Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-15 00:00:00

10.07.2008 року позивач [PERSON] подала до суду позов, який уточнила та просить зобовязати відповідача [PERSON] усунути перешкоди в користуванні власністю та зобовязати відповідача знести за власний рахунок двоповерхову житлову будівлю, визначену на схематичному плані під літерою Ч, дворовий туалет, під літерою К. В уточненій заяві від 23.11.2011 року просить також визнати недійсним свідоцтво про право власності на 11/20 частин домоволодіння № 5-а по вулиці Шишкіна, в м. Одесі, видане УЖКГ виконкому ОМР від 17.07.2002 року за № 2-2515 на імя відповідача, а також скасувати розпорядження № 803 від 21.05.2002 року Київської районної адміністрації про прийняття в експлуатацію будівель за адресою вулиця Шишкіна, 5-а, в м. Одесі. При цьому позивач посилається на те, що вона та відповідач є співвласниками вказаного домоволодіння, відповідач самочинно звела будівлю, яка прийнята в експлуатацію та на яку видано свідоцтво про право власності відповідачу без згоди позивача, співвласника домоволодіння. Позивач, не будучи згодною з вказаним самочинним будівництвом, неодноразово зверталась до відповідних установ та організацій відносно вказаного самочинного будівництва, отримувала відповіді про контроль вказаного самочинного будівництва та тільки в судовому засіданні дізналась, що вказана споруда прийнята в експлуатацію та відповідачу видане свідоцтво про право власності. Позивач вказує, що на земельній ділянці відповідача також споруджено самовільно дворовий туалет, який негативно впливає на якість життя позивача, в звязку з чим позивач просить зобовязати відповідача самочинно зведені обєкти знести та визнати отримані відповідачем документи недійсними. В судовому засіданні позивач та її представники підтримали уточнені позовні вимоги та просять позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, подала зустрічний позов, в якому просить зобовязати [PERSON] побудувати за власний рахунок паркан з полікарбонату висотою 2,5 м між їхніми ділянками, перевести собаку на інше місце, а також стягнути моральну шкоду в розмірі 10\~000 грн. Представник Департаменту міського господарства ОМР [PERSON] уточнені позовні вимоги [PERSON] не визнала та вказала, що при видачі УЖКГ ОМР свідоцтва про право власності на імя [PERSON] порушень вимог діючого на той час законодавства не було, просить в задоволенні вимог відмовити. Відносно зустрічного позову вказала, що вирішення вказаних вимог залишає на розсуд суду. Представник третьої особи Київської районної адміністрації ОМР [PERSON] уточнені позовні вимоги не визнав, вказав, що позивачем не доведено порушень законодавства при прийнятті розпорядження, а також просив закрити провадження по даній частині вимог, вказавши, що вони повинні розглядатись на підставі норм КАС України. При прийнятті рішення стосовно зустрічного позову вказав, що залишає розгляд вказаних вимог на розсуд суду. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та її представники зустрічні позовні вимоги не визнали, просять в їх задоволенні відмовити. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні позивачу [PERSON] належить 1/5 частина домоволодіння 5-а по вулиці Шишкіна, в м. Одесі на підставі договору купівлі-продажу від 08.10.1985 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 2-2626. Вказаний договір зареєстровано в КП ОМБТІ та РОН27 листопада 1985 року /а.с.7-10/. Згідно наданого суду рішення Київського районного суду м. Одеси від 05.04.2002 року слідує, що між сторонами визначено порядок користування земельною ділянкою та усунені перешкоди в користуванні власністю шляхом зобовязання [PERSON] перенести на інше місце дворовий туалет. /а.с.11-12/. [PERSON] належить 11/20 частин домоволодіння 5-а по вулиці Шишкіна, в м. Одесі згідно свідоцтва про право власності на домоволодіння від 17 липня 2002 року, виданого Управлінням ЖКГ виконкому Одеської міської ради, виданого на підставі технічного паспорту від 24.95.2002 року та розпорядження УЖКГ Одеського міськвиконкому. Право власності зареєстроване в КП ОМБТІ та РОН24 липня 2002 року. /а.с.37/. Суду надано розпорядження Київської районної адміністрації виконавчого комітету ОМР № 803 від 21.05.2002 року про прийняття в експлуатацію будівель по вулиці Шишкіна, 5-а, з якого вбачається, що на підставі пропозиції міжвідомчої комісії від 16.05.2002 року та заяви [PERSON], з урахуванням згоди Управляння архітектури та містобудування, обласного управління пожежної охорони, управління інженерного захисту території, які не заперечують проти експлуатації будівель, затверджено акт прийняття в експлуатацію самовільно побудованої будівлі. /а.с.38/. Доводи позивача стосовно того, що вона заперечувала проти самочинного будівництва підтверджені відповідями на її письмові звернення: - 2.04.02р. № С-409 Київської районної адміністрації виконкому ОМР повідомила про недопущення самочинного будівництва /а.с.57/; - 31.05.02 № 698/вих. та 02.04.02 №382/вих. Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю виконкому ОМР про те, що в разі незгоди оформлення обєкту рекомендовано звертатись до районної адміністрації, а також повідомлено, що [PERSON] відмовлено в оформленні будівель. /а.с.55,56/. Проаналізувавши досліджені письмові відповіді та дату видачі [PERSON] свідоцтва про право власності та розгляд її заяви про прийняття в експлуатацію самочинних будівель, суд приходить до висновку, що видані документи прийняті з порушенням, а саме відсутності згоди співвласника [PERSON] Встановлений факт підтверджено і дослідженими матеріалами, які були витребувані судом із Департаменту архівної справи та діловодства ОМР. Суду надані документи, які були підставою для винесення розпорядження Київською районною адміністрацією виконавчого комітету ОМР № 803 від 21.05.2002 року, про прийняття в експлуатацію будівель по вулиці Шишкіна, 5-а, які не містять письмової згоди [PERSON] /а.с. 87 -124/. При цьому в висновку № 398/01-К від 16.01.02р. Управління архітектури та містобудування виконкому ОМР про можливість вводу в експлуатацію самовільного домоволодіння та господарських споруд [PERSON] по вулиці Шишкіна, 5-а, чітко вказано, що питання розглянути на міській МВК при наявності згоди співвласника [PERSON] / а.с.92/. Судом також витребувано з КП Міське агентство приватизації житла копію архівної справи на 11/20 частин домоволодіння 5-а по вулиці Шишкіна, в м. Одесі /а.с.132-143/, з яких вбачається, що 16.05.2002 року складено акт прийомки в експлуатацію будівель, 21.05.2002 року винесено розпорядження Київською районною адміністрацією, 11.07.2002 року затверджено розрахунок ідеальних часток в домоволодінні, 17.07.2002 року винесено розпорядження Управління ЖКГ виконкому ОМР та видано свідоцтво про право власності на імя [PERSON] Суд критично відноситься до пояснень представників Київської районної адміністрації ОМР, Департаменту міського господарства ОМР, які не можуть вказати причини прийняття оскаржуваних документів без згоди співвласника та їх пояснень, що не було допущено порушень при оформленні права власності [PERSON] на самочинні споруди, так як вказані пояснення спростовуються дослідженими в ході судового розгляду справи доказами, приведеними в рішенні. Доводи представника [PERSON] про пропуск [PERSON] строку позовної давності для предявлення вказаних вимог суд вважає необґрунтованими, так як судом встановлено, що позивач про наявність вказаних документів дізналась в ході розгляду її позову про усунення перешкод в користуванні власністю, і тільки після отримання судом правовстановлюючих документів позивач доповнила позовні вимоги. Стороною відповідача [PERSON] не надано суду будь-яких письмових доказів, з яких би вбачалось, що [PERSON] було раніше відомо про наявність вказаних правовстановлюючих документів, чи те, що вона надавала згоду [PERSON], тому суд вважає, що вказані обставини не спростовані відповідачем [PERSON] Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Уточнені позовні вимоги [PERSON] стосовно зобовязання [PERSON] знести самовільно побудований будинок не підлягають задоволенню, так як в ході судового засідання встановлено, що на вказану будівлю є правовстановлюючі документи, а також і в звязку з тим, що позивач є неналежним позивачем відповідно до вимог діючого законодавства. Відповідно до ч.7 ст. 376 ЦК України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил, суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобовязати особу, яка здійснила /здійснює/ будівництво, провести відповідну перебудову. В ході розгляду справи позивачем [PERSON] не надано належних доказів стосовно самовільно побудованого туалету та наявності вольєру для собак, та не представлено доказів про те, що вказані споруди чинять позивачу будь-які перешкоди в користуванні власністю. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, уточнені позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню тільки в частині визнання недійсними правовстановлюючих документів, виданих на імя [PERSON] При цьому суд не погоджується з думкою представника [PERSON] та Київської районної адміністрації ОМР стосовно того, що вказаний спір має розглядатись по правилам КАСУ, так як в даній справі є спір про право та він має вирішуватись в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Зустрічний позов [PERSON] про зобовязання позивача встановити паркан між ними суд вважає недоведеним, так як суду не надано будь-яких доказів про необхідність встановлення паркану із полікарбонату висотою 2,5 метри, наявності вольєра для собак, а також доказів про наявність моральної шкоди. За таких обставин суд вважає, що зустрічні позовні вимоги необґрунтовані, недоведені, в звязку з чим не підлягають задоволенню.

Outcome: partial