Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] посилаючись на те, що 20 червня 200 року між ПАТ КБ [PERSON] [PERSON] був укладений кредитний договір № DNR0AN02001896, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 79682,36 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19 червня 2015 року. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Кредитного договору. Відповідач свої зобовязання перед Банком не виконав в звязку з чим, станом на 25 лютого 2011 року його заборгованість перед позивачем за Кредитним договором становить 95130,94 грн., з яких: 59144,55 грн. - заборгованість за кредитом; 15177,90 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4031,02 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 12009,33 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором та штрафи відповідно до умов кредитного договору; 250 грн. та 4518,14 грн. - штрафи. 20 червня 2008 року в забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між позивачем та відповідачем був укладений договір застави, згідно умов якого відповідач надав позивачу у заставу належне йому майно автомобіль DAEWOO (модель: MATIZ, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий-комбі, №кузова/шасі XWB4A11BV8A167117, реєстраційний номер: АЕ 9407 СІ). Позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNR0AN02001896 від 20 червня 2008 року в розмірі 95130,94 грн. звернути стягнення на предмет застави, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ [PERSON] укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ Приватбанквсіх повноважень необхідних для здійснення продажу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про судовий розгляд, про що свідчить рекомендоване повідомлення, а тому суд вважає за необхідне розглянути справу у його відсутність на підставі достатніх у справі доказів про правовідносини сторін на підставі ст.224 ЦПК України, зі згоди на це представника позивача. Представник позивача надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та розглянути справу у його відсутність з винесенням заочного рішення по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 20 червня 2008 року між ПАТ КБ [PERSON] [PERSON] був укладений кредитний договір № DNR0AN02001896, відповідно до умов якого відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 79682,36 зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,04 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19 червня 2015 року (а.с.9-15). Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач [PERSON] зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідачем [PERSON], станом на 25 лютого 2011 року його заборгованість перед позивачем за Кредитним договором становить 95130,94 грн., з яких: 59144,55 грн. - заборгованість за кредитом; 15177,90 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4031,02 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 12009,33 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором та штрафи відповідно до умов кредитного договору; 250 грн. та 4518,14 грн. - штрафи(а.с.6-7). 20 червня 2008 року в забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між позивачем та відповідачем був укладений договір застави, згідно умов якого відповідач надав позивачу у заставу належне йому майно автомобіль DAEWOO (модель: MATIZ, рік випуску: 2008, тип ТЗ: легковий-комбі, №кузова/шасі XWB4A11BV8A167117, реєстраційний номер: АЕ 9407 СІ)(а.с.16). Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договором застави передбачено, що у випадку порушення Заставодавцем/Позичальником зобовязань за кредитним договором, або за договором застави, Заставодавець зобовязаний передати предмет застави Заставодержателю в заклад. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач [PERSON] зобовязання за кредитним договором не виконує; предмет застави в заклад банку не передав. Відповідно до ст. 19 Закону України Про заставу, за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 ЗУ Про заставу). Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 ЗУ Про заставу). Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобовязання в натурі. Примусове виконання зобовязання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобовязання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. З огляду на те, що законом та умовами договору передбачено обовязок Відповідача передати предмет застави в заклад Заставодержателя (ПриватБанку), суд вважає вимогу Позивача стосовно зобовязання Відповідача виконати зобовязання в натурі, законною і обґрунтованою. Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобовязання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобовязаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Відповідно до ст. 25 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяженьу разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги підлягаючими до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі по сплаті судового збору в сумі 951,31 грн. та витрати на оплату інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Outcome: approved