Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] А.І.23.11.2010 року звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача суму строкового депозитного вкладу по договору від 26.01.2009 року та додаткових угод до нього ,тобто розірвати договір, укладений між нею та кредитною спілкою Україна № 17 , відповідно до умов якого позивачка передала, а відповідач прийняв на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти у сумі 9850,00 гривень на певний період з наступним укладанням додаткових угод про пролонгацію строку дії цього договору включно за процентною ставкою за користування вкладом в розмірі 24,0 % річних , а також стягнути з відповідача відсотки за користування грошовими коштами, в судовому засіданні 20.06.2011 року позивачка уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідачу внесену суму за відсотками в сумі 13604,00 гривень та стягнути судові витрати. 07.06.2010 року позивачка , користуючись своїм правом, передбаченим законодавством та договором, звернувся до відповідача з заявою про повернення вкладу та нарахованих процентів на нього у звязку з тим, що має намір розпорядитися своїми коштами. Однак, на її заяву кредитна спілка відповіді не надала. В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили задовольнити зурахуванням уточненох позовної заяви від 20.06.2011 року. Відповідач в судове засідання неодноразово не зявлявся про час розгляду справи попереджений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не сповістив. Вислухавши пояснення позивача та його представника ,ознайомившись з розрахунком ,який належним чином оформлено відповідачем, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного: У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. між позивачкою та відповідачем був укладений депозитний договір № 17 від 26.01.2009 року та додаткові угоди до нього, відповідно до умов якого позивач передав, а відповідач прийняв на вкладний (депозитний) рахунок грошові кошти у сумі 9850,00 гривень ,за процентною ставкою за користування вкладом в розмірі 24,0 % річних з подальшим укладанням додаткових угод та додатковим внесенням сум . 07.06.2010 року позивачка , користуючись своїм правом, передбаченим законодавством та договором, звернувся до відповідача з заявою про повернення вкладу та нарахованих процентів на нього у звязку з тим, що має намір розпорядитися своїми коштами. Однак, на її заяву кредитна спілка відповіді не надала. Правовідносини , які сталися між позивачкою та Кредитною спілкою Україна при укладанні договору регулюються Законом України Про захист прав споживачів. Згідно вимог ст.18 Закону України Про захист прав споживачів, продавець не вправі включати в договір із споживачем умови ,які є несправедливими, бо це тягне за собою визнання недійсним умов договорів, що обмежують права споживача. Згідно вимог ст.15 Закону України Про захист прав споживачіврегламентує права споживача на інформацію про продукцію (надані послуги) , а ст.17 вищевказаного Закону регламентує права споживача у сфері торговельного та іншого видів обслуговування, одним з яких є право на захист свого порушеного права в судовому порядку. Суд неодноразово розяснював учасникам процесу вимоги ст..ст..10,11,60 ЦПК України про те, що докази по цивільній справі надаються сторонами, а судом тільки оцінюються. На підставі ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязання є неприпустимою. Згідно вимог ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору або згідно вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. На підставі вимог ч 2 ст.530 ЦК України , якщо в зобовязанні встановлено термін його виконання, то вона підлягає виконанню в цей строк. На підставі ч1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності на неможливість виконання ним грошового зобовязання, на підставі ст.610 Цивільного Кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовзання ( неналежне виконання). На підставі ст.16 Цивільного Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, одним з способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права, визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до правопорушення і інше. На підставі викладеного, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню . Також, у відповідності зі статтею 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у національній валюті в розмірі 1% від суми стягнення та на користь відповідача суд вважає за необхідне стягнути витрати ,понесені за інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду в сумі 120,00 гривень. У звязку з тим, що відповідач розпочав виплати заборгованості за сумою вкладу та відсоткам під час розгляду справи судом, сума сплаченого позивачкою судового збору підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі, в сумі 309,00 гривень

Outcome: approved