Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третьої особи - [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, стягнення коштів за автомобіль за стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що між ним та відповідачем 17.02.2010 року укладено договір купівлі - продажу автомобілю FIAT Ducato 1992 року випуску, колір синій державний номер [NUMBER]. Письмова форма договору та вимоги щодо нотаріального посвідчення договору не додержані. На підтвердження укладення договору позивач передав відповідачу ключі та технічний паспорт від автомобіля, а останній прийняв їх та передав в свою чергу позивачу розписку з зобов'язанням сплатити на його користь 17000,00 грн.. Оскільки, з грудня 2010 року відповідач, взагалі, перестав сплачувати позивачу будь-які кошти за автомобіль, ухиляясь при цьому від зустрічей із ним, а по телефону повідомляючи, що у нього на даний час нібито фінансові проблеми, позивач, він вимушений був звернутися до суду. Позивач просив: - визнати договір купівлі - продажу автомобіля марки FIAT Ducato 1992 року випуску, колір синій, № кузова [NUMBER], державний номер [NUMBER], зареєстрований Полтавським МРЕВ 12.06.2001 року, укладений 17.02.2010 року між ним та відповідачем -дійсним; - стягнути з відповідача на його користь грошові кошти за автомобіль в сумі 17000,00 грн. та моральну шкоду в сумі 10000,00 грн., - стягнути з відповідача на його користь судові витрати та витрати на юридичну допомогу в сумі 300,00 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, відповідач заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та інші зібрані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, 17.02.2010 року сторони, досягнувши домовленостей по усім істотним умовам уклали між собою усний договір купівлі-продажу автомобіля марки FIAT Ducato 1992 року випуску, колір синій державний номер [NUMBER], але оформити нотаріально вирішили пізніше. Відповідач, при цьому, діяв від свого імені, а позивач діяв по генеральній довіреності, виданій 10.06.2009 року [PERSON] та посвідченою приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером 4010. Довіреність дійсна до 20.06.2019 року. Згідно довіреності позивачу надано право розпоряджатися належним [PERSON], автомобілем з правом управління, продажу, обміну, позички, зняття з обліку та постановки на облік в органах ДАІ, одержання грошей та також інші функції відповідно до довіреності. Автомобіль у [PERSON] було фактично придбано позивачем, для чого і надавалося останньому генеральне доручення з усіма правами власника автомобіля. 17.02.2010 року позивач побажав продати автомобіль відповідачу, який запропонував за нього 17000,00 грн. На момент досягнення сторонами усіх домовленостей відповідач не побажав оформляти договір купівлі-продажу автомобіля нотаріально, пославшись на відсутність грошей та запропонував укласти нотаріальний договір пізніше. Відповідач побажав щоб позивач виписав на його ім'я та ім'я осіб, яких він зазначить, довіреність в порядку передоручення. При цьому, відповідач повідомив позивача, що в цей момент у нього відсутні кошти і запропонував, що він буде сплачувати позивачу орендну плату за автомобіль поки не назбирає суму для його купівлі, а саме 17000,00 грн. Відповідач особисто в присутності нотаріуса [PERSON] написав позивачу розписку, в якій зазначив, що кошти за автомобіль він зобов'язується повернути до 31.05.2010 року. Відповідач передав позивачу 400 доларів США, що в еквіваленті становить 3200,00 грн.. В рахунок вартості автомобіля відповідач за період з 17.02.2010 року по 10.10.2010 року передав позивачу 6000,00 грн.. До грудня 2010 року відповідач не передав позивачу суму коштів відповідно до своєї розписки та умов укладено між ними усного договору купівлі-продажу, а лише сплачував кошти за користування автомобілем позивача. З грудня 2010 року відповідач, взагалі, перестав сплачувати позивачу будь-які кошти за автомобіль. Стаття 218. Правові наслідки недодержання вимоги щодо письмової форми правочину. 1. Недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. 2. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Ч.2 ст. 220 ЦК України передбачає, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Перевіркою органами внутрішніх справ встановлено, що автомобіль перебуває в даний час у відповідача. Позивач вважає, що внаслідок дій відповідача, які полягають в несплаті йому коштів за автомобіль, ухиляння від повернення самого автомобіля, погрози, що він, взагалі, не отримає ні автомобіль, ні грошей, позивач зазнав значних моральних страждань. Позивач не може розпоряджатися своїм авто та не отримав за нього гроші, що позбавило його можливості реалізувати свої плани по купівлі нового автомобіля. Моральну шкоду позивач оцінює в 10000,00 гривень. У відповідності з ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 Цивільного Кодексу України майнова і моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, якщо вона не доведе, що шкода завдана не з її вини. Відповідно до ст.23 ч.3 та ч.4 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі 1000,00 грн.. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial