Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 06.09.2008 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис №255, дитину сина [PERSON] залишити на вихованні з відповідачем. В обґрунтування позову посилається на те, що шлюб з відповідачем виявився невдалим. Від даного шлюбу у них народилася син [PERSON], [INFO]. Із-за розбіжності їхніх характерів з лютого 2011 року у них в сімї розпочалися непорозуміння, а з серпня 2011 року вони разом не проживають. Їхня сімя фактично розпалася і примирення між ними неможливе. В письмовій заяві до суду позивач просив розглянути справу у його відсутності. Позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити його. В судове засідання відповідач не з'явилася. В письмовій заяві до суду просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.09.2008 року (а.с.4), від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між позивачкою та відповідачем. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї, про що свідчить той факт, що на протязі певного періоду часу вони спільно не проживають і не підтримують шлюбних відносин, які поновлювати наміру не мають. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сімї неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін та неповнолітньої дитини, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] суд залишає на вихованні з відповідачем [PERSON], оскільки спору про це у сторін не виникло. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Відповідачем надано до суду письмову заяву про залишення їй після розірвання шлюбу прізвища, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу [PERSON]. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, залишити відповідачу після розірвання шлюбу прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається [PERSON].

Outcome: approved