних обставин, відповідач вважає, що ним виконано замовлення позивача в повному обсязі. Що стосується вимог про усунення недоліків виготовленої ним кухні, відповідач вважає їх безпідставними та нічим не підтвердженими, оскільки прийом-передача виготовленого ним товару відбулося 22.05.2010 року і жодних недоліків на той момент не було, а тому вимога про їх усунення через 15 місяців є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню. Крім того, відповідач вважає, що основною причиною виникнення спірних правовідносин є те, що позивач, через власну професійну зайнятість, довготривалий час не буває вдома. Суд, враховуючи строки розгляду справи ( ст. 157 ЦПК України), відсутність підстав для зупинення провадження в справі на строк, визначений позивачем ( ст.201, 202 ЦПК України) та враховуючи факт неодноразової неявки позивача в судові засідання, вважає за можливе вирішити справу в даному судовому засіданні без участі позивача на підставі наявних в справі доказів. Суд, вислухавши пояснення відповідача та його представника, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про відмову в задоволенні вимог позову з наступних підстав. У відповідності до положень ст. 1,3 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів Позивач, звертаючись до суду з позовом про захист прав споживачів, вважає порушеними свої права в частині своєчасного та належного виконання відповідачем вимог зобовязання по виготовленню меблів. Так, у відповідності до положень ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони ( кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно положень ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання ( неналежне виконання). Як вбачається з положень ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобовязання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обовязку. Так, в судовому засіданні сторони підтвердили, що ними не було належним чином оформлено договір по виготовленню шафи-гардеробної ( тобто договір побутового підряду), а отже ними не було визначено і погоджено істотні умови його виконання. Так в матеріалах справи міститься лише рахунок № 27 від 06.05.2010 року з якого можливо лише припустити, що саме 06 травня 2010 року позивачем було здійснено замовлення у відповідача вищевказаної шафи загальною вартістю 23400 гривень та проведено предоплату в сумі 15000 гривень. Проте сторони підтвердили, що відповідач зобовязувався за замовленням позивача виготовити шафу в строк до 25.02.2010 року, а відповідач прийняти замовлення та оплатити його. Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних осіб чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до положень ст. 57,60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших осіб, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виник спір. Так в ході розгляду справи по суті судові стало відомо, що між сторонами виник спір з приводу невиконання вимог договору по виготовленню меблів. При цьому, позивач вважає, що саме відповідач належним чином не виконав вимоги договору, оскільки своєчасно не виготовив та не встановив йому замовлення, в свою чергу відповідач вважає, що з вини позивача, який безпричинно відмовився від прийняття замовлення та його оплати, належним чином не підготував місце для її встановлення та довготривалий час був відступній за місцем власного проживання він був позбавлений можливості виконати належним чином вимоги замовлення. З метою досудового врегулювання спору позивач 26.08.2011 року звернувся до відповідача з претензіями в яких просить провести завершальні роботи по встановленню кухні з метою якісного її використання та перерахувати на його рахунок внесену ним предоплату на виготовлення шафи-гардеробної в сумі 15000 гривень. В ході розгляду справи по суті з пояснень позивача судові стало відомо, що позивач, в звязку з працевлаштуванням за межами міста Василькова, довготривалий час не буває вдома, що й стало однією з причин несвоєчасного виконання вимог зобовязання. Дану обставину також підтвердив відповідач, який неодноразово приїздив до позивача з метою встановлення шафи, проте позивача не було вдома. Позивач, спростовуючи можливість встановлення шафи без її особистої участі вказав, що в неї хороші добросусідські відносини з сусідами, а тому ключі від її помешкання відповідач міг взяти в них та безперешкодно встановити замовлені меблі. Суд, критично ставиться до можливості встановлення меблів без участі замовника ( або відповідач стверджував про неможливість встановлення меблів без участі замовника), оскілки це виключає можливість оформлення угоди прийому-передачі замовлення, остаточного розрахування за виконану роботу та своєчасного виявлення та усунення можливих недоліків замовлення. З метою мирного врегулювання спору в судовому засіданні 17 лютого 2012 року було оголошено перерву до 24.02.12 року для прийняття позивачем шафи та за сприянням суду між сторонами було досягнуто домовленість щодо дати поставки шафи, умов її перевезення, оплати та підготовки позивачем місця для її встановлення, оскільки з пояснень останнього судові стало відомо, що в кімнаті до сих пір не постелено паркет, що й було підставою для відкладення дати встановлення меблів ще в травні 2010 році та позивач вважав, що в суму замовлення ( 23400 грн.) будуть входити витрати на перевезення та встановлення меблів, що є причиною відмови позивача від додаткових витрат. Проте намагання суду були марними, оскілки позивач повторно відмовилась від замовлення. З пояснень відповідача та його представника в судовому засіданні, судові стало відомо, що позивач відмовилась від замовлення, оскілки в строк, наданий судом та погоджений сторонами в судовому засіданні, позивач не підготував місце для встановлення шафи. Даний факт стверджується поясненнями водія [PERSON], який 22.02.2012 року за домовленістю між сторонами по справі здійснював перевезення шафи ( а.с. 69) Таким чином в судовому засіданні знайшов підтвердження факт не виконання вимог зобовязання саме з вини позивача, який безпідставно відмовився від прийняття замовлення ( шафи) та його оплати, що зумовлено довготривалою його відсутністю за власним місцем проживання та не вжиттям заходів для своєчасної та належної підготовки кімнати для встановлення шафи. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими, недоведеними, а тому такими, що не підлягають задоволенню. В звязку з цим суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, що також не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Щодо позовних вимог про компенсацію коштів, витрачених позивачем на усунення недоліків, допущених при встановленні кухонних меблів в сумі 811 року суд вважає їх безпідставними та такими що не підлягають задоволенню з підстав їх недоведеності належними доказами. Судом встановлено та підтверджено сторонами в судовому засіданні, що відповідачем було своєчасно виконано замовлення позивача по виготовленню кухонних меблів, прийом-передача виготовленого ним товару відбулася 22.05.2010 року і жодних недоліків на той момент не було, а тому суд вважає що відповідачем було виконано умови договору по виготовленню кухонних меблів у повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed