Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

Позивач 13.07.2011 року звернувся до суду з позовом до дочірнього підприємства «Полтавський облавтодор»відкритого акціонерного товариства «Державної акціонерної компанії «Автомобільні дороги України»про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку, посилаючись на те, що наказом №34-к від 04.04.2011 року був звільнений за ч.1 ст.36 КЗпП України, але ні на момент звільнення, ні на теперішній час підприємство не провело із ним розрахунок по заробітній платі, у зв»язку із чим утворилася заборгованість. Позивач просить стягнути із відповідача суму заборгованості по заробітній платі, а також середній заробіток за час затримки розрахунку. 26.09.2011 року позивач змінив позовні вимоги, відповідно до яких просив стягнути із відповідача на його користь середній заробіток за час затримки сум розрахунку при звільненні в сумі 9877,56 грн.. Позивач позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача у судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, не повідомив про причини своєї неявки. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що наказом наказом №34-к від 04.04.2011 року позивач був звільнений за угодою сторін. Відповідно до п. 1 ст. 116 КЗпП України - при звільненні працівника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. ДП «Полтавський облавтодор»в порушення наведеної вище норми не повідомило позивача письмово про нараховані суми належні при звільненні. 06 липня 2011 року позивач звернувся до ДП «Полтавський облавтодор»з письмовою заявою про видачу письмового розрахунку виплат належних при звільненні та довідки про середній заробіток. 06 липня 2011р. під час подачи цієї заяви позивача було повідомлено про залишок боргу в розмірі 614,66 грн. (премія за 4-й квартал) та видано корінець з належно розрахованою премією. Згідно виписки з банку від 26.09.2011 року відповідач провів останній розрахунок 08.07.2011 року, таким чином допустив затримку у виплаті всіх належних позивачу сум при звільненні на 66 робочих днів. Відповідно ст.115 ч.1 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися регулярно в робочі дні в терміни, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Середній заробіток обчислюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.95 р. № 100, норми якого є обов'язковими для застосування на підприємствах, в установах, організаціях усіх форм власності і господарювання. Як зазначено в абзаці 3 п. 2.2 Порядку № 100, середньомісячна зарплата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно з п. 5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати. Тобто перед тим як визначити середній заробіток за останні два місяці, необхідно обчислити середньоденну зарплату шляхом ділення нарахованої заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів. А середня місячна заробітна плата обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середню кількість робочих днів за ці два місяці ( середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді ). Середньомісячне число робочих днів, своєю чергою, розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства (п. 8 Порядку № 100 ). Згідно із постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.12.99 р. № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" (п. 6) у випадках, коли заробітна плата або інші доходи стягуються з підприємств, установ і організацій на користь громадян за рішенням судових органів, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян ( податку з доходів фізичних осіб ) є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Згідно довідки відповідача №01-09/1215 від 07.09.2011 року середньоденний заробіток на час звільнення з роботи позивача складав 149,66 грн.. Згідно довідки з банку від 26.09.2011 року відповідач провів останній розрахунок 08.07.2011 року, таким чином допустивши затримку у виплаті всіх належних позивачу сум при звільненні на 66 робочих днів. Отже, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні склав 9877,56 грн.. (66 х 149,66 грн.) Суд допускає негайне виконання рішень у справах, зокрема за ст. 367 ч.1 п.2 КЗпП України про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Outcome: approved