Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

Позивач 25.07.2011 року звернувся до суду зазначеним позовом, в якому просить змінити розмір аліментів на утримання дітей, встановлений рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 18.07.2011 року, та встановити мінімальний розмір аліментів на одну дитину не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку, яке встановлене законодавством України та на 01.04.2011 року складає: до 6 років - 249,60 грн., від 6 років до 18 років -299,10 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що призначена рішенням суду сплата аліментів в твердій грошовій валюті в розмірі 750 грн. на кожну дитину щомісячно ставить його в скрутне матеріальне становище, оскільки він ніде не працює та на даний час його підприємницька діяльність знаходиться на стадії закриття, в зв'язку з чим у нього немає доходу. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив суд їх задовольнити, посилаючись на те, що не має можливості сплачувати аліменти в присудженому розмірі . Відповідачка у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, пояснюючи це тим, що розмір коштів, до якого позивач просить зменшити аліменти, не достатній для утримання дітей, які потребують коштів для забезпечення нормального життєвого рівня. При цьому позивач, виходячи з рівня його витрат на особисті потреби та можливості придбання нової оргтехніки для особистого користування, має можливість надавати матеріальну допомогу в призначеному розмірі, а посилання на відсутність офіційного заробітку не є підставою вважати його матеріальне становище скрутним. Крім того, звертала увагу суду, що позивач постійно відмовляється приймати участь у вихованні дітей, пояснюючи це тим, що не має часу, т. я. він весь час працює. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.10.2007 року. Від цього шлюбу сторони мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] року, та доньку [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачкою. Оскільки шлюбні стосунки у сторін не склалися, тому відповідачка з дітьми проживає окремо від позивача. Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 18.07.2011 року з позивача на користь позивачки [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] року, та доньки [PERSON], [INFO], по 750,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 21.06.2011 року до моменту досягнення дітей повноліття. Розмір аліментів, належних до стягнення з відповідача, судом було визначено в твердій грошовій сумі, в зв'язку з тим, що відповідач знаходився в стадії припинення діяльності як СПД, не мав постійного доходу, але не заперечував, що має мінливий неофіційний дохід. Згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Позивач звернувся до суду та просив зменшити розмір призначених аліментів, посилаючись на те, що призначена рішенням суду сплата аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 750 грн. на кожну дитину щомісячно ставить його в скрутне матеріальне становище, оскільки він ніде не працює та на даний час його підприємницька діяльність знаходиться на стадії закриття, в зв'язку з чим він не має доходу. Разом з тим, суд не вбачає викладені позивачем обставини підставами для зменшення розміру аліментів, оскільки при ухваленні рішення про стягнення аліментів з позивача, судом були враховані вказані ним обставини, а саме, що відповідач знаходився в стадії припинення діяльності як СПД, не мав постійного доходу, однак не заперечував, що має мінливий дохід, підробляючи неофіційно. Тому, враховуючи, що [PERSON] як батько зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації їх життя, беручи до уваги положення закону та обставини справи, суд, розглядаючи справу за позовом відповідачки про стягнення аліментів на її користь, дійшов до висновку про стягнення з відповідача аліментів на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO] року, та доньки [PERSON], [INFO], по 750,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 21.06.2011 року до моменту досягнення дітьми повноліття. З огляду на вищевикладене, суд при визначенні розміру коштів, що були призначені до сплати як аліменти, виходив з урахування матеріального становища сторін та фактичних обставин справи, які до теперішнього часу не змінились. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України, як підставу звільнення від доказування. Отже, врахувавши всі зазначені обставини, суд вбачає, що позивачем не було надано доказів на підтвердження зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров'я, які б слугували для зменшення розміру аліментів, а тому вважає позов таким, що задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed