Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-18 00:00:00

Прокурор Октябрського району м. Полтави звернувся до суду із позовом в інтересах фізичної особи –[PERSON] до відповідача - кредитної спілки «Спілка пенсіонерів України»про стягнення заборгованості на користь позивача за депозитним договором у сумі26600 гривень та несплачених відсотків за час дії договору (а.с. 1-2). В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 05 лютого 2008 року позивач уклав із КС «Спілка пенсіонерів України»депозитний договір № ПФ-050208А, згідно з яким вніс на її рахунок грошові кошти у сумі 50000 гривень. Згідно з умовами договору спілка зобов’язалася прийняти кошти та сплачувати йому відсотки у розмірі 26% річних. Строк дії договору в закінчився, але заборгованість за депозитними коштами становить 26600 гривень, а за нарахованими на них відсотками - 12000 гривень. У судовому засіданні позивач свій позов підтримав, прохав його задовольнити. Надав пояснення аналогічні тексту позовної заяви. Додатково пояснив, що відсотки нараховані на депозит, йому спідкою сплачено і тому у цій частині заборгованості немає. Прокурор також позов підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні тексту позову. Представник відповідача належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, але до суду не з’явився, письмових заяв та клопотань суду не надав (а.с. 16). Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, то може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлювати заочне рішення). Позивач та прокурор не заперечували проти розгляду справи по суті за відсутності представника відповідача. З цих підстав суд, спираючись на норми ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Заслухавши позивача та прокурора, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих межах, суд приходить до висновку про можливість частково задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05 лютого 2008 року сторонами укладено депозитний договір № ПФ-050208, згідно з п.п. 1.1 та 1.2 якого, член спілки вносить депозитний внесок у сумі 50000 гривень, а спілка зобов'язується прийняти внесок члена спілки на депозитний рахунок, нарахувати та сплатити йому відсотки за використання внеску у розмірі 26% річних; відповідно до п. 4.4 договору, усі виплати члену спілки відсотків проводяться у відповідності до додатка № 1 до цього договору, а у відповідності до п. 4.1 цього договору, він діє до 05 лютого 2009 року (а.с. 9-10). Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру 28 лютого 2008 року [PERSON] внесено на рахунки спілки 50000 гривень (а.с. 7). Згідно із записами у членській книжці № 163 члена спілки [PERSON], ним внесено до спілки кошти у сумі 50000 гривень, з яких виплачено 23400 гривень, нараховані відсотки виплачено у повному обсязі –у сумі 12000 гривень (а.с. 11). Відповідно до довідки філії Полтавської обласної кредитної спілки «Спілка пенсіонерів України»від 16 квіт 2010 року № 437, заборгованість спілки по договору № ПФ-050208А від 05 лютого 2008 року складається із неповернутого вкладу у сумі 27000 гривень, нараховані на нього відсотки у сумі 12000 гривень виплачено у повному обсязі (а.с. 12). Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно з вимогами ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов’язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання, є порушенням зобов’язання. Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник, що порушив зобов’язання не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно від задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Позивач 05 лютого 2008 року уклав із відповідачем депозитний договір, який закінчується 05 лютого 2009 року зі сплатою 26 % річних та вніс на його депозитний рахунок кошти у сумі 50000 гривень. По закінченні дії договору отримав лише частину депозитних коштів –23000 гривень, та всі нараховані на користування його грішми, відсотки. Внаслідок неповернення позивачу його власності –грошових коштів у встановлені депозитним договором строки, відповідачем порушено норми чинного законодавства України та право власності позивача, яке підлягає захисту. Згідно з підрахунками відповідача, які не оспорено ні позивачем, ні прокурором, сума заборгованості за депозитним договором становить 27000 гривень і підлягає стягненню. У частині позовних вимог про повернення позивачеві відсотків, нарахованих за час користування депозитними коштами, позов задоволенню не підлягає, так як ці кошти вже повернуто. На підставі викладеного,

Outcome: partial