Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування завданої злочинними діями матеріальної шкоди в сумі 92,64 грн, моральної шкоди, яку він оцінює в 10000 грн та витрат на правову допомогу в сумі 2500 грн. З позову виходить, що [PERSON] об 2300 год. 21.08.2010 року, перебуваючи біля будинку №23 по вулиці Самойловича у с. Іванівка, Чернігівського району та області, наніс удар кулаком по обличчю [PERSON], чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носу, струсу головного мозку, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя. По даному факту відносно відповідача була порушена кримінальна справа за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, яка постановою суду від 06 жовтня 2011 року закрита за амністією і [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень позивач витратив на лікування 92,64 грн, а також зазнав моральної шкоди, яку він оцінює в 10000 грн, та яка полягає в тому, що він зазнав болю та тілесних ушкоджень, тривалий час стаціонарно та амбулаторно лікувався, пропустив заняття в університеті, не міг спілкуватись з людьми, тривалий час звертався до правоохоронних органів та суду, за захистом своїх прав, переніс значну психоемоційну травму і на даний час ще повністю не вилікувався, мають місце запаморочення, головні болі, погіршення дихання та нормального сну. Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі, наполягали на їх задоволенні та виклали факти зазначені в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні спочатку судового розгляду позов не визнав повністю, пояснивши це тим, що позивачем не доведена необхідність придбання ліків, а в період нібито його лікування він його бачив за межами лікарні, а тому він не зазнав моральних страждань. Під час судових дебатів відповідач визнав позов частково, в частині матеріального збитку та частково моральної шкоди, однак не пояснив в якому саме розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши усі наявні матеріали справи та докази, суд прийшов до наступного. З досліджених у судовому засіданні матеріалів кримінальної справи №1-227 за обвинуваченням [PERSON] у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та матеріалів справи №1700 про відмову в порушенні кримінальної справи встановлено, що [PERSON], перебуваючи у стані алкогольного спяніння, об 2300 год. 21.08.2010 року біля будинку №23 по вулиці Самойловича у с. Іванівка, Чернігівського району та області, наніс удар кулаком по обличчю [PERSON], чим заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носу зі зміщенням, струсу головного мозку, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоровя. Згідно постанови суду від 06.10.2011 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.125 КК України, на підставі п. «в»ст.1 Закону України «Про амністію у 2011 році», а справу провадженням закрито, при цьому розяснено потерпілому право звернення з позовом до суду в порядку цивільного судочинства. Наявність та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень у позивача підтверджено наявними в кримінальній справі висновками судових експертиз, а винність відповідача, в їх заподіянні, підтверджується, як його особистими поясненнями так і поясненнями свідка [PERSON]. /а.с.5-6, 18-56, додатки №№1-2/ Надані позивачем фіскальні чеки від 22 серпня 2010 року свідчать, що дійсно було придбано ліки та медпрепарати на загальну суму 92,64 грн. /а.с.8/ Необхідність їх придбання підтверджується даними медичної карти [PERSON], оригінал якої досліджено в судовому засіданні, а копія якої долучена до матеріалів цивільної справи. Дослідивши письмові докази, суд дійшов однозначного висновку, що відповідач винний у спричиненні матеріальної шкоди позивачу на суму 92,64 грн, оскільки завдав йому тілесних ушкоджень, в наслідок яких він змушений був звертатись за медичною допомогою, лікуватись стаціонарно в період з 22.08.2010 р. по 01.09.2010 р. та амбулаторно в період з 02.09.2010 р. по 13.09.2010 року, і вина [PERSON] підтверджується належними та допустимими доказами. Відповідно до положень ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Дослідивши надані стороною позивача докази, в обґрунтування заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що відповідач своїми винними умисними діями заподіяв шкоди [PERSON] і повинен нести цивільно-правову відповідальність. Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. У відповідності до положень ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно розяснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. За позовними вимогами [PERSON] просив суд стягнути на його користь з відповідача моральну шкоду у розмірі 10000 грн і навів з цього приводу відповідні обґрунтування. Приймаючи до уваги той факт, що позивачу дійсно відповідачем було завдано ушкодження здоровя, останній винний у їх спричиненні, позивачу протягом 20 днів прийшлось лікуватись і відновлювати своє здоровя, враховуючи характер та обсяг душевних страждань [PERSON], виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позов в частині відшкодування завданої моральної шкоди підлягає частковому задоволенню на суму 5000 грн, яка є достатньою грошовою компенсацію душевних страждань позивача. Таким чином, досліджені у судовому засіданні докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для часткового задоволення позову. Відповідно до ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ визначені Додатком №2 до Постанови Кабінету міністрів України від 27 квітня 2006 року №590. Згідно ст.79 ЦПК України до судових витрат віднесені витрати на правову допомогу, проте порядок їх стягнення визначений ст.88 ЦПК України, яка передбачає, що питання про стягнення понесених витрат на правову допомогу вирішується судом при ухваленні судового рішення. Позивачем додано до позову дві квитанції: №1163905 від 29.11.2010 року, з якої встановлено, що адвокат [PERSON] отримав від [PERSON] 1000 грн за складання скарги до суду та представництва інтересів; №1163907 від 10.06.2011 року, з якої встановлено, що адвокат [PERSON] отримав від [PERSON] 1500 грн за складання скарги, цивільного позову та представництва в суді. /а.с.7/ Даючи оцінку першій квитанції про сплату позивачем 1000 грн, в рахунок наданих юридичних послуг, суд прийшов до висновку, що дану суму неможливо віднести до витрат на правову допомогу по цій справі, оскільки надана юридична допомога не повязана з розглядом справи, а повязана з розглядом скарги [PERSON] в порядку кримінального судочинства. Витрати [PERSON] на правову допомогу в розмірі 1500 грн, є обґрунтованими, доведеними в судовому засіданні та таким, що не суперечать граничним розмірам компенсацій витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, а тому відповідно до положень ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача Крім того, суд рух рахує за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави, у відповідності до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 282,30 грн, згідно ставок визначених в ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial