Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову покликається на те, що рішенням Х сесії 22 скликання від 07.03.1997 р. Великоколоднівської сільської ради його виключено із списків громадян, які мають право на середню земельну частку (пай) як особу, так як постійно проживають у сільській місцевості. Вважає таке рішення незаконним, оскільки на сесії це питання не обговорювалось, про що свідчить заява депутатів сільської ради. Про рішення йому не було відомо, копію рішення йому видали лише 11.04.2006 р. Тому, ще у 2002 р. він подав у сільську раду на реєстрацію договір оренди і сертифікат на земельну ділянку, однак не отримав відповіді. Виключення його із списків пайовиків визнано протиправним постановою Буського районного суду Львівської області від 25.02.2008 р. Вважає, що саме [PERSON] (на час ухвалення рішення сесії - голова сільської ради), всупереч вимогам ст.6 Земельного кодексу України, видав таке протиправне рішення, тому він був позбавлений права на одержання щорічної орендної плати починаючи з 1997 р., чим порушено його права, гарантовані Конституцією України щодо володіння, користування, розпоряджання земельною ділянкою на підставі Сертифіката, якого ніхто не оспорював. Зазначає, що не отримав орендної плати за період 1997-2008 р.р. у розмірі 2260,02 грн., крім того, йому заподіяно моральну шкоду, яку оцінює у 10\~000 грн. У ході розгляду справи позивач збільшив позовні вимоги, просить стягнути з відповідача 3766 грн. матеріальної шкоди за період 1997 2008 р.р., та 3780 грн. за період 2008-2011 р.р., 5000 грн. моральної шкоди та судові витрати у розмірі 300 грн. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення аналогічні наведеним, наголосив, що відповідальність за оспорюване рішення несе саме [PERSON] на час ухвалення рішення - голова Великоколоднівської сільської ради, так як він підписав рішення. Відповідач позову не визнав, у судовому засіданні пояснив, що рішення про виключення позивача із списків приймала приватизаційна комісія своїм рішення, після чого сесія сільської ради лише його затвердила. Заяву, про яку стверджує позивач, від імені депутатів сільської ради позивач написав власноручно, тому її не слід брати до уваги. Вказує, що його повноваження як голови сільської ради закінчились у 2002 р., а, тому, відповідальність за невидачу рішення позивачу у 2002-2006 р.р. та за прийняте рішення у 1997 р. він особисто не несе. З цих же підстав заперечує проти вимоги про відшкодування моральної шкоди, оскільки він не несе особисту відповідальність за рішення колегіального органу. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, приходить висновку, що у позові слід відмовити з таких підстав. Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Рішенням Великоколоднівської сільської ради від 07.03.1997 р. на підставі рішення приватизаційної комісії від 11.01.1996 р., ст.6 Земельного кодексу України [PERSON] виключено із списків осіб, що мають право на середню земельну частку, як такого, що безпідставно включений в ці списки, рішенням девятої сесії двадцять першого скликання від 14.06.1003 р. (а.с.9, 8). Постановою Буського районного суду Львівської області від 25.02.2008 р. вказане рішення Великоколоднівської сільської ради в частині виключення із списків [PERSON] визнано протиправним. Відповідно до ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній чи юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Відповідальність за шкоду, завдану фізичній чи юридичній особі рішеннями, діями або бездіяльністю працівника під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків згідно зі ст.1172 ЦК покладається на юридичну особу, з якою цей працівник перебуває в трудових правовідносинах. Право позивача справді порушено прийняттям рішення сесією Великоколоднівської сільської ради. Проте, як видно з матеріалів справи, рішення про виключення із списків позивача прийняте колегіальним органом сільською радою, і підписане [PERSON] як посадовою особою. [PERSON] мотивує вимоги, предявлені саме до [PERSON] тим, що останній, будучи головою Великоколоднівської сільської ради, підписав протиправне рішення про виключення із списків. Суд приходить до висновку, [PERSON] як голова сільської ради (на час прийняття рішення), не може бути відповідальним за його прийняття, а тому, позивач необґрунтовано предявив вимоги до відповідача. Також не підлягають задоволенню вимоги щодо відшкодування моральної шкоди, оскільки, відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а судом порушень прав позивача саме відповідачем [PERSON] не встановлено.

Outcome: dismissed