Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-21 00:00:00

У вересні 2011 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив стягнути заборгованість по нарахованої але невиплаченій заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати на загальну суму 26 719,13 гривень, судовий збір у сумі 267,19 грн. При цьому посилається на те, що з березня по серпень 2011 року він працював у ПАТ «Миколаївський суднобудівний завод «Океан», з часу звільнення за ст. 38 КЗпП України, по день подання позовної заяви ПАТ «Миколаївський суднобудівним заводом «Океан» нарахована але не виплачена заробітна плата за період часу з березня 2011 року по 19 серпня 2011 року у сумі 16123,26грн. Також при звільненні позивачу не виплачено компенсацію за невикористану відпустку за 10 днів, що становить 1847,00грн. В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача лише середній заробіток за час затримки заробітної плати у сумі 27 657, 56 грн., оскільки заборгованість по невиплаченій при звільнені позивачу заробітній платі та компенсація за невикористану відпустку в сумі 17 970, 26 грн., відповідачем була виплачена у добровільному порядку. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ч.4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали по справі, суд знаходить уточнений позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 19 серпня 2011 року [PERSON] звільнився за власним бажанням з ПАТ «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» але ні цього ж дня ні наступного, як це передбачає ч.І ст. 41, ст.116 Кодексу законів про працю України, відповідачем не було здійснено повного розрахунку сум що належали позивачу -заробітної плати за період з березня по серпень 2011 року в розмірі 16 123,26грн., та компенсації за невикористану відпустку 1 847,00грн. Відповідно до вимог ч.І ст.117 КЗпП України відповідач як роботодавець повинен виплатити цьому працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Заборгованість по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку в розмірі 17970,26грн. відповідачем була повністю погашена 25 листопада 2011 року, шляхом перерахування суми на картковий рахунок позивача. Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, сума середнього заробітку за час затримки яку ПАТ «Миколаївський суднобудівний завод «Океан» в зобов`язаний сплатити на користь [PERSON] , по день фактичного розрахунку заборгованості 25 листопада 2011 року, складає 27657,56грн. (10 442грн.20коп./фактична заробітна плата за останні два місяці роботи / : 37 днів / кількість фактично відпрацьованих робочих днів за два останні місяці роботи / = 282 гр. 22 коп. / розмір середньоденної заробітної плати / х 98 днів/ кількість днів затримки). Пленумом Верховного суду України, пунктом 20 Постанови від 24 грудня 1999 року N 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» надані роз`яснення щодо застосування судами норм ст.117 КЗпП України, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановления рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Пункт 21 вищезазначенної постанови передбачає, що при визначенні середньої заробітної плати слід виходити з того, що в усіх випадках, коли за чинним законодавством вона зберігається за працівниками підприємств, установ, організацій, це слід робити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100. Цей нормативний акт не застосовується лише тоді, коли середня заробітна плата визначається для відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, та призначення пенсії. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин. Відповідно до ч.З ст. 88 ЦПК України, якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved