overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-28 00:00:00

21.07.2011 року Києво-Святошинським районний судом було ухвалено рішення у справі за позовом Міжрайонного природоохоронного прокурора Київської області в інтересах держави, уповноваженим органом якої є Інститут садівництва Української академії наук до Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, [PERSON] про визнання недійсним розпорядження та державного акту на право власності на земельну ділянку, яким було відмовлено в задоволенні позовних вимог. При ухваленні судом рішення судом не вирішено питання про судові витрати. В судове засідання сторони не з»явилися, про день слухання справи повідомлялися. Суд, вивчивши матеріали справи, враховуючи, що вирішення питання про судові витрати не впливає на суть самого рішення, те що не закінчився строк на виконання рішення, ухвалює додаткове рішення. Відповідно до ст.. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у розгляді справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-28 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що померла 24.09.2003 року [PERSON] є його матірю, зсилаючись на те, що у свідоцтві про його народження прізвище матері зазначено як Качоровська, імя Емілія, тоді як у свідоцтві про її народження та інших документах імя та по-батькові матері вказано [PERSON] Ємілія. У звязку з зазначеними розбіжностями у документах він не має можливості отримати у першій Тернопільській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину після смерті матері. В судовому засіданні заявник підтримав подану заяву, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Представник першої Тернопільської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, повідомлення про згоду на участь у справі суду не подав. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав: У свідоцтві про народження серії І-АГ № 568484, виданому бюро ЗАГСу м. Тернополя 13.04.1970 року, вказано, що [PERSON] народився [INFO] в с. Зарваниця Теребовлянського району Тернопільської області, його батьком є [PERSON], матірю [PERSON]. [PERSON] померла 24.09.2003 року у віці 90 років в м. Тернопіль, про що відділом реєстрації атів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції 24.09.2011 року видане свідоцтво про смерть серії 1-ИД №171522. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що [PERSON] є сином [PERSON] та вона постійно проживала з його родиною в м. Тернополі. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що розбіжності в написанні мені та прізвища матері у свідоцтві про народження заявника [PERSON] та свідоцтві про смерть [PERSON] носять лише формальний характер, оскільки при дослідженні доказів, що стосуються народження заявника, суд вважає доведеним той факт, що померла [PERSON] є матірю [PERSON] На підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що дійсно померла 24.09.2003 року в м. Тернополі [PERSON] є матірю заявника [PERSON], тому слід вважати встановленим факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON]. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «ХЄМЗ» про стягнення компенсації за затримку виплати заробітний плати. У судове засідання позивач не з*явився, про час та місце слухання справи заздалегідь та належним чином повідомлений, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі та уточнення позовних вимог, та просила стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 1237,13 грн. Представник відповідача в судове засідання не з*явився, про час та місце слухання справи заздалегідь та належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та виходить з наступного. Судом встановлено, що згідно трудової книжки А-7 форма 16210 [PERSON] з 02.04.1974 року прийнята на роботу в акціонерне товариство відкритого типу «ХЄМЗ» на посаду інженера - технолога. Згідно довідки КП «ХЄМЗ» № 15445 від 12.12.2011 року заборгованість перед [PERSON] компенсація за затримку виплати заробітної плати складає 1750, 50 грн. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. За таких обставин, суд задовольняє позов та стягує з відповідача на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 1237,13 гривень. Відповідно до ч. 3 ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати. Приймаючи до уваги вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом про усунення перешкод в користуванні будинком зі сторони відповідачів, мотивуючи тим, що їй на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.08.1982 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.12.2000 року належить житловий будинок № 37, розташований по вул. Портовій в м. Каховка Херсонської області. В будинку зареєстровані відповідачі донька та онуки позивачки. З 2001 року відповідачі в будинку не проживають. Реєстрація відповідачів в будинку порушує права позивача на користування будинком, вона несе додаткові затрати по оплаті комунальних послуг, не може розпорядитися будинком. В судове засідання позивачка подала заяву про слухання справи у її відсутності, на позові наполягає. Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча були попереджені належним чином. Представник третьої особи в судове засідання надав заяву про слухання справи у її відсутності, проти позову не заперечує. Прийняття рішення можливе у відсутності сторін за наявними у справі доказами. Позов підлягає задоволенню повністю за наступних підстав. Згідно ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. За ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Позивачці на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27.08.1982 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.12.2000 року належить житловий будинок № 37, розташований по вул. Портовій в м. Каховка Херсонської області. Згідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Про те, що відповідачі зареєстрований в будинку, підтверджується копією домової книги. Реєстрація відповідачів в будинку порушує права позивачки на користування та розпорядження будинком, покладає на неї додаткові матеріальні затрати по виплаті комунальних послуг за відповідача. Фактично позивачка просить усунути перешкоди в користуванні будинком № 37, розташованим по вул. Портовій в м. Каховка Херсонської області з боку відповідачів шляхом зняття їх з реєстрації із зазначеного будинку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-28 00:00:00

19.08.2011 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом , пояснюючи, що між нею та відповідачкою 19.12.2010 року був укладений договір позики, згідно з умовами якого вона передала відповідачці, а та прийняла від неї грошові кошти у розмірі 700 доларів США та зобов*язалась повернути гроші до 01.05.2011 року. 08.04.2011 року між нею та відповідачкою знову був укладений договір позики, згідно з умовами якого вона передала останній у борг 700 доларі США, який зобов*язалась повернути до липня 2011 року. В обговорений між ними строк відповідачка не віддала їй гроші, тому просить суд стягнути з неї у примусовому порядку суму боргу у розмірі 11159 гр. 40 коп. (1400 доларів США х 797,10 гр.) та судові витрати. У судове засідання позивачка не з*явилась, надала письмову заяву, у якій просить суд розглянути справу у її відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідачка також не з*явилась у судове засідання, належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов*язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Позичальник зобов*язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій кількості) у строк та в порядку, що встановлені договором. Із представлених позивачкою розписок, вбачається, що 19.12.2010 року та 08.04.2011 року вона передала, а [PERSON] прийняла у борг відповідно грошові кошти у розмірі: 700 доларів США та 700 доларів США та у строк, по першій розписці, до 01.05.2011 року, а по другій - до липня 2011 року зобов*язалась повернути гроші, що не заперечується відповідачкою, тобто між сторонами були укладені договори позики. У встановлений договорами строк відповідачка не повернула позивачці борг, тим самим не виконала покладені на неї обов*язки, тому позов підлягає задоволенню і з неї на користь позивачки необхідно стягнути грошові кошти у розмірі 11159 гр. 40 коп. (1400 доларів США х 797 гр. 10 коп.) примусово. Крім того, на підставі ст.ст. 84, 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки необхідно стягнути судовий збір у розмірі 112 гр. та 120 гр. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що з 05.10.2005 року по 05.06.2011 року працював на посаді сторожа в ТзОВ «Універсал». Починаючи з листопада 2009 року відповідач почав допускати затримку та не виплату заробітної плати. Відповідач також не провів з ним розрахунку у день звільнення. Так, станом на 05.09.2011 року утворилась заборгованість по заробітній платі, яка становить 10047,46 грн. Відповідач своїми діями завдав йому також моральну шкоду, яку він оцінює в 5000 грн. На його неодноразові звернення стосовно виплати заборгованості відповідач не реагує, а тому просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача 10047,46 грн. заборгованості по заробітній платі, 5000 грн. моральної шкоди, 1964,05 грн. компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати та 1275,17 грн. індексації заробітної плати. Позивач в судовому засіданні зменшив позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача 10047,46 грн. заборгованості по заробітній платі, від решти позовних вимог відмовляється. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявився, однак від нього надійшов відзив на позовну заяву, в якій він вказує на те, що підприємство визнає заборгованість перед позивачем в сумі 10047,46 грн. і вчиняє всі заходи по повному погашенню заборгованості, ними подано відповідні документи комісії по трудових спорах профспілкової організації підприємства для примусового стягнення вказаної суми через ВДВС Дрогобицького МРУЮ. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до ст. 116 КЗпПУ при звільненні працівника, виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи організації проводяться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Матеріалами справи встановлено, що позивач, згідно наказу № 100-вк від 05.10.2005 року, працював в ТзОВ "Універсал" на посаді сторожа дільниці №1. 05.06.2011 року [PERSON] був звільнений з роботи за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України ( наказ № 25-вк від 05.06.2011 року). Разом з тим, судом встановлено, що відповідач заборгував перед позивачем 10047,46 грн. (довідка № 185 від 17.11.2011 року, видана ТзОВ "Універсал"). Таким чином суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Підстав для не прийняття визнання позову відповідачем судом не встановлено, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути 188,20 грн. судового збору в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-28 00:00:00

У листопаді 2011 року позивач [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона 16 липня 2005 року зареєструвала шлюб з [PERSON] В шлюбі у них є дочка [PERSON], [INFO]. Близько двох з половиною років вони проживають фактично окремими сім»ями, не ведуть спільного господарства і не підтримують шлюбних відносин, оскільки з»ясувалось, що в них різні погляди на життя і врони повністю не сумісні за характерами. У зв»язку з цим спільне проживання разом з [PERSON] сім»єю стало суперечити її інтересам. З часу, коли вони почали проживати окремо, [PERSON] перестав надавати їй на утримання дитини допомогу, у зв»язку з чим вона була змушена звернутись до суду з позовом про стягнення з нього аліментів. До останнього часу вона сподівалась, що [PERSON] повернеться в сім»ю, проте нещодавно їй стало відомо, що у нього є інша жінка і у жовтні 2011 року у них народилась дитина. За наведених обставин їх з відповідачем шлюб носить лише формальний характер, подальше його збереження та примирення з відповідачем неможливі. Сім»я фактично розпалась, в зв»язку з чим виникла необхідність в їхньому розлученні. Враховуючи викладене, [PERSON] просила розірвати шлюб між нею і [PERSON] та змінити їй прізвище на дошлюбне «Мельник». У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 16 липня 2005 року [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Подружнє життя виявилось неможливим, оскільки в позивачки та відповідача різні характери та погляди на життя, в сім»ї виникали сварки і непорозуміння. Як пояснили позивач і відповідач їхня сім»я розпалась, протягом більше трьох років вони разом не живуть, спільного господарства не ведуть, сім»ю зберегти не бажають. Позивач [PERSON] просила залишити їй прізвище після розірвання шлюбу Мельник. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. Прізвище після розірвання шлюбу позивача [PERSON]-Мельник.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-28 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з цим позовом, яким просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини на утримання дитини і 1/4 частини на її утримання, мотивуючи свої вимоги тим, що вона проживала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 24.10.2009р., від цього шлюбу мають сина Кирила-04.09.2010р., вона не працює, доглядає за дитиною, відповідач на утримання дитини і на її утримання не надає матеріальної допомоги, і тому просила стягнути на її користь аліменти на її утримання і на дитину. Позивачка в судовому засіданні на позові наполягає. Відповідач позовні вимоги визнав частково, згоден платити аліменти на сина в розмірі ? частини, а на дружину згоден платити 1/6 частину, оскільки він живе з батьками, які пенсіонери і знаходяться повністю на його утриманні, тому просив це врахувати. Суд, вислухавщи пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, оскільки сторони були одружені (а.с.4), відповідач є батьком дитини (а.с.5) і він зобов'язаний утримувати позивачку, оскільки та не працює, доглядає за дитиною (а.с.7-8). Таку допомоги позивач може надати. Але суд приймає до уваги заперечення відповідача в частині того, що у нього знаходяться на утриманні двоє батьків-пенсіонерів, тобто непрацездатних, яких він утримує (а.с.14-18), тому вважає можливим стягнути на утримання позивачки аліменти в розмірі 1/6 частини доходів відповідача. У задоволенні іншої частини позовних вимог в цій частині слід відмовити у зв*язку з необгрунтованістю. На підставі викладеного, ст.ст.84, 180,182,183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 31.01.2008 року між Кредитною спілкою Аккордта [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 10 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,1206% на день з кінцевим терміном повернення 31.01.2009 року. Однак, взятих на себе зобовязань [PERSON] не виконує, у зв'язку з чим, станом на 28.05.2011 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 27 102 грн. 95 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до укладеного договору №С/Дп-08/47 від 31.01.2008 року відповідач [PERSON] отримав від Кредитної спілки Аккордкредит у розмірі 10 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,1206% на день з кінцевим терміном повернення 31.01.2009 року та взяв на себе зобовязання щомісячного повернення часток кредиту. Проте, [PERSON] взятих на себе зобовязань щодо своєчасного повернення сум кредиту не виконав, у зв'язку з чим, станом на 28.05.2011 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 27 102 грн. 95 коп. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог даного кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст.ст.1049,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, відповідачем порушені наведені норми матеріального права, а тому стягненню підлягає поточна заборгованість за кредитним договором, що складає 27 102 грн. 95 коп. Відповідно до вимог ст.ст.79,88 ЦПК України солідарно з відповідачів підлягають стягненню сума судового збору в розмірі 271 грн. 02 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмирі 120 грн., сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-28 00:00:00

Позивач звернувся із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 25.01.2008 року між Кредитною спілкою Аккордта [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 10 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,1206% на день з кінцевим терміном повернення 25.01.2009 року. Однак, взятих на себе зобовязань [PERSON] не виконав, у зв'язку з чим, станом на 28.05.2011 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 502 грн. 36 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позову, вказуючи на відсутність заборгованості за кредитним договором. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до укладеного договору №С/Дп-08/32 від 25.01.2008 року відповідач [PERSON] отримав від Кредитної спілки Аккордкредит у розмірі 10 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,1206% на день з кінцевим терміном повернення 25.01.2009 року та взяв на себе зобовязання щомісячного повернення часток кредиту. Проте, [PERSON] взятих на себе зобовязань щодо своєчасного повернення сум кредиту не виконав, у зв'язку з чим, станом на 28.05.2011 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 502 грн. 36 коп. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог даного кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст.ст.1049,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, відповідачем порушені наведені норми матеріального права, а тому стягненню підлягає поточна заборгованість за кредитним договором, що складає 2 502 грн. 36 коп. Доводи відповідача щодо відсутності заборгованості за договором є безпідставними та спростовуються наданим позивачем розрахунком суми заборгованості за договором. Відповідно до вимог ст.ст.79,88 ЦПК України солідарно з відповідачів підлягають стягненню сума судового збору в розмірі 51 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмирі 120 грн., сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved