Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилався на те, що згідно укладеного договору від 21.05.2008 року [PERSON] було надано кредит в сумі 30000 грн. 00 коп. цільовим призначенням споживчі потреби з кінцевим терміном повернення до 20.05.2010 року зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 36 % на річних. Також позичальник зобовязався сплачувати позивачу плату за управління кредитом у розмірі 5% від суми кредиту. Вказані кошти були отримані відповідачем [PERSON], що підтверджує заявою на видачу готівки. Однак, відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобовязання не виконувала у звязку з чим у неї станом на 04.08.2011 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 8793 грн. 17 коп., в тому числі: сума основного боргу за кредитним договором 4814 грн. 13 коп.; сума не сплачених відсотків за користування кредитом 340 грн. 19 коп.; відсотки по підвищеній ставці - 798 грн. 36 коп.; пеня за порушення умов кредитного договору 857 грн. 54 коп.; штраф 1284 грн. 97 коп.; індекс інфляції - 697 грн. 98 коп. Просив позов задовольнити. 21.05.2008 року між банком та відповідачем [PERSON] в якості забезпечення виконання зобовязань позичальником за договором, було укладено договір поруки. Просив позов задовольнити, стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 47759 грн. 81 коп. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує. Просив позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання повторно не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про день та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомили. Разом з тим, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що 28.03.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2008/980-ЕК/47 про надання кредиту в сумі 30000 грн. 00 коп. з цільовим призначенням споживчі потреби з кінцевим терміном повернення до 20.05.2010 року (а.с.12). Відповідно до умов договору, відповідач зобовязалася сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 35 % річних. [PERSON] вказані кошти отримала, що підтверджується заявою на видачу готівки (а.с.10). Відповідно до ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок у зобовязанні належним чином. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Пунктом 3.1.2.2 Договору визначено, що у випадку прострочення виконання зобовязання у відношенні повернення кредиту у строк, обумовлений п.3.1.1 цього договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом або його частини у розмірі 70 % річних, виходячи з фактичної кількості днів у розрахунковому місяці. За порушення строків повернення кредиту позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення (п.8.1). Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення. Як вбачається з дослідженого у судовому засіданні розрахунку, [PERSON] заборгувала позивачеві по кредитному договору в сумі 8793 грн. 17 коп., в тому числі: сума основного боргу за кредитним договором 4814 грн. 13 коп.; сума не сплачених відсотків за користування кредитом 340 грн. 19 коп.; відсотки по підвищеній ставці - 798 грн. 36 коп.; пеня за порушення умов кредитного договору 857 грн. 54 коп.; штраф 1284 грн. 97 коп.; індекс інфляції - 697 грн. 98 коп. (а.с.5-7). 21.05.2008 року між позивачем між [PERSON] в якості забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору було укладено договір поруки. Як видно з умов договору, поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань у повному обємі. Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. За таких обставин, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved