overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-15 00:00:00

27 січня 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] зареєстрованого 02 жовтня 1993 року у виконавчому комітеті Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 39. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Подружжя не зійшлося характером та поглядами на життя, часто виникали сварки та непорозуміння. Сторони не проживають разом з 2004 року, не ведуть спільного господарства В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і просила його задовольнити з наведених у ньому підстав, пояснення надала аналогічні фабулі позовної заяви Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, до суду надіслав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Суд, вислухавши позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини справи, та надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], 02 жовтня 1993 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Княжицької сільської ради Броварського району Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 39. Від спільного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ОК №191312 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області від 16 серпня 2011 року. Судом встановлено, що подружжя не зійшлося характером та поглядами на життя. Між сторонами часто виникали сварки та непорозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 300 грн. щомісячно та на її утримання в розмірі 200 грн. щомісячно до досягнення сином трирічного віку. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю і по аналогічних мотивах. Просить позов задоволити. Відповідач позов визнав. За таких обставин суд вважає за необхідне прийняти визнання відповідачем позову. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі та від подружнього життя мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого відповідач записаний батьком. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до повноліття. Згідно ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи відсутність постійного місця роботи та мінливий дохід відповідача, суд вважає за необхідне визначити аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно та утримання на дружину, з якою проживає дитина віком до трьох років, в розмірі 200 грн. щомісячно. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати її шлюб з відповідачем. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що разом з відповідачем не проживає, спільного господарства не ведуть, ніяких стосунків не підтримують. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю та по аналогічних мотивах. Просить позов задоволити. Відповідач позов визнав та не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає за необхідне прийняти визнання відповідачем позову. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 14 квітня 2010 року відділом РАЦС Ленінського району м.Мінськ. Від подружнього життя мають спільну дитину - доньку Христину, [INFO]. Сторони не підтримують подружніх відносин протягом тривалого часу, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Наміру поновлювати шлюбні стосунки сторони не мають. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтовування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачем вона вступила в шлюб 12.05.2005 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через втрату любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з січня 2008 року, спільне господарство з відповідачем не ведеться. Примирення між нею та відповідачем не можливо. Суперечки про розділ майна немає. Про місце проживання неповнолітнього сина суперечки з відповідачем також, син залишається проживати з позивачем. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов повністю підтримала та просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Суперечки щодо розподілу майна на даний час немає. Строк для примирення не потрібен. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача та винесення заочного рішення. В звязку з вищенаведеним суд вважає за можливе справу слухати за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з копії свідоцтва про шлюб серії І-ЕД № 002854 сторони зареєстрували шлюб 12.05.2005 року в відділі реєстрації актів цивільного стану, Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 214. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕД № 226077 виданого 05.02.2003 року. Під час розгляду справи судом було встановлено, що сторони однією сім'єю не проживають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення не бажає. При наявності таких обставин збереження даного шлюбу надалі є недоцільним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 06.12.2003 року вона уклала шлюб з відповідачем. Шлюб було зареєстровано ВРАЦ Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області від 06.12.2003 року, актовий запис №901. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося з причини розбіжності характерів та втрати почуття любові і поваги один до одного. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні та сімейні відносини між нею та відповідачем припинені з початку липня 2011 року. Подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливе. Примирення з відповідачем позивач не бажає, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Спору про розподіл майна, що є їх спільною власністю немає. Донька після фактичного розірвання шлюбу залишається проживати з позивачем. Позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, підтвердила доводи, що викладені в позовній заяві. Суду пояснила, що на даний час спору про поділ майна між нею та відповідачем немає. Строк для примирення не потрібен. Просила суд задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, суду пояснив, що він бажає розірвати шлюб з позивачем. Строк для примирення не потрібен. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні взаємостосунки подружжя, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з копії свідоцтва про одруження серії 1-ЕД № 143142 виданого 18.05.2004 року, сторони одружились 06.12.2003 року про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено актовий запис № 901. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЕД № 267070 виданого 07.07.2004 року. Під час розгляду справи судом було встановлено, що сім'я фактично розпалася, сторони не бажають примиритися, і подальше сумісне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-15 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязану з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне відкласти складання повного рішення на 5 днів і проголосити його вступну та резолютивну частини у порядку, встановленому ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 26 червня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, а/з №744. Крім того, просить після реєстрації розірвання шлюбу відновити позивачу дошлюбне прізвище «Ралько». Свої вимоги мотивує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, подружні стосунки між ними фактично припинені, спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюб слід розірвати, так як поновлення подружніх стосунків між ними неможливе. В судовому засідання представник позивачки позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача, суд відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Судом встановлено, що сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків. Між ними втрачено любов та взаємоповагу. Сімя розпалася остаточно, зберегти її неможливо.Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Як вбачається з свідоцтва про одруження серії 1-ГЮ №037698 від 17.05.2008 року між [PERSON] та [PERSON] 26 червня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, а/з №744 , прізвище після шлюбу дружини змінено на [PERSON]. Відповідно до ст.113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвище або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст.ст. 110, 112, СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-15 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 06 серпня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, а/з № 1205. Після реєстрації розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище «Партицька». Малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], залишити проживати разом з нею. Крім того просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в розмірі 500 грн. (п»ятсот гривень), щомісячно, починаючи з 28.12.2011 року і до досягнення дітьми повноліття. А також стягувати аліменти з відповідача на її утримання в розмірі 500 гривень до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку. Свої вимоги мотивує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, подружні стосунки між ними фактично припинені, спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюб слід розірвати, так як поновлення подружніх стосунків між ними неможливе. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засідання позивачка зменшила розмір позовних вимог, просила суд не стягувати аліменти з відповідача на її утримання в розмірі 500 гривень до досягнення сином [PERSON] трьохрічного віку. В решті частини позовних вимог підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей, а також щодо залишення проживати неповнолітній дітей разом з матір»ю. Дослідивши докази по справі, суд позов задовольняє з наступних підстав. Сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків. Між ними втрачено любов та взаємоповагу. Сімя розпалася остаточно, зберегти її неможливо. Суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Як вбачається з свідоцтва про одруження серії 1-ГЮ №015817 від 06.08.2006 року між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований шлюб, прізвище після шлюбу дружини змінено на [PERSON]. Відповідно до ст.113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвище або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] батьком вказано [PERSON]. На підставі ст. ст. 105, 110, 112, 160, 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-15 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-15 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулася до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 14.01.2009 року померла її бабця [PERSON] 09.12.1989 року [PERSON] склала заповіт, в якому все своє майно заповіла позивачу по справі. Вказаний заповіт посвідчений та зареєстрований у Великогорожанській сільській раді, на даний час є чинним, ніким не відмінений та не скасований. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно: житловий будинок, господарські будівлі. Заборон та арешту на майно [PERSON] не накладалось. Позивач просить визнати її власником нерухомого майна в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] У судове засідання [PERSON] подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила позов задоволити. Представник відповідача позовні вимоги визнав в повному обсязі, вважає, що позов необхідно задовольнити. Представник третьої особи, Стрийського МБТІ, в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, хоч був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Третя особа [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій вказує що від належної їй за законом частки спадщини відмовляється в користь [PERSON], справу просить слухати у її відсутності. Третя особа [PERSON] Іванівна подала до суду письмову заяву, в якій вказує що від належної їй за законом частки спадщини відмовляється в користь [PERSON], проти позову не заперечує. Третя особа [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій вказує що від належної йому за законом частки спадщини відмовляється в користь [PERSON], справу просить слухати у його відсутності. Заслухавши пояснення сторін, третіх осіб, дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, суд приходить до наступного. Згідно заповіту від 09.12.1989 року [PERSON] заповіла все своє майно позивачу [PERSON]. Письмове розпорядження на день смерті заповідача не змінено і не скасовано. Відповідно до свідоцтва про зміну імені серія 1-СГ № 001281 від 02.02.2006р. [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. З показань позивача встановлено, що крім позивача дійсно ніхто не претендує на даний житловий будинок. Згідно свідоцтва про смерть 1-СГ № 160036 від 15 січня 2009 року [PERSON] померла 14 січня 2009 року. За таких обставин, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами у справі, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що 01.10.1998 року вона уклала з [PERSON] та [PERSON] договір купівлі-продажу №133, згідно з яким придбала право власності на квартиру № 11 у будинку № 266 по бул. Шевченка в м. Маріуполі. Угоду уклали на Донбаській товарній біржі. Обома сторонами були виконані всі умови договору. Вона передала відповідачам гроші за квартиру, а відповідачі їй ключі від неї та документи. У теперішній час їй стало відомо, що біржовий контракт не є право установчим документом на квартиру. Тому просить визнати угоду дійсною, оскільки раніше їй не було відомо, що угода вважається недійсною і потребує нотаріального посвідчення. В судове засідання позивачка не зявилася, надіслала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позову. Відповідачі у судове засідання також не зявилися по невідомим суду причинам, про день, час та місце розгляду справи було повідомлено у встановленому законом порядку. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми суд розглянув справу у відсутності відповідача, заочно. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.10.1998 року позивачка уклала біржовий контракт №133 (договір купівлі-продажу) з [PERSON] та [PERSON], за умовами якого позивачка придбала квартиру №11 у будинку №266 по бул. Шевченко в м. Маріуполі загальною площею 45,3 м2, жилою площею 29,5 м2. Біржовий контракт був зареєстрований у книзі реєстрації біржових операцій в бюро технічної інвентаризації м. Маріуполя під реєстраційним номером 34773. Відповідно до наданого витягу Іллічівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ММУЮ у Донецькій області, [PERSON] померла 10 березня 2008 року (а.с.20). Згідно відповіді третьої маріупольської державної нотаріальної контори спадщину після її смерті прийняла її сестра [PERSON](а.с.33). Всі умови договору сторони виконали. Проте, в нотаріальному порядку договір посвідчений не був. Згідно зі ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Таким чином, суд вважає, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушені і підлягають судовому захисту, а позов задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, яка втратила право на користування жилим приміщенням в селі Віжомля по вулиці Шевченка, 17 Яворівського району Львівської області покликаючись на те, що вона є одноосібним власником жилого будинку за названою адресою, який належить їй на праві приватної власності. В названому приватному жилому будинку є зареєстрованою також відповідач [PERSON], яка насправді вже більше десяти років проживає в іншому місці. Їй самій доводиться оплачувати всі комунальні послуги та інші виплати, в тому числі і за відповідача, яка є прописаною у спірному житлі, але фактично проживає в іншому житловому приміщенні. Позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву в якій підтримує позовні вимоги, просить позов задоволити і просить також справу слухати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася, причини неявок суду не повідомила, хоч про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05 жовтня 2009 року, житловий будинок, який знаходиться в селі Віжомля по вулиці Шевченка, 311 (по новому вулиця Шевченка, 17) Яворівського району Львівської області, належить в цілому на праві приватної власності [PERSON]. Згідно довідки Віжомлянської сільської ради Яворівського району Львівської області від 30 січня 2012 року, позивач [PERSON], яка фактично зареєстрована і проживає в [INFO] має наступний склад сім»ї: дочка [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено та підтверджено документально, що відповідач [PERSON] є також зареєстрованою в [INFO], але за названою адресою вона фактично не проживає. Акти обстеження від 30 червня 2011 року, 02 листопада 2011 року та 30 січня 2012 року підтверджують, що відповідач [PERSON], в селі Віжомля по вулиці Шевченка, 17 Яворівського району Львівської області не проживає протягом 10 років. Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що так як відповідач [PERSON] по місцю своєї реєстрації тривалий час не проживає, до спірного приватного житла позивача [PERSON] вона не має жодного відношення, тому її слід визнати такою, яка втратив право на користування жилим приміщенням в селі Віжомля по вулиці Шевченка, 17 Яворівського району Львівської області.

Outcome: approved