Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

У січні 2011 року представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів, в якій просить стягнути заборгованість за кредитним договором на загальну суму 28 107,21 гривень, судовий збір у сумі 281,07 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 120,00 гривень. При цьому посилається на те, що 05.04.2007р. між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» в особі Миколаївського РУ Приватбанку та [PERSON] була укладена кредитна угода №31 МС/2007 строком до 03.04.2014року, відповідно до якого ЗАТ КБ «Приватбанк» надав їй кредит у сумі 40 000,00дол.США зі сплатою відсотків 15% річних, та 32% річних за прострочений кредит, шляхом здійснення щомісячних платежів. Однак відповідач порушив умови повернення суми кредиту, місячних відсотків за користування коштами, та інших платежів. Загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на 13.12.2010р. склала 3 534,12дол.США (що в еквіваленті національної валюти України становить 28 107,21грн.) В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором [PERSON] з [PERSON] 05.04.2007р. було укладено договір поруки за умовами п.2 якого останній поручається перед Позивачем солідарно та в повному обсязі відповідати за неналежне виконання [PERSON] взятих на себе зобов'язань за кредитним договором №31 МС/2007. Представник позивача в судове засідання не з»явилася, надала до суду заяву в якій просила слухати справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про час і місце були повідомлені, поважних причин неявки суду не представили. Згідно ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі згоди представника позивача, на підставі ст.224-225 ЦПК України, суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи. Взявши до уваги заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 05.04.2007р. Закритим акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» в особі Миколаївського РУ Приватбанку, назву якого змінено на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] була укладена кредитна угода №31МС/2007 строком до 03.04.2014 року, відповідно до якого ЗАТ КБ «Приватбанк» надав їй кредит у сумі 40 000,00дол.США зі сплатою відсотків 15% річних, та 32% річних за прострочений кредит, шляхом здійснення щомісячних платежів. Грошові кошти придбано для споживчих цілей. Заборгованість [PERSON] за кредитною угодою №31МС/2007 від 05 квітня 2007 року станом на 13.10.2010р. становить 28 107,21 гривень (еквівалент 3 534,12дол.США.) і складається з: основна заборгованість за кредитом -1664,41дол.США (в еквіваленті становить 13 327,58грн.) заборгованість по відсоткам -1632,13дол.США (в еквіваленті 12 980,49грн.) пеня за порушення строків повернення кредиту та процентів - 237,58дол.США (в еквіваленті 1 889,50грн.) Пунктом 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 Цивільний кодекс України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст. 525, 526, ч.І ст. 625 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином судом встановлено, що відповідач своєчасно кредит, а також, нараховані за його користування відсотки не повернув, продовжував користуватися грошима на тих же умовах, договір не розривав, тому відсотки за користування кредитом правомірно нараховані до дня подачі позовної заяви в суд. Відповідно до ч.І ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачем умов кредитного договору, позивач поніс додаткові витрати по сплаті державного мита та витрат на ІТЗ судового процесу, суму яких, згідно до ст.80,81 ЦПК України, належить стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved