Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-21 00:00:00

В Малиновський районний суд м. Одеси звернувся [PERSON] з позовом до КП ЖКС «Черьомушки», Малиновського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області, за участю третьої особи - Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням, зобовязання зареєструвати за місцем проживання, укладення договору найму. В обґрунтуванні заявлених вимог позивач зазначив, що з липня 2010 року мешкає в квартирі [ADDRESS]. Вказана квартири належить місцевій раді та знаходиться на балансі КП ЖКС «Черьомушки». Основним наймачем квартири є [PERSON], так як він був похилого віку та потребував сторонньої допомоги за його власним проханням позивач оселився з ним у квартирі [ADDRESS] з метою догляду та допомоги. Позивач проводив поточний та капітальний ремонт. Так як вказана квартира забезпечена електропостачанням, водопостачанням, за всі комунальні послуги він своєчасно здійснював оплату, тим самим фактично виконуючи зобовязання по договору житлового найму. Виходячи з вищенаведеного, позивач просить суд визнати за ним право користування квартирою № 50 по вул.Малиновського, 69 в м.Одесі, зобовязати комунальне підприємство «Житлово комунальний сервіс «Черьомушки»відкрити особовий рахунок на [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та зобовязати Малиновський РВ ОМУ УМВС України в Одеській області в особі ВГІРФО Малиновського ВМ зареєструвати місце проживання [PERSON] за вищевказаною адресою. Крім того, позивач просив визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування жилою площею, у квартирі [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги, на обґрунтування яких посилалася на обставини, викладені у позовній заяві, та просила задовольнити позов в повному обсязі. Представник третьої особи Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Представник Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеської області та представник комунального підприємства «Житлово комунальний сервіс «Черьомушки», у судове засідання не з'явилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином. Заперечень на позов не надходило. Суд, у звязку з неявкою представників відповідачів та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, заслухавши пояснення представника позивача уважно оцінивши подані сторонами докази у їх сукупності, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] отримав у користування квартиру [ADDRESS] та був основним квартиронаймачем. Позивач з липня 2010 року мешкає в квартирі [ADDRESS] по теперішній час та проводив поточний та капітальний ремонт. Так як вказана квартира забезпечена електропостачанням, водопостачанням, за всі комунальні послуги він своєчасно здійснює оплату, тим самим фактично виконуючи зобовязання по договору житлового найму. Факт користування та постійного проживання [PERSON] [INFO] підтверджується актом складений КП ЖКС «Черьомушки». Відповідно до ст.4 ЖК УРСР жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території України, утворюють житловий фонд. Державний житловий фонд утворюють жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать державі. Згідно ст. 5 ЖК УРСР державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад. У відповідності до ст. 7 ЖК УРСР періодично проводиться обстеження стану жилих будинків державного і громадського житлового фонду. Непридатні для проживання жилі будинки і жилі приміщення переобладнуються для використання в інших цілях або такі будинки зносяться за рішенням виконавчого комітету обласної, міської Ради народних депутатів. Управління житловим фондом згідно ст. 18 ЖК УРСР здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником. Згідно з п. п. 5 п.6 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить ведення обліку відповідно до закону житлового фонду, здійснення контролю за його використанням. Крім того, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, що передбачено ст. 61 ЖК УРСР. Предметом договору найму жилого приміщення у будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок - ст. 63 ЖК УРСР. Відповідно до ст. 9 ЖК УРСР, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів. Згідно зі ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Відповідно до ст.ст. 379, 382 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Оскільки в правовідносинах між [PERSON] та балансоутримувачем КП ЖКС «Черьомушки»вбачаються ознаки договору найму житлового приміщення, суд доходить висновку про можливість задоволення позову в частині визнання права користування житловим приміщенням. У відповідності до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч.2 ст. 313 Цивільного кодексу України фізична особа, яка досягла 14 років, має право на вільний вибір місця проживання, аналогічні положення закріплені в ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання». Відповідно до абзацу 6 ч.1 ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно зі ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Виходячи з факту постійного проживання відповідача за вищевказаною адресою впродовж значного терміну, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в частині реєстрації місця проживання позивачки. Згідно зі ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі. Згідно зі ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. На підставі викладеного,

Outcome: approved