Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини до відповідача [PERSON], посилаючись на те, що 24 лютого 2006 року, сторони зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м.Чернівці, актовий запис № 250. Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачкою та знаходиться на її вихованні та утриманні. В позові позивачка зазначає, що причиною розпаду сімї стала несумісність характерів між нею з відповідачем, різні погляди на життя, що призвело до виникнення між ними неприязних стосунків. Через різні погляди на життя та погані взаємовідносини вони втратили один до одного почуття взаємної любові, взаєморозуміння та поваги. В вересні 2011 року відповідач поїхав проживати до своєї матері, де і проживає до цього часу. Позивачка зазначає, що шлюб фактично розпався і носить лише формальний характер. Позивачка вважає, що подальше проживання та перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем суперечитиме їх інтересам та інтересам малолітнього сина, примирення вважає неможливим. На підставі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки, після розлучення у позивачки з відповідачем буде відсутній спільний сімейний бюджет, а малолітня дитина залишається проживати разом з позивачкою, відповідач повинен нести витрати по утриманню дитини у передбаченому законом розмірі. Позивачка зазначає, що відповідач - [PERSON] отримує пенсію як співробітник МВС, крім цього отримує доплату до пенсії на утримання неповнолітніх дітей. Також зазначає, що у відповідача є дитина від першого шлюбу син, на утримання якого він сплачує аліменти. На підставі викладеного, позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на місяць, починаючи з часу пред'явлення позову до суду і до досягнення ним повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася, однак спрямувала до суду заяву, в якій просить дану справу розглядати у її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засіданні не зявився, однак спрямував до суду через канцелярію суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю, не заперечував щодо задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов є обґрунтований та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 24 лютого 2006 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м.Чернівці, актовий запис №250, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1- МИ № 007946 (а.с.5). Від спільного шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії 1-МИ №024632.(а.с.6). Син [PERSON] на даний час проживає з позивачкою, що підтверджується довідкою ПП Ремжитлосервіс про склад сімї (а.с.7). Судом встановлено, що через різні погляди на життя та погані взаємовідносини сторони втратили один до одного почуття взаємної любові, взаєморозуміння та поваги. З вересня 2011 році сторони остаточно припинили сімейні відносини, шлюбних відносин не підтримують. Шлюб між сторонами існує формально. Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та малолітнього сина, а тому шлюб між сторонами слід розірвати, малолітню дитину залишити проживати з позивачкою. Що стосується стягнення аліментів, то такі позовні вимоги підлягають також до задоволення. А саме, згідно вимог чинного законодавства батьки повинні матеріально утримувати своїх дітей. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідач [PERSON], як батько малолітнього [PERSON], зобовязаний утримувати малолітню дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, тощо. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що відповідач отримує пенсію як співробітник МВС, також у відповідача є дитина від першого шлюбу син, на утримання якого він сплачує аліменти, що підтвердив сам відповідач. За наведених обставин, суд вважає, що аліменти в даному випадку слід стягувати з відповідача саме у частці від доходу, а не у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач отримує регулярний дохід. Розмір частки сплати аліментів, а саме 1/4 частини його доходу визнав сам відповідач. На підставі викладених обставин, суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів підлягає до задоволення, а саме відповідач [PERSON], як батько малолітнього [PERSON] зобовязаний сплачувати на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу, починаючи з 06 грудня 2011 року до настання ним повноліття.

Outcome: approved