Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що 11.11.2009 р. в забезпечення позову АБ «Брокбізнесбанк» на підставі заборгованості за кредитним договором в сумі 2993,26грн., державним виконавцем ВДВС Лисичанського МУЮ було винесено постанову про накладення арешту на майно боржника - [PERSON] та оголошення заборони на його відчуження, а саме: автомобіль марки ВАЗ 21074, 2006 р., зеленого кольору, шасі №VIN-ХТА21074072496949 ХТА21074072496949, реєстраційний номер [NUMBER] 05 березня 2007 року [PERSON] був отриманий кредит у ВАТ КБ «Надра» з метою придбання транспортного засобу. В забезпечення отриманого кредиту, того ж дня, відповідно до п.3 Договору кредитування «[PERSON] пакет» №11/07-11 було передано в заставу зазначений автомобіль, про що внесено запис до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, реєстраційний запис №464279 щодо застави та заборони відчуження вказаного автомобіля. У свідоцтві про реєстрацію автомобіля, РЕВ МРВ ДАІ м. Лисичанська, Луганської області зроблена відмітка про заборону його відчуження «Кредит Банку «Надра» - відчуження заборонено. Заборгованість [PERSON] перед позивачем за кредитом складає 25674,33грн. Зазначену постанову позивач вважає незаконною через те, що державний при накладенні арешту на автомобіль, забезпечуючи майнові вимоги іншого Банку, не прийняла до уваги, що автомобіль знаходиться у майновій заставі позивача, чим порушено його майнове право на заставне майно. Просить визнати дії державного виконавця ВДВС Лисичанського МУЮ щодо накладення арешту на заставний автомобіль неправомірними, скасувати постанову про арешт та оголошення заборони на відчуження, звільнити з-під арешту заставний автомобіль. У судовому засіданні представники позивача позов підтримали, надали пояснення аналогічні викладеному у позові. Представник відповідача ВДВС Лисичанського МУЮ у судове засідання не з'явилася, просила справу розглядати за її відсутності, про що надала письмову заяву. Представник відповідача АБ «Брокбізнесбанк в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] сплачує заборгованість шляхом відрахування із заробітної плати, що банк влаштовує. Третя особа, [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не надала.. Судом досліджено наступні докази: копія постанови відділу ДВС Лисичанського МУЮ від 11.11.2009р., копія договору «Автопакет», копія витягу про реєстрацію в державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 07.03.2007р., копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ ВВС 025552, копія акту опису та арешту майна, довідка. Відповідно до ч.1,2 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вжити всі необхідні заходи примусового виконання рішень, встановлених Законом, здійснювати необхідні міри для своєчасного і повного виконання рішень в спосіб і порядок, передбачений виконавчим документом. У судовому засіданні встановлено, що 05 березня 2007 р. [PERSON] був отриманий кредит у позивача з метою придбання транспортного засобу. В забезпечення отриманого кредиту, того ж дня, відповідно до п.3 Договору кредитування «Автопакет» №11/07-11 було передано в заставу транспортний засіб, а саме: автомобіль марки ВАЗ 21074, 2006 року випуску, зеленого кольору, шасі № VIN -ХТА21074072496949, реєстраційний номер [NUMBER], про що внесено запис до Державного реєстру обтяжень рухомого майна, реєстраційний запис №464279 щодо застави та заборони відчуження вказаного автомобіля. 11 листопада 2009 р. в забезпечення позову АБ «Брокбізнесбанк» на підставі заборгованості за кредитним договором в сумі 2993,26 грн., державним виконавцем ВДВС Лисичанського МУЮ було винесено постанову про накладення арешту на майно боржника -[PERSON] та оголошення заборони на його відчуження, а саме вищевказаний автомобіль. Забезпечуючи майнові вимоги АБ «Брокбізнесбанк», відповідач ВДВС Лисичанського МУЮ всупереч ст.5 Закону України "Про виконавче провадження" не прийняв до уваги під час проведення виконавчих дій, що спірний автомобіль знаходиться у майновій заставі позивача, чим порушено його майнове право на заставне майно. Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача в частині скасування постанови про накладення арешту автомобілю та є обґрунтованими і є всі підстави для задоволення позову. На підставі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати в розмірі 45,5 грн. за вимоги немайнового характеру. На підставі викладеного,

Outcome: partial