Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-24 00:00:00

У вересні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 30 квітня 2010 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема житловий будинок, позначений на плані А, загальною площею 74,6 м2, житловою площею 28,1 м2, із господарськими будівлями та спорудами: сарай Б, вбиральня В, погріб Г, вбиральня Е, колонка К та огорожа N, що розташовані за адресою: село Гребельки Броварського району Київської області, вулиця Леніна, 21, які згідно із заповітом від 14 березня 2001 року він заповідав їй. 06 жовтня 2010 року, будучи єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON], вона звернулася до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини. За її заявою була відкрита спадкова справа, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий, належний батькові житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за вказаною вище адресою, їй відмовлено, оскільки за життя спадкодавець правовстановлюючі документи на це нерухоме майно не оформив, тому вона змушена звернутися до суду. Факт належності її померлому батькові [PERSON] зазначеного житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами підтверджується довідкою Броварського МБТІ, технічним паспортом на житловий будинок, довідками [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області №№ 484 і 485 від 25 серпня 2011 року, державним актом на право приватної власності на землю серії КВ від 11 березня 1997 року, відповідно до якого власником земельної ділянки площею 0,603 га, що розташована за місцем знаходження житлового будинку, з якої 0,25 га для обслуговування житлового будинку і 0,353 га для ведення особистого підсобного господарства, був [PERSON] Просила визнати за нею право власності на житловий будинок А, загальною площею 74,6 м2, житловою площею 28,1 м2, із господарськими будівлями та спорудами: сарай Б, вбиральня В, погріб Г, вбиральня Е, колонка К та огорожа N, що знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, село Гребельки, вулиця Леніна, 21, у порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер 30 квітня 2010 року. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила суд задовольнити його. Відповідач [PERSON] сільська рада Броварського району Київської області у судове засідання не зявилася, направила до суду листа, у якому зазначає, що позов визнає, просить розглянути справу за відсутності їхнього представника. Розяснивши позивачу наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Із заповіту, посвідченого 14 березня 2001 року секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 35, видно, що [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що належатиме йому і на що він матиме право, заповідав [PERSON] 30 квітня 2010 року [PERSON] помер. Із спадкової справи № 633/2010 до майна померлого 30 квітня 2010 року [PERSON] видно, що 06 жовтня 2010 року в установлений законом строк із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області звернулася позивач [PERSON] Інших спадкоємців за законом чи за заповітом не має. Суд встановив, що померлому [PERSON] належав житловий будинок, загальною площею 74,6 м2, житловою площею 28,1 м2, з господарськими будівлями та спорудами: сарай, вбиральня погріб, вбиральня, колонка та огорожа, що знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, село Гребельки, вулиця Леніна, 21. Факт належності спадкодавцю [PERSON] спірного спадкового житлового будинку підтверджується копією з погосподарської книги, довідками виконкому [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області №№ 484 і 485 від 25 серпня 2011 року, з яких вбачається, що дійсно на день смерті [PERSON] проживав і був зареєстрованим за адресою: [INFO], за цією ж адресою за ним рахувалося домоволодіння та він був власником земельної ділянки, що підтверджується і державним актом на право приватної власності на землю. Згідно із технічним паспортом на житловий будинок, власником у якому зазначений [PERSON], за вказаною адресою знаходяться: житловий будинок A, загальною площею 74,6 м2, житловою площею 28,1 м2, та господарські будівлі та споруди: сарай Б, вбиральня В, погріб Г, вбиральня Е, колонка К та огорожа N. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивач [PERSON] після смерті [PERSON] успадкувала належну йому земельну ділянку площею 0,603 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області, з якої 0,25 га надано для обслуговування житлового будинку і 0,353 га для ведення особистого підсобного господарства. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадковий житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами постановою Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області від 22 червня 2011 року [PERSON] відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи. У ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом, яка прийняла спадщину після смерті батька [PERSON], якому належав житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved