Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-27 00:00:00

АТ «ПроКредит Банк» (надалі Позивач або банк) звернувся до суду із позовом до [PERSON] та [PERSON] (надалі Відповідачі) про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 84 601 грн.01 коп., мотивуючи свої вимоги тим, що згідно умов укладеного договору про надання споживчого кредиту № 20.1312 від 05.11.2007 року [PERSON] як позичальник отримав кредит на загальну суму 50 000 грн. строком на 36 місяців під поруку [PERSON] як поручителя згідно договору поруки № 20.1312-ДП від 05 листопада 2007 року. Згідно укладеного договору відсотки за користуванням кредитом в розмірі 22 % річних передбачені умовами кредитного договору. Порушуючи умови кредитного договору відповідачі своєчасно не сплачували відсотки за користування коштами, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом за період з грудня 2010 року до 26 жовтня 2011 року в сумі 84 601 грн. 01коп., у тому числі 34 522грн 84 коп. основного боргу, 13 663 грн. 70 коп. проценти за користуванням кредитом, 30 000 грн. пені. Наявна заборгованість після звернення до суду станом на 28 грудня 2011 року не зменшилась. В судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягає посилаючись на викладені обставини та наполягає на стягненні саме вказаної суми. Інтереси позивача в суді представляла по довіреності [PERSON] Відповідачі двічі в судове засідання не зявились, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду справи в суді. Про причину неявки до суду відповідачі суд не повідомили, заяв та клопотань до суду від них не надійшло. Суд вважає, що відповідачі були належним чином повідомленими про дату розгляду справи в суді, оскільки повістки повернулись до суду із відміткою пошти, що адресати отримали повістку. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. 610-612, 614, 615,617,625, 1054 ЦК України. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання , несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України боржник і поручитель відповідають солідарно перед кредитором за порушення зобовязання боржником, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Судом встановлено, що згідно умов укладеного договору про надання споживчого кредиту № 20.1312 від 05.11.2007 року [PERSON] як позичальник отримав кредит на загальну суму 50 000 грн. строком на 36 місяців під поруку [PERSON] як поручителя згідно договору поруки № 20.1312-ДП від 05 листопада 2007 року. Згідно укладеного договору відсотки за користуванням кредитом в розмірі 22 % річних передбачені умовами договору. Порушуючи умови кредитного договору відповідачі своєчасно не сплачували відсотки за користування коштами, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом за період з грудня 2010 року до 26 жовтня 2011 року в сумі 84 601 грн. 01коп., у тому числі 34 522грн 84 коп. основного боргу, 13 663 грн. 70 коп. проценти за користуванням кредитом, 30 000 грн. пені. Суд приймає до уваги, що в ході розгляду справи згідно інформації, наданої в судове засідання представником позивача розмір заборгованості за кредитним договором не зменшився. Сторонами дотримано форми кредитного договору та договору поруки. Позивачем заздалегідь вжито заходів для повернення кредиту. Суд вважає, що відповідачі ухиляються від взятих на себе зобовязань по сплаті заборгованості по кредиту. За викладених обставин суд вважає, що сума боргу за договором кредиту підлягає стягненню з відповідачів солідарно на користь банку, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. З відповідачів суд вважає необхідним стягнути також державне мито та витрати на ІТЗ . На підставі викладеного та

Outcome: approved