Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який надалі змінив та в останній редакції зміненого позову просить стягнути з відповідача на свою користь суму боргу в розмірі 12081 грн. 10 коп. з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми в рахунок погашення заборгованості за договором позики від 29.06.2007 року та суму боргу в розмірі 6499 грн. 89 коп. з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми в рахунок погашення заборгованості за договором цільової позики від 06.07.2007 року. Позовні вимоги вмотивував тим, що 29.06.2007 року між ним та [PERSON] було укладено Договір позики, а 06.07.2007 року укладено Договір цільової позики. Згідно Договору позики відповідач отримав грошових коштів у розмірі 6590 грн. 93 коп., які зобовязався повернути до 06.07.2007 року та згідно Договору цільової позики - отримав грошових коштів у розмірі 3600 грн. для юридичного оформлення документів стосовно перепланування квартир, які знаходяться за адресами м. Кривий Ріг, вул. Ватутіна, 53а/64 та вул. Кропивницького, 67/46 та зобовязався виконати роботу строком до 06.08.2007 року. Однак до теперішнього часу відповідач своїх зобовязань по зазначеним договорам не виконав. Разом з тим, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь понесені ним судові витрати. Позивач у судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про те, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглянути справу за його відсутності, а в разі неявки відповідача ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку саму суму коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Так, у матеріалах справи знаходиться копія Договору позики від 29.06.2007 року, укладеного між позивачем та відповідачем, згідно якого останній отримав грошових коштів у сумі 6590 грн. 93 коп., зобов'язавшись повернути борг у повному обсязі до 06.07.2007 року, а також копія Договору цільової позики від 06.07.2007 року, укладеного з відповідачем, згідно якого останній отримав грошових коштів у сумі 3600 грн. для юридичного оформлення документів стосовно перепланування квартир, які знаходяться за адресами м. Кривий Ріг, вул. Ватутіна, 53а/64 та вул. Кропивницького, 67/46 та зобовязався виконати роботу строком до 06.08.2007 року (а.а.с.4, 5-6). У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом встановлено, що відповідач свого зобов'язання не виконав, грошових коштів у строк та в порядку, що встановлені вищезазначеними Договорами, не повернув. У відповідності до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції й відсотків річних є способом захисту його майнового права й інтересу, суть якого полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінювання коштів внаслідок інфляційних процесів і одержанні компенсації (плата) від боржника за користування утримуваними їм коштами, що підлягають сплаті кредиторові. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість: за Договором позики від 29.06.2007 року з урахуванням індексу інфляції за період з 07.07.2007 року по 25.11.2009 року в сумі 9934 грн. 79 коп., три процента річних від простроченої суми за період з 07.07.2007 року по 25.11.2009 року в сумі 472 грн. 56 коп. та суму процентів у розмірі 1673 грн. 75 коп., що складає за період часу з 07.07.2007 року по 25.11.2009 року, а разом стягнути з відповідача на користь позивача 12081 грн. 10 коп.; за Договором цільової позики від 06.07.2007 року з урахуванням індексу інфляції за період з 07.08.2007 року по 25.11.2009 року в сумі 5351 грн. 49 коп., три процента річних від простроченої суми за період з 07.08.2007 року по 25.11.2009 року в сумі 248 грн. 40 коп. та суму процентів передбачену Договором у розмірі 900 грн., а разом стягнути з відповідача на користь позивача 6499 грн. 89 коп.(а.а.с.35-43). Разом з тим, згідно з вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати в розмірі 442 грн. 92 коп. (а.а.с.16-24). Отже, за наведених вище обставин суд доходить висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved