Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

В липні 2011 року позивачка в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області про визнання батьківства, яким просив визнати, що він, [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], є батьком сина [PERSON], [INFO] та зобов’язати [PERSON] відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області внести зміни в актовий запис № 1322 від 06 грудня 2005 року про народження [PERSON], [INFO], зроблений [PERSON] відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, записавши його –[PERSON] батьком сина [PERSON], змінивши його прізвище з «Гентеш»на «Піддубний»та по-батькові з «Андрійовича»на «Іванович», поновити пропущений ним строк позовної давності для звернення до суду за захистом свого права по даній справі. В обґрунтування позову вказав, що з березня 2000 року по січень 2006 року він перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], з якою 14 січня 2006 року зареєстрував шлюб. Від сумісного життя вони мають сина [PERSON], [INFO]. 06 грудня 2005 року [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області в книзі реєстрації народжень був зроблений відповідний актовий запис № 1322, згідно з яким батьком [PERSON] записаний [PERSON]. Незважаючи на зроблений запис, батьком [PERSON], [PERSON] не являється. Актовий запис з вказівкою [PERSON], як батька дитини, був виконаний у зв’язку з тим, що [PERSON] –мати [PERSON], з 1993 року по 30 червня 2005 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], хоча фактично шлюбні відносини з відповідачем були припинені задовго до цього, а саме з червня 1998 року. А так, як на час народження дитини [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], походження дитини було визнано за подружжям, а не за ним, біологічним батьком дитини. На протязі одинадцяти років він постійно проживає з [PERSON], а також її донькою від першого шлюбу – Христиною, [INFO] та з їхнім сином [PERSON], [INFO]. На його утриманні знаходиться не тільки його син, а й донька, батьком якої є відповідач по справі. Він дуже любить свого сина, піклується про нього, займається його вихованням. Той факт, що [PERSON] не є батьком [PERSON], підтверджується індивідуальною картою вагітної і породіллі жіночої консультації міської клінічної лікарні № 2, із якої видно, що він вказаний як чоловік [PERSON] та флюорографічним висновком від 17 травня 2005 року про те, що саме у зв’язку з вагітністю [PERSON] проходив флюорографію, як батько майбутньої дитини, медичною довідкою міської клінічної лікарні № 2, довідкою з місця проживання, із якої видно, що він з [PERSON] та дітьми постійно проживаю з 2000 року по вул. Бабушкіна, б. 57 кв. 6 в м. Дніпропетровську, свідоцтвом про їх шлюб. Його батьківство також підтверджується висновком фахівця № 103 ОКЗ «Бюро судово-медичної експертизи»від 03 червня 2011 року, згідно якого було проведено молекулярно-генетичне дослідження і встановлено, що він може бути біологічним батьком дитини з ймовірністю не менше 99,99999%. Оскільки він не міг встановити місце знаходження відповідача. Він пропустив річний строк позовної давності звернення до суду. Зі слів [PERSON] йому стало відомо, що [PERSON] проживає за адресою: [INFO], б. 5 кв. 6, проте за відомостями адресного довідкового сектору ВГРФО [PERSON] в реєстрації ніде не значиться. Крім того, причиною несвоєчасного звернення до суду є і відсутність його шлюбу з відповідачкою [PERSON] Тому просить поновити пропущений строк звернення з даним позовом до суду. Також, він бажає щоб в актовому записі про народженні його сина [PERSON] був вказаний його дійсний батько, тобто він, тому він вимушений звернутися з даним позовом до суду. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, при цьому посилаючись на підстави зазначені в позовній заяві. Не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала. Просила позов задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з’явився, про час та місце слухання справи був повідомлений через засоби масової інформації, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У судове засідання представник відповідача [PERSON] відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області не з’явився, але надав заяву з проханням розглянути справу у відсутності представника. Вислухавши позивача, відповідачку [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 129 СК України, до вимог про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. В судовому засіданні встановлено, що позивач з поважних причин пропустив строк звернення до суду з даним позовом, тому суд вважає можливим поновити цей строк. Відповідно до положень ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст. 126 цього кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнано за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов може бути пред’явлений матір’ю дитини та приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно ч. 1 ст. 129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Згідно роз’яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності. Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, які мають значення для вирішення справи, ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 30 червня 2005 року було розірвано шлюб між [PERSON] Андрієвичем та [PERSON], про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний запис № 86. Після реєстрації розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище –[PERSON] (а.с.13). З березня 2000 року [PERSON] знаходиться в сімейних відносинах із [PERSON], вони ведуть спільне господарство та мають спільний бюджет, про що свідчить довідка Комунально виробничого житлово-експлуатаційного підприємства Красногвардійського району від 26 лютого 2006 року № 1096, про те, що з липня 2000 року [PERSON] проживає разом з дочерью –[PERSON] та чоловіком [PERSON] за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Бабушкіна б. 57 кв. 6 (а.с.18) та пояснення позивача. 22 липня 2005 року [PERSON] народила сина —[PERSON], при реєстрації його народження, так як будучі вагітною [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі, батьком записаний відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с. 12). Згідно індивідуальної карти № 16 жіночої консультації міської клінічної лікарні № 2 вагітної і породіллі [PERSON], в графі прізвище її чоловіка вказано – [PERSON]. В графі сімейний стан вказано, що одружена. Також, в індивідуальній карті вагітної, породіллі № 16 є флюорографічне обстеження № 61 від 17 травня 2005 року, який пройшов [PERSON]А.(а.с.16-17). Відповідно до довідки Комунального закладу міської клінічної лікарні № 2 за № 800 від 21 листопада 2008 року [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Бабушкіна, 57/7, знаходилась на обліку по вагітності в жіночій консультації № 1 з 05 квітня 2005 року (а.с.15). 14 січня 2006 року у [PERSON] відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 12 (а.с.14). Як вбачається з матеріалів справи, з метою надання доказів на підтвердження встановлення батьківства стосовно неповнолітнього [PERSON], 23 травня 2011 року [PERSON] звернувся з заявою до ОКЗ «Бюро судово-медичної експертизи»для проведення молекулярно-генетичного дослідження з встановленням батьківства громадянина [PERSON] у відношенні дитини [PERSON], [INFO], народженого громадянкою [PERSON]. Згідно висновків фахівця № 103 від 03 червня 2011 року, [PERSON] може бути біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], народженого [PERSON], з ймовірністю не менше 99,99999% (а.с.22-28). Приймаючи до уваги, що на момент зачаття та народження [PERSON] його мати підтримувала фактичні сімейні відносини із [PERSON], хоча на той час, перебувала в шлюбі із [PERSON] Анадрієм Андрійовичем, який і був записаний батьком [PERSON]. За таких обставин суд приходить до висновку що в судовому засіданні позивачем [PERSON] доведено факт батьківства стосовно його неповнолітнього сина [PERSON],[INFO]. Враховуючи досліджені у судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що також підлягають задоволенню позовні вимоги про внесення зміни в актовий запис № 1322 від 06 грудня 2005 року про народження [PERSON], [INFO], зроблений [PERSON] відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, записавши його –[PERSON] батьком сина [PERSON], змінивши його прізвище з «Гентеш»на «Піддубний»та по-батькові з «Андрійовича»на «Іванович». Крім того, в порядку ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати: судовий збір у розмірі 8 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved