Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача СК "Країна" про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 08.08.2011 року, з вини водія ВАТ "Закарпатнафтапродукт-Мукачево" [PERSON] було заподіяно механічні пошкодження автомобілю [PERSON] д.р.н. ВО4230АК та завдано йому матеріальну шкоду. Цивільно-правова відповідальність ВАТ "Закарпатнафтапродукт-Мукачево" застрахована у відповідача, однак останній страхове відшкодування не виплатив. В уточнених вимогах просить стягнути з відповідача 20000грн. страхового відшкодування, 2509,43 пені за прострочення виконання зобов'язань за період з 08.11.2011 року по 14.03.2012 року та 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок протиправної поведінки відповідача, а саме невиконання ним зобов'язань, яка полягає у втраті душевного спокою, порушення сну та зміні звичного ритму життя. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову частково заперечив та вказав, що згідно звіту №21\\12\\11 від 26.12.2011 року майнова шкода, заподіяна позивачу у зв'язку із пошкодженням його автомобіля, складає 43237,77грн. Визнав суму невиплаченого страхового відшкодування у розмірі 13237,77грн. Щодо вимог про стягнення пені заперечив та вказав, що позивач звернувся про виплату страхового відшкодування 09.08.2011 року, однак лише 12.10.2011 року ним було надано звіт про визначення вартості матеріального збитку №132, а 31.10.2011 року відповідач звернувся до Українського Товариства Оцінювачів із заявою про проведення рецензій вказаного звіту, за результатами якої звіт №132 не в повній мірі відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки. Позивачем відповідачу не було надано належного звіту про вартість матеріального збитку, тому згідно Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Проти задоволення вимог про стягнення моральної шкоди також заперечив. Заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних міркувань. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Toyota Land Cruiser, державний номерний знак 03303КМ, ВАТ "Закарпатнафтапродукт-Мукачево", застрахована згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, Страховиком по якому є ТДВ СК "Альфа-Гарант" (далі - Страховик). Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну 50000грн., франшиза 0грн. Як вбачається із постанови інспектора з дізнання ВДАІ з ОАТ Сколівського району та АТІ при ГУМВСУ у Львівській області про відмову в порушенні кримінальної справи, матеріалами перевірки встановлено, що 08.08.2011 року біля 20.30год., [PERSON], керуючи автомобілем "ТОЙОТА ЛЕНДКРУЗЕР", д.н.з. 03-303КМ, рухався по автотодорозі Київ-Чоп на 685км+450м, що в с.Нагірне Сколівського району в напрямку м. Чоп, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечну швидкість та стану дорожнього покриття, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху, по якій в цей час рухався автомобіль [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок чого відбулося ДТП, в результаті якого автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до довідки інспектора ДПС, в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль [PERSON], д.н.з. [NUMBER] отримав механічні ушкодження, а саме: деформовано ліву та праву строрну фургону, передні ліві і праві дверки, дверки фургона, розірвано заднє ліве колесо, розбито скло у фургоні справі та зліва, розбито дзеркало заднього виду з правої сторони, тріщина вітрового скла, розірвано праве заднє колесо. Настання страхового випадку відповідачем не заперечується. Транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ, д.р.н. ВО4220АК, зареєстровано за позивачем, що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ВОС 065151. Згідно звіту Тернопільської філії ПП "Автоексперт" №132 (дата оцінки 10.08.2011 року, оцінювач [PERSON]В.), вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mercedes-Benz 316, реєстраційний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження становить 63163,08грн. Згідно звіту Тернопільської філії ПП "Автоексперт" №134 (дата оцінки 16.08.2011 року, оцінювач [PERSON]В.), вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mercedes-Benz 316, реєстраційний номер [NUMBER], в результаті його пошкодження становить 90477,36грн. Згідно звіту ТОВ "Експерт-центр ТАНДЕМ" №21\\12\\11 майнова шкода завдана власнику автомобіля Mercedes-Benz 316, реєстраційний номер [NUMBER], складає 43237,77. Аналізуючи вказані звіти про визначення вартості матеріального збитку, завданого автомобілю позивача, суд приймає до уваги, як підставу для визначення вартості матеріальних збитків, звіт №134, з наступних міркувань. Як пояснив у судовому засіданні оцінювач [PERSON] розбіжності у вартості збитку у звітах №132 та №134 пов'язані із тим, що згідно звіту №134 до вартості включено збитки у зв'язку із пошкодженням скритих елементів автомобіля, які не досліджувались згідно звіту №132. Щодо звіту №21\\12\\11, то у ньому оцінено автомобіль позивача як вантажний, внаслідок чого застосовано коефіцієнт фізичного зносу у розмірі 0,6, однак, як вбачається із довідки Управління Державтоінспекції №13/293 від 16.01.2012 року, належний [PERSON] автомобіль Mercedes-Benz, реєстраційний номер [NUMBER], відноситься до категорії М1 (легкові). Відповідно до методики товарознавчої експертизи колісних транспортних засобів, коефіцієнт фізичного зносу дорівнює нулю для легкових автомобілів, виробництва не країн СНД, строк експлуатації яких не перевищує 7 років, а автомобіль позивача введено в експлуатацію у 2005 році, тобто на час настання страхового випадку вказаний семирічний строк не перевищено. Згідно ч.2 ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Таким чином страхове відшкодування, яке підлягає виплаті позивачу, становить 50000грн. 21.02.2012 року позивачу відповідачем було виплачено 20000грн. та 15.03.2012 року 10000грн. страхової виплати За наведених обставин, слід стягнути з відповідача на користь позивача 20000грн. страхового відшкодування, позов у цій частині задовольнити. Вимоги про стягнення пені за прострочення страхової виплати за період з 08.11.2011 року по 14.03.2012 року підлягають до часткового задоволення. Так, позивач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування 09.08.2011 року. Відповідно до ст. 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до п.36.2 ст.36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон) Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі заподіяної шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Згідно п.36.5 ст.36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Пеня за прострочення виплати страхового відшкодування починаючи із часу закінчення 90-денного строку, за період з 08.11.2011 року по 20.02.2012 року, із суми несплаченого страхового відшкодування в розмірі 50000грн., за 105 днів прострочення, виходячи із подвійної облікової ставки НБУ на рівні 15,5% та за період з 22.02.2012 року по 14.03.2012 року, із суми несплаченого страхового відшкодування в розмірі 30000грн., за 22 дні прострочення, виходячи із подвійної облікової ставки НБУ на рівні 15,5% складає 2506,00грн. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. При цьому, суд критично оцінює заперечення відповідача проти позову в частині вимог про стягнення пені про те, що позивачем не було надано належного звіту про розмір матеріального збитку, оскільки у відповідності до п.36.2 ст.36 Закону Страховик не був позбавлений права здійснити страхову виплату у розмірі заподіяної шкоди, оціненої ним. Незрозумілим є підписання звіту №21\\12\\11 26.12.2011 року, в якому зазначено дату оцінки - 08.08.2011 року та здійснення часткової виплати позивачу страхового відшкодування на підставі цього звіту лише 21.02.2012 року та 15.03.2012 року. Позовні вимог про стягнення моральної шкоди до задоволення не підлягають. Як вбачається із п.5 Постанови Пленуму ВСУ 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Позивачем не було представлено суду доказів на підтвердження наявності моральної шкоди. За наведених обставин, судом встановлено порушення прав позивача відповідачем, які підлягають захисту, слід стягнути з відповідача на користь позивача 20000грн. страхової виплати, 2506грн. пені за прострочення виплати страхового відшкодування, позов задовольнити частково. На підставі наведеного,

Outcome: partial