Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-30 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з даним позовом, вказуючи що 28 липня 2010 року померла мати [PERSON] [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина, а саме земельна ділянка загальною площею 11,05 га, розташована на території Касянівської сільської ради, яка належить спадкодавцю на підставі державного акту. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є сестра [PERSON] відповідачка [PERSON], [INFO], а також спадкоємці в порядку представлення в порядку ст. 1266 ЦК України є [PERSON] та [PERSON], тобто діти сестри [PERSON] [PERSON], яка померла 08.11.1987 року. Також зазначають, що 14 грудня 2006 року [PERSON] склала заповіт, згідно якого вона заповідала право на земельну частку (пай) на підставі сертифікату серії ДН №0048438 своїй доньці [PERSON] Оскільки відповідачка [PERSON] непрацездатна (1942 р.н.), то вона на підставі ч.1 ст. 1241 ЦК України має право на обовязкову частку у спадщині. Спадкодавець [PERSON] внаслідок похилого віку та тяжкої хвороби очей потребувала постійного догляду і відповідачка [PERSON], знаючи про це, навмисно не надавала ніякої допомоги своїй матері. Також зазначають, що [PERSON] недовгий час проживала з відповідачкою [PERSON] в с. Кременівка по вул. Степній, 3, однак із-за грубого поводження з нею вимушена була просити притулку у [PERSON], яка згодом і забрала її до себе де вона і мешкала по час смерті. Таким чином, оскільки відповідачка [PERSON] навмисно ухилялася від надання хоча б уваги та мінімальної допомоги своїй матері, вважають що вона повинна бути відсторонена від права спадкування. Просять усунути [PERSON] від права на спадкування після смерті [PERSON], яка померла 28.07.2010 року. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та представник позивачки [PERSON] [PERSON] підтримали позовну заяву по вищезазначеним підставам у повному обсязі та наполягали на її задоволенні. Не заперечували проти розгляду справи у заочному порядку на підставі наявних у справі доказів у відсутність нез*явившейся відповідачки [PERSON] Відповідачка [PERSON] в судове засідання неодноразово не зявилася. Про дату і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що дає суду право розглянути справу у заочному порядку у її відсутність на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечували позивачі. У судовому засіданні допитані у якості свідків [PERSON] та [PERSON] пояснили, що знають родину [PERSON] та підтвердили, що мати [PERSON] [PERSON] з 2004 року мешкала разом з [PERSON] в м. Маріуполі, так як остання забрала її з Володарського району з місця проживання іншої сестри [PERSON], оскільки [PERSON] погано ставилася до [PERSON], яка була особою похилого віку, важко пересувалася та погано бачила. Ознайомившись з позовною заявою, вислухавши пояснення позивачів та представника позивачки [PERSON] [PERSON], допитавши свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 28 липня 2010 року у віці 87 років померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 29 липня 2010 року. [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 11,050 га, розташованої на території Касянівської сільської ради, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №722554 від 14.02.2007 року. Згідно заповіту від 14.12.2006 року [PERSON] заповіла сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДН №0048438 [PERSON]. Заповіт засвідчено секретарем Касянівської сільської ради Володарського району та зареєстровано в реєстрі за №368. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] є матірю [PERSON]. Згідно довідки Маріупольського міського ВРАГС №1076 [PERSON], 29.02.1984 року уклала шлюб з [PERSON], після реєстрації одруження їй присвоєне прізвище [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилась 21.01.1964 року, її батьками зазначено - [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] 04.06.1983 року одружилася з [PERSON], та взяла прізвище [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 06.11.1987 року. Згідно свідоцтва про народження 10.05.1985 року народився [PERSON], матірю якого зазначена [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження 01.05.1984 року народилась [PERSON], матірю якої зазначена [PERSON]. Після укладення шлюбу 27.08.2011 року з [PERSON], [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Згідно акту, складеного ЖКП «Домовик №2»в м. Маріуполі 01.06.2011 року [PERSON], [INFO] мешкала за адресою: [ADDRESS] з 29.11.2007 року по день смерті 28.07.2010 року з донькою [PERSON] та вели сумісне господарство. Згідно довідки №684 від 27.09.2010 року виданою ЖКП «Домовик №2»[PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] та має склад родини: донька [PERSON], мати [PERSON], яка померла, мешкала та була зареєстрована за зазначеною адресою. Згідно повідомлення Володарської держнотконтори після смерті [PERSON] до Володарської держнотконтори із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. Спадкова справа не заводилась. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно зі ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Згідно ч.1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно правового змісту ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, за відсутності нерухомого майна місцезнаходження основної частини рухомого майна. Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюється на всіх спадкоємців, у тому числі і на тих, хто має право на обовязкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Як встановлено у судовому засіданні, позивачами [PERSON] та [PERSON] не доведено, що вони є онуками померлої [PERSON], оскільки доказів з приводу того, що їх мати [PERSON] була донькою [PERSON] суду не надано, а тому у даних осіб не виникає право вимоги за даним позовом. Суду також не надано доказів що особа, яку позивачі просять усунути від права на спадкування - відповідачка [PERSON], є особою, яка має право на спадкування, оскільки доказів про те, що [PERSON] є донькою [PERSON] та родичкою позивачам, суду не надано, а тому на думку суду у позивачів немає права предявлення даної вимоги до відповідачки [PERSON] Крім цього, відмовляючи в задоволенні позову, суд також виходив з того, що позивачами не доведено що [PERSON] знаходилась саме у безпорадному стані через похилий вік або тяжку хворобу та потребувала допомоги саме з боку [PERSON], оскільки доказів з цього приводу суду не надано, а пояснення свідків не можуть в даному випадку бути взяти як доказ, оскільки їх ствердження спростовуються матеріалами справи. Оскільки позивачам в задоволенні позову відмовлено, то на підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати понесені ними при зверненні до суду з відповідачки на їх користь відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed