Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-19 00:00:00

18.07.2011 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовував тим, що він є власником земельної ділянки № 215 у межах Рівненської сільської ради та членом садівничого товариства Бодрість. Крім того, як член садівничого товариства, користується водою через загальну систему водопостачання. 12.06.2011 року [PERSON] вчинив самовільне проникнення на його земельну ділянку, порушивши тим самими ст.ст. 317, 319 ЦК України та намагався позбавити його права користування водою для поливу земельної ділянки, тобто права користування правом власності на неї. Просив заборонити відповідачу [PERSON] вчиняти буд-які дії , що можуть порушувати його право власності, а саме знаходитись на території земельної ділянки № 215 або на її межах лише за його письмової згоди, а також вчиняти буд-які дії щодо припинення водопостачання на цю ділянку у не правовий спосіб; стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 500 грн. 09.09.2011 року позивач надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив зобов'язати відповідача принести йому вибачення у залі судового засідання, стягнути моральну шкоду у розмірі 553 грн. У судовому засіданні позивач позов підтримав. В його обґрунтування пояснив, що він є членом садівничого товариства Бодрість(далі - СТ Бодрість), і йому на праві приватної власності належить земельна ділянка у вказаному товаристві №215. 12.06.2011 року відповідач по справі [PERSON] приблизно о четвертій годині дня, без згоди власника, вчинив самовільне проникнення на земельну ділянку №215 з метою позбавити його водопостачання на земельну ділянку, чим порушив право власності, а саме права гарантованого йому як власнику частиною 1 ст.321 ЦК України (Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні), тобто своїми діями намагався позбавити його права користуватися водою для поливу земельної ділянки, тобто права користування щодо права власності на неї. Після вимоги припинити вчиняти будь-які дії та покинути територію його земельної ділянки, [PERSON] пішов. З метою доведення правомірності своїх дій [PERSON] через деякий час повернувся разом зі [PERSON], який пояснив, що він є членом ревізійної комісії СТ Бодрістьі що на підставі рішення загальних зборів, про існування якого позивачу не відомо, за отвір подачі води не встановленого діаметру, подача води припиняється. Після розмови зі [PERSON] він зателефонував голові правління СТ Бодрість[PERSON] з метою зясувати правове поле, в межах якого\~ [PERSON] має понести відповідальність. Також він запитав у [PERSON] в яких правових стосунках знаходиться [PERSON] з СТ Бодрість, чи є він його найманим працівником. На що [PERSON] відповіла „ні. Додатково позивач посилається на те, що трудових відносин між СТ Бодрістьта [PERSON] не може бути, оскільки відповідно до Статуту СТ Бодрість, трудова угода між ними є недійсною у звязку з тим, що найм працівників (саме водолія) це виключне право Загальних зборів товариства. А навіть, якщо і відповідач був найманим СТ Бодрістьпрацівником, то 12.06.2011 року це була неділя (свято Трійці), а відповідно до ст.71 КЗпП України робота у вихідні дні заборонена. Посилаючись на відсутність наказу про роботу в вихідний день, відповідач [PERSON] не міг виконувати свої обовязки, як працівник.\~ Від відповідача [PERSON] позивач [PERSON] вимагав вибачення але вибачень не надійшло, а тому останній звернувся до суду за захистом порушених прав. Таким чином відповідач [PERSON] своїми діями порушив право власності позивача [PERSON], а саме ч.1 ст.317 ЦК України (власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном) та ч.1 ст.319 ЦК України (власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд) та спричинив моральну шкоду, яку позивач [PERSON] оцінює в 500 грн. і обґрунтовує її, як необхідність звернення до суду у звязку з порушенням його права відповідачем [PERSON], а саме вартість складання позову та захист власних інтересів самотужки. Уточнюючи позовні вимоги, позивач [PERSON] просив зобовязати відповідача [PERSON] принести вибачення позивачу та стягнути моральну шкоду за невизнання ним права власності [PERSON] на земельну ділянку в існуючих законних її межах в розмірі 553 грн., що визначено відповідно до п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України за допомогою нормативно грошової оцінки землі. Обґрунтовуючи моральну шкоду, позивач посилався на надані заперечення відповідача, а саме п.5 заперечень де відповідач вказує, що огорожа позивача майже на метр здвинута в сторону земельної ділянки №216. Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що відповідно до п.3 рішення загальних зборів членів СТ Бодрістьвід 14.05.2011 року його призначено відповідальним за організацію ремонту водогону. Відповідно до п.4 вказаного рішення його уповноважено провести ревізію системи подачі води від водонапірної башти до безпосередніх споживачів з метою подальшого її ремонту. На підставі вказаного рішення між відповідачем та СТ Бодрістьв особі голови правління [PERSON] була укладена трудова угода. 12.06.2011 року він виконував роботу по обстеженню водогону. Обстежуючи ділянку водогону, що проходить між земельною ділянкою №215 та №216 він зайшов зі сторони земельної ділянки №216, оскільки остання була покинута, то перехилившись через дріт огорожі, оглядав водовідвід. Як вказав відповідач, він близько 20 років виконує роботи водолія в СТ Бодрістьі тому при огляді він візуально побачив, що водовідвід на ділянку позивача [PERSON] більший ніж у інших членів товариства. Під час огляду прийшов власник ділянки [PERSON] і почав питати що він тут робить, та на якій підставі, вимагав негайно припинити порушувати його право власності. Він сказав позивачу, що його водовідвід більший ніж у інших. Додатково в свої поясненнях відповідач вказує, що водогін будувався майже двадцять років тому таким чином, щоб труба проходила по межі сумісних земельних ділянок. На теперішній час труба знаходиться в поганому стані, а тому потребує постійної ревізії та ремонту. При обстеженні труби, яка має проходити по межі між земельною ділянкою №215 та №216 побачив, що труба проходить по земельній ділянці позивача, а тому для її обстеження йому необхідно було перехилитися через огорожу. Також відповідач зазначив, що межі земельної ділянки №215, що належить позивачеві, здвинуті майже на метр в бік земельної ділянки №216 про що складено акт від 13.06.2011 року. Вважає, що жодним чином не порушив право власності позивача, а тому в задоволенні позовних вимог просив відмовити. В судовому засіданні відтворений запис допиту свідка [PERSON], який в своїх поясненнях підтвердив, що на загальних зборах членів товариства СТ Бодрістьбуло прийняте рішення про призначення відповідальним за ремонт водогону\~ [PERSON] і що останній мав право проводити його обстеження . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що дійсно рішенням загальних зборах членів товариства СТ Бодрістьвід 14.05.2011 року\~ [PERSON] було призначено відповідальним за ремонт водогону. Також з ним було укладено трудову угоду відповідно до якої останній отримував кошти по актам виконаних робіт. Також свідок пояснила, що на наступний день після того, як позивач [PERSON] їй зателефонував, вона -2- з іншими членами товариства прийшла для визначення розміру шкоди, оскільки позивач [PERSON], коли телефонував, сказав, що [PERSON] своїми діями порушив його право власності та наніс шкоду. Але при виході на місце шкоди ніякої не було. Додатково в розмові з позивачем [PERSON], як вказав свідок, вона вибачилася перед [PERSON], хоча не розуміє, суті конфлікту, оскільки копія рішення загальних зборів від 14.05.2011 року у останнього була. Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного Відповідно до п.3 загальних зборах членів товариства СТ Бодрістьвід 14.05.2011 року,\~ [PERSON] було призначено відповідальним за ремонт водогону. Відповідно до п. п.4 вказаного рішення, його уповноважено провести ревізію системи подачі води від водонапірної башти до безпосередніх споживачів з метою подальшого її ремонту, відповідно до п.7 вказаного рішення призначити водолія на літній період з підписанням трудової угоди і функціональних обовязків. 14.05.2011 року СТ Бодрість\~ в особі голови правління [PERSON] (замовник) та [PERSON] (виконавець) уклали трудову угоду, відповідно до якої виконавець бере на себе зобовязання виконувати наступну роботу п.1.1 1.ревізія водогону; 2.подача води з водонапірної башти до садових ділянок; 3.ремонт запірної арматури, відповідно до п.2.2 оплата здійснюється не пізніше 10 днів з дня прийняття роботи. Оплата підтверджується актами виконаних робіт. Тобто між СТ Бодрість\~ та \~[PERSON] була укладена цивільно-правова угода, на укладення якої відповідно до п.42 б), п.52 б) розділу 4 Статуту СТ Бодрість, голова правління був наділений повноваженнями, а тому твердження позивача про недійсність трудової угоди суд оцінює як безпідставне. Твердження позивача про порушення його права власності та не визнання відповідачем меж також не нашли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки відповідно до ст. ч.1 ст.317 ЦК України - власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України - власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В судовому засідання позивач не зміг пояснити та надати переконливих доказів того, що його було позбавлено права володіти, користуватись та розпоряджатись на свій розсуд належною йому на праві приватної власності земельною ділянкою №215 в СТ Бодрість. Твердження позивача про невизнання меж земельної ділянки також не знайшли свого підтвердження, оскільки, як пояснив відповідач [PERSON] земельні ділянки членів\~ СТ Бодрістьу всіх рівні, але по факту огорожу земельної ділянки №215 здвинуто в бік земельної ділянки №216 про що свідчить копія акту в матеріалах справи від 13.06.2011 року. Відповідно до п.5 ст.319 ЦК України - власник не може використовувати право власності\~ на\~ шкоду правам,\~ свободам\~ та\~ гідності\~ громадян,\~ інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Згідно п.3 Постанови Пленуму ВСУ „Про судову практику в справа про відшкодування\~ моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року №4 із змінами і доповненнями, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. \~Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України у \~позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Аналізуючи зібрані по справі докази в сукупності, враховуючи, що в судовому засідання не надано переконливих доказів та документального підтвердження, що діями відповідача, позивачу завдано моральної шкоди, та не підтвердженої її розмір, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає. \~

Outcome: dismissed