Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовною заявою до Артемівського міськрайонного суду до Часівоярської міської ради Донецької області про встановлення факту прийняття спадщини по закону та права власності на житловий будинок посилаючись на те, що рішенням Виконавчого комітету Сіверської міської ради Артемівського р-ну Донецької області № 49 від 16 липня 1997 року батьку позивача [PERSON] була надана земельна ділянка для будівництва житлового будинку в по вул.. Новодрана у м. Сіверську Артемівського р-ну Донецької області площею 0.10 га.. На зазначену земельну ділянку з ним був укладений договір на будівництво житлового будинку на праві особистої власності від 14 серпня 1997 року. Після закінчення будівництва батько не звернувся до виконавчого комітету з заявою про прийняття будинку в експлуатацію за невідомою позивачеві причиною, в БТІ своє право власності на домоволодіння не зареєстрував. 08.07.2010 року він помер і після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло й зазначене домоволодіння. Батько позивача після себе залишив заповіт, за яким усе своє майно заповів йому та його матері відповідачці по справі [PERSON] Григорівні.Позивач з відповідачкою уклали договір про поділ спадкого майна і домовилися, що вказане домоволодіння буде належати на праві власності позивачеві. Позивач постійно проживав разом з батьком та фактично вступив у володіння спадковим майном, отже є таким, що прийняв спадщину. Оформити право власності на спадкове майно позивач не може, оскільки БТІ не може зареєструвати право власності на домоволодіння за померлим батьком. За таких обставин, позивач змушений звернутися за захистом порушеного права до суду. Просить встановити факт прийняття ним спадщини після смерті батька ,визнати право власності на вказане домоволодіння, що знаходиться за адресою : Донецька обл.Артемівський р-н, м. Сіверськ ,вул.. Новодрана ,36 та визнати за ним право власності на вказане домоволодіння . В судове засідання позивач не зявився подав до суду заяву у якій наполягав на задоволенні вимог та просив суд слухати справу у його відсутності. Відповідачка не заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила суд розглянути справу у її відсутність,про що також подала до суду заяву. Представник третьої особи проти позову не заперечував і просив суд розглянути справу за його відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 \~ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд \~за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Свідоцтво про народження підтверджує ,що позивач [PERSON] народився 26 березня 1983 року і його батьком записаний [PERSON], а матірю - [PERSON] (а.с.5). Згідно копії свідоцтва про смерть 08.07. 2010 року помер [PERSON](а.с.17). З копії технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок вбачається, що за [PERSON] значиться домоволодіння №36 по вул.. Новодрана м. Сіверська Артемівського р-ну Донецької області, правовстановлюючі документи в КП Артемівське бюро технічної інвентаризації для реєстрації власником не надані. (а.с. 19-21). Позивачем до позову додані копія рішення Виконавчого комітету Сіверської міської ради Артемівського р-ну Донецької області № 49 від 16 липня 1997 року , яким [PERSON] виділена земельна ділянка по вул..Новодрана площею 0,10 га для індивідуального будівництва, та укладеного 14 серпня 1997 року на виконання вказаного рішення Договору на будівництво житлового будинку на праві особистої власності, генплан забудови та дозвіл на виконання робіт (а.с. 22-26). Згідно п. 6 зазначеного договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з кількістю кімнат від однієї до пяти включно, за закінченням будівництва зведені на земельній ділянці будівлі підлягають введенню в експлуатацію та стають особистою власністю забудовника після визнання приймальною комісією місцевої Ради депутатів трудящих повної готовності зведених будівель, оформленої актом комісії. Згідно державного акту про право приватної власності на землю ІІ-ДН №047444 [PERSON] зареєстрував за життя право власності на земельну ділянку по вул..Новодрана у м.Сіверську.(а.с.16). Відповідно до вимог \~ст.376 ЦК України Житловий будинок, будівля, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. \~ На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб. \~ Суд не має доказів, які б свідчили про те, що самочинним будівництвом з боку позивача, були б порушені права 3-х осіб та охоронювані законом інтереси. \~ За таких обставин , суд вважає за можливе визнати право власності на спірне домоволодіння за [PERSON] на день його смерті 08.07. 2010 року. Згідно з технічним паспортом домоволодіння та планом земельної ділянки батьком позивача на належній йому земельній ділянці здійснено самочинне будівництво житлового будинку за його життя ,отже домоволодіння увійшло до спадщини після смерті [PERSON]. У відповідності із ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено у пп. 3 п. 19 Постанови ПВСУ № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування, той зі спадкоємців, який має право на обов'язкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї. Виходячи із роз'яснень вказаної вище Постанови ПВСУ, беручи до уваги, що позивач постійно проживав у спадковому будинку, суд приходить до висновку, що він фактично прийняв спадщину, але через самовільно зведене нерухоме майно в даний час позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину по закону. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з дня її відкриття, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є також його дружина [PERSON], відповідачка по справі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження. Остання надала суду письмову заяву про те, що не претендує на спадкоємне домоволодіння. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Оскільки [PERSON] за життя своє право власності на домоволодіння в БТІ не зареєстрував, що за чинним на той час законодавством не було визначальним для виникнення права власності, оформлення права на спадкове майно через нотаріальну контору у визначеному законом порядку за вищевказаних обставин унеможливлюється, оскільки БТІ не може зареєструвати майно за померлою особою. Підтвердити та реалізувати своє право власності на домоволодіння іншим шляхом ніж через судове рішення у звязку з прогалинами в законодавстві, що регулює зазначені правовідносини, позивач не може. За наведених обставин позовні вимоги про визнання права власності на домоволодіння на підставі ч. 2 ст. 331, ст. 392 ЦК України підлягають задоволенню в повному обсязі. Враховуючи викладене суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити .

Outcome: approved