Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-15 00:00:00

Позивач звернулась до суду з тих підстав, що вона з 1950 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу має дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] На протязі 1967-1970 років вона разом з чоловіком збудували будинок з надвірними будівлями в с.Бездрик Сумського району Сумської області, вул..Яковенко,20. Право власності було оформлене на чоловіка. Вказаний будинок є спільною сумісною власністю подружжя і частки чоловіка та дружини рівні. 6 липня 1998 року помер чоловік і спадкоємцем після його смерті за згодою інших членів сімї став її син від першого шлюбу [PERSON] Оскільки він займався оформленням документів на спадщину, вона вважала, що [PERSON] став спадкоємцем ? частини домоволодіння, а ? домоволодіння залишилась у її власності. 28 листопада 2010 року її син [PERSON] помер. При оформленні спадщини після смерті сина їй стало відомо, що [PERSON] є єдиним власником спірного домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом її чоловіка [PERSON], про походження якого вона не знала. Вважає, що державним нотаріусом Сумської райдержноткотори незаконно включена до складу спадщини після смерті чоловіка її частка у спільній сумісній власності. У звязку з цим Першою державною нотаріальною конторою видане свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого вона отримала у власність лише ? частину спірного домоволодіння та ? частку від 1/3 частини у квартирі по пр.Лушпи,9/368. Для збільшення своєї частки у будинку вона змушена була підписати договір про розподіл спадкового майна, відповідно до якого за частку у квартирі їй перейшла у власність ? частина житлового будинку. Просила визнати недійсним свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом на домоволодіння №20 по вул.Яковенко в с.Бездрик Сумського району Сумської області, видане Сумською райдержнотконторою 16 листопада 1999 року на імя [PERSON], а також визнати недійсним свідоцтво про право власності на спадщину за законом на вказане домоволодіння, видане Першою державною нотаріальною конторою 29 липня 2011 року на ім.я [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] У судовому засіданні позивач та її представники позов підтримали повністю. Позивач суду пояснила, що бажає, щоб домоволодіння та земельна ділянка були повністю у її власності. Представник позивача [PERSON] суду пояснила, що вона, її сестра та брати дійсно подавали до нотаріальної контори заяви про відмову від своєї частки у спадщині після смерті батька на користь [PERSON] При цьому вважали, що мати залишилась власницею своєї частки у будинку. Про наявність заповіту на користь усих дітей, укладеного батьком, стало відомо лише після смерті брата [PERSON] Після річниці по смерті батька діти погодили між собою, що за матірю буде доглядати [PERSON], однак належний догляд забезпечено не було. Брат та його родина лише користувались городом та садибою. Представник позивача [PERSON] суду пояснив, що при оформленні спадщини після померлого [PERSON] нотаріусом Сумської райдержнотконтори була допущена помилка і до складу спадкового майна було неправильно включена ? частина домоволодіння, яка належала [PERSON] на праві спільної сумісної власності подружжя. [PERSON] повинен був успадкувати у будинку лише ? його частину. Відповідно до цього, після його смерті невірно були визначені частки спадкоємців у спірному будинку і неправильно видане свідоцтво про право на спадщину за законом Першою державною нотаріальною конторою на ім.я [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідач [PERSON] та її представник позов не визнали. [PERSON] суду пояснила, що позивач [PERSON] через деякий час після смерті чоловіка у розмові зі своїми дітьми обговорювала питання, на чиє імя буде оформлене домоволодіння. За спільною згодою було вирішено оформити його на імя її чоловіка. Всі спадкоємці написали відповідні заяви, завірили їх нотаріально та надіслали до Сумської райдержнотконтори. [PERSON] особисто нотаріусу пояснювала, що відмовляється від своєї частки від спадщини після смерті чоловіка, оскільки її діти також відмовились від неї на користь [PERSON], а чоловік включив його до заповіту. Про наявність заповіту на часть оформлення спадщини після померлого [PERSON] було відомо. За життя чоловіка позивач та інші спадкоємці питання спадкування не ставили. Просила у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] суду пояснила, що свідоцтва про спадщину після смерті [PERSON] оформлено відповідно до закону, згідно волі спадкоємців, яка була виражена ними у власноручних заявах. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] для розгляду справи до суду не зявились, просили справу слухати без їх участі, у письмових заявах до суду позов не визнали. Представник Сумської райдержнотконтори позов не визнала і суду пояснила, що видача свідоцтв про право на спадщину видавалась на підставі Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, Кодексу про шлюб та сімю, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року №18/5, Практичного посібника для державних нотаріусів по питанням охорони прав громадян на спадкування особистої власності (лист МЮ СРСР від 21 квітня 1980 року), Методичного листа МЮ СРСР Про порядок видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжявід 30 вересня 1980 року. Відповідно до вказаних документів, отримання подружньої частки є добровільним актом, тому переживший з подружжя має право відмовитись від отримання свідоцтва про право власності, про що подає відповідну заяву. Крім того, при наявності заповіту спадкоємець, який має право на обовязкову частку у спадщині, також має право відмовитись від подачі заяви про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на обовязкову частку. Тому при видачі свідоцтва про право на спадщину на ім.я [PERSON] після померлого [PERSON] дотримані вимоги закону та нормативних актів. При цьому у [PERSON] зясувувалась її дійсна воля, а також те, чи розуміє вона значення поданих нею особисто заяв. За відсутності цих умов заяви [PERSON] про відмову від оформлення частки у праві власності подружжя та відмову від обовязкової частки у спадщині прийняті не були б і свідоцтво про право на спадщину на [PERSON] видане не було. Представник Першої Сумської держноткотори для розгляду справи до суду не зявився, просив справу слухати без його участі. Заслухавши пояснення сторін, свідчення свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 18 липня 1950 року зареєстрували шлюб, після чого [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.5). За час перебування їх у шлюбі на ім.я [PERSON] виконкомом Сумської районної ради народних депутатів 9 квітня 1986 року видане свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок №20 по вул..Яковенко в с.Бездрик Сумського району Сумської області, зареєстроване в Сумському ОБТІ (а.с.101). Крім того, за рішенням вісімнадцятої сесії двадцять другого скликання Бездрицької сільської ради Сумського району Сумської області від 4 листопада 1993 року, [PERSON] було передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,22 га, з них 0,06 га для обслуговування жилого будинку та 0,16 га для ведення особистого підсобного господарства, розташовану в с.Бездрик Сумського району Сумської області, вул.Яковенко,20 (а.с.102). За життя [PERSON] 22 жовтня 1996 року уклав заповіт на все належне йому майно на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках (а.с.103). 6 липня 1998 року [PERSON] помер і Сумською райдержнотконторою 16 листопада 1999 року заведена спадкова справа після його смерті за заявою [PERSON] (а.с.12,101). При оформленні спадкової справи нотаріальній конторі були надана заява [PERSON] від 28 вересня 1999 року, відповідно до якої вона зазначала, що померлий чоловік [PERSON]ПА. уклав заповіт на все належне йому майно на користь [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а вона як непрацездатна дружина померлого при наявності заповіту має право на обовязкову частку у спадщині після його смерті, але скористатись цим право не бажає. Крім того, як дружина померлого має право на ? частину в майні, придбаному чоловіком за період зареєстрованого шлюбу, однак цим правом скористатись також не бажає. Проти отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом [PERSON] не заперечує. Особу заявниці нотаріусом встановлено (а.с.107). Крім [PERSON] до Сумської райдержнотконтори з заявами звернулись: [PERSON], відповідно до якої вона зазначила, що існує заповіт від імені батька, до якого вона включена, однак вона спадщину фактично та юридично не прийняла, приймати не буде, в суд з цього приводу звертатись не буде, не заперечує проти видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] (а.с.104); [PERSON] ([PERSON]І.) з посвідченою нотаріусом м.Москви, РФ, заявою, відповідно до якої вона від спадщини по заповіту після [PERSON] відмовляється на користь [PERSON] (а.с.105); [PERSON] з посвідченою нотаріусом м.Тули, РФ, заявою, відповідно до якої він зазначив, що йому відомо про відкриття спадщини після смерті батька [PERSON], а також про наявність та зміст заповіту, однак він у володіння спадковим майном не вступив і на спадкове майно не претендує, в суд з цього приводу звертатись не буде і не заперечує проти отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] (а.с.105); [PERSON] В.І. з посвідченою нотаріусом м.Москви, РФ, заявою, відповідно до якої йому відомо про наявність та зміст заповіту [PERSON], однак він фактично та юридично спадщину не прийняв, приймати не буде і не заперечує проти отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON] (а.с.106). 16 листопада 1999 року державним нотаріусом Сумської райдержнотконтори на ім.я [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлого 6 липня 1998 року [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та приватизовану земельну ділянку площею 0,22 га, розташовані в с.Бездрик Сумського району Сумської області, вул..Яковенко,20 (а.с.108). 27 жовтня 2006 року за заявою [PERSON] державним нотаріусом Сумської райдержнотконтори було видане свідоцтво про спадщину за заповітом після померлого [PERSON] на інше спадкове майно прості іменні акції ВАТ Укрнафта(а.с.12). З часу оформлення [PERSON] спадкових прав після померлого [PERSON] і до часу його смерті та оформлення спадщини після нього, питання про визнання права власності на успадковане майно позивач та інші спадкоємці за заповітом не ставили. 28 листопада 2010 року помер [PERSON] і після його смерті відкрилась спадщина на належне померлому майно, зокрема: частину квартири по просп.Космонавтів (в теперішній час просп.Лушпи)[ADDRESS], належної на праві спільної сумісної власності; житловий будинок з надвірними будівлями по вул..Яковенко,20, в с.Бездрик Сумського району Сумської області (а.с.82,85). Для прийняття спадщини за законом після [PERSON] до нотаріальної контори звернулись спадкоємці: мати [PERSON], дружина [PERSON], діти [PERSON] та [PERSON] (а.с.75-79). Позивач відповідну заяву до Першої державної нотаріальної контори подала через Бездрицьку сільську раду особисто, про що є відповідний засвідчувальний напис секретаря сільради, яка перевірила особу заявника та її дієздатність (а.с.78). 29 липня 2011 року спадкоємці [PERSON] його мати, дружина та діти звертаються до нотаріальної контори зі спільною заявою про прийняття спадщини після померлого, в якій зазначають, що на час смерті спадкодавця йому належало майно: 1/3 частини вище вказаної квартири та спірний житловий будинок, розташований на приватизованій земельній ділянці (а.с.81). Позивач вказану заяву підписала особисто. Про свою незгоду з заявою вона та її представник [PERSON] нотаріальній конторі не заявила. На підставі поданих заяв [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] отримали свідоцтва про право на спадщину за коном кожен на ? частку від 1/3 частини квартири в м.Суми та ? частку житлового будинку в с.Бездрик (а.с.87-90). Одночасно, 29 липня 2011 року спадкоємці підписали нотаріально засвідчений договір про поділ спадкового майна, а саме домовились та закріпили угодою наступне. У власність спадкоємців [PERSON] та [PERSON] переходить по ? частині кожній від житлового будинку №20 по вул..Яковенко в с.Бездрик Сумського району Сумської області, у власність інших спадкоємців - [PERSON], [PERSON] переходить у власність по 1/6 частині квартири №368 у будинку №9 по просп.Лушпи в м.Суми (а.с.28). Вказаний договір позивачем підписаний особисто, особи нотаріусом встановлено та їх дієздатність перевірена. На час відкриття спадщини після померлого [PERSON] був чинний ЦК України в редакції 1963 року та Кодекс про шлюб та сімю України. Дійсно, відповідно до ст.ст.22,28 КпШС України, майно, нажите подружжям під час шлюбу є його спільною сумісною власністю і їх частки визнаються рівними. У випадку смерті одного з подружжя, переживший чоловік чи дружина можуть скористатись правом на отримання свідоцтва про право власності на ? частину спільного майна. У такому випадку свідоцтво про право власності видається нотаріальною конторою за місцем відкриття спадщини до видачі свідоцтв про право на спадщину. При цьому отримання подружньої частки є добровільним актом і переживший з подружжя має право відмовитись від цього, про що зазначає у відповідній заяві. Подружня частка переходить до складу спадщини і лише після цього можуть бути видані свідоцтва про спадщину спадкоємцям. Тобто, питання отримання подружньої частки вирішується саме в цей час, до розподілу спадщини, бо на момент оформлення свідоцтв про право на спадщину, при наявності заяви про відмову від подружньої частки, майно стає спадковим. Крім цього, до отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом, позивач мала право отримати свідоцтво про спадщину на обовязкову долю як непрацездатна дружина спадкодавця. Від цього права вона також відмовилась шляхом подачі власноручної заяви. При цьому суд критично оцінює пояснення представника позивача [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], що їм було невідомо про наявність та зміст заповіту батька, що вони не розуміли значення своїх заяв, оскільки ці пояснення спростовуються матеріалами спадкової справи після [PERSON] Свої заяви про відмову від прийняття спадщини спадкоємці складали кожен окремо за місцем свого проживання, в заявах зазначали, що їм відомо, що на їх користь складено заповіт, але вони відмовляються від своєї частки на користь спадкоємця за заповітом [PERSON] Заяви завірені нотаріально різними нотаріусами, кожен з яких перевірив як особу заявника та і його розуміння зазначених заяв. Бажання позивача, висловлене у судовому засіданні про те, що на теперішній час вона бажає розпорядитись майном іншим чином не свідчить про те, що на час оформлення спадщини після смерті чоловіка свідоцтва про спадщину видані всупереч її волі. З 16 листопада 1999 року вона свою незгоду з цим не висловлювала, питання права власності не ставила. Після смерті [PERSON] уклала договір про розподіл спадкового майна, визнавши право власності на житловий будинок за ним. Як пояснив свідок [PERSON], на час оформлення заяви він та інші спадкоємці не передбачали настання подальших наслідків. Звернення до суду з даним позовом викликане настання такого непередбачуваного наслідку як смерть [PERSON] Будь яких помилок чи незаконних дій з боку державного нотаріуса Сумської райдержнотконтори, а також державного нотаріуса Першої державної нотаріальної контори при видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом після [PERSON] та свідоцтв про право на спадщину за законом після [PERSON] не встановлено. За наведених обставин підстави для задоволення позову відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed