Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

01.07. 2009 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], з участю третіх осіб: [PERSON], приватного нотаріуса Кам'янка - Бузького районного нотаріального округу [PERSON], приватного нотаріуса Пустомитівського районного нотаріального округу, [PERSON] про визнання договору купівлі - продажу недійсним. У позовній заяві позивач просить суд визнати договір купівлі-продажу житлового будинку за адресою: Львівська обл., Пустомитівський р-н., с. Звенигород, б. № 245 недійсним. Визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки за вказаною адресою недійсним. Зобов'язати відповідача не чинити позивачу перешкод в користуванні нерухомим майном за вказаною адресою. Судові витрати по справі покласти на відповідача. Позивач, у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених нею позовних вимог покликається на наступні обставини: 31 грудня 1996 року державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори, [PERSON], було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно з яким, на підставі ст. 529 ЦК України спадкоємцем майна [PERSON], померлої 11 березня 1981 року, є позивач, [PERSON]. Спадкове майно складається з: 1 житлового будинку, розташованого в с. Звенигород Пустомитівського району Львівської області, який складається з двох житлових кімнат житловою площею 33,7 кв.м. та кухні, грошового вкладу з відповідними відсотками та компенсаційними нарахуваннями, належного померлій на підставі ощадної книжки. До житлового будинку відносяться літня кухня та два сараї. 20 вересня 2002 року Звенигородською сільською [PERSON] народних депутатів позивачу було видано державний акт на право приватної власності на землю, який зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1067. На той час позивач мала бажання продати будинок, а тому 26.12.2003 р. в державній нотаріальній кеонторі м. Кам'янка-Бузька оформила довіреність на ім'я [PERSON], який є сином відповідача, та далеким родичем позивача. Покупців довго не було тому позивач вирішила переїхати в успадкований будинок, та далі використати цей будинок для особистого проживання, про що повідомила свого повіреного, і звернулася з вимогою повернути видану на його ім'я довіреність. Повірений тривалий час під різними приводами усіляко ухилявся від повернення довіреності, але підстав йому не довіряти у позивача на той час не було. Згодом позивачу стало відомо, що 26.12.2006 р. (фактично на наступний день після закінчення дії довіреності, котра діяла три роки, а тому повинна була закінчитись 25.12.06 р.) повірений нібито продав будинок від імені позивача своєму батькові. З вказаної продажі жодних коштів позивачу не було передано. Зважаючи на те, що позивач завчасно, ще до грудня 2006 р., попередила повіреного, що передумала продавати будинок і земельну ділянку, вона вважає, що він діяв умисно, тобто усвідомлював, що вчиняє правочин всупереч її інтересам, передбачав настання не вигідних для позивача наслідків та бажав їх настання. Позивач вважає, що продаж будинку своєму батькові повірений вчинив щоб позбавити позивача будинку, на який не було реальних покупців, і який вона не бажала вже продавати. На теперішній час позивач не має доступу до будинку, оскільки відповідач перешкоджає позивачу реалізовувати своє право на користування будинком та приналежною до нього земельною ділянкою. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд позов задоволити. В процесі розгляду справи позивач - [PERSON], надала суду додаткові письмові пояснення в яких вказує, що у тексті доручення, на підставі якого діяв [PERSON], було зазначено, що доручення видано терміном на три роки та дісне до 26 грудня 2006 року. Таким чином, дія довіреності не може поширюватися на 26 грудня 2006 року. Нотаріус не вказав у дорученні, що воно діє до 26.12. 2006 року включно. Позивач - [PERSON], в судове засідання з'явилася, пояснення дала аналогічні викладеним у позовній заяві та письмовим поясненням поданим до суду додатково пояснила, що мала намір звернутися до нотарільної контори, щоб скасувати доручення проте з невідомих причин не зробила цього, заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, позов просить задоволити. Представник відповідача, [PERSON], - [PERSON] (діє на підставі Довіреності від 17.11. 2009 року зареєстрована в реєстрі за № 1640), в судове засідання з'явився, заявлені позивачем позовні вимоги заперечив, оскільки такі безпідстані, тому у задоволенні позову просить відмовити. Треті особи: [PERSON], приватний нотаріус Кам'янка Бузького районного нотаріального округу [PERSON], приватний нотаріус Пустомитівського районного нотаріального округу, [PERSON] у судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили. З'ясувавши думку учасників процесу, суд вважає можливим продовжувати розгляд цивільної справи без участі третіх осіб у справі. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, проаналізувавши матеріали цивільної справи та дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, суд прийшов до переконання про те, що обставини, на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених ним позовних вимог, не знайшли свого підтвердження у представлених суду доказах, оскільки: судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ - ЛВ № 016197, Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори [PERSON] 31.12. 1996 року за реєстрованим номером 4424, яке зареєстроване Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації 14.01. 1997 року за № 5 та реєстровим номером 201 в реєстровій книзі № 2, станом на 26.12. 2003 року [PERSON] на праві приватної власності належали: житловий будинок № 245, який розташований за адресою: с. Звенигород, вул. б/н. Пустомитівського району, Львівської області, земельна ділянка площею 0,5991 га на території с. Звенигород, Звенигородської сільської ради, Пустомитівського району, Львівської області, надана для обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства. Встановлено, що 26.12. 2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір доручення, на підставі якого [PERSON] [PERSON] було видано доручення від 26.12. 2003 року зареєстроване в реєстрі за № 4039, яким [PERSON] було уповноважено продати за ціну та на умовах йому відомих, належний [PERSON] будинок № 245 та земельну ділянку в селі Звенигород, Пустомитівського району, Львівської області. Доручення, що зареєстроване в реєстрі за № 4039, було видане 26.12. 2003 року, доручення видане терміном на три роки та дійсне до 26.12. 2006 року. Встановлено, що [PERSON] діючи на підставі зазначеного вище доручення від імені [PERSON] та [PERSON] 26.12. 2006 року уклали договір купівлі - продажу житлового будинку № 245, який розташований за адресою: с. Звенигород, вул. б/н., Пустомитівського району, Львівської області. Встановлено, що на підставі договору купівлі - продажу від 26.12. 2006 року, відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 14954895 від 19.06. 2007 року, Повідомлення ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" № 9497 від 18.11. 2009 року, [PERSON] набув у власність та на теперішній час володіє житловим будинком № 245, який розташований за адресою: с. Звенигород, вул. б/н., Пустомитівського району, Львівської області. Суд критично оцінює, покликання позивача на те, що вона - [PERSON], повідомила [PERSON] та звернулася до останнього з вимогою повернути доручення від 26.12. 2003 року зареєстроване в реєстрі за № 4039, оскільки позивачем не представлено суду жодного доказу, що стверджував би вказані [PERSON] обставини. Крім того, позивач не скористалася своїм правом звернутися до нотаріальної контори щоб скасувати видане нею доручення та припинити договір доручення, який був укладений між нею - [PERSON] та [PERSON]. Суд критично оцінює покликання позивача на те, що строк дії Доручення від 26.12. 2003 року зареєстроване в реєстрі за № 4039 закінчився з настанням 00:00 год. 26.12. 2006 року, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Відтак, початок строку дії доручення від 26.12. 2003 року зареєстроване в реєстрі за № 4039 припадає на 00:00 год. 27.12. 2003 року. Як встановлено самим доручення від 26.12. 2003 року зареєстроване в реєстрі за № 4039 строк його дії - три роки. Тому строк дії доручення від 26.12. 2003 року зареєстроване в реєстрі за № 4039 був закінчений 00:00 год. 27.12. 2006 року. Відповідно до ч. 1 ст. 255 ЦК України якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. Як вбачається із наведеного вище [PERSON] уклав договір купівлі - продажу житлового будинку № 245, який розташований за адресою: с. Звенигород, вул. б/н., Пустомитівського району, Львівської області в межах наданих йому повноважень без перевищення повноважень наданих йому дорученням від 26.12. 2003 року зареєстроване в реєстрі за № 4039. За вказаних вище обставин, суд вважає, що договір купівлі - продажу житлового будинку № 245, який розташований за адресою: с. Звенигород, вул. б/н., Пустомитівського району, Львівської області укладений у відповідності до встановлених законом норм, з дотримання форми договору, тому підставі для визнання його недійсним визначених ст. 215 ЦК України немає. Позовна вимога позивача про визнання договору купівлі - продажу земельної ділянки за адресою: с. Звенигород, № 245, вул. б/н., Пустомитівського району, Львівської області недійсним задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем не доведено факт укладення договору купівлі - продажу земельної ділянки за адресою: с. Звенигород, № 245, вул. б/н., Пустомитівського району, Львівської області та в його підтвердження не представлено жодного доказу. Заявлена позивачем вимога у якій позивач просить суд зобов'язати відповідача не чинити позивачу перешкод в користуванні нерухомим майном, що знаходиться за адресою: с. Звенигород, вул. б/н., Пустомитівського району, Львівської області задоволенню не підлягає, оскільки, як вбачається з вище наведеного [PERSON] набув право власності на житловий будинку № 245, який розташований за адресою: с. Звенигород, вул. б/н., Пустомитівського району, Львівської з підстав, що не заборонені законом, відтак правомірно, тому він має право здійснювати правомочності визначені самим правом власності в повному обсязі. За вказаних вище обставин, суд прийшов до висновку про те, що вимоги заявлені позивачем безпідставні та задоволенню не підлягають. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed