Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-08 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до Дзержинського районного суду з позовом до [PERSON] , третя особа , що не заявляє самостійних вимог Приватне підпиємство «ПАП Сервіс»про стягнення коштів. Представник позивача , який діє на підставі доручення в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився про час і місце судового засідання повідомлений належним чином та своєчасно, причину неявки суду не повідомив . Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини . Дослідивши матеріали справи , суд, вважає , що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав . 06.03.2009 року між ПП «ПАП-Сервис»та ІП «Аврора»було укладено договір поставки за №19/04/09. Відповідно до умов визначеного договору ПП «ПАП-Сервис», як Постачальник зобов'язалося в порядку та в строк передати у власність ІП «Аврора», як Покупцю товар, у визначеній кількості, відповідної якості по узгодженій ціні, а Покупець зобов'язався прийняти товар та оплатити його вартість, на умовах передбаченими договором. ПП «ПАП-Сервис»поставило товар, що підтверджується наступною накладною: L408/05/10/2009/рва688-1/а від 05.10.2009 року , а ІП «Аврора»прийняло товар на загальну суму 1 745 691,94грн. ІП «Аврора»оплатило вартість переданого товару в розмірі, підтвердженням чого є платіжні доручення.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~. По вищевказаній накладній було передано у власність товар в тому числі дизель-генератор моделі РН-22Е2 (поз.324) та відповідні документи до нього. Відповідно до ч.1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи умови договору поставки за №19/04/09 від 06.03.2009 року та додаткової угоди №1 від 23.07.2009 року що є невід'ємної частиною договору, право власності на товар виникає у Покупця з моменту підписання товарно-транспортної (видаткової) накладної, підписаної уповноваженими представниками сторін та передачі відповідної документації на товар. Таким чином, право власності на дизель-генератор моделі РН-22Е2 наше підприємство набуло ще 05.10.2009 року , але володіти, користуватися об'єктом права власності було позбавлено з наступних причин. 05.10.2009 року директор ПП «ПАП-Сервис»листом повідомив, що придбаний товар (дизель-генератор моделі РН-22Е2) на даний час знаходиться за адресою: Харківська обл., смт. Безлюдівка, вул.Блудова, 2 в користуванні [PERSON] Після неодноразових безрезультатних звернень до Відповідача з проханням повернути дизель-генератор моделі РН-22Е2 у повну власність ІП «Аврора», наше підприємство було змушено звернутися до правоохоронних органів з заявою щодо незаконних дій, зловживання Відповідачем службовим становищем, незаконного заволодіння вищевказаної установки. 16.07.2010р. постановою прокурора-криміналіста військової прокуратури Центрального регіону України було відмовлено в порушенні кримінальної справи. Вході перевірки вказаного заяви було встановлено, що дійсно у домоволодінні [PERSON] за адресою: 62489, Харківська обл., смт. Безлюдівка, вул. Блудова, 2 дійсно змонтована дизель-генераторна установка моделі РН-22Е2, серійний номер РО\\\\ГРЕРРЗЕРВ 308844, 2006р. випуску, підтвердити зонність користування та утримання даної установки Відповідач не спромігся, але і не відав її у законне володіння, користування Позивачу. Ст.41 Конституції України - Основного Закону України, встановлює право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. В ч.1 ст. 319 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 321 ЦК України визначено непорушність права власності. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. На даний час підприємство позбавлено закріпленого діючим законодавством України права власності - права користування, володіння дизель - генератором моделі РН-22Е2, який знаходиться у чужому володінні Відповідача. Згідно ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. ІП «Аврора»для відновлення свого порушеного цивільного права змушена купити дизель-генератор моделі РН-22Е2, який на час укладання договору з ПП «ПАП-Сервис»коштував 96 500,00грн. Згідно вимог ст.. 88 ЦПК України судові витрати по оплаті державного мита , що підтверджені документально, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі вищевикладеного ,

Outcome: approved