Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є батьком малолітньої [PERSON], [INFO]. Мати малолітньої померла [INFO] року. Відповідач тривалий час не займається вихованням своєї малолітньої доньки, тому рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 01.03.2010 року вона була відібрана у нього без позбавлення його батьківських прав, але відповідач протягом 2010-2011 років жодного разу доньку не відвідував, не надавав допомоги, її життям та здоров'ям не цікавився. Ним не створено належних умов для нормального фізичного та розумового розвитку своєї малолітньої доньки. Така поведінка відповідача свідчить про ухилення його від виконання обов'язків по її вихованню та утриманню. Тому позивач просить позбавити відповідача батьківських прав у відношенні малолітньої [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Третя особа в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. На підставі ст. 169 ч. 4 ЦПК України суд вважає можливим слухання справи у відсутності відповідача по наявних в справі документах про права і взаємостосунки сторін, з постановленням заочного рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої доньки [PERSON], [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с.4). Відповідно до рішення Лебединського районного суду Сумської області суду від 01 березня 2010 року у [PERSON] було відібрано малолітню доньку, [PERSON] (а.с.8). З рішення виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області № 37 від 17.03.2010 року про передачу на виховання і спільне проживання малолітньої [PERSON] (а.с.9) вбачається, що остання влаштована на виховання та спільне проживання у прийомну сім'ю [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Той факт, що більше року після прийняття судом рішення про відібрання у відповідача доньки він не створив належних умови для проживання, виховання та розвитку дитини, підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON], в результаті якого було виявлено, що відповідач не працює, джерелом існування є випадкові заробітки, господарства не веде, умов для повернення дитини в сім'ю не створені (а.с.10). Рішенням виконавчого комітету Лебединської міської ради від 27.04.2011 року (а.с.3) піднято клопотання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки. Ст. 51 Конституції України та ст. ст. 150 і 180 Сімейного Кодексу України встановлюють для батьків обов'язок виховувати та утримувати своїх дітей до повноліття. Ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»зобов'язує батьків виховувати дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважити гідність дітей, готувати їх до самостійного життя, праці, розвивати їх особистість. Такий же обов'язок покладає і стаття 59 Закону України «Про освіту». У статті 19 Конвенції про права дитини, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від усіх форм насильства, образ чи зловживань, відсутності належного піклування чи недбалого і брутального поводження. Згідно ч.2 ст. 164 Сімейного кодексу України батько або мати можуть бути позбавлені батьківських прав відносно дитини, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Аналізуючи вказані норми закону, суд приходить до висновку про те, що ухилення від виконання обов'язку по вихованню дитини завжди є актом свідомої винної поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій і не бажає цього робити. В судовому засіданні встановлено, що дійсно відповідач мав можливість для здійснення своїх батьківських обов'язків, але свідомо ухиляється від їх виконання. Суд бере до уваги роз'яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», а саме в п.16 якого зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце тоді, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкуються з дитиною, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Таким чином, в судовому засіданні встановлено і доводиться матеріалами справи той факт, що відповідач протягом тривалого періоду ухиляється від виконання встановлених законом обов'язків по вихованню і догляду за донькою, не виявляє до неї батьківського піклування, тому суд вважає за можливе позбавити його батьківських прав відносно малолітньої доньки. На підставі викладеного,

Outcome: approved