Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-31 00:00:00

[PERSON] 07.09.2011р. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 20.04.2009р.н., у розмірі 1/3 частини заробітку та на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з 18.10.2008р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають малолітнього сина, шлюб не розірвано, вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, дитина хворіє, перебуває на диспансерному обліку та потребує регулярного лікування, тому просила стягнути аліменти на утримання дитини та на своє утримання. Позивач просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала, а відповідач до суду не зявився, заяв, клопотань та заперечень проти позову від нього не надходило. На підставі наявних у справі доказів, з письмової згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, оглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх істотних обставин по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню частково за таких підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст.182, 184 СК України, враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON], 20.04.2009р.н. (а.с.6), згідно довідки Комунальної установи Центральна клінічна лікарня №4 Заводського районумалолітній [PERSON] перебуває на диспансерному обліку з діагнозом хронічна вірусна Епштейна-Барра інфекція, аденоїдні вегетації 2 ступеню, отит правового вуха, рецидивний риносинусит, діатез, деформація стоп, пупкова грижа, дерматит, гостра кишкова інфекція, у звязку з чим потребує постійного медикаментозного лікування, масажу, придбання ортопедичного взуття (а.с.8). Встановлено, що відповідач працює на ВАТ Запоріжсталь, згідно довідки цього підприємства від 06.09.2011р., його дохід за шість місяців складає 22 288,02грн., тобто середньомісячний дохід 3 714,67грн. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню аліменти у розмірі 1/3 частини його доходу на утримання малолітнього сина, який потребує постійного лікування, а на утримання позивача, як дружини, до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/6 частини його доходу, що буде достатнім для забезпечення і утримання позивача, а відповідач після стягнення зазначених сум також бути мати достатній розмір матеріального забезпечення для свого проживання. На підставі викладеного та

Outcome: partial