Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-14 00:00:00

У лютому 2012 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві та в ході судового засідання представник позивача, посилалася на те, що позивачу було спричинено шкоду з боку відповідача, яка виразилася у неправомірних діях останнього, а саме викрадені чужого майна грошових коштів у розмірі 7\~100,00 грн. З урахуванням викладеного, просила суд стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування шкоди грошову суму у розмірі 7\~100,00 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважаючи, що він забрав борг по заробітній платі. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, що відповідач здійснював поставку товарів до магазину, який належить позивачу. 12 жовтня 2010 року відповідач отримав грошові кошти в сумі 7\~100,00 грн., які останній повинен був передати до каси підприємства постачальника. Однак, вказані грошові кошти відповідачем передані не були та у нього виник намір на викрадення чужого майна, а саме грошових коштів в сумі 7\~100,00 грн. Проти відповідача було порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбачених ч.1 ст. 185 КК України. Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15.08.2011 року у кримінальній справі № 0417/1-338/2011 відповідача було звільнено від кримінальної відповідальності, провадження по справі припинено на підставі Закону України Про амністію у 2011 роцівід 08.07.2011 року. Відповідно до ст. 28 КПК України, особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при провадженні в кримінальній справі пред'явити до обвинуваченого або до осіб, що несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов, який розглядається судом разом з кримінальною справою. Закриття справи з підстав, зазначених у статтях 7 і 71 цього Кодексу, не звільняє особу від обов'язку відшкодувати в установленому законом порядку матеріальні збитки, завдані нею державним, громадським організаціям або громадянам. Особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальній справі, а також особа, цивільний позов якої залишився без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст. 1992 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 214,80 грн. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved