Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

У вересні 2011 року позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили визнати дійсним договір купівлі-продажу цілого домоволодіння розташованого в [ADDRESS] . Укладений між [PERSON] , [PERSON] з однієї сторони, та [PERSON] , [PERSON] з другої сторони, зареєстрований на Південній товарній біржі за № 6546 від 27 червня 1997 року, який далі нотаріально не посвідчувався. В обґрунтування позовних вимог позивачі вказували, що 27 червня 1997 року між ними та відповідачами, був укладений договір купівлі-продажу цілого домоволодіння розташованого в [ADDRESS] , який був зареєстрований на Південній товарній біржі за № 6546, який далі нотаріально не посвідчувався. Після виконання договору позивачі зареєстрували в МБТІ м. Миколаєва право власності на будинок за кожним, за № 18088 від 30.07.1997 року. З моменту укладання угоди позивачі сплачують комунальні послуги, відповідачі звільнили домоволодіння від особистих речей і майна, передали позивачам ключі від домоволодіння і за весь цей час ніяких претензій до мене не пред`являли. Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили про задоволення позову. Відповідачі повідомлені своєчасно та належним чином, в судове засідання не з`явилися, проте надали до суду заяви про слухання справи за їх відсутністю, позовні вимоги визнають, проти задоволення позову не заперечують. Третя особа - Південна товарна біржа повідомлені своєчасно та належним чином в судове засідання свого представника не направили, заперечень проти задоволення позову до суду не направили. Суд, вислухавши пояснення позивачів, взявши до уваги заяви від відповідачів, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 27 червня 1997 року між ними та відповідачами, був укладений договір купівлі-продажу цілого домоволодіння розташованого в [ADDRESS] , який був зареєстрований на Південній товарній біржі за № 6546, який далі нотаріально не посвідчувався. Після виконання договору позивачі зареєстрували в МБТІ м. Миколаєва право власності на будинок за кожним, за № 18088 від 30.07.1997 року. З моменту укладання угоди позивачі сплачують комунальні послуги, відповідачі звільнили домоволодіння від особистих речей і майна, передали позивачам ключі від домоволодіння і за весь цей час ніяких претензій до мене не пред`являли. Сторони виконали всі суттєві умови договору, тобто покупці передали продавцям суму вартості квартири, а продавці передали у власність позивачам ціле домоволодіння. На теперішній час позивачі не можуть розпорядитися своїм майном, оскільки вищевказаний договір купівлі - продажу нотаріально не посвідчений. Згідно з ч. 2 ст. 47, 227 Цивільного кодексу УССР (в редакції 1963 року), який діяв на момент виникнення правовідносин, оскільки одна із сторін повністю виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. Крім того, відповідно до ч. 2 ст.220 Цивільного Кодексу України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами. І відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317 ЦК України власник на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі.

Outcome: approved