overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

19.09.2011 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 2003 р. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач в добровільному порядку не надає. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги уточнила. Просила суд стягувати з відповідача аліменти починаючи з 01.12.2011 р. В іншій частині позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.11.2003 р. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані матеріально утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка від заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оцінюючи надані докази та враховуючи, що мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, однак підлягають частковому задоволенню, а саме: необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.12.2011 р. до досягнення нею повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів визначений судом з урахуванням матеріального становища сторін і не суперечить інтересам дитини. З відповідача в порядку ст. 88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір в дохід держави у розмірі 188 грн. 20 коп. На підставі ст.ст.180, 182, 183 Сімейного Кодексу України і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 19.11.1999 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 999, від шлюбу маючих неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що у неї з відповідачем різні характери та погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, в наслідок чого між ними виникають сварки. Крім того, між ними зникло почуття любові, довіри та поваги один до одного. Сторони припинили подружні стосунки з листопада 2005 року та проживають окремо за різними адресами, за останній рік сторони не намагалися примиритися та не інтересуються один одним. Позивач [PERSON] в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову і категорично заперечувала проти примирення, проти винесення заочного рішення не заперечувала, просила прізвище залишити Рустамова Відповідач [PERSON] О.в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд за згодою позивача вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів та постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки при обставинах, вказаних у позові, сімя фактично розпалася і її відновлення не можливо, а також беручі до уваги той факт, що, будь-хто з подружжя чи обидва мають право звернутися до суду з заявою про розірвання шлюбу і це право підлягає судовому захисту. Одночасно суд вважає, що в подальшому спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечить інтересам обох сторін і цей факт має суттєве значення. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

14 січня 2011 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, де прохає стягувати з [PERSON] на її користь на утримання дочки, яка навчається, аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше встановленого законом мінімуму щомісячно, до досягнення дитиною двадцяти трьох років. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 04 грудня 2006 року. Від вказаного шлюбу має дочку [PERSON], [INFO]. Дочка навчається на другому курсі Полтавського національного технічного університету ім. Ю.Кондратюка на фінансово-економічному факультеті, з денною формою навчання. Вартість оплати навчання в університеті складає 29200,00 гривень. Крім цього, дочка також навчається в Полтавському національному педагогічному університеті ім. В.Короленка на факультеті філологія та журналістика, з заочною формою навчання. Вартість навчання становить 13156 гривень. 12 листопада 2008 року дочка змінила своє імя з [PERSON] на [PERSON], про що в книзі реєстрації змін імені 12.11.2008 року було зроблено відповідний актовий запис № 137, що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серія 1-КЕ № 002289, яке видане Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції від 12.11.2008 року. Відповідач добровільно не надає допомогу на утримання дочки. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду з позовом. В судовому засіданні позивач та третя особа підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, просив задовольнити його у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який вони розірвали 04 грудня 2006 року. Сторони від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка 12 листопада 2008 року змінила своє імя з [PERSON] на [PERSON]. [PERSON] навчається на другому курсі Полтавського національного технічного університету імені [PERSON] на фінансово-економічному факультеті, з денною формою навчання, що підтверджується довідкою № 647-13 від 03.12.2010 року. Добровільно матеріальної допомоги відповідач не надає. Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобовязані утримувати повнолітніх дітей, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Дослідивши матеріали справи та враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити частково.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, в якому вказала, що у червні 2011 р. вселилася до квартири [ADDRESS], яка належала її померлій матері - [PERSON] Працівниками відповідача їй було вручене попередження про відключення у зв'язку з несплаченими збитками за порушення, що сталося у 2004 р. Вважає, що таке право виникає у кредиторів спадкодавця тільки у разі відмови спадкоємців на сплату заборгованості за спожиту електроенергію. Окрім того, усі збитки оплачені померлою. Просить зобов'язати відповідача утриматися від відключення квартири. У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю, дав пояснення, аналогічні викладеному у позові. Доповнила, що звернулася до нотаріальної контори, але ще не прийняла спадщину. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що у відповідача немає договору з позивачкою на постачання електроенергії, тому вони не можуть списати заборгованість. Судом досліджені наступні докази: свідоцтво про право на житло; попередження про відключення: свідоцтво про смерть; квитанції про сплату заборгованості; довідка ДНК. Суд, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], що померла [INFO] р., на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23 січня 2009 р. була власником [ADDRESS]. Працівниками відповідача позивачці, що звернулася до державної нотаріальної контори за прийняттям спадщини, було вручене попередження про відключення [PERSON] від електроенергії у разі непогашення до 16 жовтня 2011 р. 804 грн. за актом. Оскільки між сторонами у справі відсутні договірні відносини стосовно надання послуг з енергопостачання, а обраний позивачкою спосіб захисту цивільних прав не передбачений ст.16 ЦК України, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути заборгованість у сумі 17925,61 грн., посилаючись на те. що відповідачка не виконала зобов'язань за кредитним договором б/н від 07.04.2008 р. Представник позивача в судове засідання не з'явився, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: розрахунок заборгованості; копія заяви позичальника; умови та правила надання банківських послуг; копії паспорту та ідентифікаційного коду відповідачки. У судовому засіданні встановлено, що 07 квітня 2008 р. між сторонами був укладений кредитний договір б/н відповідно до якого відповідачка отримала грошові кошти у сумі 7000 грн.. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 31.08.2011 р. відповідачкою зобов'язання в повному обсязі не були виконані, в результаті цього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 17925,61 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 6179,19 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 9041,63 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 1375 грн., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 829,79 грн. Вказана сума на підставі ст.ст.526, 1054 ЦК України підлягає стягненню з відповідачки. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 179,26 грн. та сплати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього 299,26 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути заборгованість у сумі 10595,17 грн., посилаючись на те. що відповідачка не виконала зобов'язань за кредитним договором б/н від 17.10.2008 р. Представник позивача в судове засідання не з'явився, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: розрахунок заборгованості; копія заяви позичальника; умови та правила надання банківських послуг; копії паспорту та ідентифікаційного коду відповідачки. У судовому засіданні встановлено, що 17 жовтня 2008 р. між сторонами був укладений кредитний договір б/н відповідно до якого відповідачка отримала грошові кошти у сумі 4000 грн.. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає стоку дії картки. Станом на 31.08.2011 р. відповідачкою зобов'язання в повному обсязі не були виконані, в результаті цього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 10595,17 грн.. яка складається з заборгованості за кредитом - 3893,08 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 4721,37 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 1000 грн.. штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 480,72 грн. Вказана сума на підставі ст.ст.526, 1054 ЦК України підлягає стягненню з відповідачки. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 105,95 грн. та сплати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього 225,95 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

Поскільки справа об'ємна і потребує тривалого часу для виготовлення повного рішення суд виносить вступну та резолютивну частину рішення. На підставі ст.ст.317,319,321,368,370,386,387,392 ЦК України,ст.ст.62,69,74 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

Позивач звернулася через суд з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] посилаючись на те, що 01.06.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від зазначеного шлюбу мають одну неповнолітню дитину -[PERSON], [INFO]. їх сімя розпалася і збереження її неможливе оскільки відповідач довгий час ніде не працює, по господарству не допомагає, вихованням дитини не займається у звязку з чим виникають постійні сварки, що негативно впливає на дитину. Тому просить шлюб розірвати. Розірвання шлюбу здійснюють уперше. В судове засідання від позивача надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач також надав суду заяву в якій не згоден з позовними вимогами, бажає шлюб зберегти. Суд дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають повному задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сімя розпалася остаточно, збереження сімї неможливе, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. За таких обставин у суду є всі підстави для повного задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резулятивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

Оскільки справа обємна і потребує тривалого часу для виготовлення мотивувальної частини рішення,\~\~ суд виносить вступну та резолютивну частину рішення. На підставі ст. ст. 1216 - 218, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

У листопаді 2011 року позивач звернулась до суду з вимогою про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 27.12.2008 року. Як підставу позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 27 грудня 2008 року. Від шлюбу є син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через відсутність взаємного порозуміння з відповідачем, поваги один до одного, різних поглядів на особисте життя та ведення спільного господарства. На примирення з відповідачем він не згодна, оскільки не бажає зберегти шлюб. У судове засідання сторони не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач підтримує позов та наполягає на його задоволенні, відповідач визнає позов у повному обсязі і не заперечує проти його задоволення. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, з'ясувавши позиції сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 27 грудня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 100 (а.с. 5). Від шлюбу є син, [PERSON], 2009и року народження /а.с. 6/. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємного порозуміння, поваги один до одного, різні погляди на особисте життя та ведення господарства. Положеннями ст. 51 Конституції України, ст. 24 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. У відповідності до ст. 112 Сімейного кодексу України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги інтереси малолітньої дитини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. \~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просила суд визнати [PERSON] , [INFO] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування\~заявленого позову\~позивачка зазначила,\~що вона\~є власником\~квартири [ADDRESS] . Дана квартира належить їй на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого, 27.05.2008 року Першою Павлоградської державною нотаріальною конторою. У квітні 2011 року її приятель - [PERSON] , попросив її зареєструвати його в квартирі, в зв`язку з тим, що він не може без реєстрації працевлаштуватися. Вона погодилася та зареєструвала його в своїй квартирі. З того часу, а саме з 01.04.2011 року по теперішній час він не з`являється не тільки в її квартирі , а й не відповідає на телефонні дзвінки, ніхто із спільних друзів не бачив його в місті Павлограді. Добровільно знятися з реєстрації не бажає, чим порушує її права користуватися та розпоряджатися своїм майном. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи через засоби масової інформації. Про причину неявки суд не повідомив. Суд з урахуванням думки позивачки ухвалив: розглянути справу без участі відповідача, заочно. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах. Так, в судовому засіданні було встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру правочинів, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить позивачці на праві приватної власності (а.с.6). 01.04.2011 року на зазначеній житловій площі був зареєстрований знайомий позивачки - [PERSON] . З дня реєстрації відповідач в квартирі не проживає про що свідчить акт від 02.11.2011 року, складений працівниками ПП „К-П-1 (а.с.10). Як пояснила в судовому засіданні позивачка ніяких особистих речей відповідача в квартирі немає. Добровільно знятися з реєстрації не бажає. Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України, та ст. 150 ЖК України передбачені права власника житлового будинку, які передбачають використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Приймаючи рішення по суті суд враховує, що відповідач не проживає в квартирі [ADDRESS] , інтересу до житла він не виявляє, комунальні платежі не сплачує, особистих речей його в квартирі немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовною заявою до Дарницького районного суду м. Києва про розірвання шлюбу зареєстрованого у липні 1999 року, посилаючись на те, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем у неї припинились, спільне життя не склалось, разом вони не проживають, спільного господарства не ведуть, тому вважає, що шлюб зберегти неможливо. Від шлюбу подружжя має малолітню дитину: [PERSON] , 2000 року народження. У судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її особистої участі, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його особистої участі, проти задоволення позову не заперечував. Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 17 липня 1999 року Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з філією Державного Центру розвитку сім`ї (актовий запис №635). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON] , 2000 року народження. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Спору між сторонами щодо місця проживання дитини та поділу спільного майна немає. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити як інтересам сторін, так і інтересам малолітньої дитини, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved