Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-26 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Дніпропетровськ, звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідно до укладеного кредитного договору № CSR0АN02000003 від 14.03.2007 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 29690 доларів 47 центів США, на термін до 14.03.2014 року. Зобовязання за кредитним договором позивач виконав у повному обсязі. Однак, відповідач своїх зобовязань не виконав та, станом на 25.06.2011 року, його заборгованість складає 30419 доларів 92 центи США, які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Крім цього, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1820 грн. 00 коп.. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримував в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON], на розгляд справи не зявився, хоча про дату, час та місце слухання справи, повідомлявся вчасно та належним чином, про що свідчить оголошення у періодичному виданні - газеті «Черкаський край» № 97 від 16.12.2011 року. Про причину своєї неявки, суд не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язку, які виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, в тому числі з договорів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором, банк або інша фінансова установа, зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Як підтверджено наявними у справі доказами, 14.03.2007 року, між позивачем та відповідачем [PERSON], було укладено кредитний договір № CSR0АN02000003. Згідно п. 7.1 вказаного договору, банк зобовязувався надати позичальникові кредитні кошти шляхом надання готівки через касу, на строк з 14.03.2007 року по 14.03.2014 року включно, у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 29690,47 доларів США на наступні цілі: придбання автомобіля в розмірі 21273,64 долари США, за реєстрацію предмета застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна шляхом перерахування у розмірі 8197,32 доларів США на сплату страхових платежів, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,84% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 1% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі0,00% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу. Відповідно до квитанції від 15.03.2007 року, [PERSON] отримав кредит в сумі 21273,64 доларів США. Зобовязання за кредитним договором позивач виконав у повному обсязі. Однак, відповідач своїх зобовязань не виконав та, станом на 25.06.2011 року, його заборгованість складається з 21051,41 долара США - заборгованості за кредитом, 5770,04 долари США - заборгованості по процентах за користування кредитом. Відповідно до ст. 258 ЦК України, позовна давність про стягнення неустойки (штрафу, пені), становить один рік. З урахуванням даної норми Закону, а також дати звернення позивача з даним позовом до суду 27.10.2011 року, позивач має право на стягнення з відповідача штрафу та пені, починаючи з 27.10.2010 року. Однак, суд також враховує вимоги ст.ст. 10, 60 ЦПК України, щодо обовязку позивача надати суду розрахунок штрафу та пені, заявленої до стягнення. Враховуючи те, що позивачем такого розрахунку не надано, а надано лише загальний розмір наявного штрафу та пені станом на відповідну дату, суд вважає, що у задоволенні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 2120,03 доларів США пені, 31,37 доларів США штрафу (фіксованої частини) та 1447,07 доларів США штрафу (процентної складової, слід відмовити. З огляду на вище викладене, враховуючи, що відповідач в судове засідання не з'явився та не подав свої заперечення щодо предмета спору, будучи належно повідомленим про слухання даної цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача, на користь позивача, 242446 грн. 78 коп., що за курсом 7,97, відповідно до службового розпорядження НБУ від 08.07.2011 року складало 30419, 92 доларів США - заборгованості за кредитом та заборгованості по процентах за користування кредитом, підлягають до задоволення. Крім цього, суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial