Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-19 00:00:00

30.03.2011 року позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про позбавлення права користування приміщенням шляхом примусового виселення, по якому просить суд позбавити відповідача права користування приміщенням гаражу, розташованим за адресою: м. Одеса, вул. Баштанна, 2 літ. Я, яке належить на праві власності позивачам шляхом примусового виселення з гаражу, а також стягнути з відповідача на користь позивачів судові витрати у вигляді державного мита у розмірі 8,50 грн. та ІТЗ у розмірі 37 грн. Позивачі з*явились до судового засідання позов підтримали, просили суд його задовольнити, посилаючись на наступні обставини: [PERSON] є колишнім чоловіком позивача, [PERSON] вони разом проживали за адресою: [INFO]. На даний час шлюб розірвано рішенням суду від 28.05.2009 року, але відповідач самовільно зайняв нежитлове приміщення - гараж, яке належить позивачам, використовує його як житлове і в добровільному порядку відмовляється його покинути, такі дії позивача порушують права позивачів, як власників. Відповідач в судове засідання жодного разу не з*являвся про час, дату та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, про що свідчать відповідні судові повістки, які знаходяться у матеріалах справи, але без поважних причин до суду не зявився, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд за його відсутності суду не надавали та не заявляв, у звязку з чим суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення. 20.092.2011 року від відповідача надійшла заява про зупинення провадження по справі у зв*язку з розглядом адміністративного позову [PERSON] до КРАОМР, ІДАБК в Одеській області, за участю третіх осіб ОМР, [PERSON], [PERSON] Про визнання дій незаконними. 20.09.2011 року ухвалою суду дана заява була залишена без задоволення з причини відсутності підстав для її задоволення, так як вирішення даного спору ні як не пов*язано з адміністративним позовом. Суд вважає, що такі дії особи, яка приймає участь у справі, але не з*явилась до судового засідання, суттєво затягують процесуальні строки розгляду справи, яка знаходиться у провадженні суду з 04.04.2011 року. Суд, вислухавши думку, пояснення, доводи представника позивача, дослідивши та ознайомившись з матеріалами справи та наданими доказами, вважає позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] таким що підлягають задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 17.07.1997 року позивачам [PERSON] та [PERSON] належить на правах приватної спільної часткової власності в рівних частках кожному 23\\100 домоволодіння за адресою: [ADDRESS], загальною площею 334, 53 кв.м., а також до складу якого входить: сарай під літ. Чплощею 14,4 кв.м., гараж літ. Шплощею 15, 7 кв.м., /а.с. 15/. Позивач, [PERSON] зареєстрований в даному домоволодінні з 20.01.1969 року/а.с.9-8/, позивач [PERSON] зареєстрована з 05.05.1999 року та знята з реєстраційного обліку 23.03.2009 року, що підтверджується штампом в паспорті /а.с. 9-10/. Відповідач по справі був зареєстрований за спірною адресою з 21.04.2010 році та на даний зареєстрований за адресою: [INFO], б. 22, корп.. 3, кВ. 19, /а.с.11-12/ 11.09.2008 року відповідач, [PERSON], звернувся до суду з вимогою про визнання за ним права власності на самовільно зведений будинок під літ. Яна земельній ділянці площею 1477 кв.м. по вул.. Баштанна, 2-а у м. Одесі, стверджуючи, що самовільна будівля відповідає усім правилам і нормам та не порушує прав третіх осіб, а також просив виділити зазначену будівлю в самостійний об*єкт нерухомості. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08.12.2008 року дані позовні вимоги було задоволено в повному обсязі./а.с.24/ Про судовий розгляд справи позивачам було не відомо, у судовому засіданні присутні не були та про час, дату та місце розгляду справи не повідомлялись, позовні вимоги не визнавали у зв*язку з чим було подано апеляційну скаргу на дане рішення. 13.04.2010 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області рішення Київського районного суду м. Одеси від 08.12.2008 року було скасовано та справі було направлено на новий розгляд./а.с.20-21/ 05.10.2010 року позовні вимоги [PERSON] за заявою позивача було залишено без розгляду./а.с.22/ 28.04.2010 року від КП ОМБТІ та РОНнадійшло повідомлення про скасування реєстрації та виключення з реєстру прав власності на підставі ухвали Апеляційного суду Одеської області від 13.04.2010 року реєстрації за адресою: м. Одеса, вул. Баштанна, 2-Б за [PERSON] ,/а.с. 19/. 22.09.2011 року від Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області надійшов лист-повідомлення про зняття з реєстраційного обліку [PERSON], /а.с. 18/. Як вбачається з технічного паспорту від 21.06.2010 року на ім.*я позивачів на момент його виготовлення за спірною адресою було збудовано: під літ. В- житлова будівля, під літ. Ш, Я- гаражі, під літ. Ч- сарай,/а.с. 66-69/ 07.12.2010 року Київська районна адміністрація Одеської міської ради розглянула заяву та представлені документи позивачем [PERSON] про погодження прийняття в експлуатацію будівель по вулю Баштанна, 2 було встановлено, що позивачем без оформлення відповідних дозволів було побудовано 2-й поверх над житловим будинком літ. Вта гараж літ. Я, на момент подання такої заяви позивач, [PERSON] були надані усі необхідні документи та заяву було задоволено в повному обсязі, а саме погоджено прийняття в експлуатацію 2-й поверх над житловим будинком літ. В, загальною площею 64, 0 кв.м., житловою -26, 9 кв.м., гараж літ. Я, зведені в частині домоволодіння по вул.. Баштанній, 2, яка належить позивачам на підставі свідоцтва про право власності на житло від 17.07.1997 року та державного акту на право власності на землю від 13.12.2006 року, /а.с. 17/ Відповідно до технічного паспорту 23.12.2010 року позивачам належать двоповерхова житлова будівля під літ. Взагальною площею 104,1 кв.м., гараж під літ. Я- 21,0 кв.м., сарай під літ. Ч- 30,0 кв.м., /а.с. 52/. 06.01.2011 року на ім.*я позивачів було видано сертифікат (серії ОД 002758) відповідності державним будівельним нормам, стандартам та правил закінченого будівництвом об*єкту 2-й поверх житлового будинку під літ. Взагальною площею 64,00 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами: під літ. Яу м. Одесі, вул.. Баштанна, 2. У ході судового розгляду на підставі наданих доказів судом було встановлено, що саме позивачі є власниками спірної, нежитлової будівлі під літ. Я. Однак, на теперішній час відповідач продовжує займати гаражне приміщення під літ. Яі використовує його як житлове, що порушує законні права та інтереси власників майна позивачів. Згідно до ст. 319 ЦК України власник майна володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1. ст. 318 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Суд вважає що позовні вимоги позивачів підлягають частковому задоволенню. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. В даному випадку позивач звертається до суду за захистом свого порушеного права та просить суд висилити відповідача з нежитлового приміщення, з гаражу під літ. Я. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Задовольняючи позов частково, суд виходить з тих міркувань, що висиленню підлягають особи, які незаконно займають житлове приміщення, а оскільки приміщення, зайняте відповідачем є нежитловим, то захист прав позивичів слід здійснювати щляхом зобов*язання відповідача звільнити спірне приміщення. У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судове рішення по справі є актом, яким підтверджується наявність або відсутність спірних правовідносин, його конкретний зміст і в такий спосіб спірні правовідносини перетворюються в безспірні, підлягаючими примусовому виконанню З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: partial