Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-11 00:00:00

В червні 2011 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] 1.1, про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 08 травня 2010 року. Від шлюбу є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Вказує на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, хоча може надавати, так як працездатний, інших утриманців не має, тому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в ромірі 500 грн. щомісячно. Також просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 300 гривень щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку, посилаючись на те, що вона потребує матеріальної допомоги, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково і пояснив, що він ніде не працює, доходів не має, проживає з батьками і знаходиться на їх утриманні, а тому не може сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 500 грн.. Крім того, він добровільно надає позивачці допомогу, тому просить задовольнити позов частково і стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 300 грн. щомісячно. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку він не визнає. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, інші обставини. Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], який проживає біля матері [PERSON], а тому в силу зазначеної вище норми закону він повинен надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Судом також встановлено, що позивачка [PERSON] проживає в житловому будинку, який належить на праві власності матері, разом з батьками, сином та сестрою, на даний час ніде не працює, знаходиться в декретній відпустці. Відповідач [PERSON] офіційно ніде не працює, за спеціальністю є оператором компютерної техніки, проживає в господарстві батьків, право власності на нерухоме майно за ним не зареєстровано. Наведені обставини підтверджуються поясненнями сторін в судовому засіданні, Свідоцтвом про шлюб від 08 травня 2010 року Серії 1-МИ № 057832, Свідоцтвом про народження дитини від 20 серпня 2010 року Серії 1-МИ № 124845, довідкою виконкому Драчинецької сільської ради Кіцманського району від 20 червня 2011 року № 1001, довідкою Кіцманського районного бюро технічної інвентаризації від 14 липня 2011 року № 811 та довідкою Глиницької сільської ради від 13 липня 2011 року № 617. З огляду на викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки на утримання дитини - [PERSON], [INFO], слід стягнути аліменти в розмірі по 300 гривень щомісячно. При цьому суд виходить з встановленого Законом України „Про Державний бюджет України на 2011 рік прожиткового мінімуму на дітей віком до 6 років, який з 01 квітня 2011 року становить 832 гривні, реальної можливості відповідача сплачувати аліменти в цьому розмірі, оскільки він є працездатний, інших утриманців не має. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] також може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини в розмірі 200 грн. до досягнення дитиною трьохрічного віку. На підставі викладеного, ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191, 84 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial