Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

В жовтні 2011 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути на її користь завдаток у розмірі 2\~500 грн., додаткову суму завдатку в розмірі 2\~500 грн., вартість фасадів для меблі у сумі 1\~088,21 грн.,кошти витрачені на матеріали ДСП для меблів у сумі 1\~320 грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн.. В обґрунтування позову зазначає, що 28.02.2009 вона домовилась з приватним підприємцем [PERSON] про виготовлення для неї спальні, за що передала йому завдаток у сумі 2\~500 грн.. Через деякий час купила та передала йому фасади для меблі на суму 1\~088,21 грн. та ще 1\~320 грн.. Позивач посилаючись на те, що до сього часу відповідач меблі не виготовив, кошти не повертає та уникає з нею зустрічі, просить суд позов задовольнити. В судове засідання позивач надав заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та не заперечує про винесення у справі заочного рішення у разі незявлення відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Про причини неявки не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ Позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» (далі Закон) від 12.05.1991 року, споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до вимог ст. 2 Закону законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів. Відповідно до вимог п. 21, 22 ст. 1 Закону споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє або використовує продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника; робота - діяльність виконавця, результатом якої с виготовлення товару або заміна його властивостей за індивідуальним домовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Відповідно до вимог ст.ст. 865, 866 ЦК України між підрядником, який здійснює підприємницьку діяльність і зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, та замовником, який зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу, укладається договір побутового підряду. При цьому договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладання договору. Судом встановлено, що 28.02.2009 року відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] /Новікової/ В. В. завдаток в сумі 2\~500 грн. на виготовлення меблів, а саме спальні, про що надав останній розписку. 04 серпня 2009 відповідачем [PERSON] було взято зобовязання перед позивачем, встановити меблі до 15.08.2009 року, про що свідчить надана ним розписка. Крім того 15.01.2010 року позивачем додатково було надано відповідачу кошти на купівлю ДСП для виготовлення вищезазначеної меблі /а.с.5,6,8/ Таким чином суд приходить до висновку, що між сторонами укладено договір побутового підряду та вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобовязання щодо виконання даного договору. Також встановлено, що відповідач не виконав умови договору по виготовленню меблі, про що свідчать наявні в матеріалах справи оригінали розписок та відповіді з Новоград-Волинського МВ УМВС в Житомирській області та Новоград-Волинської міжрайонної прокуратури /а.с.9-13/. Відповідно до ст.ст. 570, 571 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Крім того вразі порушення зобовязань, що статися з вини кредитора, останній зобовязаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.\~ Тобто внесення завдатку як способу виконання зобовязання може мати місце лише у випадку наявності зобовязання, яке б мало випливати із договору, укладеного між сторонами. \~ Оскільки судом встановлено, що між сторонами було укладено договір побутового підряду, то передані [PERSON] /Новіковою/ В. В. грошові кошти у розмірі 2\~500 (дві тисячі пятсот) грн. є завдатком, а тому з відповідача за порушення взятих на себе зобовязань слід стягнути отриманий ним завдаток та додаткову суму у розмірі завдатку. Крім того, з відповідача [PERSON] також підлягають стягненню на користь позивача [PERSON] /Новікової/ В. В. 1\~320 (одна тисяча триста двадцять) грн., отриманих відповідачем на виконання договору /а.с.8/. Щодо вимоги про стягнення з відповідача витрат понесених позивачем на придбання фасаду МДФ /а.с.7/, то в цій частині у задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивачем в порушення вимог ст. 10, 60 ЦПК України не надано суду належних та допустимих доказів, що фасади були придбані саме нею та були передані відповідачу для виконання замовлення. \~ \~ При визначені розміру моральної шкоди, суд враховує ступень вини відповідача, яка полягає у невиконанні договору побутового підряду, що потягло за собою додаткові зусилля позивача для повернення коштів. Таким чином, виходячи з засад розумності, виваженості й справедливості, розмір відшкодування [PERSON] моральної шкоди належить визначити у сумі 1000 грн. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн. та судовий збір в сумі 51 грн. \~

Outcome: partial