Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача до [PERSON] сільської ради про визнання права власності на спадкове майно посилаючись на те, що 23 серпня 2009 року померла його мати [PERSON]. Після смерті матері відкрилась спадщина, яка складається із 1/7 частини земельної ділянки (паю) площею 2,3795га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої в межах [PERSON] сільської ради виділеної на підставі розпорядження Києво - Святошинської районної державної адміністрації. Він є єдиним спадкоємцем на вищезазначене майно. Маючи намір належним чином оформити своє право на спадкове майно, у встановлені законом терміни він звернувся до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з письмовою заявою про вступ у спадщину, нотаріусом був наданий повний та необхідний перелік документів, які потрібно надати для належного вступу у спадщину, але на час смерті спадкодавця спірна земельна ділянка (площею 2,3795га) приватизована не була. Державним підприємством «Центру ДЗК» (Київська регіональна філія Києво-Святошинський районний відділ), було підтверджено наявність Державного акту на ім'я [PERSON], а також надано копію Державного акту (серія ЯИ №480323) з додатком 1 (серія АА №169586) списком співвласників земельної ділянки де п'ятим порядковим номером значиться його мати [PERSON], але відмовлено у видачі оригіналу. З копією Державного акту та додатком 1 (серія АА №169586) списком співвласників земельної ділянки він звернувся до Державного нотаріуса Першої Київської обласної державної нотаріальної контори, на що йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. В даний час, йому необхідно належним чином оформити своє право на спадкове нерухоме майно, земельну ділянку, тому, він змушений звернутись до суду для визнання права власності на 1/7 частину земельної ділянки. Тому просив визнати за ним право власності на спадкове майно, що складається із 1/7 частини земельної ділянки площею - 2,3795га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території [PERSON] сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, яка належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту (серія ЯИ №480323) кадастровий номер земельної ділянки 3222485200:06:002:0043 з додатком 1 (серія АА №169586) списком співвласників земельної ділянки. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Відповідач [PERSON] сільська рада в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений, згідно заяви просить розглянути справу у його відсутність. Суд вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з таких підстав. Судом встановлено, що 23 серпня 2009 року померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ОК №160055, про що 25 серпня 2009 року в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №43. Після смерті матері відкрилась спадщина, яка складається із 1/7 частини земельної ділянки (паю) площею 2,3795га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої в межах [PERSON] сільської ради виділеної на підставі розпорядження Києво - Святошинської районної державної адміністрації №589 від 01.06.2009р. Як встановлено судом відповідно до діючого законодавства, позивач є сином померлої [PERSON] та єдиним спадкоємцем на вищезазначене майно. Маючи намір належним чином оформити своє право на спадкове майно, у встановлені законом терміни він звернувся до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з письмовою заявою про вступ у спадщину. Як вбачається з матеріалів справи з копією Державного акту та додатком 1 (серія АА №169586) списком співвласників земельної ділянки позивач звернувся до Державного нотаріуса Першої Київської обласної державної нотаріальної контори, нотаріус відмовив йому видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, , що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №672/02-31 від 17.12.2010 року. Відповідно до ч. З cт. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов»язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст.125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвічує право власності. Документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку згідно ст.126 Земельного Кодексу України є державний акт. Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст. ст.57-59 ЦПК України. За таких обставин вимоги позивача суд знаходить обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved