Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-14 00:00:00

У жовтні 2011 року [PERSON] звернувся в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя в них не склалось через суттєві розбіжності в характерах, які не дають можливість зберегти сімю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у звязку з чим подальше збереження сімї вважає неможливим. Ухвалою Соломянського районного суду м. Києва від 06 грудня 2011 року за клопотанням відповідача сторонам було надано строк на примирення два місяці. Позивач у судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву, в якій підтримав свої вимоги про необхідність розірвання шлюбу. Зазначив, що примирення між сторонами не відбулось та просив розглядати справу у його відсутність (а.с.38). Представник позивача заявлені вимоги підтримав, просив шлюб розірвати. Відповідач позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Підтвердила, що примирення між сторонами не відбулось. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 липня 1993 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 25 жовтня 2011 року (а.с. 31). Від шлюбу сторони мають двох дітей: повнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 25 жовтня 2011 року (а.с. 30) та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 25 жовтня 2011 року (а.с. 29). У судовому засіданні відповідач підтвердила, що вони з відповідачем проживають окремо з жовтня 2010 року, з того ж часу не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, примирення вважає неможливим. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сімї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Також, стягненню з відповідача підлягають судові витрати в сумі 08 гривень 50 копійок судового збору та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, які були сплачені позивачем при зверненні з позовом до суду. При укладенні шлюбу відповідач змінила своє прізвище. При розгляді справи судом відповідач зазначила, що не бажає змінювати прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища відповідача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved