Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-24 00:00:00

[PERSON] іпотечна установа звернулась до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з цивільним позовом до [PERSON], в якій просить стягнути з останнього заборгованість за договором про іпотечним кредит від 19.12.2008 року № 21/02-N/76, що був укладений між відповідачем та ТОВ КБ АРМА: по основній сумі боргу 988\~324,27 грн., прострочені відсотки за користування кредитом 156\~791,72 грн., пеня за прострочення сплати кредитних коштів 18\~403,14 грн., інфляційні витрати 9\~958,30 грн., а також судові витрати. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що за вказаним іпотечним кредитом відповідач отримав кредит в сумі 1000000,00 грн. строком з 19 грудня 2008 р. по 18 березня 2031 р. включно , зі сплатою 14% річних. 19.12.2008 р. між ТОВ КБ Армата відповідачем [PERSON] було укладено іпотечний договір б/н, на забезпечення вимог за договором про іпотечний кредит №21 /02- N/76. 29.12.2008 р. між [PERSON] іпотечною установою та ТОВ КБ Армабув укладений договір відступлення права вимоги № 2508/08, за яким ТОВ КБ Армапередав [PERSON] іпотечній установі всі права вимоги за договором про іпотечний кредит та Іпотечним договором. Згідно до п.2.4 Договору про іпотечний кредит, за яким відповідач зобов,язався щомісячно до 19 числа кожного місяця здійснювати погашення кредиту та сплачувати нараховані відсотки ануїтентними платежами в сумі не менше 12218,78 грн. . Проте, відповідачем порушені такі умови договору про іпотечний кредит, а саме, протягом 13 місяців відповідач не сплачує ануїтентних платежів. Відповідно до п.6.1 Договору про іпотечний кредит за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов,язань, сторони несуть відповідальність у порядку та на умовах , обумовлених чинним законодавством України та цим Договором. Пунктом 5.3.3 Договору про іпотечний кредит встановлено, що відповідач зобов,язаний у разі порушення умов Договору про іпотечний кредит та/або Іпотечного договору на вимогу Кредитьра достроково повернути кредит з одночасною сплатою нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, штрафних санкцій. Згідно до п.6.2 Договору про іпотечний кредит за порушення взятих на себе зобов,язань з повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, відповідач зобов,язується сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несплаченого платежу, за кожний день прострочення. Станом на день подачі позову відповідач не сплатив суму заборгованості за Договором про іпотечний кредит, а тому вважає, що заборгованість за договором про іпотечний кредит, пеня та інфляційні витрати підлягає стягненню з відповідачів у судовому порядку ( а.с.1-5). Позивач подав заяву про збільшення позовних вимог , в якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором про іпотечним кредит від 19.12.2008 року № 21/02-N/76, що був укладений між відповідачем та ТОВ КБ АРМА: по основній сумі боргу 988\~324,27 грн., прострочені відсотки за користування кредитом 231581,86 грн., пеня за прострочення сплати кредитних коштів 33797,82 грн., інфляційні витрати 19000,20 грн., а також судові витрати ( а.с.39-43). За клопотання відповідача до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача відповідно до статті 108 ЦПК України, було притягнуто Товариство з обмеженою відповідальністю Комерційний банк АРМА. У судовому засіданні представник позивача підтримав збільшені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Дав пояснення, аналогічні викладеному у позові та в обґрунтування позовних вимог вказує на положення статті 14, статей 509, 543, 590, 591, 610, 611, 615, 625, 1054 Цивільного кодексу України, статей 11, 33, 38, 39 Закону України Про іпотеку. Додатково пояснив, що надані суду ТОВ КБ АРМА копії меморіальних ордерів та платіжних доручень є підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів та сплату ним відповідних сум в якості процентів та інших обовязкових виплат за вказаним кредитним договором. Представник відповідача [PERSON] проти задоволення позову заперечує та просить відмовити в його задоволенні. Пояснив суду, що дійсно 19 грудня 2008 року між позивачем та 3-ю особою було укладено договір про іпотечний кредит від 19.12.2008 року № 21/02-N/76, за умовами якого банк зобовязався надати відповідачу в кредит грошові кошти в сумі 1\~000\~000 грн. строком з 19.12.2008 року по 18.03.2031 року включно зі сплатою 14 % річних для придбання квартири розташованої за адресою: [ADDRESS]. В забезпечення виконання зобовязань за вказаним договором про іпотечний кредит від 19.12.2008 року між позивачем та 3-ю особою було укладено іпотечний договір б/н від 19.12.2008 року, предметом якого була зазначена квартира № 14, що розташована у будинку № 57 по вулиці Горького у місті Києві. З посиланням на положення статей 526, 527, 545, 1054 Цивільного кодексу України вказує, що грошові кошти за вказаним договором про іпотечний кредит від 19.12.2008 року № 21/02-N/76 відповідач від 3-ї особи не отримав; квартиру № 14, що розташована у будинку № 57 по вулиці Горького у місті Києві, у звязку із неотриманням від банку коштів відповідач фактично не придбав, тому підстави для стягнення з відповідача вказаних у позові та заяві про збільшення розміру позовних вимог грошових коштів взагалі відсутні. Представник третьої особи- ТОВ КБ АРМА, який був належним чином повідомлений про час розгляду справи, в судове засідання не з,явився . В обґрунтування позовних вимог позивача надав до суду листа від 24.03.2011 р. , в якому зазначив, що на виконання умов п.2.3 Договору про іпотечний кредит від 19.12.2008 р. № 21/02-N/76 [PERSON] був відкритий поточний рахунок № 26203564, на який 19.12.2008 р. було зараховано кредитні кошти по зазначеному договору в сумі 1000000,00 грн. Інших поточних або депозитних рахунків на ім.,я [PERSON] не відкривалось. Зазначений рахунок не поповнювався шляхом внесення готівкових або перерахування безготівкових коштів ( а.с.110). Також, листом від 18.01.2011 р. до суду від ТОВ КБ АРМАнадійшли копії меморіальних ордерів та платіжних доручень, в якому, також, зазначено про те, що платіжного документу, що підтверджує факт отримання кредитних коштів боржником з поточного рахунку ( готівковим або безготівковим), то такий документ відсутній. Інформації стосовно наявності ( відсутності) документів, які підтверджують сплату страхових платежів, здійснених боржником , наявності ( відсутності) повідомлення боржником про відступлення права вимоги, згідно з яким ТОВ КБ Арма передав ДІУ всі права вимоги з Договором про іпотечний кредит від 19.12.2008 р. № 21/02- N/76 та іпотечним договором від 19.12.2008 р. не має ( а.с.81). Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив наступне. 19 грудня 2008 року між відповідачем [PERSON] та ТОВ КБ АРМАбуло укладено договір про іпотечний кредит № 21/02-N/76. Згідно пункту 1.1. договору про іпотечний кредит № 21/02-N/77 кредитор зобовязується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти в сумі 1\~000\~000 грн., а позичальник зобовязується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в сумі 1\~000\~000 грн., а також сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 14 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Пунктом 1.2. договору про іпотечний кредит № 21/02-N/76 встановлено, що кредит надається строком погашення не пізніше 18 березня 2031 року на придбання квартири за договором купівлі продажу від 19 грудня 2008 року, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Згідно п.5.1.3 вказаного договору кредитор зобов,язаний у разі відступлення права вимоги за цим договором [PERSON] іпотечній установі у п,ятиденний термін письмово повідомити про це Позичальника. 19 грудня 2008 року між відповідачем та ТОВ КБ АРМАбуло укладено іпотечний договір, предметом якого, згідно п. 1.1., є передання відповідачем з метою забезпечення належного виконання зобовязання, що випливає з договору про іпотечний кредит № 21/02-N/76 від 19.12.2008 року, в порядку і на умовах, визначених цим договором, нерухомого майна житлового призначення, а саме: чотирьохкімнатну квартиру № 14, розташовану в будинку № 57 по вулиці Горького в місті Києві. Також, 19 грудня 2008 року між відповідачем та ТОВ Будівельна компанія Печерська терасабуло укладено договір купівлі продажу зазначеної квартири, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 29 грудня 2008 року між позивачем [PERSON] іпотечною установою та 3-ю особою ТОВ КБ АРМАбуло укладено договір про відступлення права вимоги № 2508/08, за умовами якого, зокрема пункти 1.1., 1.3., банк передає, а позивач приймає всі права вимоги за договором про іпотечний кредит № 21/02-N/76 від 19.12.2008 року та іпотечним договором б/н від 19.12.2008 року, що укладені між ТОВ КБ Армата відповідачем [PERSON] Також, згідно пункту 1.3 зазначеного договору позивач передає, банк приймає всі права вимоги за договорами, вказаними у пункті 1.1 договору та у вимозі зворотного відступлення прав вимоги. Пунктом 3.2 зазначеного договору про відступлення права вимоги не пізніше 5 робочих днів з моменту набрання чинності п.1.1. цього договору Банк зобов,язаний передати Позичальнику письмове повідомлення про відступлення права вимоги за договорами, вказаними у п.1.1 цього Договору та зміну Вигодонабувача за договорами страхування, з відміткою про отримання. Повідомлення повинні бути складені за встановленою формою та містити інформацію про відступлення права вимоги із зазначенням реквізитів Установи, необхідних для виконання Позичальником своїх зобов,язань за договорами , вказаними у п.1.1 цього Договору. Всі надіслані Банком повідомлення разом із документами , що підтверджують їх доставку адресату, мають бути надані до Установи протягом 7 робочих днів з дня їх надіслання відповідним адресатам. Пунктом 4.1 зазначеного договору встановлено зворотнє відступлення прав вимоги, за яким не пізніше наступного робочого дня з дня виявлення обставин, зазначених у п.2.3 цього договору, Установа зобов,язана за допомогою державного підприємства спеціального зв,язку або електронної пошти НБУ доставити в Банк вимогу , у якій наводяться підстави для набрання чинності п.1.3 цього договору, визначається сума ( розмір) зобов,язань Банку по зворотному відступленню права вимоги та кінцева дата перерахування Банком на користь Установи усіх платежів за зворотнє відступлення права вимоги. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. В підтвердження отримання відповідачем грошових коштів 3-ю особою- ТОВ КБ Арма надані копія меморіального ордеру від 19.12.2008 року № 1258228 про зарахування на поточний рахунок відповідача грошових коштів у розмірі 1000000,00 грн., копії платіжних доручень та меморіальних ордерів щодо перерахування із вказаного поточного рахунку відповідача грошових коштів в рахунок погашення кредиту, відсотків по зазначеному кредитному договору, а також інших обовязкових платежів ( а.с.82-91). При цьому, на вимогу суду оригіналів вказаних розрахункових документів з боку позивача та 3-ї особи не надано. Дослідивши копії зазначених документів, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати їх належними доказами, що підтверджують відповідні факти, а саме отримання відповідачем грошових коштів та сплату ним відповідних платежів за кредитним договором, виходячи з наступного. Згідно статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Статтею 59 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно преамбули Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні, вказаний закон визначає загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів в межах України, а також встановлює відповідальність суб'єктів переказу. Відповідно до п. 7.1.5 ст. 7 Закону "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні" зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків. Пунктом 16.1 ст. 16 Закону "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні" до документів на переказ віднесено розрахункові документи, документи на переказ готівки, міжбанківські розрахункові документи, клірингові вимоги та інші документи, що використовуються в платіжних системах для ініціювання переказу. Розрахунковим документом є документ на переказ коштів, що використовується для ініціювання переказу з рахунка платника на рахунок отримувача (пункт 1.35 вказаного Закону). Порядок оформлення розрахункових документів при проведенні переказу встановлюється статтею 17 вказаного Закону. Статтею 1 вказаного Закону визначено, що меморіальний ордер - розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунка платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України; платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку або іншій установі - члену платіжної системи, що його обслуговує, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача. Згідно статті 17 вказаного Закону форми розрахункових документів, документів на переказ готівки для банків, а також міжбанківських розрахункових документів встановлюються Національним банком України. Реквізити електронних та паперових документів на переказ, особливості їх оформлення, обробки та захисту встановлюються Національним банком України. Документ на переказ може бути паперовим або електронним. Вимоги до засобів формування і обробки документів на переказ визначаються Національним банком України. Постановою НБУ від 21.01.2004 року № 377/8976 ,з подальшими змінами та доповненнями від 15.05.2009 року, затверджена Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті. Згідно п. 1.13, 2.1, 3.1, Інструкції під час здійснення розрахунків можуть застосовуватись розрахункові документи на паперових носіях та в електронному вигляді. Ця Інструкція встановлює правила використання під час здійснення розрахункових операцій таких видів платіжних інструментів: меморіального ордера (додаток 1); платіжного доручення (додаток 2). Розрахункові документи складаються на бланках, форми яких наведені в додатках до цієї Інструкції. Реквізити розрахункових документів за цими формами заповнюються згідно з вимогами додатка 8 до цієї Інструкції та відповідних її глав. Платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків. Банк у договорі з платником - фізичною особою має право передбачати можливість подання цим платником платіжного доручення в довільній формі, яке має містити такі обов'язкові реквізити: назву документа; дату складання і номер; прізвище, ім'я, по батькові (за наявності), ідентифікаційний номер платника та номер його рахунку; найменування та код банку платника; найменування/прізвище, ім'я, по батькові (за наявності), ідентифікаційний код (номер) отримувача та номер його рахунку; найменування та код банку отримувача; суму цифрами та словами; призначення платежу; підпис платника. Додатком № 8 до зазначеної інструкції встановлені вимоги щодо заповнення реквізитів розрахункових документів. Так обовязковим елементом меморіального ордеру, згідно із встановленою формою, є підпис банку, що включає в себе проставляння підписів відповідального виконавця банку, який оформив меморіальний ордер, та працівника, на якого покладено функції контролера. Надані суду копії розрахункових документів не містять зазначених елементів та не є відповідними копіями, що зроблені з відповідних документів на паперових носіях. Є відсутніми на меморіальних ордерах та на платіжних дорученнях підпис банку, що включає в себе проставляння підписів відповідального виконавця банку, який оформив меморіальний ордер, та працівника, на якого покладено функції контролера, та на платіжних дорученнях підпис платника, тобто відповідача. У судовому засіданні представник відповідача підтвердив той факт, що вказані платіжні доручення відповідачем на складалися, не підписувались та до банку не подавалися взагалі. Отже, суд зазначає, що надані 3-ю особою роздруковані платіжні доручення, в якості доказів зазначеного факту, не можуть бути прийняті судом, з вище приведених підстав. Також, у судовому засіданні представник позивача пояснив суду, що розрахунковий документ меморіальний ордер від 19.12.2008 року № 1258228 взагалі був оформлений в електронному вигляді. Щодо такого посилання представника позивача стосовно складання розрахункового документа (меморіального ордеру) в електронному вигляді суд зазначає наступне. Згідно статті 17 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україніформи розрахункових документів, документів на переказ готівки для банків, а також міжбанківських розрахункових документів встановлюються Національним банком України. Реквізити електронних та паперових документів на переказ, особливості їх оформлення, обробки та захисту встановлюються Національним банком України. Документ на переказ може бути паперовим або електронним. Вимоги до засобів формування і обробки документів на переказ визначаються Національним банком України. Згідно вимог п 18.1. статті 18 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" електронний документ на переказ має однакову юридичну силу з паперовим документом. Електронний документ на переказ, що не засвідчений електронним цифровим підписом, не приймається до виконання. При цьому при прийманні електронних документів на переказ має бути дотримана відповідна процедура перевірки електронного цифрового підпису, що дає можливість пересвідчитися у цілісності та достовірності електронного документа. Порядок і строки зберігання, а також процедура знищення електронних документів, що застосовуються при проведенні переказу, встановлюються Національним банком України. Строки зберігання цих документів мають бути не меншими, ніж строки, встановлені для паперових документів аналогічного призначення. Електронні документи зберігаються на носіях інформації у формі, що дозволяє перевірити цілісність електронних документів на цих носіях. Створення архівів електронних документів, подання електронних документів до архівних установ України та їх зберігання в цих установах здійснюються в порядку, встановленому законодавством України. (п. 19.1 - 19.3 статті 19 згаданого Закону). Згідно пункту 4.10 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, що затверджено Постановою НБУ від 18 червня 2003 року N 254 з подальшими змінами та доповненнями від 15.06.2010 року Первинні документи складаються на паперових носіях або в електронній формі та мають містити такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства (банку), що склало документ; зміст та обсяг операції (короткий зміст операції та підстава для її здійснення), одиницю її виміру; посади осіб, відповідальних за здійснення операції і правильність її оформлення; особистий підпис (електронний цифровий підпис) та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні операції. Частина 4 статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" передбачає, що візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Частина 6 статті 7 даного Закону визначає, що копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством. Відповідний Порядок засвідчення наявності електронного документа (електронних даних) на певний момент часу затверджено постановою Кабінету Міністрів України N 680 від 26.05.2004 р., згідно якого послуги фіксування часу надаються акредитованими центрами сертифікації ключів або центрами сертифікації ключів. Акредитовані центри сертифікації ключів надають послуги фіксування часу згідно з технічними вимогами до позначки часу, які визначаються у встановленому порядку Адміністрацією Держспецзв'язку, за допомогою особистого ключа, засвідченого в центральному засвідчувальному органі або засвідчувальному центрі. Враховуючи, що в порушення зазначених норм законодавства та приписів ст. ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України, позивачем не подано суду доказів в обґрунтування своєї правової позиції, суд не приймає до уваги твердження представника позивача щодо належності наданих 3-ю особою доказів (меморіального ордеру) як розрахункового документу, оформленого в електронному вигляді. У судовому засіданні представник позивача пояснив суду, що грошові кошти були перераховані відповідачу на його поточний рахунок, відкритий в ТОВ КБ АРМАта знаходились на такому рахунку до квітня 2009 року, тобто до дати коли в ТОВ КБ АРМАпостановою правління НБУ від 16.04.2009 року № 230 була призначена тимчасова адміністрація. Фактично, грошові кошти не були використані відповідачем та не отримані ним з поточного рахунку. Факт не отримання таких коштів відповідачем з поточного рахунку позивачем не спростовувався та взагалі не оспорювався. Також ,згідно листа 3-ї особи ТОВ КБ АРМАвід 18.01.2011 р., що надійшов до суду 25.01.2011 року вх. № 1466, повідомлено, що платіжний документ, що підтверджує факт отримання кредитних коштів відповідачем з поточного рахунку (готівкою або безготівковим шляхом) відсутній. На думку представника позивача, такий факт не має значення для задоволення позовних вимог, оскільки, використання таких кредитних коштів банк не контролює, а свій обовязок щодо надання таких коштів банк в такому випадку нібито виконав. Суд не може погодитись з такою позицією позивача з огляду на положення статей 1054 та 1047 ЦК України, які визначають, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Отже, за відсутності належних та допустимих доказів щодо надання відповідачу кредитних коштів таке твердження представника позивача є безпідставним та не доведеним. Проте згідно пункту 1.2 договору про іпотечний кредит № 21/02-N/76 від 19.12.2008 року кредит надається на придбання квартири за договором купівлі продажу від 19.12.2008 року, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Представник відповідача у судових засіданнях зазначав, що кредитні кошти від банку відповідач [PERSON] не отримував, у звязку з чим фактично передбачену договором про іпотечний кредит квартиру не придбав. Укладений договір купівлі продажу зазначеної квартири від 19.12.2008 року не є беззаперечним доказом виникнення у відповідача права власності з огляду на приписи Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, статтею 3 якого встановлено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Проте така реєстрація не здійснювалась за відсутності розрахунку між покупцем (відповідачем) та продавцем квартири ТОВ Будівельна компанія Печерська Тераса. Згідно листа Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна від 19.04.2011 року № 17913, станом на 18.04.2011 року квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за ТОВ Будівельна компанія Печерська Терасана підставі договору купівлі продажу, посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом КМНО 12.08.2008 року № 6484 ( а.с.184). Також, судом не встановлено і позивачем не надано доказів на виконання ним вимог п.4.1 Договору про відступлення права вимоги № 2508/08 від 29.12.2008 р. щодо обов,язку здійснення зворотної вимоги позивачем банку, як і не надано доказів з приводу виконання банком вимог п.3.2 вказаного Договору та п.5.1.3 Договору про іпотечний кредит № 21/02-N/76 від 19.12.2008 р. № щодо повідомлення відповідача стосовно заміни кредитора у зобов,язанні. Відсутність доказів вказує на відсутність виконання зобов,язань за вказаними договорами, в т.ч. і щодо надання кредитних коштів. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачем, його представником не було обґрунтовано доведені ті обставини, на які вони посилались як на підстави своїх позовних вимог щодо стягнення заборгованості за договором про іпотечним кредит від 19.12.2008 року № 21/02-N/76. Судом не можуть бути прийнятими як докази за дійсним позовом ксерокопія листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 02-6740/10 з доданою до нього інформацією щодо виплати гарантованих сум відшкодувань шляхом переказу коштів вкладникам ТОВ КБ Арма( а.с.111-116), оскільки, вказана інформація стосується інших правовідносин, а саме вкладників ТОВ КБ Арма, і не є предметом спору. Відтак, суд вважає позовні вимоги Державної іпотечної установи про стягнення заборгованості за договором про іпотечним кредит від 19.12.2008 року № 21/02-N/76 безпідставними та такими що задоволенню не підлягають. На підставі ст.ст.10,11,57-60,174,208,209,212-215,223 ЦПК України; ст.ст.525,526,527,545,1054 ЦК України, Законом України Про національний банк України, Законом України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні, суд

Outcome: dismissed