Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить провести розподіл майна подружжя шляхом визнання права власності за [PERSON] на 1/3 частку квартири [ADDRESS], та визнання права власності на 2/3 частки квартири [ADDRESS] за позивачкою. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що між нею та відповідачем по справі 24.12.1994 року було укладено шлюб. Від шлюбу вони мають дочку - [PERSON], [INFO]. За час проживання в шлюбі та ведення спільного господарства була за спільні кошти придбана квартира [ADDRESS] право власності на яку зареєстроване на її імя 21.11.2002 року за номером В 58850 у реєстраційній книзі Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації». У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в свою чергу в судове засідання зявився, проти задоволення позову заперечував . Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги останньої є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено що 24.12.1994 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб. В період шлюбу була придбана квартира [ADDRESS] право власності на яку зареєстроване на її імя 21.11.2002 року за номером В 58850 у реєстраційній книзі Комунального підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації». Згідно ч.ч. 1-2 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України передбачає, що у разі поділу майна, що є обєктом права сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За правилом ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини,\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~що мають істотне значення. Слід зазначити, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, суд вважає що позовні вимоги слід задовольнити і виділити кожному частку з статутного фонду. Відповідно до ч.4 ст.71 СК України передбачає, що присудження одному із подружжя грошової компенсації замість його частки в праві сумісної власності подружжя на майно, а саме житловий будинок, квартиру, земельну ділянку допускається тільки при згоді іншого із подружжя, крім випадків передбачених ЦК України. Відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України протягом усього часу судового розгляду відповідач має право визнати позов, і в цьому випадку суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В порядку ст. 88 ЦПК України стороні на корить якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір 1000 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 120 грн. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved