Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-05 00:00:00

В жовтні 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк»звернувся до суду з позовом, де прохає стягнути з [PERSON] суму заборгованості за договором від 27.06.2006 року у розмірі 24486,33 грн., судові витрати на суму 244,86 грн. та 120,00 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судового процесу, також 1950,00 грн. за надання послуг та витрат пов’язаних з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців права, з [PERSON], [PERSON] – 100,00 грн. солідарно. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 27.06.2006 року між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір. Згідно умов кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 2735,19 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.12.2007 року. Зобов’язання відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором забезпечено договорами поруки: - договором поруки № DNH4KP20181016 від 07.11.2006 року, укладеним з поручителем [PERSON] Відповідач взятих на себе зобов’язань не виконує, а тому станом на 11.07.2011 року має заборгованість - 24486,33 грн. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду. В судове засідання представник позивача не з’явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, про причини своєї неявки не повідомив. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, про причини своєї неявки не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутність відповідачів на підставі наявних по справі даних та доказів та постановляє заочне рішення. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, давши оцінку належним чином зібраних по справі доказам, приходить до висновку , що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.06.2006 року між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір. Згідно умов кредитного договору відповідач отримав кредит у розмірі 2735,19 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.12.2007 року. Зобов’язання відповідача [PERSON] за вказаним кредитним договором забезпечено договорами поруки: - договором поруки № DNH4KP20181016 від 07.11.2006 року, укладеним з поручителем [PERSON] Відповідач взятих на себе зобов’язань не виконує, а тому станом на 11.07.2011 року має заборгованість - 24486,33 грн., яка складається з наступного: - 2735,20 грн. - заборгованість за кредитом; - 8966,54 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, - 11142,38 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи, згідно по умов договору та правил надання банківських: - 500,00 грн. –фіксована частина; - 1142,21 грн. –процентна складова. Нормами ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. ст. 546 ч. І, 549 ч. І, З ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом пенею), порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. У відповідності до вимог ст. 611 ч. 1 п. 1, З ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Відповідно до вимог ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти. Разом з цим, за договором поруки № DNH4KP20181016 від 07.11.2006 року укладеним ПАТ КБ «ПриватБанк»з поручителем [PERSON] передбачено розмір відповідальності поручителя перед кредитором в сумі 100,00 грн. П.1 Договору передбачено, що [PERSON] відповідає перед кредитором за виконання кредитного договору в розмірі передбаченому додатком № 1 до договору. В той же час в додатку №1 до договорі від 01.02.2010 року зазначено розмір відповідальності поручителя перед кредитором 100 грн., що суперечить умовам укладеного договору поруки. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги в цій частині неконкретними та суперечливими, тому в позові в цій частині слід відмовити. Також відмовити в задоволенні вимог щодо стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»суми 1950,00 грн. за надання юридичних послуг та витрат пов’язаних з оплатою правової допомоги адвоката, оскільки витрати за надання правової допомоги значно перевищені та адвокат не брав участі в розгляді даної цивільної справи.

Outcome: partial