Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-14 00:00:00

В квітні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «Ерсте Банк» та [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору. Свої вимоги позивачка обгрунтовувала тим, що з серпня 2004 року та по теперішній час перебуває із [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах. 11 червня 2007 року [PERSON] з ВАТ «Ерсте Банк» уклав кредитний договір, відповідно до якого отримав кредит у розмірі 30 000 дол. США строком до 10 червня 2013 року зі сплатою 12,5 відсотків річних. Посилаючись на те, що кредитний договір було укладено відповідачем [PERSON] без її згоди та на підставі ст. 65 СК України, ст. 215 ЦК України, просила суд визнати, зазначений вище договір недійсним. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та просив про його задоволення. Представник відповідач - ПАТ «Ерсте Банк» у судовому засіданні позов не визнав. Відповідач - [PERSON] у судове засідання не зявився, про місце й час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] перебувають у фактичних шлюбних відносинах з серпня 2004 року по теперішній час. Від спільного життя мають доньку - [PERSON], 09.09. [INFO], що стверджується копією свідоцтвом про народження.(а.с. 14). 11 червня 2007 року між ВАТ «Ерсте Банк» (правонаступником якого є «ПАТ [PERSON]») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/2291/73/02757 відповідно до умов якого, останній отримав кредит у розмірі 30 000 дол. США зі сплатою 12,5 відсотків річних строком до 10 червня 2013 року. Постановою держаного виконавця Ленінського відділу ДВС ММУЮ від 22.10.2010 року відкрито виконавче провадження за рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва про стягнення з [PERSON]В га користь ПАТ «Ерсте Банк» заборгованості у сумі 239 151,95грн.. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першої статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Згідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першої-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. В обгрунтування своїх позовних вимог щодо визнання недійсним кредитного договору, позивачка посилається на те, що для укладання зазначеного договору необхідна була її згода. Відповідно до вимог статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим* із подружжя без її його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладання одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) держаної реєстрації, а також стосовно цінного майна, згода другого з подружжя повинна бути подана письмово. Отже, положення статті 65 СК України регулюють відносини, які стосуються розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного із подружжя щодо набуття майна, зокрема на отримання кредиту, оскільки кредитний договір це договір про отримання грошових коштів та не створює обовязків для другого із подружжя. Враховуючи вище викладене, при укладанні одним із подружжя кредитного договору, згода на це іншого не потрібна, а тому ніяким чином, права та інтереси позивачки не порушені. Таким чином, дослідивши та оцінивши усі докази у сукупності, суд вважає, що підстави для визнання недійсним кредитного договору відсутні, а за такого позовні вимоги є необгрунтованими і задоволенню не підлягають. Згідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачені при предявленні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed