Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просила суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на 13/100 житлового будинку № 35 по вул.. Добролюбова, м. Павлограда Дніпропетровської області з надвірними побудовами, розташованого на земельній ділянці площею 1000 кв.м., які зареєстровані за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 17.05.1979 року Другою Павлоградською державною нотаріальною конторою В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила що її батькові, [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 25.05.1979 року належала на праві власності 87/100 частин житлового будинку з надвірними побудовами за адресою: м. Павлоград, вул. Добролюбова, 35. Інші І3/100 частин вказаного будинку на той час належали відповідачу. 25.10.1986 року відповідач виписалася з будинку та виїхала на постійне проживання за іншою, невідомою позивачу адресою, і з того часу у будинку жодного разу не зявлялася. На підставі договору дарування від 02.07.2003 року позивач та її рідний брат, [PERSON] (третя особа у справі) стали співвласниками 87/100 частин будинку. Інші ж 13/100 частин будинку, як і раніше, формально належать [PERSON] Понад двадцять років позивач володіє належною відповідачу частиною будинку, за цей час ні сама відповідач, ні будь-хто з її родичів чи спадкоємців інтересу до будинку не проявили, не вчинив жодних дій, направлених на реалізацію свого права власності на свою частину будинку. Протягом усього цього часу позивач утримує будинок, включаючи належну відповідачу частину, та користується нею. Позивач вважає, що вона добросовісно заволоділа належною відповідачу частиною будинку, протягом більше десяти років продовжує відкрито, безперервно володіти цим майном. Просить визнати за нею право власності на належну відповідачу частину будинку на підставі ст. 344 ЦК України. В судовому засіданні представник позивач підтримав заявлені позовні вимоги посилаючись на доводи наведені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлялася належним чином, у тому числі шляхом розміщення відповідного оголошення в газеті «Вісті Придніпровя» № 80 (1268) від 18.10.2011 р. Про причини неявки в судове засідання та можливість розгляду справи у її відсутність відповідач суду не повідомила. Третя особа в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання та можливість розгляду справи у його відсутність суду не повідомив. З урахуванням думки представника позивача суд розглядає справу у заочному провадженні. Вислухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. На підставі договору купівлі-продажу від 25 травня 1979 року [PERSON] (батькові позивача) належало на праві власності 87/100 частин житлового будинку № 35 по вул. Добролюбова в м. Павлоград. Право власності на 13/100 частин вказаного будинку зареєстровані в КП «Павлоградське МБТІ» за [PERSON] (відповідач) на підставі договору купівлі-продажу від 17 травня 1979 року. На підставі договору дарування від 02 липня 2003 року [PERSON] подарував, а [PERSON] (третя особа) та [PERSON] (позивач, яка після вступу у шлюб має прізвище «Карташова») прийняли у дарунок 87/100 частин вищевказаного будинку. Право власності за [PERSON] та [PERSON] на подаровану частину будинку зареєстроване в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 03 липня 2003 року. Згідно домової книги [PERSON], [INFO] (дівоче прізвище позивача, яка у шлюбі має прізвище «Карташова») вперше прописана у будинку 18 травня 1979 року, в подальшому двічі виписувалася та одночасно повторно прописувалася в будинку 19 вересня 1993 року (у звязку з отриманням паспорту по досягненні 16-річного віку) і 23 березня 2009 року (у зв'язку з заміною паспорту після вступу у шлюб). Таким чином, факт безперервного проживання позивача у вищевказаному будинку з 1979 року по теперішній час, тобто, фактичне користування вказаним житловим будинком, підтверджений матеріалами справи. Згідно домової книги [PERSON], [INFO], була прописана у вищевказаному будинку 11 грудня 1979 року, виписана 25 жовтня 1986 року. Тобто, ствердження позивача, що 25 жовтня 1986 року відповідач виїхала з будинку до іншого місця проживання, підтверджується документально. Відповідно до ст. 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майно протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Та обставина, що з дня виїзду [PERSON] з будинку по теперішній час позивач користувалася і користується належною відповідачу частиною будинку, підтверджується матеріалами справи і ніким не спростована. Докази того, що позивач недобросовісно заволоділа належною відповідачу частиною будинку, в матеріалах справи відсутні. Згідно інформації Першої Павлоградської ДНК спадкова справа стосовно [PERSON] не відкривалася. За встановлених в ході судового розгляду обставин справи суд вважає доведеним ствердження позивача про те, що 25 жовтня 1986 року вона добросовісно заволоділа належною відповідачу частиною житлового будинку, відкрито і безперервно користується нею більше десяти років. Тому суд дійшов висновку, що відповідно до закону позивач набула права власності на належну відповідачу частину будинку за набувальною давністю.

Outcome: approved