Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-10 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], в якому просять виселити відповідача з квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. При цьому позивачі вказують на те, що [PERSON] перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 02.03.1996 року по 23.05.2002 року Від шлюбу вони мають сина - [PERSON], [INFO]. Як зазначають [PERSON] та [PERSON], 07.12.1993 року на підставі ордера № 39681 серії Б, позивачка на сімю з трьох осіб: на себе та двох дітей, отримала двокімнатну квартиру [ADDRESS], житловою площею 29,93 кв.м. На відповідача вказана квартира не отримувалася, а лише на його прохання, що він не може працевлаштуватися, 11.06.1996 року він був зареєстрованій у спірному житлі. Протягом всього періоду спільного проживання в квартирі [PERSON] влаштовував сварки та скандали. Останнім часом відповідач став влаштовувати бійки та побив старшого сина, тобто позивача по справі, в звязку з чим вони неодноразово зверталися з відповідними заявами до Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві. Як вказують позивачі, 17.02.2011 року відповідач вигнав їх з квартири, поміняв в квартирі замки та не пускає їх в квартиру, де знаходяться їх речі, через що вони змушені проживати у знайомих. Посилаючись на викладені обставини, а також на вимоги ст. 116 ЖК України, відповідно до якої якщо особа систематично порушує правила співжиття та робить неможливим для інших проживання з ним в одній квартирі, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення, позивачі просять задовольнити їх вимоги. В судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали та підтвердили обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Тому, зі згоди позивачів, суд постановляє заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації - [PERSON], просить розглядати справу у її відсутність ( а.с. 19, 20). Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність третьої особи [PERSON] та представника третьої особи Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідач по справі є колишнім чоловіком позивачки [PERSON], з яким вона перебувала у шлюбі з 02.03.1996 року по 23.05.2002 року (а.с.7,12). Від спільного життя сторони мають повнолітнього сина [PERSON], третю особу по справі. Крім того, від іншого чоловіка позивачка має сина - [PERSON] На підставі ордера № 39681 серії Б від 12.12.1993 року [PERSON] на сімю з трьох осіб: на себе та двох дітей, отримала двокімнатну квартиру [ADDRESS], житловою площею 29,93 кв.м. (а.с.10-11). Після реєстрації шлюбу зі [PERSON] позивачка 11.06.1996 року зареєструвала відповідача у спірній квартирі. На теперішній час у квартирі [ADDRESS] зареєстровано 4 особи: сторони по справі (а.с. 9). Як стверджують позивачі, відповідач своєю протиправною поведінкою та систематичним порушенням правил співжиття створює неможливі для спільного проживання умови, вигнав їх з квартири, поміняв в квартирі замки, чим порушує їх права як наймачів, тому просять виселити [PERSON] з квартир № 146 по вул. Бальзака, 75 в м. Києві В обґрунтування своїх вимог позивачі посилаються на Акт судово-медичного дослідження № 63 від 04.01.2011 року про легкі тілесні ушкодження, які позивач [PERSON] отримав 04.01.2011 року під час конфлікту з відповідачем [PERSON], а також на постанови Деснянського РУГУ МВС України в м. Києві від 10.11.2010 року та 10.01.2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи по факту побиття позивача [PERSON] 13.11.2010 року та 03.01.2011 року (а.с. 57, 58, 60-61). Суд вважає, що вказані доводи позивачів не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, виходячи з наступного. Як встановлено судом, відповідач був зареєстрований та вселився в [INFO] як чоловік позивачки [PERSON], тому, відповідно до ст.ст. 64, 65 ЖК України набув рівного з позивачами права користування спірним жилим приміщенням. Відповідно до ч.1 ст.116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Аналізуючи зміст вказаних доказів та дати звернення позивача до міліції, суд не вбачає систематичності порушень правил соціалістичного співжиття з боку відповідача, оскільки звернення позивачів з приводу отриманих [PERSON] тілесних ушкоджень до органів міліції відбувалися лише 13.11.2010 року та 03.01.2011 року, що не свідчить про систематичність порушень відповідачем правил соціалістичного життя та неможливість проживання позивачів з ним в одній квартирі. При цьому суд враховує, що з приводу звернень [PERSON] до Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві, були винесені постанови про відмову в порушенні кримінальної справи відносно відповідача, які позивачем не оскаржувалися. Інші міри впливу щодо цих обставин до відповідача [PERSON] не застосовувались. Суд також враховує, що в постанові про відмову в порушення кримінальної справи від 26.04.2011 року взагалі не йдеться мова про неправомірну поведінку відповідача [PERSON] Яв вбачається зі змісту постанови, позивачка [PERSON] скаржиться на те, що до квартири її не впускає її син [PERSON], [INFO] ( а.с. 22). Згідно постанови від 16.11.2010 року, між позивачкою та відповідачем [PERSON] 13.11.2010 року виникла сімейна сварка, в ході якої відповідач висловлювався нецензурними словами. При цьому, під час втручання позивача [PERSON] відповідач наніс йому декілька ударів. Працівниками міліції з приводу цього конфлікту було проведено перевірку за заявою [PERSON] та відповідач [PERSON] попереджений про неприпустимість порушення громадського порядку ( а.с. 57). Інших доказів в обґрунтування своїх вимог позивачі суду не надали. При цьому суд враховує, що на даний час позивачі не проживають у спірному житлі, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] вигнав їх з квартири та замінив замки у вхідних дверях, від яких ключів вони не мають. Таким чином відповідач перешкоджає їм потрапити до спірного житлового приміщення та користуватися квартирою № 146 по вул. Бальзака, 75 в м. Києві. В той же час, з позовними вимогами про вселення та усунення перешкод у користуванні спірним жилим приміщенням, позивачі до суду не звертаються. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд не знаходить підстав для задоволення позову [PERSON] та [PERSON]В про виселення відповідача з квартири [ADDRESS]. При цьому суд вважає, що виселення особи, яка систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття робить неможливим для інших проживання в одній квартирі, є крайньою мірою. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed