Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

В сепні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості в розмірі 331 грн. 74 коп., з урахуванням індексу інфляції та 3% річних. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що споживач [PERSON], яка мешкає за адресою м. Дзержинськ вул. Лісна, 3/21, в порушення вимог Закону України Про електроенергетику, Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, без обліково споживала електроенергію шляхом самовільного підключення електроустановок до електромережі за відсутністю електролічильника, яке виявити під час проведення контрольної перевірки представникам постачальника не представилось можливим. Виявлене порушення зафіксовано в акті про порушення Правил користування електричною енергією побутовим споживачем. Тому, відповідно до вимог п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, п. 3 Методикою нарахування розміру відшкодування збитків, спричинених енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, затвердженою постановою НКРЕ України № 1416 від 22.11.1999 року (із змінами та доповненнями від 08.02.2007 року № 154), відповідачу нарахована сума спричиненої шкоди в розмірі 331грн. 74 коп. На момент подачі позовної заяви до суду, сума спричиненої шкоди відповідачем на користь позивача не відшкодована. Внаслідок неналежного виконання зобовязання по відшкодуванню спричиненої шкоди та прострочення виконання цього зобовязання позивачем нарахована сума індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, яка в грошовому виражені складає 38 грн. 45 коп. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не подавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач за адресою свого мешкання [INFO] без обліково споживав електроенергію. Даний факт підтверджено актом про порушення Правил користування електричною енергією для населення від 27.01.2010 року. У відповідності до вимог п.п. 3.3 п. 3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 4 липня 2006 року № 782/12656, якщо споживач, зокрема здійснив самовільне підключення поза приладом обліку прихованою електропроводкою, виявити які представниками постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду засобу обліку не мали можливості, то споживачу робиться перерахунок за користування електричною енергією з дати останньої технічної перевірки, але не більше ніж за три роки. За таких обставин, відповідачу була нарахована сума завданої майнової шкоди в розмірі 331 грн. 74 коп., про що свідчить розрахунок розміру відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем ППЕЕН. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. На теперішній час завдана майнова шкода відповідачем у добровільному порядку не відшкодована. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобовязання повинна бути стягнена з відповідача [PERSON]. В статті 625 ч. 2 ЦК України зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з наданих позивачем та перевірених судом розрахунків сума спричиненої відповідачем шкоди з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми складає 331 грн. 74 коп. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сума спричиненої шкоди з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. З урахуванням наведеного, суд вважає, що вимоги позивача повністю доведені, тому підлягають задоволенню в повному обсязі відповідно до розрахунку позивача, який суд перевірив та зазнав правильним. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved