Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-06 00:00:00

03 жовтня 2011 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 14 січня 2011 року помер її чоловік [PERSON], який проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частини даного житлового будинку, господарських будівель та споруд. Він. залишив заповіт, яким все своє майно заповів їй, [PERSON]. Даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належав на праві власності колгоспного двору, головою якого був [PERSON]. Станом на 01 липня 1990 року у даному житловому будинку проживали: голова двору [PERSON] та вона. Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали: [PERSON] та [PERSON], які не втратили права на частку у майні двору, то кожному із них належить по 1/2 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в с. Турка по вул. Хмельницького, 126, Коломийського району Івано-Франківської області. Після смерті чоловіка вона подала до нотаріальної контори заяву та продовжує проживати в спадковому будинку, а тому згідно ст.1268 ЦК України прийняла спадщину. Окрім неї, інших спадкоємців, які б претендували на обов'язкову частку в спадковому майні не має. З метою оформлення спадщини після смерті чоловіка вона звернулася до Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовила їй у прийнятті даної заяви в зв'язку з із тим, що пред'явлене нею свідоцтво про право власності, видане на голову колгоспного двору - [PERSON], частки членів колгоспного двору не виділено, а згідно ст. 346 ЦК України право власності на частку померлого члена двору припинилося з моменту його смерті. Оскільки вона не може отримати свідоцтва про право на спадщину, то просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що знаходяться за адресою: с. Турка, вул. Хмельницького, 126, Коломийського району, Івано-Франківської області. Від позивача поступила заява про слухання справи без його участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає повністю та просить справу розглядати без його участі. Зясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 14 січня 2011 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/2 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться в с. Турка по вул. Хмельницького, 126, Коломийського району Івано-Франківської області. Він. залишив заповіт, посвідчений Турківською сільською радою 22 листопада 2010 року за реєстром № 129, яким все своє майно заповів [PERSON]. Даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належав на праві власності колгоспного двору, головою якого був [PERSON], що підтверджується довідкою Турківської сільської ради № 19 від 19.04.2011 року. Станом на 01 липня 1990 року у даному житловому будинку проживали: голова двору [PERSON] та позивачка, що підтверджується довідкою Турківської сільської ради № 19 від 19.04.2011 року. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після його припинення, мають ті члени двору, котрі станом до 15 квітня 1991 року не втратили частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали [PERSON] та [PERSON], які не втратили права на частку у майні двору, то кожному із них належить по 1/2 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в с. Турка по вул. Хмельницького, 126, Коломийського району Івано-Франківської області. Після смерті чоловіка позивачка згідно ст.1268 ЦК України прийняла спадщину. Окрім неї, інших спадкоємців, які б претендували на обов'язкову частку в спадковому майні не має. З метою оформлення спадщини після смерті чоловіка вона звернулася до Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус відмовила їй у прийнятті даної заяви в зв'язку з із тим, що пред'явлене нею свідоцтво про право власності, видане на голову колгоспного двору - [PERSON], частки членів колгоспного двору не виділено, а згідно ст. 346 ЦК України право власності на частку померлого члена двору припинилося з моменту його смерті. Так, як позивачка відповідно до ст. 1268 ЦК України фактично прийняла спадкове майно, а відповідач не заперечує проти позову, то суд приходить до висновку, що необхідно визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: с. Турка, вул. Хмельницького, 126 Коломийського району Івано-Франківської області. Наведене стверджується: копією свідоцтва про смерть /а.с.5/, копією свідоцтва про право власності на жилий будинок /а.с.7/, довідкою Коломийського МБТІ № 36347 від 17.08.2011р. /а.с.8/, довідкою Турківської сільської ради № 19 від 19.04.2011р. /а.с.9/, копією технічного паспорта /а.с.10-14/, копією заповіту /а.с.15/, листом Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори № 855/02-14 від 23.09.2011р. /а.с.16/. На підставі ст.,ст. 328, 392, 1222, 1268 ЦК України, п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» та

Outcome: approved