Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-07 00:00:00

Релігійна громада «Свято-Миколаївський храм» парафії Дніпропетровської єпархії Української Православної Церкви у с. В`язівок звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила визнати за позивачем право власності за набувальною давністю на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою : [ADDRESS] , та зареєстрований в КП «Павлоградське МБТІ» за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 11.03.1987 року виконкомом В`язівоцької сільської ради. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив що в 30 жовтня 1997 року між позивачем, відповідачем та колгоспом ім. Ульянова був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого відповідач продав а колгосп купив будинок [ADDRESS] , для проживання настоятелів Свято-Миколаївського храму. В 1998 році колгосп Ульянова був реорганізований в КСП «В`язівок». 25 вересня 1998 року настоятель хаму в присутності представників КСП «В`язівок» передав відповідачеві залишок суми коштів за будинок. З 1998 року по теперішній час настоятелі храму проживають в зазначеному будинку. Однак з`ясувалося що колгосп ім. Ульянова не зареєстрував на себе право власності на будинок і в БТІ вказаний будинок зареєстрований на відповідача. У зв`язку з тим що КСП «В`язівок» було визнано банкрутом і в подальшому ліквідовано, переоформити з відповідача право власності на КСП «В`язівок» а потім на позивача є неможливим, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату, та місце розгляду справи, про причини не явки суд не повідомив. Суд з урахуванням думки позивача, про можливість розгляду справи на підставі наявних доказів у відсутності відповідача, згідно ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Представник третьої особи В`язівоцької сільської ради в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі проти задоволення позову не заперечують. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Представник позивача позов підтримав, посилаючись на доводи наведені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні З`ясувавши обставини справи, та перевіривши їх письмовими доказами, суд доходить висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таки підстави. Як встановлено у судовому засіданні 30 жовтня 1997 року між відповідачем та колгоспом ім. Ульянова в особі [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS] (а.с. 11). Пунктом 5 зазначеного договору передбачено що будинок проданий за 11400 гривень. З яких 5700 грн. отримані [PERSON] до підписання договору, а інша частина грошей покупець, а саме колгосп ім. Ульянова зобов`язується сплатити до 30.12.1997 року. Як вбачається з матеріалів справи на початку 1998 року колгосп ім. Ульянова був реорганізований в Колективне сільськогосподарське підприємство «В`язівок», яке було правонаступником колгоспу ім. Ульянова по всім боргам та зобов`язанням (а.с. 16). Згідно розписки відповідача 25 вересня 1998 року [PERSON] отримав іншу частину грошей по договору купівлі-продажу в присутності голови КСП «В`язівок», настоятеля церкви [PERSON] , бухгалтера [PERSON] (а.с. 13), однак як вбачається з довідки Павлоградського МБТІ № 8503 від 22 червня 2011 року домоволодіння [ADDRESS] В`язівок зареєстровано на [PERSON] (а.с. 14) Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, колгосп ім. Ульянова через реорганізацію та відсутність коштів не переоформив на себе право власності на спірний будинок. В послідуючому КСП «В`язівок», як правонаступник колгоспу ім. Ульянова, теж не переоформив на себе право власності на вказаний будинок, оскільки на той час вже була розпочата процедура банкрутства. З 1998 року настоятелі церкви постійно проживають в зазначеному будинку, доглядають, утримують і ремонтують його, сплачують платежі за користування світлом, землею. І посадові особи В`язівоцької сільської ради і усі мешканці селі знають, що будинок належить храму і ніхто не претендує на будинок Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Пунктом 8 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України передбачено, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Встановивши обставини по справі, та положення чинного законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме визнанню права власності позивача на житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] , оскільки в судовому засіданні позивачем було підтверджено факт постійного, безперервного проживання у спірному домоволодінні. Даних, які б свідчили протилежне у суду немає. \~ \~ \~ \~ \~На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved