Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати недійсним договір іпотеки від 05.03.2007 року серії ВЕЕ №833499, укладеного між ТОВ Комерційним банком Західінкомбанкта [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] 21.10.2008 року. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та підтвердив обставини викладені в позовній заяві. Позивач просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 05.03.2007 року між КБ ЗахідінкомбанкТзОВ та Закритим акціонерним товариством РБУ №12в особі голови правління [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого останньому було надано довгостроковий кредит у вигляді відкличної поновлювальної лінії для збільшення обсягів виробництва в розмірі 800000,00грн., зі сплатою 18,5% річних. У забезпечення зобовязань за кредитним договором між КБ ЗахідінкомбанкТзОВ та [PERSON] було укладено договір іпотеки, відповідно до якого [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно: 1. Майстерню, цеха, растворно-бетонний вузол, склади, будівлю резервного водопостачання, навіси, пропар очні камери, що розташовані за адресою місто Херсон, вулиця Фонтанна, 7; 2. Будівлю, частину складу, що розташовані за адресою місто Херсон, вулиця Блюхера, 60; 3. Вбудоване приміщення компресорної будівлі складу, що розташоване за адресою місто Херсон, вулиця Блюхера, 60; 4. Земельна ділянка загальною площею 0,4298га, що розташована за адресою місто Херсон, вулиця Блюхера, 60. Вказаний договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] 05.03.2007 року. 21.10.2008 року між ПАТ Західінкомбанкта ЗАТ РБУ № 12було укладено додаткову угоду до кредитного договору від 05.03.2007 року, відповідно до якої відповідачем було збільшено процентну ставку. Відповідно до ст. 11 Закону України Про іпотеку, майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання боржником основного зобовязання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разів порушення\~ боржником основного зобов'язання майновий поручитель відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя нерухомим майном, що є предметом іпотеки. Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. \~ Судом встановлено, що при укладанні кредитного договору та визначення його умов сторони діяли добровільно, їх \~ зовнішній вираз волі відповідав внутрішньому, а тому кожна сторона повинна була реально оцінювати ті обставини, які можуть вплинути на виконання зобовязання, в тому числі і тенденції по зростанню курсу іноземної валюти. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 7 Закону України Про іпотеку, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання. Відповідно до ст. 17 Закону України Про іпотеку, підставами припинення іпотеки є: припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Судом не встановлено підстав для припинення договору іпотеки укладеного між КБ ЗахідінкомбанкТзОВ та [PERSON] від 05.03.2007 року, а тому позовні вимоги позивача щодо визнання недійсним іпотечного договору від 05.03.2007 року задоволенню не підлягають. Застосування Закону України "Про захист прав споживачів" до спорів, які виникають з кредитних правовідносин, можливе в тому разі, якщо предметом і підставою позову є питання надання інформації споживачеві про умови отримання кредиту, типи відсоткової ставки, валютні ризики, процедура виконання договору тощо, які передують укладенню договору. Після укладення договору між сторонами виникають кредитні правовідносини, тому до спорів щодо виконання цього договору цей закон не може застосовуватись, а застосуванню підлягає спеціальне законодавство в системі кредитування. Тому суд приходить до висновку, що в даному випадку Закон України "Про захист прав споживачів" застосовуватись не може. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Аналіз наведених обставин, вимог закону, обґрунтовані заперечення представника відповідача щодо того, що вартість предмета іпотеки не змінилась, а отже обовязки позивача за договором іпотеки змінені не були, тобто позивач несе відповідальність на суму свого іпотечного майна, \~дозволяє суду зробити висновок про те, що позовні вимоги [PERSON] є необґрунтованими і в їх задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed