Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-22 00:00:00

У січні 2012 року позивач звернувся із зазначеним позовом до [PERSON] про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що [PERSON] була зареєстрована в гуртожитку в період з 24.02.2004 року по 24.02.2007 року. Даний факт підтверджуються карткою пропискою (Форма № 16) та довідкою № 537 від 10.10.2011 року (Форма № 3). Даний гуртожиток знаходиться по вул. Святошинська № 46 у м. Вишневе, Києво-Святошинського району. [PERSON] знаходиться в гуртожитку на реєстраційному обліку, але не проживала в ньому з моменту реєстрації, а саме з 24.02.2004 року. Причини, з яких відповідач не вселилися в гуртожиток йому не відомі. В гуртожитку за [PERSON] не було закріплено певної кімнати. Для проживання їй мало бути б виділено ліжко-місце в одній з вільних або не повністю зайнятих кімнатах. На протязі останніх років неодноразово перевірявся той факт, чи проживає громадянка [PERSON] в гуртожитку. Неодноразово комендант гуртожитку доповідала, що [PERSON] не зверталася для виділення їй ліжко-місце та отримання ордеру для вселення. Вона фактично в гуртожитку не проживає, оскільки не вселялася, особистих речей не має, інвентарем та комунальними послугами гуртожитку не користується, плата за проживання в гуртожитку не нараховується. Крім того жодних звернень про усунення перешкод в користуванні гуртожитком від відповідача не поступало. За цей час до гуртожитку ніхто не звертався, розшукуючи відповідача, кореспонденція на її адресу не надходила. Дані обставини підтверджуються доповідною запискою коменданта гуртожитку від 01.06.2011 року. Під час перевірки комісією гуртожитку [PERSON] підприємства «Готельно-Гуртожитковий комплекс» у складі коменданта гуртожитку, голови ради гуртожитку та чергового гуртожитку було встановлено, що [PERSON] не проживає в гуртожитку більше семи років, однак в порушення вимог Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не знялася з реєстраційного обліку. Дана обставина підтверджується актами огляду № 1 від 02.12.2011 року. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» громадянин зобов'язаний на протязі семи днів з моменту переїзду на нове місце проживання знятися з реєстрації за старим місцем проживання. На теперішній час місце знаходження відповідача невідоме. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання чи перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку в спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Позивач вважає, що оскільки [PERSON] не проживає в гуртожитку близько семи років, житлова площа в гуртожитку не є її власністю і місцем перебування, тому вона повинна бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, та повинна бути знята з реєстраційного обліку в гуртожитку за адресою: вул. Святошинська, буд. 46 у м. Вишневе. Тривала відсутність відповідачки та не оплата нею комунальних послуг та плати за користування гуртожитком створює перешкоди у здійсненні житлових прав мешканців гуртожитку, оскільки позбавляє адміністрацію гуртожитку можливості надати незайману житлову площу в гуртожитку іншим особам, які перебувають на обліку, що спонукало звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України наймач або член його сім'ї може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням, зокрема, за умови, якщо не проживає в ньому без поважних причин понад шість місяців. Умовою визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням є відсутність особи без поважних на те причин. Враховуючи викладене, представник позивача [PERSON] підприємства «Готельно-Гуртожитковий комплекс» просив визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування жилим приміщенням у гуртожитку за адресою: вул. Святошинська, буд. № 46, у м. Вишневе, Києво-Свтошинського району, Київської області. У судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суду надав заяву, у якій просив розглянути справу у його відсутності. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, зясувавши дійсні обставини та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] була зареєстрована в гуртожитку в період з 24.02.2004 року по 24.02.2007 року, що підтверджується карткою пропискою (форма № 16), та довідкою про склад сім'ї (форма № 3), виданою [PERSON] підприємством «Готельно-Гуртожитковий комплекс» від 10 жовтня 2011 року. Судом встановлено, що [PERSON] в гуртожитку не проживає з 24 лютого 2004 року, що стверджується актом огляду житлової кімнати [PERSON] підприємства «Готельно-Гуртожитковий комплекс» від 2 грудня 2011 року та доповідною запискою коменданта гуртожитку про те, що [PERSON] в кімнаті не проживала жодного дня, особисті речі в кімнаті відсутні, кореспонденція на її адресу не надходила. Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] втратила право користування жилим приміщенням у гуртожитку, який знаходиться за адресою: по вул. Святошинська, будинок № 46, м. Вишневе, Києво-Святошинського району Київської області на підставі вимог ст. 391 ЦК України.

Outcome: approved