Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона з 1969 року по 19.10.1998 року проживала однією сім»єю ( у фактичних шлюбних відно-синах) з [PERSON], який помер 19.10.1998 року. Позивачка вказувала на те, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка на цей час скла-дається із земельної частки (паю) в розмірі 3,51 в умовних кадастрових гектарах, який пе-ребував у колективній власності КСП «Раставиця» с.Трушки Білоцерківського району Ки-ївської області, посвідчений сертифікатом РН №352338. Позивачка також вказувала на те, що на момент смерті [PERSON] не був одружений, а також не мав дітей та рідних бра-тів чи сестер, про існування інших родичів у померлого позивачу нічого не відомо, заповіт останній при житті не складав. Позивачка посилалася на те, що вона являється єдиним спадкоємцем майна померлого [PERSON], інших спадкоємців за законом чи запові-том не має. Позивачка вказувала на те, що після смерті [PERSON] вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном останнього, яке знаходиться у бу-динку №8 по вул. Дачній в с.Фурси, Білоцерківського району. Крім вказаного, позивачка посилалася на те, що земельний сертифікат серії РН №352338 був виданий в 2000 році, вже після смерті [PERSON] і про існування вказаного спадкового майна позивачці стало відомо тільки в 2009 році. Позивачка просила в судовому порядку встановити факт, що вона, [PERSON], постійно проживала однією сім»єю із [PERSON] в період із 19 69 року по день його смерті, яка сталася 19.10.1998 року, а також позивачка просила ви-знати за нею, в порядку спадкування за законом, право власності на земельну частку (пай) в розмірі 3,51 в умовних кадастрових гектарах, який перебував у колективній власності КСП «Раставиця» с. Трушки Білоцерківського району Київської області, посвідчений сер-тифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН №352338, виданого на ім»я [PERSON], який помер 19.10.1998 року. До початку розгляду судом справи по суті 20.09.2011 року позивачка надала суду уточнену позовну заяву в якій позивачка просила суд встановити факт, що [PERSON], [INFO], прийняла спадщину після смерті [PERSON], який помер 19.10.1998 року, шляхом фактичного вступу в управ-ління та володіння спадковим майном; встановити факт перебування [PERSON],[INFO] на утриманні [PERSON], з 1993 року по 19.10.1998 року включно, а також позивачка просила суд визнати за нею, в поряд-ку спадкування за законом, право на земельну частку (пай) в розмірі 3,51 в умовних када-стрових гектарах, який перебував у колективній власності КСП «Раставиця» с.Трушки Бі-лоцерківського району Київської області, посвідчений сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН №352338, виданого на ім»я [PERSON], який помер 19.10.1998 року. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] - [PERSON], та [PERSON] підтримали позовні вимоги позивачки викладені в уточненій позовній заяві [PERSON] від 20.09.2011 року. Представник Фурсівської сільської ради Білоцерківського району [PERSON] позов не визнала посилаючись на те, що позивачка не перебувала на утриманні по-мерлого [PERSON], не приймала після останнього спадщину і пропустила встановле-ний законом для цього строк а також [PERSON] просила суд застосувати строк по-зовної давності до позовних вимог [PERSON] про встановлення факту прийняття спад-щини після смерті [PERSON], який помер 19.10.1998 року, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, та про визнання за [PERSON], в порядку спадкування за законом, право на земельну частку (пай) в розмірі 3,51 в умовних кадастрових гектарах, який перебував у колективній власності КСП «Рас-тавиця» с. Трушки Білоцерківського району Київської області, посвідчений сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН №352338, виданого на ім»я [PERSON], який помер 19.10.1998 року. Заслухавши пояснення учасників процесу, покази свідків та дослідивши мате-ріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. В судовому засіданні було встановлено, що 19.10.1998 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть останнього. Згідно ст.ст. 525,526 ЦК УРСР в редакції 1963 року, з дня смерті [PERSON] оніда Никифоровича по місцю його постійного проживання в [INFO] було відкрито спадщину. Наведене підтверджується до відками №1664 від 07.12.2009 року, №1840 від 20.09.2011 року, №02-14-701 від 31.10.2011 року виданими Фурсівською сільською радою, які містяться в матеріалах справи. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] являється власником домогосподарства (житлового будинку та присадибної ділянки) за адресою: с. Фурси Білоцерківського району вул. Дачна, 8. [PERSON] проживала за вищевказаною адресою разом з чоловіком в громадянському шлюбі [PERSON] Никифорови-чем, [INFO] у період з 1969 року до дня смерті останнього, а саме до 19.10.1998 року. Під час спільного проживання [PERSON] та [PERSON] вели спіль-не господарство. [PERSON] також був зареєстрований за вищевказаною адресою на день його смерті. Наведене підтверджується поясненнями представників сторін, показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також наведене підтверджується до-відками №1664 від 07.12.2009 року, №1840 від 20.09.2011 року, №02-14-701 від 31.10.2011 року виданими Фурсівською сільською радою. Також в судовому засіданні було встановлено, що на ім»я [PERSON] 11.12.2000 року Білоцерківською районною державною адміністрацією бу ло видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН № 352338. Вказаний сер-тифікат було видано на підставі рішення Білоцерківської районної державної адміністра- ції від 15.11.1996 року №247, і відповідно до вказаного сертифікату [PERSON] нале-жало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Раставиця» с.Трушки Білоцерківського району Київської області, розміром 3,51 в умов-них кадастрових гектарах. Наведене підтверджується поясненнями учасників процесу, ко-пією вказаного сертифікату, та довідкою Управління Держкомзему у Білоцерківському ра-йоні Київської області від 06.04.2011 року за №06-15-3044. Крім вказаного, у суді було встановлено, що спільних дітей [PERSON] та [PERSON] не мали. [PERSON] при житті заповіту не залишив, в шлюбі на час смерті не перебу-вав. В судове засідання не було надано належних, безспірних доказів про те, що у [PERSON] на день його смерті були діти. Відповідно до ст. 531 ЦК УРСР в редакції 1963 року, до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємництва. Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. В п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року із змінами вказано, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебуван-ня особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини (п.2 ст.273 ЦПК) якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підста вою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебу-вання на утриманні необхідно враховувати те, що: - для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був не-працездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним ( ст. 531 ЦК України) не менше одного року. Суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт перебу-вання [PERSON] на утриманні [PERSON] з 01.03.1995 року до 19.10.1998 року. Так в судовому засіданні було встановлено, що на день смерті [PERSON] [PERSON] бу ла непрацездатною, оскільки з 16.07.1979 року вона перебувала на обліку в Управлінні ПФУ у Білоцерківському районі та отримувала пенсію за віком, що підтверджується пояс-неннями представників позивачки та копією відповіді Управління ПФУ у Білоцерківсько-му районі від 08.11.2011 року № 19810/08 на запит. Також було встановлено, що [PERSON] була призначена пенсія по інвалідності загального захворювання 1 групи з 01.03. 1995 року, що підтверджується копіями відповідей Управління праці та соціального захи-сту населення Білоцерківської районної державної адміністрації від 08.11.2011 року № 01-12-1061, від 04.11.2011 року №01-12-1038, та від 14.11.2011 року № 01-12-1103 на запити сторін. Згідно до вказаних відповідей від 08.11.2011 року № 01-12-1061, від 14.11.2011 ро ку №01-12-1103 розмір пенсії [PERSON] з 01.03.1995 року становив 611800 крб., з 01. 03.1996 року 3824000 крб., з 01.08.1996 року 4237000 крб., пенсія припинена в зв»язку зі смертю [PERSON] 19.10.1998 року. Відповідно до п. 3 Указу Президента України Про грошову реформу в Україні від 25.08.1996 року, українські карбованці підлягають обміну на гривні (банкноти та розмінну монету) за курсом 100 000 карбованців на 1 грив-ню.З врахуванням викладеного, розмір пенсії [PERSON] з 01.03.1995 року становив 6 грн. 11 коп., з 01.03.1996 року 38 грн. 24 коп., з 01.08.1996 року 42 грн. 37 коп. Згідно до відповіді Управління ПФУ у Білоцерківському районі від 08.11.2011 року № 19810/08 на запит, в період з 01.01.1995 року місячна сума пенсії [PERSON] становила 4,07 грн., з 01.01.1996 року 7,44 грн., з 01.03.1996 року 33 грн., з 01.08.1996 року по 19.10.1998 року 37 грн. З наведеного вбачається, що розмір пенсії [PERSON] з 01.03.1995 року по день його смерті 19.10.1998 року був значно вищий ніж розмір пенсії [PERSON] Враховуючи вищевикладене, суд робить висновок про те, що [PERSON] та [PERSON] в період часу з 01.03.1995 року по 19.10.1998 року включно були непрацез-датними, перебували на пенсії, та отримували пенсії у вищевказаних розмірах, останні пе-ребували у фактичних шлюбних відносинах, вели спільне господарство, що підтверджує-ться вищевикладеними у рішенні доказами. Також в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] тримали разом підсобне господарство: в 1996 році свиню та козу; в 1997 році ко-зу; в 1998 році - 2 кози, що підтверджується довідкою відповідача від 31.10.2011 року №02 -14-701, та показами свідка [PERSON] В судовому засіданні було встановлено, що з боку [PERSON] у вищевказа-ний період надавалося утримання [PERSON] і ця допомога /утримання/ були для остан-ньої постійним і основним джерелом засобів до існування за період з 01.03.1995 року по 19.10.1998 року включно. Наведене ствердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та вказане підтверджується матеріали справи. З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що необхідно встановити факт перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] з 01.03.1995 року по 19.10.1998 року включно. Згідно до ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року, для придбання спадщини не-обхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадко-ємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, визнається, що спадкоє-мець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спад-ковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спа-дщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені про-тягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встанов-лені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлен-ня. В п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року із змінами зазначено, що при вирішенні вимог про встановлення факту прийняття спадщи-ни суд має виходити з положень статті 549 ЦК. Діями ж, що свідчать про прийняття спад-щини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини або подача ним протягом цього строку до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття. В судовому засіданні було встановлено, що позивачка [PERSON] не зверта-лася до державної нотаріальної контори протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Також в судовому засіданні було встановлено, що відповідно до Архівної довід-ки від 28.09.2011 року №01-17-3315 виданої Київським обласним державним нотаріаль-ним архівом, після смерті [PERSON], померлого 19.10.1998 року, Білоцерківською районною державною нотаріальною конторою (архівний фонд №36) спа-дкова справа не заводилась та не видавалась з 19.10.1998 року по 2000 рік. Згідно до від-повіді Білоцерківської районної державної нотаріальної контори від 07.10.2011 року № 17 73/01-09 на запит суду, спадкова справа на майно, що залишилось після смерті [PERSON], який помер 19.10. 1998 року не заведена, ніхто із спадкоємців, у встановлений за-коном строк не звертався із заявами до держнотконтори про прийняття чи відмову від спадщини. Наведене також вбачається із Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за № 28265957 від 04.10.2011 року. В судовому засіданні було встановлено, що після смерті [PERSON] залиши лося слідуюче спадкове майно: предмети домашньої обстановки та вжитку, право на земе-льну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП « Раставиця» села Трушки Білоцерківського району Київської області, розміром 3,51 в умовних кадастрових гектарах. Крім вказаного, в судовому засіданні було встановлено, що після смерті [PERSON] залишилися предмети домашньої обстановки та вжитку, які були нажиті остан-нім під час спільного проживання з [PERSON],а саме: декілька столів, ліжок, шаф. Вка зане майно знаходилося на день смерті [PERSON] в будинку №8 по вул. Дачній в с. Фурси. Зазначене майно знаходиться і на даний час у вказаному будинку і ним користує-ться [PERSON] Наведені обставини підтвердили в судовому засіданні представники позивачки, та свідки [PERSON], [PERSON] Суд вважає, що позивачка [PERSON] вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті [PERSON] протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тобто вчинила дії, що свідчать про прийняття нею спадщини. Також в судово-му засіданні було встановлено, що після смерті [PERSON] [PERSON] проводила поховання останнього та поминальні обіди. Наведені обставини підтвердили в судовому засіданні представники позивача та свідки [PERSON], [PERSON]Вказані обставини не заперечувала і представник відповідача. Крім вказаного, в судовому засіданні було встановлено, що в 2009 році пози-вачка [PERSON] дізналася про те, що [PERSON] відповідно до сертифікату на пра-во на земельну частку (пай) серії РН № 352338, виданого Білоцерківською районною дер-жавною адміністрацією 11.12.2000 року на підставі рішення Білоцерківської районної дер-жавної адміністрації від 15.11.1996 року №247 належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «Раставиця» с.Трушки Білоцерківсько-го району Київської області, розміром 3,51 в умовних кадастрових гектарах. В суді встановлено, що оригінал вищевказаного сертифікату з дня його видачі знаходиться у відповідача, що ствердили учасники процесу. На підставі вищевикладеного, суд робить висновок про те, що про спірну части-ну спадщини після померлого [PERSON] позивачка дізналася у 2009 році, але оскільки [PERSON] прийняла частину спадщини після померлого [PERSON] ще в 1998 році, то це означає, що вона прийняла спадщину в цілому. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що необхідно встановити факт про те, що позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], який по-мер 19.10.1998 року, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим ма йном. Оскільки [PERSON] прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управ- ління та володіння спадковим майном, то суд вважає, що позивачка має право на спадкове майно після померлого [PERSON] Суд вважає за необхідне визнати за [PERSON], в порядку спа-дкування за законом, право на земельну частку (пай) в розмірі 3,51 в умовних кадастрових гектарах, який перебував у колективній власності КСП «Раставиця» с.Трушки Білоцерків-ського району Київської області, посвідчений сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН №352 338, виданого на ім»я [PERSON], який помер 19.10.1998 року. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобоязана довести ті обста-вини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає, що позивачу слід відмовити в задоволенні її позову про встанов-лення факту перебування [PERSON] на утриманні [PERSON] з 1993 року по 28.02. 1995 року включно, оскільки позивачка не надала суду безспірних, належних та допусти-мих доказів на підтвердження вказаної позовної вимоги. Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача про те, що пози-вачка не перебувала на утриманні померлого [PERSON], не приймала після останньо-го спадщину і пропустила встановлений законом для цього строк, оскільці ці посилання спростовуються вищевикладеними у рішенні доказами, а також відповідач не надав до су-ду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вищевказаних тверджень від-повідно до ст. 60 ЦПК України. Суд не приймає до уваги також посилання представника відповідача про те, що на час смерті [PERSON] у власності [PERSON] перебувала земельна частка (пай) площею 3,702 га, яку вона здавала в оренду, оскільки ці посилання не підтверджені у суді належними та допустимими доказами. Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю ІV-КВ №096631 [PERSON] було передано у приватну власність зе-мельну ділянку площею 3,702 га на підставі рішення 24 сесії 23 скликання Фурсівської сі-льської Ради народних депутатів від 22.03.2002 року №24-213 земельна ділянка розташо-вана на території Фурсівської сільської ради Білоцерківського району. Вказаний Держав-ний акт було видано 27.03.2002 року, тобто вже після смерті [PERSON] Суд не вбачає підстав для задоволення заяви представника відповідача [PERSON] щодо застосування строку позовної давності до позовних вимог [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини після смерті [PERSON] Никифоро-вича, який помер 19.10.1998 року, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, та про визнання за [PERSON], в порядку спадкування за законом, права на земельну частку(пай) в розмірі 3,51 в умовних кадастрових гектарах, який пере-бував у колективній власності КСП «Раставиця» с.Трушки Білоцерківського району Київ-ської області, посвідчений сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН №352 338, виданого на ім»я [PERSON], який помер 19.10.1998 року, оскі льки, як було встановлено судом, [PERSON] прийняла спадщину відразу після смерті [PERSON] і строків позовної давності вона не пропустила. З вказаним позовом пози-вачка могла звернутися до суду в будь-який час. На підставі вищевикладеного та ст. ст. 531, 548, 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, ст.ст. 257,267 ЦК України, який чинний з 01.01.2004 року, Постанови Пленуму Вер-ховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що ма-ють юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року із змінами,

Outcome: dismissed