Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

До Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов прокурора м.Нововолинська в інтересах [PERSON] до Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк»про стягнення відсотків за договорами, в обґрунтування якого прокурор зазначив, що 03.09.07 [PERSON] уклав договір вкладу «Пенсійний накопичувальний»з ПАТ КБ «Приватбанк»строком на 12 місяців з відсотковою ставкою 15, 25% річних. Також, 02.06.08 [PERSON] уклав договір вкладу «Копілка»з ПАТ КБ «Приватбанк»строком на 12 місяців з відсотковою ставкою 16, 75%. 23.11.09 [PERSON] помер, але його спадкоємцю [PERSON] не було виплачено в належному розмірі відсотки за договорами, які прокурор просив стягнути з відповідача. В судовому засіданні прокурор Данилов Д.С. позов підтримав з підстав у ньому викладених, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. [PERSON] надіслала суду заяву, в якій позов підтримала, просила розглянути справу без її участі. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 03.09.07 [PERSON] уклав договір вкладу «Пенсійний накопичувальний»з ПАТ КБ «Приватбанк»строком на 12 місяців з відсотковою ставкою 15, 25% річних. Також, 02.06.08 [PERSON] уклав договір вкладу «Копілка»з ПАТ КБ «Приватбанк»строком на 12 місяців з відсотковою ставкою 16, 75%, що не оспорюється сторонами справи. Відповідно до п. 1 Договору вкладу «Пенсійного накопичувального банком на клієнта відкривається особовий рахунок за №26355602364104. Відповідно до п.1 Договору вкладу «Копілка», відкривається особовий рахунок за №26352603587262. 23.11.09 [PERSON] помер, шо підтверджується свідоцтвом смерть від 24.11.09. Згідно свідоцтва про право на спадщину, засвідченого державним нотаріусом Нововолинської державної нотаріальної контори [PERSON] від 10.08.10. [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON] у тому числі грошових вкладів, шо зберігаються у відділенні «Нововолинська філія Волинського ГРУ»ПАТ КБ «Приватбанк»на вказаних особових рахунках. Відповідно до ч.І ст. 1228 ЦК України, вкладник має право розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт, або зробивши відповідне розпорядження (фінансовій установі). Згідно заповідального розпорядження, яке є частиною договорів вкладів «Пенсійний накопичувальний»та «Копілка», після смерті [PERSON] вкладами і нарахованими процентами розпоряджається [PERSON] 21.09.10 [PERSON], як спадкоємець вкладів, розірвала договори вкладів. [PERSON] 21.09.10 зверталась з письмовою заявою до відповідача з вимогою про виплату відсотків за період з 24.11.09 по 21.09.10, тобто за період після смерті [PERSON] та до моменту розірвання договору позивачем. Однак, у виплаті відсотків за вищевказаний період їй відповідачем було відмовлено. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] є спадкоємцем вкладів, які знаходяться на вищевказаних особових рахунках , та має право розпоряджатись ними у тому числі отримувати відсотки за договорами. Частиною 1 статті 1058 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладнику таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку встановлених договором. Згідно з ч.І ст.1061 ЦК.України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Згідно ст.1061 ЦК України, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунку вкладника з інших підстав. Відповідно до ч.6 ст.1061 ЦК України, у разі повернення вкладу виплачуються всі нараховані до цього моменту відсотки. Згідно відповіді на звернення [PERSON], наданої ПАТ КБ Приватбанк», вклад «Копілка»продовжувався останній раз 02.06.09, а відсоткова ставка по договору - 22, 25%; а вклад «Пенсійний накопичувальний»продовжувався 03.09.09 з відсотковою ставкою по договору 22,75%. Відповідно до п.5 Договору вкладу «Пенсійний накопичувальний»та п.5 Договору вкладу «Копілка», у випадку, якщо в строк, не пізніше за день закінчення терміну вкладу, Клієнт не заявив Банку про відмову від продовження терміну вкладу (письмово) вклад автоматично вважається продовженим ще на один термін, (тобто на 12 місяців). Термін дії вкладу продовжувався неодноразово без явки Клієнта в банк. При цьому обчислення нового терміну вкладу починається з дня, наступного за датою закінчення попереднього терміну вкладу. Таким чином, дія Договорів продовжувалась автоматично до моменту його розірвання [PERSON] 21.09.10, а тому банк зобов'язаний сплатити відсотки за користування вкладами з 24.11.09р. по 21.09.10р. Суд вважає вірним проведені позивачем нарахування відсотків по обом вкладам, і враховує при цьому, що відповідачем жодних спростувань даних розрахунків надано не було. З огляду на норми ст.121 Конституції України та норми ст.ст. 20, 36-1 ЗУ «Про прокуратуру», суд вважає, що прокурор мав право на звернення з даним позовом до суду в інтересах [PERSON], оскільки остання за станом здоров’я та в силу похилого віку самостійно не може захистити свої права, що по суті не оспорювалося і представником відповідача. У відповідності до ч.3 ст.10 та до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін виник спір. Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд на підставі ст.88 ЦПК України приходить до висновку про те, що вони повинні бути стягнуті з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved