overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-18 00:00:00

11 серпня 2010 року помер чоловік позивачки [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді нерухомого та рухомого майна, в тому числі й у вигляді житлового будинку №1 по вул..Кошевого в м.Попасна. При цьому за життя [PERSON] за власні кошти та на території домоволодіння самовільно були побудовані господарські споруди у вигляді веранди та сараю, але у встановленому законом порядку самовільно побудовані господарські споруди не були введені в експлуатацію та не були зареєстровані в райБТІ. Посилаючись на вищезазначені обставини, а також на те, що вона є спадкоємцем за законом першої черги і у встановленому законом порядку прийняла вище зазначену спадщину, але в дійсний час позбавлена права на власний розсуд розпоряджатися належним їй нерухомим майном у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на самовільно побудовані господарчі споруди, позивачка в поданій заяві просить суд визнати за нею право власності на самовільно побудовані господарські споруди у вигляді веранди (літера а) та сараю (літера Л), які знаходяться на території домоволодіння №1 по вул..Кошевого в м.Попасна. Справу просила розглянути без її участі. Представник відповідача Попаснянської міської ради - згідно наданої заяви позовні вимоги визнав в повному обсязі, справу просив розглянути без його участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.331 ч.1 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, відповідно до вимог ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на самочинно збудоване нерухоме майно або на частку такого нерухомого майна, якщо це не порушує права інших осіб. Із наданих позивачем доказів (а.с.4-10) судом встановлено, що позивачка дійсно після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 11 серпня 2010 року, успадкувала житловий будинок №1 по вул..Кошевого в м.Попасна. При цьому за життя [PERSON] за власні кошти та на території домоволодіння самовільно були побудовані господарські споруди у вигляді веранди та сараю, але у встановленому законом порядку самовільно побудовані господарські споруди не були введені в експлуатацію та не були зареєстровані в райБТІ. У звязку з чим в дійсний час позивачка позбавлена права на власний розсуд розпоряджатися належним їй нерухомим майном у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на самовільно побудовані господарчі споруди. При таких обставинах суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст.331,376 ЦК України, ст.ст.2-4,12,19,48 Закону України Про власність,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-18 00:00:00

Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який постійно мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. При цьому, в дійсний час син [PERSON], досягнувши повноліття, продовжує навчання в учбовому закладі, а саме є студентом 1-го курсу Національного аерокосмічного університету ім.Жуковського Харківський авіаційний інститутз денною формою навчання на бюджетній основі. Посилаючись на вищезазначені обставини позивачка вважає, що син [PERSON] потребує на отримання матеріальної допомоги від відповідача, але відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає, хоча за своїм сімейним та матеріальним станом, а також станом свого здоровя відповідач спроможний надавати таку допомогу. У звязку з чим в поданій заяві позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки усіх доходів щомісяця, починаючи з дня подачі позову та до закінчення сином навчання, але не пізніше досягнення ним 23-хрічного віку. Справу просила розглянути без її участі. Відповідач позов визнав в повному обсязі, справу просив розглянути без його участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Із наданих сторонами доказів (а.с.2-6) судом встановлено, що сторони дійсно раніше перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який дійсно є студентом 1-го курсу Національного аерокосмічного університету ім.Жуковського Харківський авіаційний інститутз денною формою навчання на бюджетній основі. При цьому відповідач постійно працює, інших утриманців не має, хронічними хворобами не страждає. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що при таких обставинах позов підлягає задоволенню, так як судом встановлено, що відповідач дійсно не надає матеріальної допомоги на утримання своєї повнолітньої дитини, хоча за своїм сімейним та матеріальним станом, а також станом свого здоровя відповідач спроможний надавати таку допомогу. Вирішуючи позов таким чином суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судові витрати у вигляді держмита у розмірі 51 грн., а також витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 120 грн. На підставі викладеного, ст.ст.180-184,191,198-201 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-18 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який постійно мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. При цьому, в дійсний час син [PERSON], досягнувши повноліття, продовжує навчання в учбовому закладі, а саме є студентом 1-го курсу Української державної академії залізничного транспорту з денною формою навчання на бюджетній основі. Посилаючись на вищезазначені обставини позивачка вважає, що син [PERSON] потребує на отримання матеріальної допомоги від відповідача, але відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає, хоча за своїм сімейним та матеріальним станом, а також станом свого здоровя відповідач спроможний надавати таку допомогу. У звязку з чим в поданій заяві позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки усіх доходів щомісяця, починаючи з дня подачі позову та до закінчення сином навчання, але не пізніше досягнення ним 23-хрічного віку. Справу просила розглянути без її участі. Відповідач позов визнав в повному обсязі, справу просив розглянути без його участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Із наданих сторонами доказів (а.с.3-11) судом встановлено, що сторони дійсно перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який дійсно є студентом 1-го курсу Української державної академії залізничного транспорту з денною формою навчання на бюджетній основі. При цьому відповідач постійно працює, інших утриманців не має, хронічними хворобами не страждає. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що при таких обставинах позов підлягає задоволенню, так як судом встановлено, що відповідач дійсно не надає матеріальної допомоги на утримання своєї повнолітньої дитини, хоча за своїм сімейним та матеріальним станом, а також станом свого здоровя відповідач спроможний надавати таку допомогу. Вирішуючи позов таким чином суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судові витрати у вигляді держмита у розмірі 51 грн., а також витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 120 грн. На підставі викладеного, ст.ст.180-184,191,198-201 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-18 00:00:00

Сторони починаючи з 12 грудня 2007 року перебували в трудових відносинах, при цьому відповідач працював на посаді токаря цеху ходових частин. Відповідно до наказу №1043 від 15 червня 2011 року відповідач був звільнений за власним бажанням на підставі ч.1 ст.38 КЗпП України. В поданому позові позивач посилається на те, що при звільнені відповідач мав заборгованість перед підприємством по зарплаті у розмірі 722 грн.78 коп., яка виникла внаслідок того, що відповідачу була виплачена сума заробітної плати за використану відпустку за 2011 рік, в якій відповідач знаходився в період з 05.05.2011р. по 29.05.2011р., після чого звільнився, не відпрацювавши повний календарний рік. У звязку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за використану відпустку у розмірі 722 грн.78 коп. та понесені по справі судові витрати На попередньому судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, справу просив розглянути без його участі. Відповідач заявлені позовні вимоги визнав в повному обсязі, справу просив розглянути без його участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Із наданих позивачем документів (а.с.6-10) судом встановлено, що сторони дійсно перебували в трудових відносинах, при цьому на час звільнення відповідача позивачем безпідставно були сплачені відповідачу кошти на загальну суму 722 грн.78 коп., яка й підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи позов таким чином суд враховує, що позивачем при звернені до суду з позовом було сплачено держмито у розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 120 грн., у звязку з чим суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені по справі судові витрати у розмірі 171 грн. На підставі викладеного, ст.ст.130,134,136 КЗпП України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на двох неповнолітніх дітей. Позивачка посилається на те,що відповідач є батьком їх спільних дітей:[PERSON], 20.06. [INFO] та [PERSON], 09.07. [INFO] Останнім часом вони з відповідачем проживають окремо, спільного господарства не ведуть, діти знаходяться на її утриманні, але відповідач ніякої участі в утриманні дітей не приймає. Позивачка просить стягувати з відповідача на утримання дітей 40 % доходу відповідача. В судовому засіданні позивачка підтримала позов. Позивачка пояснила,що з відповідачем перебуває в шлюбі. У них двоє неповнолітніх дітей. Коли меншій дитині було 1 місяць,відповідач пішов із сім»ї до іншої жінки, і з того часу ніякої участі у вихованні та утриманні дітей не приймає. Вона знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідач одержує пенсію. Відповідач до суду не з"явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно. Заяв та клопотань не надіслав. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає,що позов слід задовольнити. З матеріалів справи: свідоцтво про одруження 1-БК№ 187982; Свідоцтво про народження [PERSON], 20.06. [INFO] та свідоцтва про народження Серії 1-OK № 155872 [PERSON], 09.07. 2010 року слідує,що [PERSON] - батько дітей; [PERSON] - мати. З довідки Іванківської селищної ради №7076 від 25.07. 2011 року слідує,що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] знаходяться на утриманні [PERSON]. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу батьки можуть між собою домовитися про спосіб утримання дитини. Так як батьки: позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] не домовилися між собою про спосіб утримання дітей, які на даний час проживають з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні, то відповідач повинен сплачувати на утримання дітей аліменти. Аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу, або твердій грошовій сумі. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо платник аліментів не має сталого заробітку, має мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, та при наявності інших обставин, з нього стягуються аліменти в твердій грошовій сумі. Позивачка пояснила,що відповідач не працює, але є пенсіонером,а отже,має сталий дохід, а тому аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей слід стягувати у частці від доходу. Стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-18 00:00:00

ПАТ « Креді [PERSON]» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON]А про стягнення 5557 гривень 75 копійок заборгованості за кредитним договором з тих підстав, що згідно кредитного договору від 8.12.2008 року, що уклали сторони. [PERSON] отримала від банку гроші в сумі 10 000 гривень і повинна була їх повернути з відсотками згідно графіку, а [PERSON] виступила поручителем перед банком за виконання зобов»язань [PERSON] та згідно умов договору поруки відповідачі несуть солідарну відповідальність перед позивачем. Відповідачі зобовязання по кредитному договору не виконали, за ними утворитись заборгованість, тому банк просив стягнути на його користь 5557 гривень 75 копійок заборгованості по кредиту з нарахованими відсотками пенею та штрафами за прострочення погашення кредиту. Від представника позивача в судове засідання надійшла письмова заява, в якій він позовні вимоги підтримав повністю та просив справу слухати без його участі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] повторно в судове засідання не з'явились, хоч про час судового розгляду справи були належним чином повідомлені. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. На підставі договору від 08.12.2008 року, № 2212/912, укладеного між AT «ІНДУСТРІАЛЬНО- [PERSON]», правонаступником якого є - ПАТ «Креді [PERSON]» і [PERSON], останній було видано кредит в сумі 10 000,00 гривень зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 25 % на рік та комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 1,25 % в місяць від суми кредиту та поверненням його згідно встановленого графіку /ар.с. 9-12, 13,14/. Згідно договору поруки від 08.12.2008 року № 2212/912, [PERSON] виступила поручителем по даному кредитному договору та несе солідарну відповідальність перед банком за взятими на себе зобов»язаннями [PERSON] Але в порушення умов зазначеного договору, зобовязання по сплаті кредиту та відсотків відповідачами своєчасно та в повному обсязі не було виконано. Станом на 01.08.2011 року заборгованість по кредиту та по відсоткам складає: З 121 гривня 59 копійок - заборгованість за кредитом; 811 гривень 84 копійки - прострочена заборгованість по процентам; 66 гривень 27 копійок - поточна заборгованість по процентам; 966 гривень 75 копійок - прострочена заборгованість по комісії; 250 гривень 68 копійок поточна заборгованість по комісії; 340 гривень 62 копійки - пеня, тому необхідно стягнути з відповідачів на користь ПАТ «Креді [PERSON]» 5557 гривень 75 копійок заборгованості за кредитним договором від 08 грудня 2008 року в солідарному порядку; по 27 гривень 79 копійок з кожної повернення судового збору та по 60 гривень з кожної повернення витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи, а Всього по 87 гривень 79 копійок з кожного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-18 00:00:00

08.08.2011 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту реєстрації народження 14.03.1929 року в жителів села Доброжанівка Врадіївського району Миколаївської області [PERSON] та [PERSON] сина [PERSON], який народився 14.03.1929 року в с. Доброжанівка Врадіївського району Миколаївської області та що реєстрація народження відбулась 14.03.1929 року в сільській раді с. Доброжанівка Врадіївського району Миколаївської області. Даний факт необхідно йому встановити так як він має переїхати на постійне проживання в [INFO] до доньки, а для цього йому необхідно надати свідоцтво про народження, яке не збереглось як у нього, так і в органах РАЦС. В його паспорті вказано що він народився 14.03.1929 року в с. Доброжанівка Врадіївського району Миколаївської області, в свідоцтві про одруження коли він реєстрував шлюб 18.01.1949 року його місцем народження вказано смт Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області, а в свідоцтві про одруження коли він реєстрував шлюб 30.05.1973 року його місцем народження вказано Врадіївський районі Миколаївської області, тому йому і необхідно встановити факт відповідно до даних паспорта. Заявник в судовому засіданні підтримав заяву та просив її задовольнити. Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області надав листа з проханням слухати справу у відсутність представника, а заперечень по суті заяви не надав. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Враховуючи, що із висновку Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області ( а.с.8-9) видно, що відсутній актовий запис про народження заявника, а встановити місце його народження неможливо. Так як в свідоцтвах про реєстрацію шлюбу ( а.с.4, 5) місце народження заявника вказані смт Враївка та Врадіївський район Миколаївської області, то суд враховуючи те, що в паспорті та страховому свідоцтві державного пенсійного страхування заявника вказано що він народився 14.03.1929 року в с. Доброжанівка Врадіївського району Миколаївської області, то суд знаходить що в силу ст. 60 ЦПК України заява доведена і підлягає задоволенню відповідно до ст.ст. 256 ч.1п.7, 257, 259 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-18 00:00:00

27.07.2011 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту того , що правовстановлюючий документ свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР на імя забудовника [PERSON] в с. Мигія Первомайського району Миколаївської області по вул. Октябрьській на земельній ділянці під забудову площею 0,22 га належить Дров»янову [PERSON], який помер 30.09.2008 року в м. Первомайськ Миколаївської області. Даний факт необхідно йому встановити в звязку з оформленням спадщини. Свої вимоги заявник мотивував тим, що він народився 28.04.1972 року в с. Мигія Первомайського району Миколаївської області і його батьками являються [PERSON] та [PERSON]. Остання померла 08.06.1997 року, а батько помер 30.09.2008 року. Ще в 1973 році батько отримав свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР на імя забудовника [PERSON] в с. Мигія Первомайського району Миколаївської області по вул. Октябрьській на земельній ділянці під забудову площею 0,22 га, але в послідуючому при отриманні паспорта його прізвище написали Дров»янов і під таким же прізвищем він вказаний в свідоцтві про смерть, в звязку з чим йому і необхідно встановити належність правовстановлюючого документу. Заявник в судовому засіданні підтримав заяву та просив її задовольнити. Мигіївська сільська рада Первомайського району Миколаївській області надала листа в якій просить слухати справу у відсутність представника, а позовні вимоги визнає повністю. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Враховуючи із копій досліджених документів видно що заявник дійсно народився 28.04.1972 року в с. Мигія Первомайського району Миколаївської області і його батьком являється [PERSON] і що саме [PERSON] в 1973 році отримав свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР на імя забудовника [PERSON] в с. Мигія Первомайського району Миколаївської області по вул. Октябрьській на земельній ділянці під забудову площею 0,22 га, а 30.09.2008 року в м. Первомайськ Миколаївської області у віці 64 років помер Дров»янов [PERSON], та враховуючи, що Мигіївська сільська рада Первомайського району проти задоволення заяви не заперечувала, то суд знаходить що в силу ст. 60 ЦПК України заява доведена і підлягає задоволенню відповідно до ст.ст. 256 ч.1п.6, 257, 259 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-18 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-18 00:00:00

16.03.2011 р. при перевірці представниками АК Харківобленерго у громадянина [PERSON] було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357, а саме монтаж відкритої шунтуючої перемички, підключеної від фазного ввідного проводу до фазного проводу абонентської мережі. Відповідно до п. 53 Правил користування електричною енергією для населення було складено акт перевірки № 02-00113. Згідно з розрахунком АК Харківобленерго вартість недоврахованої електроенергії в результаті допущеного відповідачем порушення складає 611 грн. 63 коп. В звязку з цим позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування вартості недоврахованої електроенергії в зазначеній сумі. Представник позивача подав до суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, що суд вважає за можливе. Відповідач до суду повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістив, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню. Відповідно до п.53 Правил електропостачальник має право визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача. Згідно з розрахунком позивача вартість недоврахованої електроенергії в результаті допущеного відповідачем порушення складає 611 грн. 63 коп. Розрахунок позивача відповідає Методиці визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженій постановою НКРЕ України від 04.05.2006 р. № 562. Згідно зі ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved