overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-22 00:00:00

У травні 2011 р. прокурор Тернівського району м. Кривого Рогу в інтересах неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, щодо її дітей: - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], мотивуючи це тим, що відповідач є одинокою матірю, участі у вихованні своїх неповнолітніх дітей не приймає, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, навчання, не спілкується з дітьми в обсязі, необхідному для формування культурних та інших духовних цінностей, не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу, веде паразитичний спосіб життя, не працює, зловживає спиртними напоями, тобто ухиляється від участі у вихованні своїх дітей. [PERSON] у період часу з 25.02.2010 р. по 15.10.2010 р. перебував в КЗ Притулок для дітей № 1. З притулку направлений до КЗ Центр соціально-психологічної реабілітації дітейз діагнозом змішані розлади шкільних навичок, не соціалізовані розлади поведінки. [PERSON] до теперішнього часу не може отримати паспорт та офіційно працевлаштуватися у звязку з тим, що його мати має паспорт старого зразку. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомляла. Раніше надала заяву про те, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Представник третьої особи виконкому Тернівської районної у м. Кривому Розі ради надала суду заяву про підтримку позову та проханням слухати справу без її участі. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши прокурора, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] є матірю неповнолітніх - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 7, 8). Відповідно до ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобовязані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, але відповідач не виконувала вказані обовязки, про що свідчать: подання служби у справах дітей виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривому Розі ради, інформаційний лист КЗ Центр соціально-психологічної реабілітації дітей(а.с. 3, 4). Згідно ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що і було встановлено в судовому засіданні відносно відповідача. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що вона з квітня 2001 р., перебувала у фактично шлюбних відносинах з [PERSON]. 27.02.2008 р. ними була придбана квартира [ADDRESS].. Квартира була зареєстрована на імя [PERSON]. 06.05.2008 р. [PERSON] - помер. На день смерті [PERSON] вона постійно проживала разом із ним, крім неї інших спадкоємців немає. Вона із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася. Позивач надала заяву про підтримку позову та з проханням слухати справу в її відсутність. Відповідач проти позовних вимог не заперечує, просить розглянути справу у відсутність його представника. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач на час смерті спадкодавця 06.05.2008 р. відкриття спадщини, постійно проживала разом із ним як член його сімї з квітня 2001 р., тобто більше пяти років, про що свідчать акти (а.с. 15, 16), тому відповідно до ст.. 1264, ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, як спадкоємець четвертої черги. Відповідно до цього слід визнати за позивачем право власності на квартиру [ADDRESS], у звязку з прийняттям спадщини після померлого [PERSON]. Таким чином, визнання відповідачем відповідно до ст. 174 ЦПК України предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 328,1264, 268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зняття з реєстраційного обліку. В позовній заяві вказує, що 26 січня 2009 року рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя визнано недійним договір купівлі продажу квартири [ADDRESS], укладеного між [PERSON], який дія від імені [PERSON] та [PERSON]. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 23.06.2009 року рішення Орджонікідзевського районного суду від 26.01.2009 року залишено без змін. За вищевказаною адресою зареєстрований відповідач [PERSON] Оскільки позивач є законними власником квартири [ADDRESS] просить зняти з реєстраційного обліку відповідача [PERSON] за вищевказаною адресою. В судовому засіданні позивач [PERSON]М позов підтримала, наполягаючи на підставах та обставинах викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду не заперечує. В судове засідання відповідачі не зявилися, причини неявки суду не повідомили, заперечень не надали, про час та день слухання справи були завчасно сповіщені. У звязку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Судом встановлено, що 26 січня 2009 року рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя визнано недійним договір купівлі продажу квартири [ADDRESS], укладеного між [PERSON], який дія від імені [PERSON] та [PERSON]. Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 23.06.2009 року рішення Орджонікідзевського районного суду від 26.01.2009 року залишено без змін Відповідно до витягу про реєстрацію права власності нерухомого майна [PERSON] є власником 1/1 частки квартири [ADDRESS]. Згідно довідки [PERSON] ГУМВС України в Запорізькій області № 020072 [PERSON] зареєстрований в [INFO] Згідно з ч.1,2 ст. 321 ЦК України Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. У відповідності до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі викладеного, суд вважає можливим зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-22 00:00:00

Позивач ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі центральних районних електричних мереж звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за використану електроенергію. У заяві вказав, що за адресою [ADDRESS] мешкає [PERSON]та користується електроенергією на підставі особового рахунку № 511145193, але обовязків по сплаті за використану електроенергію не виконує, у звязку з чим виник борг у сумі 1237 гривень за період з 19.02.2008 року по 20.05.2011 року. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за використану електроенергію у розмірі 1237 гривень, а також судові витрати. В судове засідання представник ВАТ Запоріжжяобленерго в особі центральних районних електричних мереж не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. В судове засідання відповідач не зявилася, причину неявки суду не повідомила, заперечень не надала. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що за адресою [ADDRESS] мешкає [PERSON] та користується електроенергією на підставі особового рахунку № 51114.. Згідно п.19 правил користування електричною енергію для населення, розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюється за діючими тарифами для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно п.20 правил користування електричною енергію для населення, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць, але відповідач не дотримується розрахункового періоду і не здійснює оплату за показниками приладу обліку, внаслідок чого з період з 19.02.2008 року по 30.05.2011 року утворилася заборгованість у сумі 1237 гривень , що підтверджується розрахунком. Відповідно до платіжних доручень № 11928, 18124 позивач сплатив судовий збір у розмірі 51 гривень на користь держави та витрати на інформаційно технічне забезпечення в розмірі 30 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-22 00:00:00

Позивач ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі центральних районних електричних мереж звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за використану електроенергію. У заяві вказав, що за адресою [ADDRESS] мешкає [PERSON] та користується електроенергією на підставі особового рахунку № 135105278, але обовязків по сплаті за використану електроенергію не виконує, у звязку з чим виник борг у сумі 1187 гривень 26 копійок за період з 02.09.2009 року по теперішній час. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за використану електроенергію у розмірі 1187 гривень 26 копійок , а також судові витрати. В судове засідання представник ВАТ Запоріжжяобленерго в особі центральних районних електричних мереж не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності без проведення фіксації судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити їх в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. В судове засідання відповідач не зявилася, причину неявки суду не повідомила, заперечень не надала. Відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що за адресою [ADDRESS] мешкає [PERSON] та користується електроенергією на підставі особового рахунку № 135105278. Згідно п.19 правил користування електричною енергію для населення, розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюється за діючими тарифами для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно п.20 правил користування електричною енергію для населення, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць, але відповідач не дотримується розрахункового періоду і не здійснює оплату за показниками приладу обліку, внаслідок чого з період з 02.09.2009 року по теперішній час утворилася заборгованість у сумі 1187 гривень 26 коіпйок, що підтверджується розрахунком. Відповідно до платіжних доручень № 18132, 11932 позивач сплатив судовий збір у розмірі 51 гривень на користь держави та витрати на інформаційно технічне забезпечення в розмірі 30 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-22 00:00:00

Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дочкою [PERSON], [INFO], трьох років. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити, підтвердивши обставини, які викладені в позові. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, та пояснив, що не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини, так як вже з нього стягнуті за рішенням суду аліменти на утримання дочки, і якщо з його заробітної плати буде стягуватися ще сума на утримання колишньої дружини, то йому фактично не буде вистачати кошів на життя. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідив докази і встановив наступне. Сторони перебували у шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу та свідоцтвом про народження дитини. Дитина проживає разом з позивачем, відповідач проживає окремо, що вбачається із довідки про склад сімї позивача за місцем мешкання. За рішенням суду з відповідача стягуються аліменти у розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходу) на утримання дочки на користь позивача. Зазначене визнається відповідачем, через що доказуванню не підлягає. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таке право залишається за дружиною і після розірвання шлюбу. Відповідно до ст.ст. 79, 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого подружжя і (або) у твердій грошовій сумі від дня подання позовної заяви. Суд вважає, що доводи відповідача щодо неможливості виплати аліментів на утримання колишньої дружини ніякими доказами не підтверджені, а заперечення в тій частині, що позивач ніде не працює, але є працездатною, і що з дитиною може сидіти дома бабуся (мати позивача), щоб позивач працювала, не мають правового значення відповідно до положень ст. 84 СК України. Між тим, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково. Так, з відповідача належить стягувати аліменти в розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку (доходу), враховуючи той факт, що у відповідача є встановлене за рішенням суду зобовязання по сплаті аліментів на дитину. При розгляді справи суд керується положеннями ст.ст.10,11, 60 ЦПК України щодо обовязку сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на обгрутнування своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судові витрати. На підставі вищезазначеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-22 00:00:00

18.10.2011 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на своє утримання, яким просить, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку до досягнення ним повноліття, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 14.06.2008 року. Від даного шлюбу 04.11.2008 року у них народився син [PERSON], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народженням дитини, а також просить стягнути аліменти на своє утримання в розмірі ? частини всіх видів його заробітку(доходу). Відповідач надавати матеріальну допомогу в добровільному порядку не бажає, тому позивач змушена звернутися до суду. Позивач - [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, змінив свої позовні вимоги, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку. Відповідач - в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи згідно поштового повідомлення 09.11.2011р. був повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити і відповідно до ст.ст.180-182, 184 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати своїх малолітніх дітей. При встановленні розміру аліментів в частці до заробітку або в твердій грошовій сумі, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоровя та інші суттєві обставини. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути менший від 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, свідоцтвом про народження, свідоцтвом про шлюб, довідкою з місця проживання, що відповідач будучи батьком дитини, матеріальної допомоги не надає . При задоволенні позову та звільненні позивача від сплати судового збору, згідно ст.81, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. на користь держави. На підставі ст.ст.180,182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-22 00:00:00

Позивач просить стягувати з відповідача, як батька їхньої дитини аліменти в розмірі 500 гривень щомісячно, і до досягнення ним повноліття. [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому просить стягувати з відповідача кошти в примусовому порядку. В судове засідання позивач не зявилась, надала заяву в якій свій позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач позов визнав в частині сплати аліментів в розмірі 300 гривень, оскільки ніде не працює та не в змозі виплачувати більше. Дослідивши докази, суд визнає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Встановлено, що сторони перебували з 09.12.2006 року по 27.12.2010 року в шлюбі, від якого мають спільну дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від виконання обовязку по утриманню дитини, яка проживає разом з матірю, чим ставить позивачку в скрутне матеріальне становище. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. \~ Відповідач ніде не працює, та з нього утримуються аліменти за виконавчим листом №2-951/05 на утримання іншої дитини в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та врахувавши всі обставини справи суд приходить висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі 350 грн., щомісячно, починаючи з 04.10.2011 року та до досягнення ним повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою і просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей, які знаходяться на її утриманні, не надає. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала в частині стягнення аліментів на дочку. В частині стягнення аліментів на сина позивач відмовилася, мотивуючи тим, що син проживає з батьком. Ухвалою від 23.11.2011 року провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів в частині стягнення аліментів на сина - [PERSON], [INFO], закрито. Відповідач в судовому засіданні щодо задоволення позову в частині стягнення аліментів на дочку не заперечує. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.07.1993 року. Від спільного шлюбу мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Зазначені факти підтверджуються копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ТП №349359 від 24.07.1993 року, свідоцтв про народження дітей: серії ІІІ-ТП № 440067 від 27.12.1993 року, серії І-ТП №083396 від 18.09.1998 року. В судовому засіданні встановлено і не заперечується сторонами, що на даний час шлюб між сторонами розірвано, син проживає з відповідачем, а дочка з позивачем. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на 1 дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки, позивач відмовилася від стягнення аліментів на сина і провадження по справі в даній частині закрито, то відповідно розмір аліментів підлягає зменшенню. Від сплати судового збору сторони звільнені на підставі п.5 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», а з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України необхідно стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн. в доход держави.

Outcome: approved