Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-19 00:00:00

В серпні 2011 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач вказує на те, що 23 жовтня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 10000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 31 травня 2011 року існує заборгованість перед банком в сумі 19684 грн. 50 коп. Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст. 526,527,530,1050, 1054 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 19684 грн. 50 коп., а також сплачені позивачем судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність його представника, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач заперечував проти позову, пояснивши суду, що він сплачує банку заборгованість частинами по можливості, оскільки має тяжкий майновий стан, хворіє. Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 23 жовтня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 10000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно п. 8.6 кредитного договору при порушені позичальником строків платежів більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5 % від суми позову. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 20 березня 2012 року існує заборгованість перед банком. Згідно наявного у справі розрахунку відповідачу нарахована заборгованість в сумі 19684 грн. 50 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 9885 грн. 21 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 8385 грн. 74 коп., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна ставка) 913 грн. 55 коп. В той же час у наданих відповідачем квитанцій в судовому засіданні слідує, що з часу предявлення позову по день ухвалення рішення останнім було сплачено за договором 1600 грн. За такого, суд вважає, що заборгованість за кредитом слід зменшити на 1600 грн. Крім того, як вбачається з долученого до позову розрахунку заборгованості, за порушення строків повернення кредитних грошей Банком нараховані проценти в подвійному розмірі 72 % річних. Між тим, підвищення плати за користування кредитом суперечить Положенням Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту (затв. Постановою НБУ від 10.05.2007 року № 168), згідно з яким банк має право ініціювати підвищення процентної ставки за кредитом лише у разі настання події, незалежної від волі сторін договору, яка має безпосередній вплив на вартість кредитних ресурсів банку. За таких обставин, суд вважає, що розмір нарахованих відповідачеві процентів слід зменшити до 4192 грн. 87 коп. Таким чином, позов банку на підставі ст.ст.526, 536, 549, 610, 611 ЦК України підлягає частковому задоволенню. З відповідача на користь банку слід стягнути заборгованість у розмірі 12978 грн. 08 коп., а саме: заборгованість за кредитом 8285 грн. 21 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 4192 грн. 87 коп. та штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп. Що стосується штрафу, згідно ст.. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач має тяжкий майновий стан, хворіє, єдиним джерелом його доходів є пенсія, а відтак розмір штрафу слід зменшити до 500 грн. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial