Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-29 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на наступне. Вона з відповідачем знаходиться в шлюбі, зареєстрованому 11.11.1989 р. відділом РАЦС Сторожинецького РУЮ Чернівецької області за актовим записом №158. Шлюб у сторін перший. Під час спільного життя у них народилася донька, [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач бажає шлюб розірвати, оскільки вважає подальше перебування у шлюбі з відповідачем порушенням свої прав та охоронюваних законом інтересів. Відповідач кошти на утримання дитини не дає, постійного місця роботи не має. Виходячи з викладеного позивач просить суд шлюб розірвати, дитину залишити з нею, стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі по 700грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в межах платежів за один місяць, судові витрати покласти на відповідача. Сторонам було надано строк на примирення. Після спливу вказаного строку в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені обставини. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково: на розірвання шлюбу не погоджується та може сплачувати аліменти по 100 грн. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 11.11.1989 р. відділом РАЦС Сторожинецького РУЮ Чернівецької області за актовим записом №158.. Вказане підтверджується Свідоцтвом про шлюб. Шлюб у сторін перший. Під час спільного життя у них народилася донька, [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Позивач має бажання розірвати шлюб із відповідачем. Очевидним є той факт, що шлюб між сторонами розпався, став формальним. Сторони не ведуть спільне господарство та спільно не вирішують сімейні питання, у них немає спільного сімейного бюджету. Подальше перебування сторін у шлюбі було б порушенням прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. Крім того відповідно ч.1 ст.180 СК України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач, являючись батьком дітей та маючи обов’язок їх утримувати - кошти на утримання дітей не надає, тому суд знаходить, що позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання своїх дітей підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що будуть стягуватись з відповідача, суд виходить з того, що згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суду не надано доказів, що позивач має постійне місце роботи, і позивач погодився платити аліменти в твердій грошовій сумі, тому суд стягує з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 350 грн. щомісяця, оскільки, на думку суду, саме така сума аліментів буде справедливою. Судові витрати суд покладає на відповідача зважаючи на те, що позов задоволено на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved