Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-13 00:00:00

відповідно до умов кредитного договору №1802 від 15.08.2008р. [PERSON] отримав у ВАТ «Державний ощадний Банк України» в особі філії Городоцьке відділення №6324 кредит в сумі 95 000 грн., які зобовязувався повернути до 15.08.2018р. із сплатою 20% річних. На забезпечення виконання вказаного договору 15.08.2008р. укладено договір іпотеки, предмет іпотеки житловий будинок на вул. Виговського, 14 в м.Городок Львівської обл. та земельна ділянка, для його обслуговування, площею 0,05 га, які належать на праві власності [PERSON] 14.07.2010р. Публічне акціонерне товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Городоцьке відділення №6324 звернулось з позовом, який уточнено 15.11.2010р., до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та інших про визнання втратившими право на житло, виселення з будинку, що по вул. Виговського, 14 у м. Городок, що перебуває в іпотеці із зняттям з реєстраційного обліку, мотивуючи в основному тим, що [PERSON] не виконує взятих на себе зобовязань за кредитним договором, утворену заборгованість не погашає, тому 26.01.2010р. приватний нотаріус по заяві Банку вчинив виконавчий напис №34 про звернення стягнення на передане в іпотеку майно і зокрема на вищевказані будинок та земельну ділянку. В суді, покликаючись на мотиви позову, представник позивача просить про виселення відповідачів із жилого будинку по вул. Виговського, 14 в м. Городок Львівської обл., визнання їх втратившими право на проживання і скасування їх реєстрації в будинку. [PERSON] позову не визнав, пояснив, що між позивачем та [PERSON] 15.08.2008р. укладено кредитний договір, за яким Банк надав [PERSON] кредит в сумі 95 000 грн. На забезпечення виконання цього договору укладено договір іпотеки та передано в іпотеку належний йому на праві власності житловий будинок та земельну ділянку по вул. Виговського, 14 в м.Городок Львівської обл. Через матеріальну скруту [PERSON] не зміг своєчасно повертати кредит, тому утворилась заборгованість. На даний час заборгованість частково погашається, в спірному будинку зареєстровані та проживають двоє малолітніх дітей, відповідачі не мають іншого житла, просить суд відмовити в задоволенні позову. [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належно (а.с.- 162-165), про причини неявки суд не повідомили. Представник Городоцького РВ ГУМВСУ у Львівській обл., в особі СГІРФО - визначеної позиції щодо вирішення спору не має. Представник служби в справах дітей Городоцької РДА висловилась на відмову в позові, мотивуючи тим, що в будинку зареєстровані та проживають малолітні діти відповідачів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], сімя не має іншого житла, виселення відповідачів буде суперечити інтересам малолітніх дітей. Прокурор висловилась на відмову в позові, мотивуючи тим, що виселення відповідачів з малолітніми дітьми призведе до погіршення матеріальних та житлових умов дітей, що є неприпустимим. Представник відділу ДВС Городоцького РУЮ Львівської обл., у вирішенні спору покладається на суд. Заслухавши сторони, третіх осіб, прокурора, вивчивши матеріали справи, суд відмовляє в задоволенні позову. Згідно положень ЗУ "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. За ст. 40 ЗУ "Про іпотеку" звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вимога-попередження іпотекодержателя або нового власника про виселення направляється власнику житла та всім членам його сімї, які зобов'язані добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. У відповідності до ч. 3 ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно положень ч. 2 ст. 3 СК України, дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. У відповідності до ч. 2 ст. 176 СК України права батьків та дітей на користування житлом, яке є власністю когось із них, встановлюється законом. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей. Для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органів опіки та піклування. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав і охоронюваних законом інтересів дітей при наданні згоди на вчинення правочинів щодо належного дітям нерухомого майна. Згідно ст. 12 ЗУ "Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей" держава охороняє і захищає права та інтереси дітей при вчиненні правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустимо зменшення або обмеження прав і охоронюваних законом інтересів дітей при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень. У відповідності до преамбули ЗУ "Про охорону дитинства" цей закон визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров'я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток встановлює основні засади державної політики у цій сфері. За ст. ст.1, 8, 18 цього Закону, охорона дитинства - система державних та громадських заходів, спрямованих на забезпечення повноцінного життя, всебічного виховання і розвитку дитини та захисту її прав, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла. За положеннями Конвенції про права дитини від 20.11.1989р., підписаною [PERSON] 21.02.90 р. та ратифікованої 27.02.91р., держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів для забезпечення захисту дитини від усіх форм дискримінації або покарання на підставі статусу, діяльності, висловлюваних поглядів чи переконань дитини, батьків дитини, законних опікунів чи інших членів сім'ї. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як вбачається із пояснень представника позивача, копії кредитного договору №1802 від 15.08.2008р.(а.с.-5-6) [PERSON] отримав у ВАТ «Державний ощадний Банк України» в особі філії Городоцьке відділення №6324 кредит в сумі 95 000 грн., які зобовязувався повернути до 15.08.2018р. із сплатою 20% річних. На забезпечення виконання кредитного договору, 15.08.2008р. укладено договір іпотеки, (а.с.-7-10) відповідно до якого [PERSON] передавав в іпотеку житловий будинок по вул. Виговського, 14 в м. Городок Львівської обл. та земельну ділянку, для обслуговування цього будинку площею 0,05 га. Як вбачається із пояснень представника позивача, із долучених до справи розрахунків і повідомлення про заборгованість №1102/1 від 13.12.2011р. (а.с.66,166,135,175) заборгованість [PERSON] по кредитному договору на 01.12.2011р. складає 127 915 грн. 87 коп. Факту і розміру заборгованості по кредитному договору №1802 від 15.08.2008р. ніхто з відповідачів не оспорює і не заперечує. Із пояснень [PERSON] та долучених до справи копій квитанцій (а.с.177-179) видно, що [PERSON] на виконання кредитного договору частково погашав заборгованість, в т.ч.: 31.03. та 28.04.2011р. вніс 15 000 грн., а 17.10.2011р. 5 500 грн. З копії свідоцтва про право власності на житловий будинок від 25.09.1989р. та витягу із реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.08.2008р. (а.с.-30, 31) видно, що житловий будинок на вул. Виговського, 14 в м. Городок належить на праві власності [PERSON]. Із копії Державного акту про право власності на землю серії ІІ-ЛВ 033484 від 30.08.1996р. (а.с.183) убачається, що [PERSON] також належить земельна ділянка площею 0,05 га, надана для обслуговування вищевказаного будинку. З пояснень відповідача, довідки виконкому Городоцької міської ради №2430 від 09.07.2010р. (а.с.-14) видно, що в будинку по вул. Виговського, 14 в м. Городок зареєстровані та проживають: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також неповнолітні [PERSON], 24.04.2002р.н. і [PERSON], [INFO] Із долученої до справи копії вимоги про виселення від 24.03.2010р. (а.с.-11) видно, що така направлялась тільки [PERSON] Обставин, які б вказували, що інші відповідачі повідомлялись про можливість виселення з будинку по вул. Виговського, 14 в м. Городок, через невиконання умов кредитного договору - [PERSON], у справі немає. Отже, обовязку повідомити письмово про можливість виселення не тільки власника житла, яке перебуває в іпотеці, але й всіх інших членів його сімї, що проживають в будинку, іпотекодержатель - не виконав. З пояснень представника позивача, оглянутого у суді виконавчого провадження №17524823 за 2010р. та долученої до справи копії виконавчого напису (а.с.182) убачається, що 26.01.2010р. приватний нотаріус по заяві ВАТ «Державний ощадний банк України» вчинив виконавчий напис №34 про звернення стягнення на передане в іпотеку майно і зокрема житловий будинок та земельну ділянку для його обслуговування, що знаходяться на вул. Виговського, 14 в м.Городок. З висновку органу опіки і піклування Городоцької РДА від 22.04.2010р. (а.с.59) та пояснень в суді представника служби в справах дітей, убачається, що такі заперечують виселення малолітніх [PERSON], 2002р.н. та [PERSON], 2006р.н. з будинку по вул. Виговського, 14 в м. Городок. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З пояснень представника позивача та представника державної виконавчої служби в суді убачається, що розмір заборгованості [PERSON] по кредитному договору, на часі розгляду справи складає 127 915 грн. 87 коп., тоді як вартість предмету іпотеки - жилого будинку по вул. Виговського, 14 в м. Городок із земельною ділянкою, що надана для його обслуговування становить 351 466 грн. Отже, вартість предмету іпотеки та сума заборгованості за кредитним договором по справі, є неспіврозмірні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відмовляючи в позові Банку про виселення сімї [PERSON] та зняття їх з реєстрації, суд ураховує також, що кредитний договір діє до 2018р., позивач не вимагає його дострокового розірвання, що відповідачі іншого житла не мають, а позивач не надав доказів про можливість забезпечення їх житлом в порядку ч.2 ст.132-1 ЖК України та вважає, що їх виселення, як крайній захід для забезпечення виконання умов кредитного договору, є передчасним. Оскільки суд відмовляє в задоволенні вимог про виселення відповідачів з будинку по вул. Виговського, 14 в м. Городок Львівської обл., то немає підстав до визнання їх втратившими право на проживання в ньому і до скасування їх реєстрації. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За наведеного,

Outcome: dismissed