overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-03 00:00:00

Позивач просить суд стягнути з відповідачки на його користь 3633,40 грн. надміру отриманої державної допомоги на дитину, наданої відповідачці, як одинокій матері. Свої вимоги мотивує тим, що відповідачка [PERSON] не повідомила позивача про усиновлення її дитини чоловіком, тобто не повідомила про зміни у складі сім'ї, які впливають на виплату цієї допомоги. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з тих же підстав. Відповідачка до суду не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомила, тому суд розглянув справу заочно, без участі відповідачки, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справу, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі заяви відповідачки від 15.02.1993 року (а.с. 4) позивачем останній виплачувалась державна допомога, як одинокій матері у зв'язку із народженням сина [PERSON]. Цією ж заявою відповідачці було повідомлено про необхідність повідомлення управління праці про зміни у складі сім'ї. Однак, всупереч цьому відповідачка повідомила інформацію про внесення змін в актовий запис про батька дитини лише 28.02.2011 року, внаслідок чого утворилась переплата згаданої допомоги в сумі 4823,40 грн. (а.с. 27), яку [PERSON] зобов'язалась повернути у повному обсязі (а.с. 16). Разом з тим, незважаючи на викладене здійснила лише часткове повернення цих коштів (а.с. 17, 18, 28), внаслідок чого за нею рахується заборгованість перед позивачем в сумі 3633,40 грн. Таким чином, між сторонам діють цивільні правовідносини. У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В свою чергу, у відповідності до ст. 22 Закону України «Про соціальну допомогу сім'ям з дітьми» та Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2001 року одержувачі державної допомоги зобов'язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Окрім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь держави судовий збір в сумі 188,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-03 00:00:00

Позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок № 16 по вул. Залізничній в с. Дубовець, Житомирського району Житомирської області як за спадкоємцем за заповітом. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, 25 березня 2011 року померла його мати [PERSON] За життя мати склала заповіт, яким заповіла все своє майно, яке буде належати їй на день смерті, де б воно не знаходилось та з чого воно б не складалося позивачу. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку № 16 по вул. Залізничній в с. Дубовець, Житомирського району Житомирської області. З приводу прийняття спадщини він звернувся до органу нотаріату, який відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за відсутності правовстановлюючих документів на спадковий будинок. Позивач в судове засідання не зявився, але надіслав до суду письмову заяву, в якій підтримав свої позовні вимоги та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але до суду надійшло письмове повідомлення Березівської сільської ради, в якому вона просить суд проводити розгляд справи за відсутності представника сільської ради, так як повністю визнає позовні вимоги позивача і не заперечує проти їх задоволення. Зясувавши всі обставини справи та перевіривши надані суду докази, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено наступні факти. Згідно свідоцтва про смерть 1-ТП № 161180, виданого 25 березня 2011 року Виконавчим комітетом Березівської сільської ради Житомирського району та області [PERSON] померла 25 березня 2011 року у віці 92 роки ( а.с.18 ). Згідно заповіту, посвідченого 15 квітня 1982 року виконавчим комітетом Березівської сільської ради Житомирського району, [PERSON] заповіла все належне їй на день смерті майно своєму синові [PERSON] ( а.с.19 ). З довідки № 2240, виданої 23 листопада 2011 року виконкомом Березівської сільської ради Житомирського району та області вбачається, що житловий будинок № 16 по вул. Залізничній в с. Дубовець, Житомирського району Житомирської області згідно з записом в погосподарській книзі № 15 рахується за покійною [PERSON] ( а.с.23 ). За довідкою № А-8, виданою 28.09.2011 року комунальним підприємством Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації , за [PERSON] право власності на житловий будинок № 16 по вул. Залізничній в с. Дубовець, Житомирського району та області не зареєстровано ( а.с.20 ). Судом встановлено, що між сторонами у справі є правовідносини, що передбачені спадковим правом, а також те, що спір між сторонами врегульовано на попередньому судовому засіданні до судового розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-03 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою встановлення факту належності житлового будинку з надвірними будівлями. В заяві вказала, що 22 травня 2011 року помер її батько [PERSON], який на день смерті проживав та був зареєстрований [INFO]. Після його смерті відкрилася спадщина , яка складається з житлового будинку та господарських будівель по вул.. Леніна. 93 в с.Мгарь Лубенського району Полтавської області. При звернення до першої Лубенської ДНК для оформлення спадщини, їй було відмовлено в зв'язку з відсутністю на домоволодіння правовстановлюючих документів, та рекомендовано звернутись до суду. Прохає суд постановити рішення яким встановити факт належності померлому 22 травня 2011 року [PERSON] , на праві приватної власності житлового будинку та господарських будівель, розташованих по вул.. Леніна, 93 в с.Мгарь Лубенського району Полтавської області. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, прохала їх задовольнити. Представники зацікавлених осіб в судове засідання не з'явилися, надіслали суду листи з проханням справу розглянути у їх відсутність, заявлені вимоги визнали не заперечують проти їх задоволення. Суд, заслухавши заявницю, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню повністю. Згідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ст..1220 ч.1ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою . Згідно ст.1261 ЦК України , у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є дочкою померлого 22.05.2011 року [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований в с. Мгарь, Лубенського району Полтавської області по вул.. Леніна, 93. Заявниця при зверненні до першої Лубенської ДНК отримала відмову в оформленні спадщини, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями. Про те, що померлий [PERSON] мав на праві особистої приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями, володів та користувався ними підтверджується довідкою Мгарської сільської ради, технічним паспортом на житловий будинок, та довідкою-характеристикою. При таких обставинах суд вважає можливим встановити факт належності на праві особистої приватної власності домоволодіння , а саме житлового будинку А-1, та господарських будівель літньої кухні-Б, гаражу Б-1, погребу- В, сараю Г, сараю Д, Вбиральні Е, колодязя № 1, зливної ями № 2, що розташовані в с. Мгарь, Лубенського району Полтавської області по вул.. Леніна, 93 померлому 22.05.2011 року [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-03 00:00:00

Позивачка - [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], 23 вересня 2010 р. н. в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 квітня 2010 року Лисичанським відділом РАЦС Луганської області. Від спільного подружнього життя сторони мають дитину, сина [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві вказано відповідача. Іншої дружини, непрацездатних батьків відповідач не має, стягнень за виконавчими документами з нього не справляється. Сторони проживають окремо, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно. Позивачка у судове засідання не з'явилася, просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи, про що надала суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія паспорту позивачки /а.с.2/, копія свідоцтв про народження /а .с .3/, довідка ЛКП "Паспортна служба" /а.с.4/, довідка про середню заробітну плату /а.с.5/. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачка перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 17 квітня 2010 року Лисичанським відділом РАЦС Луганської області. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON]. [INFO], в свідоцтві про народження якого батьком вказано відповідача /а. с. 3/. Дитина мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою ЛКП "Паспортна служба" /а.с.4/, тому згідно зі ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини. Суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 107,30 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та ст.ст.180, 181 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-03 00:00:00

Позивачка - [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей: синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі, який було розірвано 15 січня 2003 року. Від спільного подружнього життя сторони мають синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком яких в свідоцтві про народження вказано відповідача. Сторони проживають окремо, але матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає, стягнення за виконавчими документами з нього не справляється, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків відповідач не має. Позивачка у судове засідання не з'явилася, просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи, про що надала суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія паспорта позивачки /а.с.3-4/, копія ідентифікаційного коду /а.с.5/, довідка ЛКП "Паспортна служба" /а.с.6/, копія свідоцтва про народження /а.с.7,8/, копія свідоцтва про розірвання шлюбу /а.с.9/. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачка перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 15 січня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 10 /а.с.9/. Від спільного життя сторони мають неповнолітніх дітей: синів [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого батьком вказано відповідача /а.с.8/ та [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві вказано відповідача /а.с.7/. Діти мешкають разом із позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою ЛКП "Паспортна служба" /а.с.6/, тому згідно зі ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини. Суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 107,30 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та ст.ст. 180, 181 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-03 00:00:00

Позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем у даній справі він перебуває у шлюбі зареєстрованому 04 жовтня 2008 року Лисичанським відділом РАЦС Луганської області, актовий запис № 563. Подружні стосунки з відповідачем були припинені 01.08.2011 року через відсутність спільних сімейних стосунків, на примирення він не згоден. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], спор про розділ майна не заявляє, неповнолітній син залишається жити з відповідачкою. В судове засідання позивач не з'явився, позов підтримав, просив задовольнити, на примирення не згоден, просив справу розглядати за його відсутності, про що надав письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явилась, позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу, на примирення не згодна, просила справу розглядати за її відсутності, про що надала письмову заяву. У судовому засіданні досліджені докази: копія паспорта позивача (а.с.4), свідоцтво про шлюб (а.с.5), копія свідоцтва про народження (а.с.6). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 563 (а.с.5). Подружні стосунки між сторонами були припинені 01.08.2011 року через відсутність спільних сімейних стосунків, сім'я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків сторони не бажають, від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який залишається жити з відповідачкою. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути заборгованість у сумі 20199,85 грн., посилаючись на те, що відповідач не виконав зобов'язань за кредитним договором б/н від 26.02.2008 р., посилаючись на наступне. 26.02.2008 відповідач відповідно до укладеного договору б/н отримав кредит в сумі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.08.2011 року має заборгованість - 20199,85 грн., яка складається з наступного: 7327,97 грн. - заборгованість за кредитом, 10058,79 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 1375 грн. -заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 938,09 грн. - штраф (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не з'явився, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, позов визнала в повному обсязі, справу просила розглядати за її відсутності, про що надала письмову заяву. У судовому засіданні досліджені докази: копія розрахунку заборгованості (а. с. 4-5); копія заяви позичальника (а. с. 6); умови надання банківських послуг (а. с. 7-8). Суд, дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 26 лютого 2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у сумі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 31.08.2011 року відповідачем зобов'язання в повному обсязі не були виконані, в результаті цього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 20199,85 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 7327,97 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 10058,79 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 1375,00 грн., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 938,09 грн. Вказана сума на підставі ст.ст.526, 553, 554, 1054 ЦК України підлягає стягненню з відповідача. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 202 грн. та сплати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього 322 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-04 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов’язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі ст. 1166 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-04 00:00:00

05.12.2011 р. [PERSON] пред’явила до П’ятихатського районного суду позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], обгрунтовуючи позов тим, що 11.01.2003 р. вона зареєструвала з [PERSON] шлюб, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Сім’я розпалася з жовтня 2011 р. і чоловік проживає окремо, матеріальної допомоги дитині не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття на її користь та допустити до негайного виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на ті ж обставини, що викладені у позові. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчать розписки про одержання судових повісток, в судове засідання повторно не з’явився, причини неявки суду не повідомив і свого представника не направив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що 11 січня 2003 р. між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 2 (а.с. 4), а 28 серпня 2003 р. народилася [PERSON], батьком якої є відповідач, актовий запис № 119 (а.с. 5). Відповідач вихованням та утриманням дитини не займається, свій обов’язок щодо її матеріального забезпечення не виконує, тому суд вважає, що сукупність наведених фактів утворюють юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов’язання, а аліменти підлягають примусовому стягненню. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов’язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст.. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З урахуванням викладеного та на підставі статей 179 –183, 191 СК України,

Outcome: approved