Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-21 00:00:00

22.08.2011 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовував тим, що між ПАТ Акціонерний комерційний промисловий - інвестиційний банкі [PERSON] укладено кредитний договір від 10.04.2008 року № 208з/2пр08 про надання кредиту в розмірі 10000,00 грн. терміном до 09 квітня 2010 року, з процентною ставкою 21,00 % річних. 05.05.2008 року між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки № 33з08/5пр1 від 05 травня 2008 року, відповідно до умов якого останній поручається перед позивачем за виконання [PERSON] забов`язань за договором. Станом на 21.01.2011 року загальна сума заборгованості [PERSON] перед позивачем становить 3730,69 грн. З огляду на те, що [PERSON] та [PERSON] можуть покинути територію України і як наслідок не сплати борг, виникає необхідність у обмеженні права відповідачів виїзду за кордоном. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. 10.04.2008 року між ПАТ Акціонерний комерційний промисловий - інвестиційний банкі [PERSON] було укладено кредитний договір № 208з/2пр08, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 10000,00 грн. а відповідач зобовязаний повернути вказану суму та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 21,00 % річних строком з терміном повернення 09 квітня 2010 року. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договори. Тому між позивачем та відповідачем [PERSON] виникли цивільні права та обовязки на підставі укладеного кредитного договору. Зокрема, відповідач [PERSON] зобовязаний був повернути кредит починаючи з 10.04.2008 року по 09.04.2010 року щомісячно сплачувати відсотки за користування кредитом. Так, з наданого позивачем розрахунку про стан заборгованості видно, що відповідач з 01.07.2010 року свої зобовязання щодо щомісячного повернення кредиту не виконує, в результаті чого виникла заборгованість по кредиту 3379,32 грн., по сплаті відсотків 351,37 грн.. Розділом 5.2.1 кредитного договору визначено, що позичальник зобовязується використати кредит і погасити заборгованість по кредиту та процентах перед Банком. Відповідно до ст 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За вимогами ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Тобто, взяті на себе зобовязання відповідача [PERSON], [PERSON] та наслідки невиконання цих зобовязань не суперечать діючому законодавству, тому, враховуючи зазначені вимоги закону та встановлені обставини про прострочення повернення сум кредиту та процентів згідно графіків їх повернення, суд вважає, що обґрунтованою є вимога позивача про стягнення з відповідача [PERSON], [PERSON] заборгованості 3730,69 грн. і відповідно до вимог ст. 554, ч.1 ст. 1048, ст.ст. 1050, 1054 ЦК України позов слід задовольнити.

Outcome: approved