Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

В січні 2012 року позивач звернувся з позовом до суду і просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини, яка перебуває на її утриманні в розмірі 1/4 частину всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Також позивач просить стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позову зазначив, що 16 вересня 2010 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований віддітом реєстрапії актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Києва, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №530. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], яка проживає з ним. Сімейне життя з відповідачем не склалося, рішенням суду від 25 лютого 2011 року шлюб між ними було розірвано. З часу фактичного припинення шлюбних відносин їхня дочка знаходиться на його повному утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу, не піклується про неї, не приймає участь у її вихованні. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, посилаючись на обставини, зазначені у позові, та просили задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, не погоджуючись з доводами позовної заяви про те, що мати не виконує свої батьківські обовязки. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, зясував наступне. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-БК № 117635, виданого 16 вересня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції у м. Києві укладено 16 вересня 2000 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №530. Із свідоцтва про народження серії І-БК № 148110 № 156313, виданого 05 травня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінградського районного управління юстиції у м. Києві вбачається, що [PERSON] являється матірю [PERSON]. Відповідно до рішення Броварського міськрайонного суду від 25 лютого 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідач добровільно і своєчасно коштів на утримання дитини не надає, працює, тому може надавати матеріальну допомогу, але добровільно цього робити не бажає. У ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального, становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішення суду від дня предявлення позову. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову суд прийшов до висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. У відповідності із п. 1 ст. 367 ЦПК України, дане рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved