Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] акціонерної страхової компанії «Оранта»про стягнення страхового відшкодування, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, посилаючись на наступне. 27 серпня 2010 року приблизно о 14 годині 50 хвилин на дворовій території між будинками №37«а»та №39 по пр. Ватутіна у м. Донецьку сталася дорожньо-транспортна пригода за участю позивача та відповідачки [PERSON] Постановою Ворошиловського районного суду м. Донецька від 24 вересня 2010 року [PERSON] визнано винною у скоєнні цієї дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху. Відповідальність [PERSON] застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеним з [PERSON] акціонерною страховою компанією «Оранта». З вини відповідачки [PERSON] дорожньо-транспортною пригодою позивачу було завдано майнову шкоду у розмірі 29755,10 гривень, що підтверджується висновком експерта №73 від 20.09.2010 року. Крім того, позивачем було сплачено 480 гривень за проведення експертизи та 22,64 гривень телеграфних витрат. Позивач виконав всі покладені на нього зобов'язання згідно страхового полісу та ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема вчасно повідомив страхову компанію про настання страхової події, надавши всі необхідні документи. Проте [PERSON] акціонерною страховою компанією «Оранта»позивачу було виплачено лише 10678,48 гривень, у виплаті решти грошової суми було безпідставно відмовлено. Крім того, внаслідок пошкодження автомобіля позивачеві спричинено моральну шкоду, яка виразилася в його душевних стражданнях, порушенні життєвих зв’язків. Моральну шкоду позивач оцінює у 5000 гривень. Позивач просив суд стягнути з відповідачів невідшкодовану йому майнову шкоду в розмірі 19579,26 гривень та моральну шкоду у сумі 5000 гривень. В судове засідання позивач не з’явився, просив справу розглянути без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з‘явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Представник відповідача [PERSON] акціонерної страхової компанії «Оранта»в судове засідання не з‘явився, надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи без зазначення поважних причин його відсутності. Крім того, на вимогу суду відповідачем не було надано страхову справу [PERSON] та інші документи. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач [PERSON] не повідомила суд про причини своєї відсутності, а причини відсутності представника відповідача [PERSON] акціонерної страхової компанії «Оранта»визнані судом неповажними. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини. 27 серпня 2010 року приблизно о 14 годині 50 хвилин на дворовій території між будинками №37«а»та №39 по пр. Ватутіна у м. Донецьку сталася дорожньо-транспортна пригода за участю позивача [PERSON] та відповідачки [PERSON] Постановою Ворошиловського районного суду м. Донецька від 24 вересня 2010 року [PERSON] визнано винною у скоєнні цієї дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху (а.с.8). Відповідальність [PERSON] застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеним з [PERSON] акціонерною страховою компанією «Оранта». З вини відповідачки [PERSON] дорожньо-транспортною пригодою позивачу було завдано майнову шкоду у розмірі 29755,10 гривень, що підтверджується висновком експерта №73 від 20.09.2010 року (а.с.9-23). Також 480 гривень було сплачено позивачем за проведення автотоварознавчого дослідження та 22,64 гривні телеграфних витрат, що підтверджується наявними в матеріалах справи касовими чеками (а.с.24,25). Позивач виконав всі покладені на нього зобов'язання згідно страхового полісу та ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»., зокрема вчасно 30 серпня 2010 року повідомив страхову компанію про настання страхової події, надавши всі необхідні документи. Листом №09-03-09/29023 від 21.12.2010 року [PERSON] акціонерна страхова компанія «Оранта»повідомила [PERSON], що розмір виплати страхового відшкодування за страховим випадком, що стався 27.08.2010 року становить 10678,48 гривень (а.с.27). Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про загальнообов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 25500 гривень на одного потерпілого. Обґрунтованих причин відмови у виплаті решти грошової суми, а саме 14821,52 гривень, страховиком у своєму листі від 21.12.2010 року зазначено не було. Згідно зі статтею 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, майнова шкода, завдана потерпілому, що перевищує ліміт відповідальності страховика а саме підлягає стягненню, з винної особи. Таким чином, суд приходить до висновку, що відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 14821,52 гривень підлягає стягненню з [PERSON] акціонерної страхової компанії «Оранта»в межах ліміту відповідальності страховика, а завдана матеріальна шкода в розмірі 4757,74 гривень - з відповідачки [PERSON] Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про загальнообов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо судом встановлено відшкодувати потерпілому моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини другої статті 23 цивільного кодексу України, таке відшкодування у розмірі, визначеному судом, здійснює особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню з урахуванням глибини моральних страждань. З урахуванням принципу розумності та справедливості, необхідно стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача компенсацію моральної шкоди в розмірі 1000 гривень. Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] акціонерної страхової компанії «Оранта»про стягнення страхового відшкодування, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,завданої дорожньо-транспортною пригодою, задовольнити частково. Згідно ст. 88 ЦПК України пропорційно задоволених позовних вимог підлягають стягненню з відповідачів судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, ст. ст. 9, 22 Закону України «Про загальнообов’язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та

Outcome: partial