overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-27 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В суд звернулася [PERSON] до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, укладеного 07.11.1987 року і зареєстрованого Володимирецьким відділом ЗАГС Рівненської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 38. Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що шлюбне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів і поглядів на життя, відповідач зловживає спиртними напоями, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності. Втратили почуття любові і взаємоповаги один до одного. Сімейних стосунків не підтримують. Проживають окремо. Від даного шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO], сина [PERSON] [INFO]. Позивачка у судове засідання з»явилася, заявлені вимоги підтримала. На примирення не згідна. Відповідач в судове засідання з»явився, позовні вимоги визнав частково-просить примирення на 3 місяці. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі, приходить до висновку про розірвання шлюбу. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Виходячи з наведеного, суд вважає, що шлюб існує формально, сторони миритися не бажають, проживають окремо, не підтримують сімейні відносини, і є підстави для його розірвання. У відповідності до ст.113 СК України особа , яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка просить залишити прізвище «Тишкова». Дітей залишити проживати з матір»ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-27 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 12.10.2002 р., під якого 6.05.2003 р. народилася донька [PERSON], сімейне життя не склалось по причині того, що між ними постійно виникали непорозуміння, причинами яких були різні інтереси, діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю, що приводило до сварок, конфліктів в сімї, і як наслідок, до душевих страждань. Останні півтора роки шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх стосунків, не проживають разом, примирення є неможливим. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав. Відповідач проти задоволення позову не заперечує, про що подала нотаріально завірену заяву з проханням слухання справи без її участі, тому, суд, вислухавши думку позивача, враховуючи матеріали та обставини справи, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, провівши розгляд справи відповідно до ст.174 ЦПК України без зясування обставин справи та перевірки їх доказами. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.10.2002 р., від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Між сторонами склалися відчужені взаємовідносини, вони останні півтора роки не підтримують сімейно-шлюбних і подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, не мають єдиного бюджету, проживають окремо один від одного по різним адресам, позивач наполягає на розлученні та не бажає примирення і проживання єдиною сім*єю з відповідачем, пояснивши, що втратив почуття любові та поваги до відповідача. Відповідач також не наполягає на збереженні сімї з позивачем по справі. При таких обставинах подальше перебування сторін в шлюбі, їх сумісне подружнє життя і збереження сім*ї стали неможливими. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-27 00:00:00

[PERSON] 19.09.2011 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] В позовній заяві, посилаючись на ст.ст..319, 321, 391 ЦК України, просить усунути йому перешкоди в користуванні та розпорядженні належним йому будинком, розташованим за адресою: м.Запоріжжя, вул.Звільнена, 50 шляхом припинення реєстрації [PERSON] за вказаною адресою. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, пояснила, що бажає в добровільному порядку знятися з реєстрації за вказаною в позові адресою. [PERSON] в судовому засіданні розяснено положення ч.4 ст.174 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Пятою Запорізькою держнотконторою 25.09.2003 р. р.№ 4-2626, належить житловий будинок № 50 по вул..Звільненій в м.Запоріжжя (а.с.6,7). В зазначеному вище будинку зареєстрована [PERSON], яка в будинку не проживає, її речі в будинку не знаходяться. Зазначені обставини не заперечуються відповідачем, та підтверджуються довідкою від 15.09.2011 р. (а.с.7). Ст..383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися о суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Оцінивши наведені обставини справи у відповідності з вимогами ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-27 00:00:00

Позивачка просить суд стягнути аліменти на її користь із відповідача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку кожного місця починаючи з дня подачі до суду заяви, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Позивачка мотивує свої позивні вимоги тим, що в даний час спільні відносини з відповідачем припинено в звязку з тим, що в сімї постійно виникали сварки та непорозуміння, внаслідок чого сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Відповідач залишив сімю. Неповнолітня донька [PERSON] перебуває на її утриманні, відповідач на утримання доньки добровільно матеріальної допомоги не надає. Відповідач двічі в судове засідання не з'явився по не відомій суду причині, про день, час та місце слухання справи повідомлявся завчасно . Суд вирішив розглянути справу у відсутність відповідача та провести заочний розгляд справи. Суд заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено такі факти і відповідні їм відносини: Сторони з липня 1997 року по червень 2010 рік проживали спільно без реєстрації шлюбу . Під час спільного проживання у сторін народилася донька [PERSON] [INFO], в свідоцтві про народження якої [PERSON] записаний як батько дитини. Між сторонами спільні відносини припинено в звязку з тим, що в сімї постійно виникали сварки та непорозуміння, внаслідок чого сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Неповнолітня дитина проживає разом з позивачкою [PERSON] і перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Звенигородської міської ради від 07.10.2011 року № 5512 Відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі наведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як у судовому засіданні доведено, що в даний час дитина знаходиться на повному утримані позивачки. Стягнути з [PERSON] 120-00 грн. витрат повязаних з інформаційно технічним забезпеченням розгляду справи в суді. Стягнути з [PERSON] 51-00 грн. судового збору на користь держави за розгляд справи в суді. На підставі ст. ст. 180-183 Сімейного Кодексу України .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-27 00:00:00

У вересні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 23.06.2009 року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір №494/09 А за умовами якого позивач надав кредит в сумі 1 500 грн., зі сплатою 0,088% від суми залишку кредиту кожні 30 календарних днів, та кінцевим терміном погашення по 24.06.2010 року. Відповідач належним чином не виконав умови договору. Прохав стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 2 632, 55 грн., та сплачені судові витрати: судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду лист, в якому прохає справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує та прохає суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд повідомив, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором №494/09 А від 23.06.2009 року [PERSON] був наданий кредит в сумі 1 500 грн. , зі сплатою 0,088% від суми залишку кредиту кожні 30 календарних днів, та кінцевим терміном повернення 24.06.2010 року (а. с. 9-10), гроші було отримано відповідачем згідно видаткового касового ордеру, розмір заборгованості підтверджено розрахунком. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення боргу, в якій зазначає, що відповідачем не виконуються зобов'язання згідно укладеного між сторонами договору позики. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на те, що борг не повернуто навіть частково. Відповідач проти позову заперечив повністю, посилаючись на те, що фактично він отримав вдвічі меншу суму, ніж вказано у розписці, не має можливості повернути борг. Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 10 жовтня 2010 року між сторонами був укладений договір позики, згідно якого позивач передав, а відповідач отримав в борг 4000 доларів США, які зобов'язався повернути до 01.05.2011 року. Даний договір відповідно до ст.1047 ЦК України був укладений в письмовій формі у виді розписки. Як вбачається із пояснень сторін та матеріалів справи відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, борг не повернув. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Заборгованість за договором позики складає 4000 доларів США, що в національній валюті України в перерахунку за курсом Національного банку України станом на 28.10.2011 року складає 4000 х 7,977 = 31 908 гривень. Таким чином, сума боргу в розмірі 31 908 гривень підлягає поверненню позивачеві в судовому порядку. Доводи відповідача про суперечності між фактичною сумою позики та вказаною у розписці всупереч вимогам ст.ст. 10,11, 60 ЦПК України не доведені будь-якими доказами, суперечать письмовій розписці, тому судом до уваги не приймаються. За таких обставин, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат, які були ним сплачені згідно наданих суду квитанцій, суд вважає необхідним задовольнити, оскільки ці витрати були понесені внаслідок неправомірної відмови відповідача від виконання зобов'язання по договору і пов'язаним з цим зверненням до суду, а також оскільки такі вимоги відповідають ст.88 ЦПК України. Позивач звільнений від сплати судового збору, тому несплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-27 00:00:00

23 вересня 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] зареєстрованого 26 травня 2007 року у Виконкомі Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 08. В обґрунтування позовних вимог позивач пославсь на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Подружжя не зійшлося характером та поглядами на життя, у звязку з чим між ними постійно виникали сварки. Подружжя втратило почуття кохання один до одного. З початку 2010 року шлюбні стосунки між сторонами фактично припинилися. Відповідач проживає з іншим чоловіком окремо. Спільного господарства сторони не ведуть. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав і просив його задовольнити з наведених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування їх до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 26 травня 2007 року зареєстрували шлюб у Виконкомі Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 08. Від спільного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії БК № 249902, виданого Виконкомом Шевченківської сільської ради Броварського району Київської області від 18 листопада 2003 року. Сторони не зійшлися характерами та між ними часто виникали сварки. Вони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства з початку 2010 року. При встановлених обставинах, коли ні позивач ні відповідач не виявили бажання до примирення, їхнє подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б їхнім особистим інтересам, оскільки б це було примушуванням до шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-27 00:00:00

[PERSON], звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою, в якій указала на те, що з відповідачем по справі вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 02.08.2008 року. Від сумісного проживання в шлюбі у них народилась дочка [PERSON] [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. В подальшому сумісне життя в них не склалося і вони фактично припинили шлюбні відносини. Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, тому вона просить в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини з усіх видів заробітку але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня звернення до суду до досягнення дитиною 18 річного віку, а також стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку на своє утримання оскільки на даний час вона є непрацездатною, та доглядає малолітню дитину Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач визнав позовні вимоги повністю, та не заперечував щодо їх задоволення. Суд, вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи находить, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України - батьки зобовязані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття, а відповідно до п.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Як встановлено в судовому засіданні позивачка та відповідач перебувають в шлюбі і мають дочку [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Крім того згідно довідки ТОВ МЖЦ від 12.10.2011 року дитина постійно проживає з позивачкою, та знаходиться на її утриманні, відповідно до довідки Обухівського міського управління ПСЗН від 12.10.2011 року позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, тому відповідно до ст. 80,84 СК України має право на таку допомогу, так як відповідач взмозі надавати таку допомогу. А оскільки батько дитини, відповідач по даній справі, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, а також непрацездатної дружини, а вони цього потребують, тому суд з врахуванням обставин зазначених в ст.ст. 80, 182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача кошти в розмірі 1/4 частини заробітку, на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини та 1/6 частину заробітку на утримання непрацездатної дружини і до досягнення дитиною трьохрічного віку. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-27 00:00:00

27.09.2011 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] 0.0. про розірвання шлюбу., вказує, що шлюб був зареєстрований між ними 08.12.2001 року в відділі запису актів громадянського стану Вознесенського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 309. Шлюб перший. Від даного шлюбу мають неповнолітніх синів - [PERSON] -[INFO], [PERSON] -[INFO]. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вони з відповідачем виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, внаслідок чого виникають сварки, через що просить позов задовольнити. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась до суду надіслала заяву в якій просила проводити судовий розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просила залишити їй призвіще "Волкова". Відповідач [PERSON] 0.0. в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Вислухавши та дослідивши пояснення сторін, вивчивши письмові докази по даній справі, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачкою та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З таких підстав суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення по справі і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст. 105,110,112 Сімейного кодексу У країни, має бути розірвано. '

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-27 00:00:00

27.09.2011 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] 0.0. про стягнення аліментів у розмірі 1\\3 частини всіх видів доходу на ц користь на утримання неповнолітніх синів [PERSON] - [INFO], [PERSON] - [INFO] та до їх повноліття, так як діти проживають з нею, а відповідач матеріально не допомагає утримувати дітей, просила позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не зявилась, до суду надіслала заяву в якій просила проводити судовий розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач [PERSON] 0.0. в судовому засіданні позов визнав повністю. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд встановив слідуюче. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] 0.0. перебувають у зареєстрованому шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ФІІ № 019830 виданим 08.12.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міськрайонного управління юстиції ( а.с.№ 6 ) Згідно свідоцтва про народження від 01.08.2002 року (а.с.№ 5) ,та свідоцтва про народження від 14.03.2006 року батьком дітей вказаний відповідач [PERSON]. Малолітні діти проживають разом з матірю, відповідно до довідки по склад сімї від 20.09.2011 року (а.с.№ 3). Відповідно до ст. 180, ч 3 ст. 181 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та кошти на їх утримання присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька, або у твердій грошовій сумі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-27 00:00:00

Сторони уклали шлюб 19.07.2010 року, зареєстрований відділом РАЦС по м. Артемівську Артемівського міськрайонного управління Донецької області, актовий запис № 239. Від шлюбу сторони не мають дітей.. Сімейно-шлюбні відносини припинені з тих причин, що в сімї відсутня взаємоповага та взаємодопомога, постійно виникали свари, оскільки у подружжя незбіжності характерів та різні погляди на життя, що привело до втрати взаєморозуміння в сімї. Ці обставини і з'явилися підставою позову. В судовому засіданні позивач наполягає на заявлених вимогах. Відповідач у судове засідання не зявилася. В матеріалах справи є заява, в якої вона вказує, що згодна на розірвання шлюбу просить розглянути справу у її відсутність. Суд вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов необхідно задовольнити, оскільки примирення між сторонами не можливе, сімя фактично не існує. Згідно ст.88 ЦПК України, суд вважає, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved