Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з даним позовом до суду , який підтримав у судовому засіданні та пояснив , що 02 листопада 2010 року до нього звернувся житель м. Коломия відповідач [PERSON] з проханням позичити йому гроші в сумі 650\~000, 00 грн. Оскільки вони давно знайомі, та довіряючи [PERSON] позивач уклав договір позики (боргова розписка) з відповідачем, згідно котрого передав відповідачу [PERSON] 650000,00 грн. в присутності свідків [PERSON] та [PERSON] 26 листопада 2010 року між позивачем та [PERSON] було укладено також договір про оренду приміщень по вул.. Гетьманська 56/2, 56/5. Згідно розписки від 02.11.2011 р. відповідач зобовязувався повернути борг до 30 травня 2011 року, після чого дана розписка та договір оренди приміщень будуть анульовані. Однак до вказаного в договорі часу, і на даний час зобов'язання щодо повернення вказаної суми позики відповідач не виконав і гроші не повернув. Просить позов задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] суму боргу в розмірі 650000,00 грн., судові витрати, а також моральну шкоду в сумі 50000,00 грн., оскільки позичені кошти потрібні були йому для власних потреб і із-за неповернення їх в термін вказаний в борговій розписці він, позивач, зазнав значних фінансових труднощів . Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що розписку він написав 28 квітня 2011 року у квартирі [PERSON] у присутності свідка [PERSON] під психологічним і моральним тиском позивача, а також погроз в його адресу з боку позивача фізичною розправою та закриття його бізнесу, не отримавши при цьому від [PERSON] спірних грошей, а 29 квітня 2011 року звернувся до прокуратури м. Коломия із заявою про вчинення позивачем шантажу, приниження та психологічний тиск з боку позивача [PERSON] Вказує, що оскільки передачі позивачем вказаної суми коштів не було, то і заборгованість не існує, а дату в розписці він, відповідач написав під тиском позивача. Також стверджує, що представлена суду розписка була написана під впливом тяжкої обставини, яка склалась із-за фінансових труднощів у здійсненні ним підприємницької діяльності. Вислухавши пояснення сторін, свідків, зясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до наступних висновків. У відповідності до ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.2 ст. 1047 на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми, або визначеної кількості речей. Позичальник має право оспорювати договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж установлено договором (ч. 1 ст. 1051 ЦК). При цьому, за змістом ч. 2 ст. 1051 ЦК, при укладенні договору позики в письмовій формі (крім випадків укладення його під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини) безгрошовість такого договору не може ґрунтуватись на поясненнях свідків, а може бути підтверджена лише належними і допустимими доказами (ч. 2 ст. 58, ст. 59 ЦПК). Відповідно до розписки від 02 листопада 2010 року (а.с.4) відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] як фізичної особи в присутності [PERSON] та [PERSON] позику в сумі 650000 (шістсот пятдесят тисяч) грн., після чого позтивач [PERSON] заключив договір оренди приміщень по вул.. Гетьманська 56/2, 56/5, м. Коломия. В даній розписці зазначено, що відповідач [PERSON] зобовязується повернути 650000,00 грн. в термін до 30 травня 2011 року, та після повернення ним коштів дана розписка та договір про оренду приміщень будуть анульовані. Відповідач [PERSON] не представив на вимогу суду договір оренди магазину від 26 листопада 2010 року, який був укладений з [PERSON] та який, як вважає відповідач підроблений позивачем, посилаючись на те, що даний договір знаходиться у представника юридичної компанії «право і воля», з яким він не має змоги звязатися. Крім того відповідач у судових засіданнях неодноразово змінював свої пояснення щодо дати і місця написання розписки. Посилання відповідача на те, що розписка була написана 02 листопада 2010 року у квартирі [PERSON] під психологічним і моральним тиском, а також погроз в його адресу з боку позивача фізичною розправою та закриття його бізнесу, не отримавши при цьому від [PERSON] коштів, спростовуються показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], які ствердили факт як написання розписки так і факт передачі позивачем у власність відповідачу 650000,00 грн із зобов'язанням останнього повернути ці кошти в їх присутності 02 листопада 2010 року. Психологічного, морального тиску чи будь-якого іншого тиску, а також погроз на адресу відповідача з боку позивача не було. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] повідомив їй, що 28 квітня 2011 року [PERSON] заставив його написати розписку, однак вона не була присутня при написанні розписки і про ніби на писання розписки 28 квітня 2011 року їй стало відомо від відповідача [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснив, що він не був при написанні розписки, але йому відомо, що у сторін по справі [PERSON] і [PERSON] була домовленість щодо ведення підприємницької діяльності. Свідок [PERSON] суду пояснила, що її чоловік, з яким перебуває у цивільному шлюбі [PERSON] , їй повідомив, що [PERSON] обманним шляхом заставив написати розписку від02 листопада 2010 р. Свідок [PERSON] суду пояснив, що 28 квітня 2011 року [PERSON] попросив його скласти проект розписки, що він і зробив. Про те, як було укладено договір позики і як була написана розписка йому невідомо. Судом оглянуто відмовний матеріал № 1337/1723 по результатам перевірки заяви громадянина [PERSON] з приводу дій громадянина [PERSON], який поступив з Коломийського МВ УМВС України в Івано-Франківській області. В порушенні кримінальної справи по результатам перевірки заяви громадянина [PERSON] з приводу дій громадянина [PERSON] відмовлено на підставі ст.. 6 п.2 КПК України, згідно постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 19.05.2011 р. Отже, письмових доказів, які б свідчили про безгрошовість укладеного сторонами позики відповідач [PERSON] не подав. Крім того відсутні докази, що розписка була написана відповідачем під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини (ст. ст. 230 - 233 ЦК), унаслідок чого допускаються в якості доказів пояснення свідків і правочин визнається недійсним. У даних правовідносинах відповідач згідно ст.. 1051 ЦК України не вправі посилатись на свідчення свідків. Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57 - 60 ЦПК. При таких обставинах суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають до часткового задоволення. Отриману від позивача відповідно до договору позикивід 02 листопада 2010 року суму в розмірі 650000,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача. Щодо стягнення на користь позивача 50000,00 грн. завданої моральної шкоди , то суд важає, що позивач [PERSON] не представив переконливих доказів заподіяння такої шкоди і , що моральна шкода завдана йому у звязку з невиконанням відповідачем [PERSON] зобовязань. Крім того правовідносини, що виникли між сторонами в даній справі є договірними, тому відшкодування моральної шкоди у випадку їх порушення законом не передбачено, то в цій чатині позову слід відмовити. На підставі наведеного та ст.ст. 625,1046,1047,1049,1050,1051,1167 ЦК України,

Outcome: partial