Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовом до ПАТ "Полтавагазпро визнання незаконною встановленої ціни на послуги газопостачання та зобов'язання укладення додаткової угоди або нових договорів, вказавши, що главою 26 Цивільного кодексу України передбачене право спільної власності. Зокрема в ст. 360 ЦК України сказано, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. В п. 3 ст. 369 ЦК України сказано, що співвласники мають право уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном. Будинок за адресою м. Хорол, пров. Семенівський, 2а, перебуває у спільній приватній власності [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва на право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ №38468 від 09.08.2005р. та згідно до технічного паспорта №19/3568 складається з 3-х квартир. Квартира №1 перебуває в комерційному використанні і опалюється від котла з комерційним вузлом обліку. В квартирах №2 та №3 проживають відповідно [PERSON] та [PERSON]. Дані квартири опалюються від одного котла з єдиним лічильником газу. Враховуючи, що на час будівництва будинку діяла єдина ціна на газ для населення, було уповноважено [PERSON] на виготовлення проектної документації та укладення договору з газопостачальною організацією. 22.10.2005 року було укладено договір №4245 на надання населенню послуг з газопостачання між ВАТ "Полтавагаз" та [PERSON]. Вартість використаного на опалення газу оплачувалась в рівних частинах мешканцями квартир. Відносини між газопостачальними підприємствами та фізичними особами споживачами регулюються Правилами надання населенню послуг з газопостачання", затвердженими постановою КМУ від 09.12.1999 року № 2246. У п. 10 Правил сказано, що розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється починаючи з 1 січня 2007 р. за роздрібними цінами, диференційованими залежно від обсягів споживання, що встановлені НКРЕ, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу. Термін "лічильник газу" у значенні вказаному в п. 2 Правил прилад обліку газу, що встановлюється на внутрішньому газопроводі в окремій квартирі або іншому ізольованому житловому приміщенні чи на відводі до газового приладу споживача або на ввідних газопроводах у багатоквартирний будинок. В останньому абзаці п. 10 Правил сказано, що розрахунки за надання населенню послуг з газопостачання у разі використання лічильників газу (будинкових або на групу будинків) провадяться відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання лічильників природного газу (будинкових або на групу будинків), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 p. N 620 (далі Положення) Згідно до пп. А п. 5 Положення обсяги використаного споживачами газу у будинках, де не встановлено квартирних лічильників газу визначаються за показаннями лічильників газу (будинкових або на групу будинків) з подальшим розподілом обсягів спожитого газу між споживачами пропорційно кількості мешканців у квартирі або іншому ізольованому житловому приміщенні. 19.11.2010 р. позивачами була направлена заява до Миргородського УЕГТ ВАТ "Полтавагаз" з пропозицією укласти додаткову угоду або нові договори з метою застосування ціни на оплату газу, що відповідає обсягу споживання окремо кожним із співвласників на опалення їх квартири і може бути визначена як половина спожитого обсягу газу згідно до показів будинкового лічильника. У листі вих. №165 від 28.01.20l1 року позивачам було висловлено відмову мотивуючи це необхідністю виділення часток спільної власності в натурі з забезпеченням кожної частки окремим обліком спожитого газу. Позивачі вважають, що дана вимога є безпідставною та незаконною. Згідно до п. 37 Правил 23.03.2011 р. вони направили претензію до Миргородського УЕГГ ВАТ "Полтавагаз" на яку отримали відмову від29.03.2011р№584. Вважають, що своєю відмовою в застосуванні ціни на газ, що відповідає обсягу споживання окремо кожним співвласником будинку згідно до показів будинкового лічильника відповідач порушує вимоги Правил і відповідно порушує права споживача. Так в пп. З п. 1 ст. 21 Закону України "Про захист прав споживачів" сказано, що права споживачів вважається в будь-якому разі порушеними, якщо при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача в нерівне становище порівняно з іншими споживачами, тому і звернулись до суду із даним позовом. В судовому засіданні позивачі заявлений позов підтримали повністю та прохали суд, визнати відмову ПАТ "Полтавагаз" в застосуванні ціни на газ, що відповідає обсягу споживання окремо кожним співвласником будинку на опалення їх квартири згідно до показів будинкового лічильника незаконною. Зобов'язати ПАТ "Полтавагаз" укласти додаткову угоду або нові договори з [PERSON] та [PERSON], з метою застосування ціни на оплату газу, що відповідає обсягу споживання окремо кожним на опалення їх квартири і може бути визначена як частина спожитого обсягу газу згідно до показів будинкового лічильника, що передбачено "Правилами надання населенню послуг з газопостачання", затвердженими постановою КМУ від 09.12.1999 року № 2246. Представник відповідача ПАТ Полтавагаз [PERSON] позов не визнав. Дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію позивачів, представника відповідача, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову належить відмовити повністю з слідуючих підстав. Відповідно до ст. 21 ЗУ Про захист прав споживачівкрім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; Так позивачі не вірно розуміють вказану норму закону, оскільки неможливо без окремого приладу обліку газу встановити та визначити обсяг споживання газу окремо кожним з позивачів /споживачів/ і вимоги позивачів зобов'язати ПАТ "Полтавагаз" укласти додаткову угоду або нові договори з [PERSON] та [PERSON], з метою застосування ціни на оплату газу, що відповідає обсягу споживання окремо кожним на опалення своєї квартири і може бути визначена як частина спожитого обсягу газу згідно до показів будинкового лічильника, що передбачено "Правилами надання населенню послуг з газопостачання", затвердженими постановою КМУ від 09.12.1999 року № 2246, не відповідають самим Правилам надання населенню послуг з газопостачання. Крім того, виконавець /надавач/ послуг не навязує споживачам умови одержання послуги газопостачання, а пропонує в встановленому порядку укласти договір про надання послуг кожним із споживачів. Згідно заперечень відповідача відносини/між газопостачальними підприємствами та фізичними особами споживачами регулюються Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою КМУ від 09.12.1999 року № 2246. Відповідно до положень п. 4 Правил - послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі [PERSON], що укладається ним відповідно до типового договору, затвердженого в установленому порядку. У разі розташування декількох обєктів споживача за даною адресою, укладається один договір. При цьому, згідно з визначеннями, наведеними у пункті 2 Правил обєкт споживача - територіально відокремлена газифікована споруда (житловий будинок, квартира, майстерня, літня кухня, тощо), що належить споживачеві на правах власності чи користування. Разом з тим, відповідно до положень п. 1 Типового договору про надання населенню послуг з газопостачання, затвердженого постановою КМУ від 05 липня 2006 року № 938, виконавець (газопостачальне підприємство) зобовязується безперервно надавати споживачеві, членам його сімї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі, приватному будинку, послуги з постачання газу від групових резервуарних установок для побутових потреб. Отже, газопостачання територіально відокремленої газифікованої споруди здійснюється на підставі договору укладеного із споживачем, при цьому, газопостачальне підприємство зобовязане постачати природний газ не лише споживачеві, який перебуває у договірних відносинах, а й іншим особам, зареєстрованим у цьому будинку ( квартирі). Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитись про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. При цьому, співвласник відповідно до своєї частки у майні, зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна (стаття 360 ЦК України). Відповідно до вимог Правил, газопостачання до будинку, який перебуває у користуванні двох користувачів має здійснюватись на підставі договору про надання послуг з газопостачання, укладеному одним із користувачів приміщення. Інший користувач, а також особи, зареєстровані у квартирі, будуть споживати газ на підставі договору, укладеному між газопостачальним підприємством та одним із користувачів приміщення. Правова, можливість укладення договору про надання послуг з кожним із користувачів виникає за умови: - виділення часток спільної часткової власності в натурі із забезпеченням частки кожного з них окремим обліком спожитого природного газу, тобто забезпечення технічної можливості окремо споживання природного газу співвласниками в територіальних межах виділених в натурі часток приватного будинку (створення територіально відокремленої газифікованої споруди); - присвоєння в передбаченому законодавством порядку різних юридичних адрес виділеним у натурі часткам співвласників. Посилання позивачів [PERSON], [PERSON] на п.п. а п.5 Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання лічильників природного газу( будинкових або на групу будинків)., затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2002 року № 620 помилкове і не може бути взято судом до уваги при вирішенні даного позову, так як це Положення регулює відносини які виникають між газопостачальною організацією та споживачами (населення), які проживають в багатоквартирних будинках( або групі будинків) де природний газ використовується для приготування їжі та нагрівання води. Позивачі проживають у приватному будинку, в якому кожному належить ? частина будинку. Враховуючи вищевикладене у ПАТ" Полтавагаз", інтереси якого представляє Миргородське управління по експлуатації газового господарства, немає законних підстав для укладення окремо з кожним позивачем [PERSON] на надання послуг з газопостачання та розподілу обсягу спожитого природного газу між ними пропорційно кількості мешканців у будинку. Таким чином в позові [PERSON], [PERSON] слід, відмовити за безпідставністю. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed