Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-07 00:00:00

Позивач в особі представника [PERSON], яка діє на підставі довіреності, 30.03.2011 року звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/03-03/788 від 25.09.2007 року у сумі 1219839,94 грн., а також понесені ним судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 25.09.2007 року між банком та відповідачем було укладено кредитний Договір № 014/03-03/788, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти у сумі 1111000 грн. строком до 24.09.2017 року під 12,5% річних. Відповідно до п. 1.5.1 частини другої кредитного договору відповідач зобовязаний щомісячно сплачувати кредит та відсотки за користування кредитними коштами згідно графіку повернення кредиту та відсотків. У звязку з погіршенням платоспроможності відповідача на підставі Додаткової угоди до кредитного договору № 014/03-03/788/1 від 25.12.2009 року, проведено реструктуризацію кредитної заборгованості відповідача, в межах якої позичальнику надано кредитні канікули по тілу кредиту з 20.12.2009 року по 19.06.2010 року, проведено капіталізацію прострочених процентів у сумі 37751,74 грн. та укладено новий Графік погашення кредиту та сплати процентів. На підставі Додаткової угоди до кредитного договору № 014/03-03/788/2 від 29.06.2010 року, було проведено повторну реструктуризацію, згідно якої відповідачу були надані кредитні канікули на період часу з 20.06.2010 року по 19.12.2010 року, капіталізовані прострочені проценти у сумі 49105,02 грн., складено новий Графік погашення кредиту та сплати процентів. Через невиконання відповідачем умов кредитного договору та Додаткових угод до нього, станом на 18.03.2011 року виникла заборгованість на загальну суму 1219839,94 грн., яка складається з кредиту 1097003,07 грн.; заборгованості по процентам 116115,04 грн.; пені за порушення строків сплати кредиту та процентів 6721,83 грн. Вимога позивача про дострокове виконання договірних зобовязань, яку відповідач отримав особисто, була ним залишена без задоволення, тому позивач був вимушений звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності (а.с.31), позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судові засідання викликався, не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується направленням на адресу його реєстрації рекомендованих поштових відправлень. Заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, тому, суд за згодою представника позивача, розглядає справу на підставі наявних у ній доказів з винесенням заочного рішення. Вислухавши представника позивача, проаналізувавши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до Статуту Публічного Акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» у редакції 2009 року, Публічне Акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» є правонаступником за всіма правами та обовязками Відкритого Акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» (а.с.21). Судом встановлено, що 25.09.2007 року між банком та відповідачем було укладено кредитний Договір № 014/03-03/788, відповідно до якого позивач надав, а відповідач отримав кредитні кошти у сумі 1111000 грн. строком до 24.09.2017 року під 12,5% річних. Отримання відповідачем кредитних коштів загальною сумою 1111000 грн. підтверджується копіями його заяв та розпорядженнями і меморіальним ордером на видачу готівки (а.с.13-17). Відповідно до п. 1.5.1 частини другої кредитного договору відповідач зобовязаний щомісячно сплачувати кредит та відсотки за користування кредитними коштами згідно графіку повернення кредиту та відсотків (а.с.4-7). Сторони двічі укладали Додаткові угоди до кредитного договору № 014/03-03/788/1 від 25.12.2009 року, та № 014/03-03/788/2 від 29.06.2010 року, згідно яких домовлялися про реструктуризацію заборгованості, відповідачу надавалися кредитні канікули, проводилася капіталізація прострочених процентів та укладалися нові Графіки погашення кредиту та сплати процентів (а.с.8-12). Відповідач умови реструктуризації не виконав. Так, згідно Графіку-Додатку 1 до Додаткової угоди № 014/03-03/788/2 від 29.06.2010 року, він зобовязаний був протягом кредитних канікул сплачувати проценти, а саме: 20.06.2010 року повинен був заплатити 16910,15 грн., але платіж не вніс; 20.07.2010 року повинен був заплатити 16953,03 грн., а заплатив лише 30.07.2010 року 2041,66 грн.; 20.08.2011 року повинен був заплатити 17702,56 грн., а заплатив протягом серпня 16950 грн., не в повному обсязі сплачував проценти протягом вересня-листопада 2010 року. Починаючи з 20.12.2010 року відповідач повинен був щомісячно сплачувати кредитні платежі та проценти, але з грудня 2010 року він взагалі припинив виконувати кредитні зобовязання. Станом на 18.03.2011 року прострочена сума заборгованості за тілом кредиту складає 19723,76 грн., за процентами 116115,04 грн. Згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача перед банком станом на 18.03.2011 року становить: 1219839,94 грн. та складається із заборгованості за кредитом 1097003,07 грн.; заборгованості по процентам 116115,04 грн.; пені за порушення строків сплати кредиту та процентів 6721,83 грн. (а.с.19). Вимога позивача про виконання зобовязання від 07.02.2011 року, яку відповідач отримав особисто 11.02.2011 року, була залишена ним без задоволення (а.с.18). Особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 614 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому відповідно до ст.. 1048 цього Кодексу. Дострокове стягнення заборгованості передбачено п.1.9.1 частини другої кредитного договору. Так як відповідач прострочив повернення чергової частини позики, банк має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Відповідно до положень ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідач [PERSON] порушив зобовязання за кредитним договором № 014/03-03/788 від 25.09.2007 року, тому суд стягує з нього на користь позивача заборгованість в сумі 1219839,94 грн., а також понесені позивачем судові витрати згідно платіжних доручень (а.с.1,2). На підставі викладеного,

Outcome: approved