Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-19 00:00:00

02.06.2011 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з даним позовом, в якому просять визнати за ними право власності в порядку спадкування по Ѕ частині кожній, на земельну ділянку, загальною площею 4,47 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області, що належала спадкодавцю [PERSON]. Свої вимоги позивачі обґрунтовують наступним. 22.12.2009 року помер дід позивачів [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається в тому числі з земельної ділянки, загальною площею 4,47 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області. Позивачі стверджують, що прийняли спадщину, оскільки у встановлений законом термін звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, їм було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, тому позивачі вимушені звернутися з позовом до суду В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги повністю підтримав та просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області в судове засідання не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. Відповідно до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечив. Дослідивши подані заяви, матеріали справи та надані документи, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 22.12.2009 року помер дід позивачів [PERSON], що підтверджуються свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 176547, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області 23 грудня 2009 року /а.с. 12/. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі, у вигляді права на земельну ділянку загальною площею 4,47 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради Бориспільського району Київської області. За життя отримати державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] не встиг /а.с. 20/. У встановлений законом строк, позивачі подали заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, однак використати надане їм право як спадкоємцям не мають можливості, оскільки правовстановлюючі документи, які б підтверджували його належність спадкодавиці відсутні. Вищенаведене підтверджується даними копіями паспортів [PERSON] та [PERSON] /а.с. 8,10/, копією свідоцтва про смерть серії І-ОК № 176547 /а.с. 12/, коліями свідоцтв про право на спадщину за законом /а.с. 13-14, 16,18/, копіями витягів про державну реєстрацію прав /а.с. 15,17/, копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі /а.с. 19/. Відповідно ст.ст.1223,1258 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування мають спадкоємці за законом почергово. Згідно із ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Стаття 1216 Цивільного кодексу України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Отже, є всі підстави стверджувати, що вищезазначена земельна ділянка входить до складу спадкового майна, а позивач як спадкоємці, після смерті діда мають всі законні права на дане спадкове майно. Частиною 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового та немайнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права /п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України/. Відповідно до статті 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд вважає, що докази, надані позивачем в обґрунтування його позовних вимог є достовірними, належними та допустимими. Аналізуючи та оцінюючи у сукупності усі досліджені в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що оскільки [PERSON] мав право за життя отримати державний акт на право власності на земельну ділянку, а позивачі в свою чергу набули право власності на спадкове майно з часу відкриття спадщини, однак не можуть його оформити на своє ім'я, позов слід задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved