Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачів на користь Публічного акціонерного товариства «Інвестиційно – фінансовий консалтинг»суму страхового відшкодування, сплачену страховиком за матеріальну шкоду, завдану в результаті дорожньо –транспортної події у розмірі 7156,97 гривень, витрати із сплати державного мита в сумі 51,00 гривень та витрати на інформаційно –технічне забезпечення в сумі 71,56 гривень, свій позов мотивували наступним. 19.04.2008 року в м. Донецьку сталася дорожньо –транспортна пригода –зіткнення автомобіля Шкода, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], під керуванням [PERSON] та автомобіля Акура, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], під його ж керуванням. В результаті дорожньо –транспортної пригоди було завдано шкоди автомобілю Шкода, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] Згідноз довідкою відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Донецька та АТІ в Донецькій області № 3385 від 12.05.2008 року дорожньо –транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] вимог . 13.1 Правил дорожнього руху України. Вина [PERSON] об’єктивно встановлена постановою Ворошиловського районного суду м. Донецька від 12.05.2008 р. на підставі якої відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 17 грн. Таким чином, у [PERSON], як у власника автомобіля, виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданого збитку. Цивільно –правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була нарахована в ВАТ НАСК «Оранта»за полісом обов’язкового страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 22.05.2007 р. між ЗАТ СК «ВУСО»та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 45312-01-02. Страховим випадком відповідно до договору страхування визначається подія, у разі якої внаслідок ДТП буде завдано шкоду автомобілю страхувальника. Розмір страхового відшкодування визначається страховиком виходячи із суми заподіяного в результаті настання страхового випадку матеріального збитку, але не більше розміру страхової суми. Підставою для виплати страхового відшкодування є рахунок станції технічного обслуговування ( п. 5.2 договору страхування) є рахунок –фактура СТО. Відповідно до рахунку –фактури ТОВ «Фортуна ЛТД»№ ДС-0007379 від 30.04.2008 р. розмір матеріального збитку складає 7413,47 грн. Таким чином, сума що підлягає виплаті в якості страхового відшкодування за договором страхування, становить 7413,47 грн., про що було складено страховий акт № 3349-02 від 09.06.2008 року. Виплата страхового відшкодування була здійснена у відповідності до ст.. 25 Закону України «Про страхування»на підставі заяви страхувальника та страхового акту № 3349-02 від 09.06.2008 року та листа Вигодонабувача за договором страхування –ДФ ВАТ «Кредитпромбанк»від 29.05.2008 року. Платіжним дорученням № 8779 від 09.06.2008 року страхове відшкодування було виплачене в повному обсязі. На підставі ст.. 27 Закону України «Про страхування»до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. З моменту виплати страхового відшкодування у ЗАТ «СК «ВУСО»виникло право вимоги до відповідачів, щодо відшкодування спричиненого збитку в межах фактичних витрат ЗАТ «СК «ВУСО», що становить 7156,97 грн. Згідно з договором відступлення прав вимоги від 23.12.2009 р. Відкрите акціонерне товариство «Інвестиційно –фінансовий консалтинг»набуло належне Закритому акціонерному товариству «Страхова компанія «ВУСО»право вимоги, яке виникло у останнього на вищевказаних підставах. Враховуючи той факт, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ВАТ НАСК «Оранта»на адресу даного страховика була направлена заява про страхове відшкодування № 351 від 05.02.2009 року та листа № 2289 від 26.10.2010 року. Однак, не зважаючи на свій обов’язок відшкодувати заподіяну шкоду, відповідач не реагує на законні вимоги ПАТ «Інвестиційно –фінансовий консалтинг». В добровільному порядку відповідачі відмовляються виплати суму. Представник позивача в судове засідання з’явився, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі мотивуючи їх підставами наведеними вище та розглянути справу заочно. Відповідачі в судове засідання не з’явилися, були повідомлені про час і місце слухання справи, причини неявки не повідомили. Зі згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 19.04.2008 року в м. Донецьку сталася дорожньо –транспортна пригода –зіткнення автомобіля Шкода, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], під керуванням [PERSON] та автомобіля Акура, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], під його ж керуванням. В результаті дорожньо – транспортної пригоди було завдано шкоди автомобілю Шкода, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] (а.с. 6). Згідноз довідкою відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Донецька та АТІ в Донецькій області № 3385 від 12.05.2008 року дорожньо –транспортна пригода сталася внаслідок порушення [PERSON] вимог . 13.1 Правил дорожнього руху України. Вина [PERSON] об’єктивно встановлена постановою Ворошиловського районного суду м. Донецька від 12.05.2008 р. на підставі якої відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді адміністративного штрафу в розмірі 17 грн. (а.с.7-8). Таким чином, у [PERSON], як у власника автомобіля, виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданого збитку. Цивільно –правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була нарахована в ВАТ НАСК «Оранта»за полісом обов’язкового страхування цивільно – правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 22.05.2007 р. між ЗАТ СК «ВУСО»та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 45312-01-02 (а.с. 9-10). Страховим випадком відповідно до договору страхування визначається подія, у разі якої внаслідок ДТП буде завдано шкоду автомобілю страхувальника. Розмір страхового відшкодування визначається страховиком виходячи із суми заподіяного в результаті настання страхового випадку матеріального збитку, але не більше розміру страхової суми. Підставою для виплати страхового відшкодування є рахунок станції технічного обслуговування ( п. 5.2 договору страхування) є рахунок –фактура СТО (а.с. 9-10). Відповідно до рахунку –фактури ТОВ «Фортуна ЛТД»№ ДС-0007379 від 30.04.2008 р. розмір матеріального збитку складає 7413,47 грн. Таким чином, сума що підлягає виплаті в якості страхового відшкодування за договором страхування, становить 7413,47 грн., про що було складено страховий акт № 3349-02 від 09.06.2008 року (а.с.11). Виплата страхового відшкодування була здійснена у відповідності до ст.. 25 Закону України «Про страхування»на підставі заяви страхувальника та страхового акту № 3349-02 від 09.06.2008 року та листа Вигодонабувача за договором страхування –ДФ ВАТ «Кредитпромбанк»від 29.05.2008 року. Платіжним дорученням № 8779 від 09.06.2008 року страхове відшкодування було виплачене в повному обсязі (а.с. 12-23). На підставі ст. 27 Закону України «Про страхування»до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка отримала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдану шкоду. З моменту виплати страхового відшкодування у ЗАТ «СК «ВУСО»виникло право вимоги до відповідачів, щодо відшкодування спричиненого збитку в межах фактичних витрат ЗАТ «СК «ВУСО», що становить 7156,97 грн. Згідно з договором відступлення прав вимоги від 23.12.2009 р. Відкрите акціонерне товариство «Інвестиційно –фінансовий консалтинг»набуло належне Закритому акціонерному товариству «Страхова компанія «ВУСО»право вимоги, яке виникло у останнього на вищевказаних підставах (а.с.25-35). Враховуючи той факт, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в ВАТ НАСК «Оранта»на адресу даного страховика була направлена заява про страхове відшкодування № 351 від 05.02.2009 року та листа № 2289 від 26.10.2010 року. Однак, не зважаючи на свій обов’язок відшкодувати заподіяну шкоду, відповідач не реагує на законні вимоги ПАТ «Інвестиційно –фінансовий консалтинг». Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування»до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода, заподіяна особистості або майну громадянина, а також шкода, заподіяна організації, підлягає відшкодуванню особою, що причинила шкоду у повному обсязі. Відповідно до ст. 1191 ЦК України –особа, яка відшкодувала збиток, заподіяний іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Згідно з п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Оскільки страхове відшкодування було виплачено, то з цієї ж дати позивач має право на відшкодування збитків в порядку регресу до винної особи. Таким чином, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню у повному обсязі. Також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати із сплати державного мита в сумі 71,56 гривень та витрати на інформаційно –технічне забезпечення в сумі 120 гривень. На підставі ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. ст. 993, 1191 ЦК України,

Outcome: approved