Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 13 липня 2006 року. Від спільного подружнього життя вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач офіційно ніде не працює, постійного заробітку не має, періодично підробляючи по найму у приватних осіб, тому матеріальна допомога яку він надає в добровільному порядку є досить мізерною та не забезпечує потреб дитини. Тому вона звернулася до суду з вищезазначеним позовом. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та суду пояснив, що з 05 вересня 2011 року він працює комірником в ТОВ «Юг Картон» із окладом в 1200 грн.. Виходячи із наявних фінансових можливостей приймав участь в утриманні сина, щомісячно перераховуючи кошти у розмірі 350 грн. та в додаткових витратах на його лікування. Просив суд стягнути з нього аліменти на утримання дитини у частці від його доходу, а не у твердій грошовій сумі. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходилися в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 13 липня 2006 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, за актовим записом № 282 (а.с. 4). Як вбачається із свідоцтва про народження, сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття, тобто обовязок утримувати дітей є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Причому обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним, так як неповнолітні діти не в змозі самі заробляти необхідні для свого існування грошові кошти. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі. Розмір аліментів на одну дитину при будь-яких умовах відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України не може бути меншим за 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач з 05 вересня 2011 року працює в ТОВ «Юг Картон» комірником з посадовим окладом в розмірі 1200 грн.. З урахуванням зазначеного та обставин, що враховуються судом при визначенні розміру аліментів, передбачених ст. 182 СК України, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до її повноліття. В силу п. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає сплата судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial