Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-05 00:00:00

[PERSON]М вернувся до суду з позовом до ПАТ Універсал Банк про визнання недійсним договору поруки № 002-2008-460-Р від 28 лютого 2008 року (далі договір поруки), укладеного між ним та ПАТ Універсал Банк, за умовами якого він як поручитель у повному обсязі відповідає по зобовязаннях [PERSON] за кредитним договором від 28 лютого 2008 року № 002-2008-460 (далі кредитний договір). На обґрунтування позовних вимог зазначив, що договір поруки він не підписував, а про його існування дізнався лише навесні 2009 року, після порушення органами МВС України кримінальної справи № 20-3858 за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.358 КК України. Вказав, що матеріали згаданої кримінальної справи містять висновок експерта НДЕКЦ при ГУ МВС України №90/тдд від 12 квітня 2010 року, яким встановлено, що підпис від імені [PERSON] на спірному договорі поруки виконано іншою особою, а не позивачем. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та зазначили, що 28 лютого 2008 року позивач не підписував договору поруки з ПАТ Універсал Банк. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечував. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28 лютого 2008 року між [PERSON] та ПАТ Універсал Банк укладено кредитний договір №002-2008-460, за умовами якого Банк зобовязався надати [PERSON] грошові кошти в розмірі 74100 доларів США, а [PERSON]І зобовязалась повернути отриманий кредит зі сплатою 13,45% річних за користування кредитом. За змістом договору поруки від 28 лютого 2008 року № 002-2008-460-Р, укладеного між [PERSON] та ВАТ Універсал Банк, правонаступником якого є відповідач, позивач зобовязався перед Банком відповідати по зобовязаннях [PERSON], що випливають із кредитного договору. За правилами статті 218 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків. Згідно листа Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві № 48/3246вх від 21 березня 2011 року у провадженні СВ Дніпровського РУ знаходиться кримінальна справа №20-3858, порушена за фактом вчинення злочину, передбаченого ст.358 ч.2 КК України, а саме за фактом підробки довідок про доходи з метою отримання громадянами кредитів в банках. В матеріалах кримінальної справи знаходяться висновки почеркознавчих експертиз, в тому числі висновок експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в м. Києві № 88/тдд від 19 травня 2010 року, відповідно до якого підпис від імені [PERSON] в договорі поруки №002-2008-460-Р від 28 лютого 2008 року виконано не [PERSON] Відповідно до висновку експерта Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в м. Києві від 19 травня 2010 року № 88/тдд, складеного за результатами проведеної почеркознавчої експертизи, призначеної в ході розслідування кримінальної справи № 50-5604, підпис в графі підпис від імені [PERSON] в договорі поруки №002-2008-460-Р від 28 лютого 2008 року, виконано не [PERSON], а іншою особою. Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частини третя та четверта статті 203 ЦК України, яка містить загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлюють, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою. Відповідно до частини другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Зважаючи на те, що [PERSON] волевиявлення на укладання Договору поруки не здійснював, такий договір не підписував, то названий правочин є таким, що укладений без дотримання вимог, які є необхідним для його чинності, що відповідно до статті 215 ЦК України є підставою для визнання правочину недійсним. За таких обставин позов [PERSON] про визнання недійсним договору поруки №002-2008-460-Р від 28 лютого 2008 року підлягає задоволенню.

Outcome: approved