Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-26 00:00:00

В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала. Суду пояснила, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 квітня 2003 року, від якого мають одну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем у них не склалось. На даний час їх сімя розпалась, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та бюджету, не підтримують подружніх стосунків. Вона втратила до відповідача почуття любові та поваги, збереження сімї є неможливим, від надання терміну для примирення відмовилась. Крім того пояснила суду, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, хоча працездатний. Тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, неповнолітню доньку залишити на проживанні з нею та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі по 500 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, з дня подачі позову до суду і до досягнення донькою повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовою повісткою, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про отримання судової повістки рекомендованим листом. Причин своєї неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23 квітня 2003 року. Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про одруження серії 1-ГЮ №057163 виданим 23 квітня 2003 року Головинською сільською радою Костопільського району Рівненської області, з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одружились 23 квітня 2003 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження 2003 року квітня місяця 23 числа зроблено запис за №6. Прізвища після одруження: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Від данного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Дана обставина стверджується дослідженим в судовому засіданні свідоцтвом про народження серії 1-ГЮ №174579 виданим 29 квітня 2004 року Головинською сільською радою Костопільського району з якого вбачається, що [PERSON] народилася 22 квітня 2004 року в с.Базальтове Костопільського району Рівненської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 2004 року квітня місяця 29 числа зроблено відповідний запис за №11. Батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Протягом тривалого часу сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та бюджету, не підтримують подружніх стосунків, втратили один до одного почуття любові та поваги. На думку суду, надання терміну для примирення для сторін позитивних наслідків не принесе, перспектив для збереження сімї не вбачається. Тому суд вважає, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають до повного задоволення. Відповідно до ст.160 Сімейного Кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Враховуючи, що сторони дійшли згоди про те, що неповнолітня донька після розірвання шлюбу буде проживати з матірю, тому в цій частині позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України Про державний бюджет України на 2012 ріквід 22 грудня 2011 року №4282-УІ прожитковий мінімум дитини віком від 6 до 18 років на день прийняття рішення становить 1112 грн. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що відповідач у добровільному порядку у належному розмірі коштів на утримання неповнолітньої дитини не надає, не допомагає позивачу створювати належні умови для розвитку природніх здібностей доньки, а відповідач працездатний, тому суд вважає, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають до задоволення, оскільки це буде ? частина від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved