Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-25 00:00:00

В квітні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення порядку користування жилим приміщенням. Позивач вказує на те, що квартира [ADDRESS] належить їм з відповідачкою на праві спільної часткової власності по ? частині кожному та має три житлові кімнати площею 19 кв.м, 11,8 кв.м, 9,9 кв.м, а всього житловою площею 40,7 кв.м. Також в квартирі є коридор, площею 11,6 кв.м, кухня площею 7,4 кв.м, вбиральня площею 1,0 кв.м, ванна кімната 2,6 кв.м, вбудована шафа 1,1 кв.м. Посилаючись на те, що між ними існують неприязні стосунки, позивач просив суд визначити судовим рішенням такий порядок користування спільною власністю, за яким йому виділити у користування кімнату площею 19,0 кв.м з лоджією, відповідачці [PERSON] виділити в користування дві кімнати площею 11,8 кв.м і 9,9 кв.м з лоджією, а кухню, коридор, ванну кімнату, вбиральню, вбудовану шафу залишити в спільному користуванні. На підставі клопотання представника відповідачки 28 березня 2011 року у справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз . В судовому засіданні позивач підтримав свій позов, просив про його задоволення. Відповідачка проти позову [PERSON] заперечувала. Вказувала на те що позивач ніколи не проживав у спірній квартирі і не проживає на теперішній час, а виділення йому в користування однієї з кімнат порушить її права та права їхніх повнолітніх дітей: доньки [PERSON] і сина [PERSON], які зареєстровані в спірній квартирі, весь час проживають в ній, та створили кожен свою сімю. Крім того позивач має інше постійне житло та створив іншу сімю, де і проживає на теперішній час. Третя особа [PERSON] посилалася в судовому засіданні на те, що її батько [PERSON] не проживав у спірній квартирі, а між ними: нею, її братом та їх матірю [PERSON] тривалий час існує порядок користування квартирою, відповідно до якого кожен з них займає по одній з кімнат. До того ж вона проживає в квартирі зі своїм громадянським чоловіком, а її брат з громадянською дружиною. Тому встановлення порядку користування спірною квартирою та надання у користування позивачу однієї з кімнат порушить їх житлові права. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення позивача, його представника, відповідачки та її представника, третьої особи [PERSON], вивчивши матеріали справи і оцінивши в сукупності надані сторонами докази, судом встановлене наступне. З матеріалів цивільної справи вбачається, що спірна квартира [ADDRESS] належить сторонам на підставі рішення апеляційного суду Миколаївської області від 16 липня 2009 року та є спільною частковою власністю сторін з рівними частками по 1/2 частині. Квартира має три ізольовані житлові кімнати: площею -19,0 кв.м, площею 11,8 кв.м, площею 9,9 кв.м. В квартирі також є коридор 11,6 кв.м, кухня 7,4 кв.м, ванна кімната 2,6 кв.м, вбиральня 1,0 кв.м, шафа вбудована 1,1 кв.м. Квартира обладнана двома лоджіями по 2,0 кв.м. В силу ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. При цьому кожен із них має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі недосягнення співвласниками згоди, спір вирішується судом. З матеріалів справи слідує, що ідеальна частка кожного у жилій площі квартири складає 20, 27 кв.м. Дійсні розміри кімнат становлять: 19,0 кв.м, 11,8 кв.м, 9,9 кв.м. Кімнати є ізольованими та можуть бути обєктами окремого користування кожним співвласником. Через житлову кімнату площею 19,0 кв.м є вихід на лоджію «9» площею 2,0 кв.м. Через житлову кімнату площею 11,8 кв.м є вихід на лоджію «10» площею 2,0 кв.м. Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 10.06.2011 року Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз визначити порядок користування трикімнатною квартирою №103 по вул..Новобузькій,91-А у м.Миколаєві відповідно до ідеальних часток співвласників, а саме по ? частині неможливо у звязку з відсутністю житлової кімнати площею 20,27 кв.м, яка б відповідала ідеальній частці сторін. В тей же час експертом запропоновано варіант користування спірною квартирою, в частках, приближених до ідеальних. Відповідно до вказаного варіанту експертизи одній стороні пропонується виділити у користування житлову кімнату, площею 19,0 кв.м з прилеглою до нею лоджією площею 2,0 кв.м, що становить 47/100 часток, що на 1,27 кв.м менше житлової площі. Другій стороні пропонується виділити житлову кімнату площею 11,8 кв.м з прилеглою до неї лоджією площею 2,0 кв.м та житлову кімнату площею 9,9 кв.м, що всього складає 53/100 часток та на 1,27 кв.м більше житлової площі. В загальному користуванні сторін пропонується залишити побутові приміщення площею 23,7 кв.м: коридор площею 11,6 кв.м, кухню площею 7,40 кв.м, туалет площею 1,0 кв.м, ванну кімнату площею 2,6 кв.м, вбудовану шафу площею 1,1 кв.м. Оскільки сторони не можуть домовитися між собою про порядок володіння та користування спірними кімнатами, то суд вважає за можливе визначити порядок користування квартирою між сторонами відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи, виділивши у користування позивача житлову кімнату площею 19,0 кв.м, з прилеглою до неї лоджією площею 2,0 кв.м, а в користування відповідачки - житлову кімнату площею 11,8 кв.м з прилеглою до неї лоджією площею 2,0 кв.м та житлову кімнату площею 9,9 кв.м, залишивши у спільному користуванні сторін коридор, кухню, вбиральню, ванну, вбудовану шафу. При цьому, на думку суду, невідповідність ідеальних та реальних часток не може вважатися такою, що порушить права співвласника [PERSON] на користування та володіння частиною спільного майна, як це передбачено ч.3 ст.358 ЦК, оскільки такий порядок не позбавляє його права вимагати перерозподіл часток та (або) матеріальної компенсації різниці. Щодо посилання відповідачки, її представника та третьої особи на не проживання позивача у квартирі як на одну із підстав відмови у позові, то суд вважає їх безпідставними, оскільки закон не повязує з такими обставинами можливість визначення порядку користування квартирою, що перебуває у спільній частковій власності. Доводи відповідачки, її представника та третьої особи [PERSON] про порушення житлових прав зареєстрованих в квартирі повнолітніх дітей сторін також є помилковими, оскільки встановлення порядку користування квартирою, що належить на праві спільної часткової власності, проводиться лише між співвласниками. У відповідності до ст.88 ЦПК України між сторонами підлягають розподілу судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved