Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-27 00:00:00

20 вересня 2011 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла заява [PERSON], заінтересована особа Куйбишевська державна нотаріальна контора Куйбишевського району Запорізької області про встановлення факту, що має юридичне значення - належності правовстановлюючого документу. Заявник [PERSON] просить суд встановити, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії ЗП-000009 № 2198, виданий 21 грудня 1995 року Зразківською сільською радою Куйбишевського району Запорізької області, належить її матері [PERSON], яка померла 15 квітня 2001 року, оскільки в інший спосіб такі факти не можуть бути встановлені. Цей факт має для заявника юридичне значення у зв'язку із прийняттям та оформленням нею спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON]. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, надала письмову заяву, в якій повідомила про причини своєї неявки та зазначила, що підтримує заявлені вимоги по тих підставах, що викладені в заяві, наполягала на задоволенні заявлених вимогах про встановлення факту, що має юридичне значення - належності правовстановлюючого документу та просила суд розглянути справи без її участі. Представник Куйбишевської державної нотаріальної контори, як заінтересованої особи, в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі, а також письмово повідомлено про те, що нотаріальна контора не заперечує проти задоволення заяви [PERSON]. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності заявника та представника Куйбишевської державної нотаріальної контори, як заінтересованої особи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм оцінку, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Суд, зокрема, розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (пункт 6 частини 1 статті 256 ЦПК України). [PERSON] померла 15 квітня 2001 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 185616, виданого Зразківською сільською радою Куйбишевського району Запорізької області 17 квітня 2001 року. Згідно заповіту померлої [PERSON], зареєстрованого у Зразківській сільській раді Куйбишевського району Запорізької області 26 травня 1998 року, все своє майно вона заповідала своїй дочці [PERSON]. Заявник [PERSON] не має можливості прийняти спадщину, яка відкрилась після смерті матері [PERSON] у вигляді права власності спадкодавця на земельну ділянку площею 0,56га для ведення особистого підсобного господарства, розташовану на території Зразківської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, так як у правовстановлюючому документі -державному акті на право приватної власності на землю серії ЗП-000009 № 2198, виданого 21 грудня 1995 року написання по батькові спадкодавця [PERSON] не збігається з написанням по батькові, зазначеним у свідоцтві про смерть, яке видано на підставі паспорту ("Афанасіївна"). Згідно довідки виконкому Зразківської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області № 256 від 21 вересня 2011 року станом на 1995 рік на території Зразківської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області проживала [PERSON]. Інших осіб з такими ж прізвищем, ім'ям та по батькові на вказану дату на території сільської ради не проживало. Суд, встановлюючи факт належності правовстановлюючого документу, бере до уваги сукупність даних, які містяться у наданих до справи документах. Досліджені у справі обставини дають підстави стверджувати, що хоча написання по батькові [PERSON] (Афанасіївна) у свідоцтві про її смерть є відмінним від написання по батькові (Панасівна) в державному акті на право приватної власності на землю, проте за своїм змістом у цих документах мова йде про одну й ту саму особу -[PERSON]. Крім того, заінтересована особа у справі не заперечувала проти встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документу, погодившись із доводами, наведеними [PERSON] у заяві. Вищевказані факти не можуть бути встановлені в іншому порядку, крім судового. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка має бути прийнята спадкоємцями. Таким чином, встановлення факту належності правовстановлюючих документів певній особі має для заявника [PERSON] юридичне значення. Суд прийшов до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved