Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідача про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, посилаючись на наступні обставини. З листопада 2010 року позивач перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]. Вони проживали однією сім’єю за адресою: м. Донецьк, вул. Бакинських Комісарів, б. 19, кімната 29, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, піклувалися один про одного. Офіційно зареєструвати шлюб позивач з [PERSON] не могли у зв’язку з тим, що [PERSON] попередній шлюб з [PERSON] у судовому порядку розірвала, але свідоцтва про розірвання шлюбу не отримала по тій причині, що вона була вагітною і її стан здоров’я не дозволяв виїхати у РАЦС Волноваського району Донецькій області. 05.01.2012 року у позивача з [PERSON] народилася спільна дитина – [PERSON]. Вагітність та роди спровокували появлення хвороби та з 10.01.2012 року [PERSON] знаходилася у непритомному стані на лікуванні у акушерському відділенні №1 Центральної міської клінічної лікарні №6 м. Донецька. 19.01.2012 року [PERSON] померла. Реєстрацію народження дитини у органах РАЦС у зв’язку з непритомним станом [PERSON] під час її життя провести не мали можливості, тому після її смерті реєстрація народження доньки була проведення відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України та у графі мати вказана [PERSON], в графі батько запис про батька дитини вчинено відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України. У зв’язку з тим, що в свідоцтві про народження [PERSON] позивач не вказаний батьком, дитина досі знаходиться у міській дитячій клінічній лікарні №1 і він не може забрати рідну доньку додому. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання з’явилася, позов визнала. Представник третьої особи в судове засідання не з’явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність. Суд, заслухавши позивача та його представника, представника відповідача, свідків, вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що з листопада 2010 року позивач перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]. Вони проживали однією сім’єю за адресою: м. Донецьк, вул. Бакинських Комісарів, б. 19, кімната 29, вели спільне господарство, мали спільний сімейний бюджет, піклувалися один про одного. Офіційно зареєструвати шлюб позивач з [PERSON] не могли у зв’язку з тим, що [PERSON] попередній шлюб з [PERSON] у судовому порядку розірвала, але свідоцтва про розірвання шлюбу не отримала по тій причині, що вона була вагітною і її стан здоров’я не дозволяв виїхати у РАЦС Волноваського району Донецькій області. Згідно свідоцтва про народження 05.01.2012 року у позивача з [PERSON] народилася спільна дитина – [PERSON]. Вагітність та роди спровокували появлення хвороби та з 10.01.2012 року [PERSON] знаходилася у непритомному стані на лікуванні у акушерському відділенні №1 Центральної міської клінічної лікарні №6 м. Донецька. Згідно свідоцтва про смерть 19.01.2012 року [PERSON] померла. В судовому засіданні встановленно, що реєстрацію народження дитини у органах РАЦС зв’язку з непритомним станом [PERSON] під час її життя провести не мали можливості, тому після її смерті реєстрація народження доньки була проведення відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України та у графі мати вказана [PERSON], в графі батько запис про батька дитини вчинено відповідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України. В судовому засіданні встановлено, що позивач є фактично батьком доньки [PERSON], яка народилась у [PERSON] Згідно ч. 3 ст. 128 Сімейного Кодексу України позов про визнання батьківства може бути пред’явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Згідно ч. 1 ст. 129 Сімейного Кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред’явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Тобто, суд оцінивши всі докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги законі і обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст.128, 129 СК України і

Outcome: approved