Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-11 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання недійсним договору дарування. Позов мотивувала тим, що разом із своїм чоловіком [PERSON] являлась співвласником житлового будинку по вул. Декабристів, 42 в м. Луцьку. 16.12.2008 року вони уклали договір про виділ часток із спільної сумісної власності в стали окремими співвласниками житлового будинку. Крім того, за домовленістю з чоловіком вони свої частки заповіли. [PERSON] на свою внучку [PERSON], позивач 14.04.2002 року склала заповіт на свою родичку [PERSON], який скасувала 12.10.2010 року. Після скасування заповіту їй стало відомо, що вона ніби ще 24.12.2008 року уклала на імя [PERSON] договір дарування Ѕ частини будинку. Ствердує, що договору дарування не укладала і не підписувала. Такого договору вона не могла укладати, оскільки на час його укладання не мала іншого житла. Тим більше 14.04.2002 року зробила на імя [PERSON] заповіт на Ѕ частину будинку та 25.01.2008 року уклала договір дарування на Ѕ частину земельної ділянки, на якій [PERSON] уже влаштувала фундамент. Єдине для неї житло вона не могла дарувати. Вважає, що в момент вчинення правочину не було додержано вимог ст.203 ЦК України. А тому, просила визнати недійсним вказаний договір дарування, визнавши за нею право власності на Ѕ частину будинку, стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивач та представники позивача [PERSON] та [PERSON], вимоги позову підтримали з викладених у позовній заяві підстав. Просили позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні наголошував, що укладення договору дарування не відповідало волевиявленню [PERSON] Представник відповідача [PERSON] позов не визнала. Суду пояснила, що договір дарування 24.12.2008 року укладався позивачем. Позивач не обмежена в дієздатності. Про укладення договорів може не памятати через вікові особливості. При укладенні договору було дотримано усіх вимог закону. Право власності на подароване майно [PERSON] зареєстроване. Просила в задоволенні позову відмовити. Третя особа приватний нотаріус Луцького міського нотаріального округу [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що їй було надано всі необхідні документи для укладення договору дарування. Договір дарування від 24.12.2008 року [PERSON] підписувала особисто в її присутності. Крім того, незадовго до укладення договору дарування до неї зверталися [PERSON] та її чоловік для укладення договору про виділ часток. Вважає позов безпідставним. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши пояснення позивача, представників позивача, представника відповідача, представника відповідача, третю особу, експерта, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов до задоволення не підлягає. Відповідно до ст.ст.717, 719 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобовязується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. В судовому засіданні встановлено, що 24.12.2008 року було укладено договір дарування Ѕ частки одноквартирного житлового будинку, згідно з умовами якого [PERSON] передала безоплатно у власність [PERSON] Ѕ частину житлового будинку по вул. Декабристів, 42 в м. Луцьку, належну їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.03.1998 року та договору виділу часток із спільної сумісної власності від 16.12.2008 року, а [PERSON]прийняла це майно у дар (а.с.10). Договір дарування укладений в письмовій формі із зазначенням усіх істотних умов договору, підписаний дарувальником та обдаровуваним. Зміст договору дарування відповідає вимогам закону. Дієздатність дарувальника перевірена нотаріусом. Форма правочину дотримана. Як вбачається з постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 25.11.2010 року (а.с.24), в своїх поясненнях дільничому інспектору Луцького МВ УМВС України [PERSON] не заперечувала, що разом із [PERSON] їздила до нотаріуса. Договір дарування від 24.12.2008 року як і попередньо укладений договір виділу часток із спільної сумісної власності від 16.12.2008 року (а.с.8-9) укладалися у приватного нотаріуса [PERSON] за адресою: м. Луцьк, вул. Генерала Шухевича, 6/33, в присутності нотаріуса, нотаріально посвідчені і зареєстровані в реєстрі, що підтверджується матеріалами нотаріальних справ та реєстром нотаріальних дій (а.с.59-72, 77-78). В матеріалах нотаріальної справи міститься заява [PERSON] належність їй відчужуваної частини будинку на праві особистої приватної власності (а.с.69), підписання якої позивачем не оспорюється. За клопотанням сторони позивача у справі призначалася судова почеркознавча експертиза. З висновку експерта від 05.12.2011 року №494 (а.с.105-107) вбачається, що встановити вим [PERSON], чи іншою особою виконано рукописні записи у графі «дарувальник» в оспорюваному договорі не виявилося можливим. З пояснень в судовому засіданні експерта [PERSON] позитивну чи негативну відповідь на поставлене судом питання не вдалося надати через відсутність достатнього обєму вільних зразків підпису позивача. Вільні зразки підпису витребовувались судом у позивача (а.с.100), однак не були надані нею у достатньому обємі. Згідно з частинами 6,7 ст147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обовязковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього кодексу. Оскільки висновком експерта не надано однозначної відповіді на поставлене судом питання, він не має доказової сили. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Разом з тим, договір дарування оспорюється з підстав невідповідності волі і волевиявлення [PERSON] під час вчинення правочину. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Для чинності правочину волевиявлення його учасника відповідно до ч.3 ст. 203 ЦК України має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, тобто формування волевиявлення повинно бути вільним від будь-яких факторів, які б змогли викривити уяву особи про зміст та природу правочину та від інших чинників. Встановлено і не оспорюється сторонами, що позивач [PERSON] ще 25.01.2008 року уклала договір дарування земельної ділянки (а.с.14) за яким як співвласник разом із чоловіком [PERSON] подарувала [PERSON] Ѕ частину земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в м. Луцьку по вул. Декабристів, 42. Разом з тим, з позовної заяви вбачається, що на момент укладення оспорюваного договору був чинний заповіт від 14.04.2002 року, за яким [PERSON] заповіла Ѕ частину будинку [PERSON]С, що свідчить про наявність волі позивача на передачу своїх майнових прав саме [PERSON] Після укладення договору дарування позивач залишилася та залишається проживати в будинку по вул. Декабристів, 42 в м. Луцьку. Право її користування житлом ніким не оспорюється. Крім того, після смерті чоловіка [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.01.2011 року набула права власності на 1/12 частин будинку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом не встановлено неадекватності форми зовнішнього волевиявлення внутрішній волі [PERSON] як субєкта оспорюваного правочину внаслідок неправомірних дій контрагента чи третіх осіб, а також внаслідок юридично значущої помилки у сприйнятті субєктом правочину його очікуваного результату. Обставин, за яких дії [PERSON] щодо укладення договору дарування не могли обєктивно відображати її внутрішню волю внаслідок збігу тяжких обставин, що склались в її житті на момент укладання договору дарування Ѕ частини будинку чи під впливом негативного фізичного та психічного стану, впливу вікових особливостей на її психічну діяльність у момент укладання договору дарування, внаслідок чого спотворювалось її сприймання та усвідомлення основних аспектів угоди суд не вбачає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, правових підстав визнання договору недійсним, повязаних з порушенням умов його дійсності, передбачених ч.1 ст.215 ЦК України та частин 1-3, 5 та 6 ст.203 ЦК України судом не встановлено. Оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними і до задоволення не підлягають. Судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed