Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публичного Акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (надалі ПАТ «[PERSON] Кривий Ріг»), про стягнення моральної шкоди. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що він пропрацював на шахті ім. «Артема» в «Криворіжсталь» ім. В.І. Леніна, який в майбутньому неодноразово було перейменовано, та реорганізовано (на теперішній час правонаступником є ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»), а саме: з 09.05.2001 р. підземним черговим електрослюсарем з ремонту устаткування; 08.07.2010 р. був звільнений в звязку з виходом на пенсію. Рішенням лікувальної - експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини йому було встановлено 30.11.2010 р. (протокол № 2142) професійне захворювання за діагнозом: хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої стадії). [PERSON] розслідування професійного захворювання № 14, в пункті 17, комісією встановлено, що на його робочому місці було перевищення гранично допустимих показників праці, а саме запиленості, що і явились причиною отримання профзахворювання. В пункті 19 Акту… зазначено факт вини керівництва ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в отриманні профзахворювання, а саме порушення вимог чинного законодавства. За висновком медико соціальною експертною комісією 25 травня 2011 року йому первинно було встановлено 15 % втрати професійної працездатності на безстроковий термін. Він вважає, що з вини підприємства він отримав професійне захворювання, втратив працездатність, в результаті переносить щоденні фізичні болі та моральні переживання: його непокоїть важкість та біль у грудях; турбує постійний сухий кашель; головний біль, в результаті виникає запаморочення. Він відчуває підвищену втому та загальну слабкість, через постійні приступи кашлю. Він не може спокійно спати, повноцінно відпочивати. Від всього він постійно відчуває не лише фізичний дискомфорт, а й моральний. Почуває себе зовсім виснаженим, знаходиться в постійному нервовому стані. Причинену моральну шкоду позивач оцінює в сумі 192000 гривень та просить суд стягнути на його користь цю суму з відповідача [PERSON] акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг». У судовому засіданні позивач [PERSON] не був присутній, про час та місце розгляду справи сповіщений належно, що підтверджено матеріалами справи. Про причини неявки суд не сповіщено. Представник позивача, яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні зазначила щодо можливості розгляду справи за відсутністю її довірителя, оскільки останній, за станом свого здоровя не має змоги бути присутнім у судовому засідання та надав їй, як представнику усі повноваження, що передбачені законодавством України. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі. При цьому представник послався на обставини вказані в позовній заяві та просить при винесені рішення врахувати, що з вини підприємства позивачу заподіяна шкода здоровю, він втратив 15 % професійної працездатності на безстроковий термін. В звязку з отриманим професійним захворюванням позивач змушений систематично звертатися за допомогою до лікарів, що підтверджується виписними епікризами, оскільки його постійно непокоять приступи кашлю, по декілька разів на добу, в результаті в нього виникли зміни в життєвій діяльності. Він змушений прикладати багато зусиль для організації свого життя та постійного підтримання працездатності. Представник відповідача - [PERSON] акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» - позов не визнала та заперечувала проти його задоволення у повному обсязі, оскільки вважає його не обґрунтованим. При цьому представник зазначила, що ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» вважає, що відповідно до Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоровя, повязане з виконання трудових обовязків, встановлення факту спричинення моральної шкоди покладено на медико-соціальні експертні комісії. Такого висновку позивач суду не представив. Позивачем не доведено факт заподіяння йому моральної шкоди, не надано доказів, які підтверджують глибину фізичних та моральних страждань, погіршення його здібностей, не надано доказів про перенесення позивачем моральних страждань та переживань, позивач не обґрунтував розмір моральних страждань та переживань. Крім того, вони вважають безпідставним звернення позивача до нього з позовом про відшкодування моральної шкоди, так як на їх думку позивач свідомо обрав місце роботи з шкідливими умовами праці, і на підприємстві відповідача позивач пропрацював лише 9 років 2 міс. Решту часу він працював на інших підприємствах. Таким чином, Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» не повинен виплачувати позивачеві моральну шкоду. Вислухавши представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав. При обговоренні питання про спричинення позивачеві [PERSON] моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи з урахуванням характеру, обсягу, тривалості та наслідків заподіяних позивачеві моральних страждань в звязку з отриманими професійними захворюваннями. Також враховує стан його здоров'я, втрату професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотних вимушених змін у його життєвих стосунках. Із записів в трудовій книжці позивача встановлено, що [PERSON] пропрацював з 12.09.1980 р. по 16.10.1990 р. в Рудоуправлінні ім. «Кірова», з 11.02.1991 р. по 08.05.2001 р. він працював на шахті «Сєвєрная» в Рудоуправлінні ім. «Кірова». З 09.05.2001 р. пропрацював підземним черговим електрослюсарем з ремонту устаткування на шахті ім. «Артема» в «Криворіжсталь» ім. В.І. Леніна, який в майбутньому неодноразово було перейменовано, та реорганізовано (на теперішній час правонаступником є ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»), 08.07.2010 р. він був звільнений з підприємства відповідача- в звязку з виходом на пенсію. ( а.с. 7-13). Рішенням лікувальної - експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини позивачеві було встановлено 30.11.2010 року (протокол № 2142) професійне захворювання за діагнозом: хронічне обструктивне захворювання легень першої ст. (пиловий бронхіт першої ст., емфізема легень першої стадії). 29 квітня 2011 року комісією в складі представників: Фонду соціального страхування від нещасних випадків та профзахворювань…, адміністрація ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», Саксаганська СЕС, було проведено розслідування та складено [PERSON] розслідування професійного захворювання № 14. В пункті 17 Акту… встановлено, що на робочому місці позивача, було перевищення гранично допустимих показників праці, що і явились причиною отримання профзахворювань, а саме: запиленість повітря робочої зони - пил з вмістом вільного двоокису кремнію: середній до 5.9 мг/м3 при гранично допустимій нормі 4.0 мг/м3; 6.4 мг/м3 при нормі 6.0 мг/м3; максимальний до 12.05 мг\\м3 30.0 мг/м3 при гранично допустимій нормі 2.0 мг/м3. В пункті 19 Акту…встановлено факт вини підприємства відповідача в отриманні позивачем профзахворювання, а саме порушуючи Закон України п.13 „Про охорону праці та ст. 153 КЗпП України. ( а.с. 14-15). Висновком медико соціальною експертної комісії № 070480 від 25 травня 2011 року позивачеві первинно встановлено 15 % втрати професійної працездатності на безстроковий термін. Лікарями встановлено протипоказання: несприятливий мікроклімат, пил, переохолодження, фізичне перенавантаження. ( а.с. 16). Відповідно наданих виписних епікризів, [PERSON] в результаті отримання профзахворювання, проходив неодноразово стаціонарно лікування в Українському науково дослідному інституті промислової медицини в звязку з погіршенням стану здоровя. Відповідно медичних документів лікарями рекомендовано:спостереження у лікарів (терапевта, невропатолога); медикаментозне лікування; оздоровлення в місцевому профілакторії; санаторно курортне лікування в теплий період року пульмонологічного профілю. ( а.с. 17-19). Отже, в судовому засіданні встановлено, що при виконанні трудових обовязків здоровю позивача була заподіяна шкода. Він отримав професійне захворювання. В результаті позивач втратив працездатність в розмірі 15 % на безстроковий термін, постійно проходить стаціонарно лікування, переносить щоденно фізичний біль та моральні переживання. При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками отриманого профзахворювання порушено звичайний для нього спосіб життя, він вимушений витрачати додаткові сили для організації свого життя, а при таких обставинах переносить моральні страждання та переживання. Суд вважає, що в даному випадку відповідач повинен виплатити позивачеві моральну шкоду. Суд не може погодитися із запереченнями представника відповідача, що позивач був ознайомлений із шкідливими умовами праці, погодився з ними, через що відсутня вина підприємства у заподіянні шкоди, оскільки той факт, що роботодавець ознайомив свого працівника з умовами праці, в тому числі її шкідливими факторами, не позбавляє підприємства від законодавчо встановленого обовязку забезпечити якісні та безпечні умови праці, а в даному випадку показники пилу як одного із шкідливих факторів, що став причиною профзахворювання позивача, перевищували гранично - допустимі концентрації, і причиною цього було саме недосконалість робочих місць, як визначено висновками комісії при розслідуванні профзахворювання, і які не оспорило підприємство-відповідач. Рішенням Конституційного Суду України №20-рп/2008 від 08.10.2008 р. встановлено, що обовязок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Ст. 153 КЗпП України встановлено, що «Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган». Ст. 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяна каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків. Ст. 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв,язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Як зазначено у рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. Обговорюючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, суд виходить із суми, яку визначив позивач, тобто 192000 грн. Також, суд враховує характер та об'єм фізичних, душевних, психічних страждань позивача в результаті отримання ним професійного захворювання; тривалість лікування, втрату можливості його трудової та соціальної реабілітації, що призвело до значних тяжких змін його життєвих зв'язків, а саме втрати 15 % професійної працездатності на безстроковий термін. Вказані зміни потребують від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Суд також враховує вину підприємства відповідача - в порушенні вимог чинного законодавства, що призвело спричинення шкоду здоровю позивачеві. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що компенсацію за заподіяні моральні страждання позивачеві [PERSON] слід призначити у розмірі 9000 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які він зазнає, а в задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити. [PERSON] ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» позивача у справі звільнено від державного мита.

Outcome: partial