Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-17 00:00:00

У травні 2011 року ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 26.12.2005 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н від 26.12.2005 року, за умовами якого відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту в розмірі 3 тисячі гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Оскільки [PERSON] свої зобовязання за договором не виконав, станом на 28.02.2011 року за ним утворилась заборгованість за кредитом в сумі 5\~746,71 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 3176,44 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн., штраф (процентна складова) в сумі 446,16 грн., а всього - 9869 грн. 30 коп. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 9869 грн. 30 коп., а також судові витрати в розмірі 218 грн. 69 коп. В судове засідання представник позивача не зявився, направив суду заяву з проханням розглядати справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується розпискою про вручення судової повістки. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розглянути справу у відсутність сторін, не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису, ухвалити заочне рішення у справі. Дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.12.2005 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н від 26.12.2005 року, за умовами якого відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту в розмірі 3 (три) тисячі гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (аркуш справи 13-15). Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. За умовами кредитного договору, п. 6.5, [PERSON] взяв на себе зобовязання погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, перевикористанню платіжного ліміту, сплачувати комісії на умовах передбачених цим Договором. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як встановлено в ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається з матеріалів справи, позивач зобовязання виконав належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі 3 (три) тисячі гривень. Також судом встановлено, що відповідачем [PERSON] взяте на себе зобовязання належним чином не виконане, як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідача перед позивачем становить 9869 грн. 30 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним свого зобовязання. За змістом положень ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Оскільки відповідач взяте на себе зобовязання належним чином не виконує, сума заборгованості перед позивачем відповідно до наданого розрахунку становить 9869 грн. 30 коп., з якої заборгованість за кредитом - 5\~746,71 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 3176,44 грн., штраф (фіксована частина) в сумі 500 грн., штраф (процентна складова) в сумі 446,16 грн. Приймаючи до уваги те, що відповідач [PERSON] належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках у встановлені договором строки, позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанкщодо стягнення з відповідача заборгованості підлягають задоволенню. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати в розмірі 218 грн. 69 коп., з яких 98,69 грн. судовий збір та 120 грн. витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved