Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ДСП «»Слобідське» та просить стягнути з ДСП «Слобідське» на його користь заборгованість по заробітній платі за період з 01.01.2009 року по 30.10.2010 року та зобовязати керівника ДСП «Слобідське» внести запис у трудову книжку щодо його звільнення за власним бажанням та видати йому трудову книжку, мотивуючи тим, що він працював їздовим-доглядачем у ДСП «Слобідське». Заробітна плата йому не виплачувалась з 01.01.2009 року по 30.10.2010 року. В жовтні місяці 2010 року він звільнився за власним бажанням. Трудової книжки він не може отримати, так як керівник підприємства ігнорує зустрічі з ним. Позивач у судовому засіданні позов підтримав повністю та пояснив що він працював їздовим доглядачем у ДСП «Слобідське», 29.10.2010 року він написав заяву про звільнення за власним бажанням та особисто передав її у руки директора ДСП «Слобідське» [PERSON] Його звільнення повязано з тим, що за період з 01.01.2009 року по 30.10.2010 року заробітна плата йому не виплачувалась, а тому просить стягнути на його користь 4883 грн. заборгованості по заробітній платі за вказаний період. Окрім того, трудову книжку йому не видають. Погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявився жодного разу, хоча належним чином був повідомлений про час і місце проведення судових засідань, про розгляд справи у його відсутність не клопотав, заперечень щодо позову не надав, а тому суд проводить розгляд справи на підставі ст.224 ЦПК України в заочному порядку за згодою позивача. Заслухавши пояснення позивача, свідка та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків з огляду на таке. У відповідності до ч.1 ст.115 КЗпП України, яка була чинною у 2009-2010 роках, було передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. Однак, [PERSON]І не отримував заробітну плату в період з 01.01.2009 року по 30.10.2010 року. На підтвердження даних пояснень позивача суд враховує наряди про нарахування заробітної плати на [PERSON], щодо догляду худоби за вказаний період, які підписані завідувачем ферми, а також покази свідка [PERSON], яка працює в ДСП «Слобідьке» на пів-ставки головним бухгалтером та яким у суду не має підстав не довіряти. Розмір заробітної плати позивач просить брати за аналогією за період 2008 року, оскільки він виконував ту саму роботу в період з 01.01.2009 року по 30.10.2010 року. Та просить визначити за період 2009 року заробітну плату в розмірі 2883 грн., а за період з 01.01.2010 року по 30.10.2010 рік 2000 грн. Як вбачається з відомості зарплати за 2008 рік складеної головним бухгалтером, заробітна плата доглядача худоби становила 2883 грн. (січень-264 грн., лютий-274 грн., березень-337 грн., квітень-236 грн., травень-289 грн., червень-293 грн., липень-279 грн., серпень-182 грн., вересень-222 грн., жовтень-222 грн., листопад-135 грн., грудень-150 грн.) Таким чином, загальна сума боргу 4883 грн. При цьому судом взято до уваги, що відповідач на неодноразові вимоги суду не надав офіційної довідки про заборгованість перед позивачем по заробітній платі, копію трудової книжки, наказ про прийняття та звільнення позивача, та не надав заперечень щодо задоволення позову останнього. Судом не приймається до уваги надана в порушення вимог ч.1 ст.131 ЦПК України, невідомою особою під час ведення судового засідання (розгляд справи по суті) виписка із наказу №14 по ДСП «Слобідське» від 01 грудня 2008 року, з якої вбачається, що [PERSON] різноробочого звільнено з роботи за невихід на роботу з 11 грудня 2008 року, оскільки згідно ст.131 ЦПК України, сторони зобовязані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених ч. 1 ст.131 ЦПК України, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач проігнорував явку до суду як в попереднє судове засідання так і в судові засідання, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Також відповідачем не доведено, що виписку подано несвоєчасно з якихось поважних причин. Окрім того, дії посадових осіб ДСП «Слобідське» суперечать також ч.1 ст.47 КЗпП України, у відповідності до якої, власник або уповноважений ним орган зобовязаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, а саме: виплата всіх сум, що належать працівнику від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Крім того, ст. 49 КЗпП України передбачає, що власник або уповноважений ним орган зобовязаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. В матеріалах справи є копія заяви [PERSON] датована 29.10.2010 р. в якій він просить звільнити його з роботи за власним бажанням з 29.10.2010 р. Згідно ст.38 КЗпП України, працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу, власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Серед причин неможливості продовжувати роботу, перелічених у ч.1 ст.38 КЗпП України є інші поважні причини, а тому невиплату заробітної плати, суд вважає поважною причиною. В п.4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України,Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58 вказано: …власник або уповноважений ним орган зобовязаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесенням до неї запису про звільнення. Інших причин звільнення, крім власного бажання [PERSON], суду не надано. Аналізуючи зібрані докази, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, доведені та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.2 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць, підлягає негайному виконанню. Від сплати судових витрат позивача звільнено законом, а тому судовий збір і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи слід покласти на відповідача. На підставі ст.ст. 38, 47, 48, 49, 115, 116 Кодексу Законів про працю України та

Outcome: approved