Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-30 00:00:00

01 грудня 2011 року [PERSON] звернулася до суду з вищенаведеним позовом, посилаючись на те, що відповідно до рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 03.11.2004 року [PERSON] зобовязаний сплачувати на її користь аліменти у розмірі 1\\3 частини всіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виконавчий лист перебував на примусовому виконанні з 2007 року, однак відповідач не сплачує аліменти у повному обсязі, у звязку з чим створилася заборгованість за період з 13.09.2004 року по 28.12. 2010 року в розмірі\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~14524 грн.99 коп. Крім цього, з 18 червня 2008 року [PERSON] зобовязаний Снігурівським районним судом до сплати аліментів у розмірі 1\\8 частини всіх видів заробітку на утримання [PERSON], який досяг повноліття, проте продовжував навчання у вищому навчальному закладі, а на утримання дочки [PERSON] розмір аліментів зменшено до 1\\6 частини з усіх видів заробітку. Виконавчий лист від 21 липня 2008 року на утримання сина [PERSON] знаходиться на примусовому виконанні , однак відповідач ухилявся від виконання рішення суду, заборгованість по аліментам склала за вказаним виконавчим листом на 01 липня 2010 року в розмірі 4689 грн.44 коп. Позивачка внаслідок прострочення сплати аліментів нарахувала пеню за 63 дні із розрахунку 14 524 грн.99 коп. в сумі 9150.75 грн. , та із розрахунку 4689.44 грн. за 63 дні в розмірі 2 954 грн.70 коп., а всього 12105 грн.45 коп., які просила стягнути в примусовому порядку. У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги, надали пояснення аналогічні викладеним у позові, доповнивши, що відповідач частково сплачував аліменти, однак у неповному розмірі, тому за ним утворилася зазначена у позові заборгованість. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, а саме у розмірі 166 грн. 76 коп., та пояснили, що відповідачу не було відомо про наявність заборгованості, шлюб з позивачкою розірвали в червні 2007 року і з цього часу позивачка предявила на виконання виконавчий лист про стягнення з нього аліментів. Про те, що заборгованість була нарахована з дня видачі виконавчого листа, а саме з 2004 року не здогадувався, оскільки при розлученні домовились, що все майно рухоме і нерухоме залишається [PERSON]М.(позивачці) в рахунок аліментів. Крім того, намагався допомагати дітям, сплачував аліменти як непрацюючий. Позивачка просила не перераховувати їй мізерні суми, бо на дочку вона отримує аліменти з державних коштів. За такого він продовжив надавати допомогу дочці та сину продуктами. Повідомлення про наявність заборгованості з державної виконавчої служби Снігурівського району Миколаївської області отримав у червні 2011 року після чого попросив розяснень про виникнення такої суми. Просив врахувати проведені ним виплати в рахунок аліментів, та визнав пені за 60 днів на дочку [PERSON] виходячи з прожиткового мінімуму який складає 282.30 грн. при цьому також врахувати державні виплати, які отримувала дочка , та стягнути з нього в рахунок пені 177 грн. 66 коп. Щодо стягнення пені за несплату аліментів на утримання повнолітнього сина, просив відмовити, оскільки останній був у червні 2010 року відрахований з навчального закладу. Представник відповідача додав, що строк для погашення боргу відповідачу не встановлювався, позову про стягнення заборгованості за досягненням повноліття дітьми, позивачкою до суду не предявлялося. Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов наступного. Спір витікає з цивільних правовідносин, що регулюється Сімейним кодексом відповідно до ст.. 196 цього ж кодексу. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони від спільного подружнього життя мають двох дітей, які на даний час є повнолітніми. Снігурівським районним судом від 27 жовтня 2004 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1\\3 частини з усіх видів заробітку на утримання дочки [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] (а.с.4) 18 червня 2008 року Снігурівським районним судом [PERSON] зобовязано до сплати аліментів в розмірі 1\\8 частини всіх видів заробітку на сина [PERSON] [INFO], який продовжив навчання у вищому навчальному закладі (а.с. 3)., та 1\\6 на утримання дочки [PERSON] [INFO] до досягнення нею повноліття. Згідно довідок-розрахунків відповідач покладені на нього обовязки виконував неналежним чином у звязку з чим утворилася заборгованість по аліментам (а.с.7-8) Відповідач періодично сплачував аліменти, що не заперечується сторонами та підтверджується поштовими чеками (а.с.44) Як суду пояснили свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]І, [PERSON] [PERSON], що відповідач по справі постійно надавав матеріальну допомогу дітям у вигляді продуктів, щодо аліментів в грошовому виразі, просив допомоги в своєї матері [PERSON] Допитана в судовому засіданні як свідок дочка сторін, [PERSON] підтвердила той факт, що з грудня 2010 року по березень 2011 року повністю перебувала на матеріальному та грошовому утриманні бабусі, матері її батька [PERSON] Знала про місце перебування батька, спілкувалася з ним рідко. Останній перераховував їй аліменти декілька разів через пошту приблизно по 90 грн., з 2008 року до повноліття отримувала державну допомогу. Згідно довідки (а.с.72, 73) [PERSON] ( позивачка по справі) отримувала тимчасову допомогу, яка була призначена першій та виплачена на утримання дочки [PERSON]. З довідки (.с.40) вбачається, що [PERSON] з вищого навчального закладу 30.06.2010 року був відрахованим. Позивачка просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів за 63 дні.., але з суми заборгованості по аліментам. Відповідно до ст..195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу) визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу) який він одержує. Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом. Згідно ст..196 ч.1 СК України при виникненні заборгованості з вини особи , яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду , одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. На підставі змісту норми ст. 196 ч.1 СК України та положень ст..ст. 214,215 ЦПК України , суди під час ухвалення рішення повинні встановити факт заборгованості за аліментами, вину платника в її виникненні, період часу за який виникла ця заборгованість. З матеріалів справи вбачається, що позивачка подала виконавчий лист на примусове виконання в 2007 році, в 2008 році відповідач працював в ПОСП «Свобода», де знаходився виконавчий лист на виконанні. В довідці розрахунку зробленій державним виконавцем (а.с.7) , розрахунок із заробітної плати платника аліментів не відображено, що ставить під сумнів правильність нарахування заборгованості аліментів [PERSON] в 2008 році. Матеріали справи також свідчать про те, що з грудня 2008 року по грудень 2010 року включно позивачка отримувала замість аліментів державну допомогу на утримання неповнолітньої дочки до досягнення нею повноліття, проте державного виконавця до відома не ставила (.с.72-73) Згідно довідки Центральної сільської ради (а.с.43) відповідач [PERSON] з місця проживання не вибував, натомість державним виконавцем за наявності заборгованості по аліментам, опис майна або інші міри примусового виконання не приймалися. Відповідач про наявність заборгованості дізнався у серпні 2011 року (а.с.10) Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. А саме, держаним виконавцем, як непрацюючому [PERSON] визначено щомісячно суму аліментів, яка належать до сплати. При визначенні пені сума боргу за попередні місяці не може додаватися до заборгованості за наступний місяць , відповідно і неустойка буде нараховуватися не із загальної суми, а з нарахованої суми аліментів до сплати щомісячно. З розрахунку по виконавчому листу № -501 виданому 21.07. 2008 року вбачається, що на утримання для продовження навчання сина [PERSON], [PERSON] повинен був сплачувати щомісячно по 196 грн., (а.с.8, 9), а на утримання дочки [PERSON] по 275 грн. щомісячно (а.с.7). Визначений розмір пені 1 % за кожен день прострочення отже розмір неустойки за кожен місяць прострочення становитиме 30 % суми несплачених аліментів. За такого , пеня буде розраховуватися ( 196 х 30 : 100 = 60 грн. за 30 днів), а за 60 днів становитиме по виконавчому листу за рішенням суду від 18 червня 2008 року на утримання сина [PERSON] в сумі 120 грн., на утримання дочки [PERSON] ( 275 х 30 : 100 = 82 грн.50 за 30 днів), а за 60 днів складатиме 165 грн. Щодо пояснення представника відповідача про сплив строків позовної давності, суд зауважує , що відповідно до ч.1 ст.20 СК до вимог, які випливають із аліментних відносин, позовна давність не застосовується. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: partial