overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

15 липня 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] зареєстрованого 05 листопада 2007 року у Виконкомі Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 32. В обґрунтування позовних вимог позивач пославсь на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Подружжя не зійшлося характером та поглядами на життя. Між сторонами постійно виникають сварки. Відповідач зловживає алкогольними напоями та ображає позивача. З вересня 2010 року сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і просила його задовольнити з наведених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування їх до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 05 листопада 2007 року зареєстрували шлюб у Виконкомі Гоголівської сільської ради Броварського району Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 32. Від спільного шлюбу сторони дітей не мають. Сторони не зійшлися характерами та між ними постійно виникали сварки. Подружжя проживає окремо з вересня 2010 року, не підтримує подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. При встановлених обставинах, коли ні позивач ні відповідач не виявили бажання до примирення, їхнє подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б їхнім особистим інтересам, оскільки б це було примушуванням до шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

20 вересня 2011 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У своїй позовній заяві позивачка вказує, що 07 червня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Гадяцького РУЮ Полтавської області зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис № 84, в звязку з чим своє прізвище [PERSON] змінила на прізвище чоловіка [PERSON]. Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося тому, що різні погляди на сімейне життя та обовязки. На підставі цього в сімї відбувалися сварки, які поступово призвели до того, що вони стали чужими людьми. Можливості зберегти сім`ю немає. Подружні відносини між ними припинились. Спільне господарство не ведеться, спору про спільне майно немає. За таких обставин позивачка вважає, що подальше життя з відповідачем та збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому звернулася до суду з даним позовом. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала суду заяву про можливість розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Вважаю можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, 07 червня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Гадяцького РУЮ Полтавської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], яка після реєстрації шлюбу взяла прізвище чоловіка [PERSON], актовий запис № 84. Від шлюбу подружжя має двох неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження Суд встановив, що сім'я розпалася через несумісність поглядів на сімейні відносини і відновити подружні стосунки неможливо. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

[PERSON] подав до Носівського районного суду Чернігівської області заяву про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що 25 грудня 2004 року померла [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно земельна ділянка. Заявник є спадкоємцем померлої за заповітом. Інших спадкоємців немає. За життч спадкодавець потребувала постійного догляду. Її будинок був непридатним для життя. Тому з 2000 року й до своєї смерті [PERSON] проживала з заявником у його будинку, хоч і була зареєстрована в своєму будинку по вул. Стратілата, 49 с. Макіївка Носівського району. Коли [PERSON] померла, заявник займався її похованням. Заявник просив судовим рішенням встановити факт постійного проживання його разом з [PERSON] на час відкриття спадщини для того, щоб оформити право на спадщину за заповітом. У судовому засіданні заявник підтримав заяву та пояснив, що [PERSON] була його тіткою по батьковій лінії. Вона була одинока, сімї не мала. Вона потребувала стороннього догляду в силу свого віку, а її будинок був непридатним для життя, тому заявник запропонував їй жити в нього. [PERSON] погодилася: з 2000 року й до своєї смерті проживала в домі заявника. У 2004 році склала заповіт, яким все своє майно заповідала заявнику. Представник заінтересованої особи Макіївської сільської ради Носівського району у судове засідання не зявився. Голова сільської ради направив до суду заяву, у якій вказав, що визнає вимоги заявника. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] дав показання, що він є сусідом заявника і йому точно відомо, що близько чотирьох років перед своєю смертю [PERSON] проживала в будинку [PERSON], останній доглядав за нею, коли померла, займався її похованням та поминанням. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] дав показання, аналогічні показанням свідка [PERSON] Відповідно до положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не звертався до нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Вислухавши пояснення заявника та показання свідків, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

[PERSON] подала до Носівського районного суду Чернігівської області заяву про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Свої вимоги заявник обґрунтовувала тим, що 27 лютого 1991 року померла її свекруха, мати її чоловіка, [PERSON]. 28 листопада 2010 року помер чоловік заявника [PERSON]. Після їх смерті залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку. Заявник є спадкоємцем їх майна за законом. Коли вона звернулася до нотаріальної контори, виявилося, що відсутні свідоцтва про народження [PERSON] та про смерть [PERSON]. Заявник зверталася до архівів відділу РАЦС Головного управління юстиції в Чернігівській області та до Державного архіву Чернігівської області з проханням надіслати їй відомості про наявність вказаних актових записів, але отримала відповідь, що дані актові записи до архіву не надходили. Згідно запису в погосподарській книзі №7 Червонопартизанської сільської ради, [PERSON] померла 27 лютого 1991 року. [PERSON] просила судовим рішенням встановити факт, що [PERSON] померла 27 лютого 1991 року, та факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON]. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримав заяву з підстав, викладених у її змісті та пояснив, що не знає, чому не видавалося свідоцтво про смерть [PERSON]. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] дала показання, що вона є сусідкою заявника і їй достовірно відомо, що [PERSON] була матірю [PERSON]. Свідок не знає, чому [PERSON] не виготовив свідоцтво про смерть своєї матері. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] дав показання, що він проживає неподалік від заявника, добре знав [PERSON] та її сина [PERSON]. Причиною того, що свідоцтво про смерть [PERSON] не було виготовлено, вважає схильність [PERSON] до вживання алкоголю. Вислухавши пояснення заявника та показання свідків, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості за Кредитним договором № НED0АК 00180072 від 29.12.2005року, згідно якого [PERSON] було надано кредит в сумі 60345.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом до 29.12.2012 року. Однак, у порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, внаслідок чого, станом на 29.07.2011 року за ним утворилась заборгованість в сумі 34891,35 грн., яка складається з 10304,68 грн. заборгованість за кредитом, 9742,85 заборгованість по процентам за користування кредитом; 4714,03 грн заборгованість по комісії за користування кредитом; 10129,79 пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором; Позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором в сумі 34891,35 грн., а також - судовий збір в розмірі 348,91 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судового процесу в сумі 120,00 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити по викладеним в ньому обставинам. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.12.2005 року між ПАТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір № НED0АК 00180072, відповідно до якого останньому був наданий кредит в сумі 60345,00 грн. із сплатою відсотків. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно ч. 1 ст. 1054 за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. [PERSON]. не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 29.07.2011 року за ним утворилась заборгованість в сумі 34891,35 грн., яка складається із: - заборгованості за кредитом в сумі 10304,68 грн.; - заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 9742,85 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 4714,03 грн. - заборгованість по пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором - 10129,79 Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судовий збір в сумі 348,91 грн. та 120 грн. інформаційно-технічного забезпечення судового процесу. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнути заборгованість по кредиту з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходів) на утримання доньки [PERSON], [INFO], на користь позивача до досягнення дитини повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала вимоги позову, зазначивши, що з 18.07.2009р. із відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі, від якого народилась 22.06.2010р. донька [PERSON]. Позивач з відповідачем перебувають у шлюбі, з лютого 2011 року сумісно із відповідачем не проживають, донька мешкає разом із матірю та знаходиться на її утриманні і вихованні. Позивач не працює, знаходиться у декретній відпустці п догляду за дитиною. Батько дитини матеріально допомагає але не постійно, він має роботу, та постійний дохід. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Суд вислухавши доводи позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Так, згідно копії свідоцтва про народження 1-ВЛ № 205898 від 30.06.2010р., актовий запис № 512 [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.3). Позивач [PERSON] разом з дитиною постійно мешкає разом з сином за адресою: [ADDRESS], відповідно до довідки з КП Жилкомсервісвід 22.07.2011 року (а.с.4). Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Судом встановлено, що відповідач мешкає окремо від дитини, надає допомогу не постійно та не заперечує проти стягнення з нього аліментів сина, тому з нього повинно бути стягнуто аліменти на утримання дитини до досягнення останнього повноліття на користь позивача. Відповідно до правил п.2 ч.3 ст. 79, ч.2, 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави повинні бути стягнуті судові витрати. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходів) на її утримання. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 30.05.2009 р. знаходиться у шлюбі з відповідачем від якого 20.10.2009 р. народився син [PERSON]. Позивач доглядає дитину у звязку з чим не має можливості працевлаштуватися. Відповідач матеріально не забезпечує, тому позивач була змушена звернутися з позовом до суду.. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином. Суд вислухавши доводи позивача, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Так, згідно копії свідоцтва про народження 1-ВЛ № 181041 від 04.11.2009р., актовий запис № 958 [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.3). Згідно до копії свідоцтва про шлюб серії 1-ВЛ № 115933 від 30.05.2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] (після шлюбу [PERSON]) укладений 30.05.2009 року (а.с 4) Позивач постійно мешкає разом з сином за адресою: [ADDRESS]. (а.с.5). Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що позивач не працює так як утримує дитину та не має можливості працевлаштуватися, тому потребує матеріально допомоги. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування належним позивачу на праві власності житловим приміщенням, розташованим по вул. Зарічна, 17, с. Старий Білоус, Чернігівського району та області, оскільки вони, будучи зареєстрованими за вказаною адресою, в будинку не проживають, чим перешкоджають їй користуватись та розпоряджатись своїм майном. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи була повідомлена та місцем реєстрації. Представник відповідача [PERSON] позов визнала та не заперечувала проти його задоволення, але при умові, що позивачка надасть можливість прописати відповідачів в іншому житловому приміщенні, пояснивши, що як позивачка так і відповідачі є її дітьми. Їй невідомо місце перебування відповідачки [PERSON], яка як і [PERSON] у житловому будинку по вул. Зарічна, 17, с. Старий Білоус, Чернігівського району були тільки зареєстровані, але не проживали. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що позивачка [PERSON] є власником будинку з господарськими спорудами за адресою: по вул. Зарічна, 17, с. Старий Білоус, Чернігівського району та області на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 06.04.1994 року, що зареєстрований у встановленому законом порядку в Чернігівському районному бюро технічної інвентаризації. Згідно довідки Старобілоуської сільської ради, Чернігівського району та області, відповідачі зареєстровані за адресою : [INFO] та області, але за вказаною адресою ніхто не проживає. З відповідачами було укладено договір найму житлового приміщення, відповідно до якого останні зобовязувались у разі зміни місця проживання виписатись з місця реєстрації. Як встановлено по справі в будинку ніхто не проживає та взагалі відповідачі у будинку не проживали, також відсутні члени сімї [PERSON], які б залишились проживати за місцем реєстрації останнього. Відповідачі за місцем реєстрації не проживають, участі в утриманні житлового будинку не приймають. Реєстрація відповідачів у житловому будинку по вул. Зарічна, 17, с. Старий Білоус, Чернігівського району, що належить позивачці, перешкоджає останній належним чином користуватись та розпоряджатись своїм майном. Наведене дає підстави вважати [PERSON] та [PERSON] такими, що понад рік без причин, які б могли бути визнані судом поважними, не проживають в будинку, належному на праві власності позивачці, не сплачуючи комунальні послуги, а отже з метою усунення перешкод в користуванні власністю їх слід визнати такими, що втратили право користування житлом, розташованим по вул. Зарічна, 17, с. Старий Білоус, Чернігівського району та області. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

Чернігівський міжрайонний природоохоронний прокурор в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Чернігівській області звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 600 грн. шкоди, завданої навколишньому природному середовищу, оскільки [PERSON] допустив знищення зелених насаджень, а саме рвав квіти на клумбі біля обласної ради. В судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог та відсутність заперечень проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, доводів на обґрунтування своїх заперечень проти позову не надав, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, зважаючи на те, що представник позивача проти цього не заперечує. Дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що постановою Державної екологічної інспекції в Чернігівській області від 30 червня 2011 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Судом при розгляді вищезазначеної справи про адміністративне правопорушення встановлено, що [PERSON] здійснив знищення зелених насаджень на клумбі біля обласної ради, чим заподіяв шкоду. Розрахунок заподіяної шкоди в сумі 600 грн. відповідає Таксам для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок знищення або пошкодження газонів та квітників, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 08 квітня 1999 року за № 559 ( в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2001 року № 1789), додаток № 2 ( примітка1). За змістом ч. 1 ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну юридичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Факт спричинення відповідачем шкоди внаслідок знищення зелених насаджень доведений. Згідно ч. 5 ст. 81 ЦПК України не підлягають оплаті витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах, в яких, у випадках, встановлених законом, представництво інтересів громадянина або держави в суді здійснює прокурор. Відповідно до п. 30 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито від 23 січня 1993 року, звільняються від сплати державного мита Генеральна прокуратура України та її органи - за позовами, з якими вони звертаються до суду в інтересах громадян і державних юридичних осіб. Враховуючи, що позов підлягає задоволенню, у відповідності з вимогами статті 88 ЦПК України з відповідача на користь держави, слід стягнути судові витрати в справі у вигляді судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved