Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-19 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що відповідно до укладеного кредитно-заставного договору, від 01.02.2008 року за № NКН3АN10723960, відповідач отримав кредит у розмірі 64298,60 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,48 % на рік з кінцевим терміном повернення 30 січня 2015 року. В забезпечення виконання умов вказаного договору відповідач надав позивачу в заставу автомобіль DAEWOO Nexia 1.5, 2007 року випуску, кузов ХWB3D3IUD8A144423, обєм двигуна 1,49 см 3, номерний знак [NUMBER]. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку із зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором, відповідач станом на 14.11.2011 року має кредитну заборгованість в розмірі 80893,87 гривень, яка складається з: 43223,40 гривень заборгованість за кредитом; 21115,35 гривень заборгованість за процентами; 1911,10 гривень заборгованість по комісії; 10553,84 гривень пеня; 250 гривень штраф (фіксована частина); 3840,18 гривень штраф (процентна складова). На підставі вищевикладеного просили винести рішення, яким стягнути з відповідача на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку „Приват Банк вказану суму заборгованості, а також витрати по справі, понесені по оплаті судового збору в розмірі 808 гривень 94 копійки. В судове засідання представник позивача не зявився, надавши заяву про підтримання позовних вимог і розгляд справи у їх відсутність. Відповідач та його представник позов визнали частково, вважають, що оскільки 25.05.2009 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором відповідач передав позивачу автомобіль, то стягненню з неї підлягає лише заборгованість за кредитом. Крім того просили застосувати строк позовної давності до позовних вимог по неустойці і пені. Вислухавши пояснення відповідача і його представника, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи (копію кредитно-заставного договору за № NКН3АN10723960 від 01.02.2008 року, розрахунок заборгованості за кредитним договором), суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних обставин: в судовому засіданні встановлено, що сторони уклали кредитний договір і кожна із сторін взяла на себе певні зобовязання, позивач виконав свої зобовязання і видав грошову суму, обумовлену кредитним договором відповідачу, а відповідач взяті на себе зобовязання належним чином не виконує, тобто не здійснював оплату у розмірах і в строки, обумовлені кредитним договором. Станом на 14.11.2011 року виникла заборгованість в сумі 77154грн.85 коп, яка складається з: 43223,40 гривень заборгованість за кредитом; 21115,35 гривень заборгованість за процентами; 859 грн.04 коп. заборгованість по комісії в межах строку позовної давності; 7866 грн.88коп. пені в межах строку позовної давності; 250 гривень штраф (фіксована частина); 3840,18 гривень штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність банківський кредит це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до вимог ст. 526, 610, 615 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно зі ст.. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність, скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Зокрема позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки ( штрафу, пені). Відповідно до ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропуску позовної давності, порушене право підлягає захисту. Представником відповідача заявлено клопотання про застосування позовної давності до позовних вимог щодо стягнення неустойки і пені. За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 77154грн.85 коп, яка складається з: 43223,40 гривень заборгованість за кредитом; 21115,35 гривень заборгованість за процентами; 859 грн.04 коп. заборгованість по комісії в межах строку позовної давності; 7866 грн.88коп. пені вмежах строку позовної давності; 250 гривень штраф (фіксована частина); 3840,18 гривень штраф (процентна складова). В силу статті 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по справі пропорційно розміру позовних вимог, які підлягають задоволенню, а саме в розмірі 771 грн. 55 коп.

Outcome: partial