overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

10.11.2011 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем проживали разом з 2001 року по 2004 рік, мають спільну неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Разом з відповідачем не проживають, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, просила стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача щомісячно. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку (а.є. 14) . З клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався. Зі згоди позивача, суд вважає можливим справу розглянути у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів з постановлениям заочного рішення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], батьками якої вони являються (а.с.4). Батьки зобов'язані утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини - не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здорсз'я і матеріальне становище дитини і відповідача, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини доходу, починаючи з 10.11.2011 року в силу ст. 191 Сімейного Кодексу України. Крім того з відповідача необхідно стягнути в доход держави судовий збір в розмірі 188 грн. 20 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

27.09.2011 року [PERSON] звернувся в суд з даним позовом вказуючи, що він працював у П(ПО) Агрофірма "Галинівка" на посаді їздового, в квітні 2011 року звільнився за власним бажанням. У день звільнення трудову книжку позивачу видано не було, з ним не розрахувались. Заборгованість по заробітній платі становить 1320 грн. Позивач просить суд стягнути з П(ПО) Агрофірма "Галинівка" на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 1320 грн ; провести індексацію на невиплачену суму, моральну шкоду в розмірі 2000 грн, виплатити йому середній заробіток за весь час затримки з квітня 2011 року по день фактичного розрахунку та судові витрати. В судовому засіданні позивач відмовився від позову в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку з дня звільнення по день фактичного розрахунку та індексації на невиплачену заробітну плату, яка прийнята судом і провадження в цій частині закрито. Позивач в судовому засіданні зменшив розмір позовних вимог та просить стягнути з відповідача заборгованості по заробітній платі в сумі 1218,07 грн, моральну шкоду в сумі 2000 грн та судові витрати, дані позовні вимоги підтримав та дав пояснення по суті заявленого позову. Представник відповідача в судове засідання не прибув, у своєму запереченні позов заборгованості по заробітній платі на суму 1218,07 грн визнає, щодо стягнення моральної шкоди просить відмовити, справу розглядати у відсутність їх представника за наявними у справі доказами. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 116 ч. 1 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум що належить йому від підприємства проводиться в день звільнення. Заборгованість по заробітній платі відповідача перед позивачем становить 1218,07 грн., що підтвердив позивач в судовому засіданні та відповідач у своєму запереченні. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди суд виходить із вимог ст. 237-1 КЗпП України, згідно якої відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідач порушив права позивача на своєчасну виплату заробітної плати. Вирішуючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує моральні страждання працівника у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, втрату нормальних життєвих зв'язків, розмір заборгованості по заробітній платі, термін часу протягом якого працівник не отримав винагороду за свою роботу, а також враховуючи вимоги розумності і справедливості визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди на суму 250 грн. Підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі у виді судового збору в сумі 188,20 грн

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, в даний час сімя розпалася, просила шлюб розірвати. Позивачка та її представник в суді позов підтримали. Відповідач до суду не зявився, про день і час розгляду справи був належним чи-ном повідомлений, причини неявки суду не повідомив, а тому суд згідно ст. ст. 224,225 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи про що не заперечував позивач та його представник. Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що 02.03.2002 року сторони уклали шлюб, від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Наведене підтверджується копіями свідоцтв про одруження, та про народження, поясненнями позивача. В судовому засіданні також встановлено, що 8 місяців сторони не підтримують подружні відносини, мають окремі бюджети та ведуть окремо господарство, проживають за різними адресами. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд вважає, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу є неможливим, бо це суперечить інтересам сторін а тому шлюб слід розірвати. Суд вважає, що позивачці після розірвання шлюбу слід залишити прізвище Бура. Також суд вважає, що позивача слід звільнити від сплати державного мита на користь держави, так як він являється постраждалим від Чорнобильської катастрофи, а з відповідача слід стягнути на користь держави 17 гривень державного мита. На підставі ст.ст. 110, 112, 115 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом,зазначила, що від шлюбу з відповідачем народила дочку - [PERSON],[INFO] розірвання шлюбу - з 29 січня 2010 року,відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітків(доходів),але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. В судовому засіданні позивач позов підтримала обґрунтувавши його наведеними в позовній заяві підставами,зазначила що за вересень-листопад 2011 року відповідач добровільно сплатив аліменти. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсягу, зазначив, що він добровільно надавав допомогу на утримання дочки, але якщо відповідач бажає,він згоден сплачувати аліменти по рішенню суду. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив: відповідач є батьком [PERSON], [INFO],що підтверджується свідоцтвом про її народження. Допомоги на матеріальне утримання дочки добровільно в повному обсягу він не надає. Відповідач працює,інших осіб,яких він повинен утримувати по закону - не має. Зазначені обставини визнані відповідачем та вважаються судом доведеними в порядку ч.І ст.61 ЦПК України. Спірні правовідносини виникли з сімейних відносин та регулюються ст.ст.180,182,183,191 СК України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи викладене суд вважає,що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки в розмірі 1/4 частини всіх своїх заробітків та стягує з нього аліменти в цьому розмірі та допускає рішення в цій частині до негайного виконання в межах платежу за один місць. Враховуючи,що відповідачем добровільно сплачені аліменти за вересень- листопад 2011 року,суд стягує аліменти починаючи з 1 грудня 2011 року. Задовольняючи позов суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

Згідно подання начальника першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського МУЮ у відділі відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-179 від 13.12.2007р., виданого Березанським районним судом Миколаївської області про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання. У звязку з втратою вказаного виконавчого листа при поштовій пересилці до місця роботи боржника, начальник першого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського МУЮ просить видати дублікат виконавчого листа. Сторони в судове засідання не зявились. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява задоволенню не підлягає з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа суд, який видав виконавчий лист, має право за поданням державного виконавця видати його дублікат. В поданні зазначено, що виконавчий лист втрачено при пересилці, але не надано жодного доказу на підтвердження того, що виконавчий лист втрачено. Відповідно до Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Згідно рішення Березанського районного суду від 02.03.2007р. з [PERSON] стягнено на користь [PERSON] кошти на її утримання в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 01.02.2007р. і до досягнення дитиною трьох років, тобто до 13.12.2007р.. На час звернення з поданням до суду минуло 4 роки, тобто закінчився строк предявлення виконавчого документа до виконання, передбачений Законом України Про виконавче провадження. Доцільність звернення до суду із вимогою про видачу дублікату виконавчого документа зберігається лише у межах строків, встановлених для предявлення виконавчого документа до виконання (виконавчої давності), оскільки після їх спливу виконавче провадження не може бути відкрите. До суду із заявою про поновлення такого строку ВДВС не звертався, у звязку з чим у суду відсутні правові підстави для видачі дублікату виконавчого листа. Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні подання.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку терміном три місяці для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що його батько помер 15 червня 2009 року. Позивач являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька. Своєчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся в звязку із перебуванням за межами Чернігівської області. В судовому засіданні 06 грудня 2011 року представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити. Позивач в судове засідання не зявився, надав повноваження на представлення своїх інтересів представнику [PERSON] ( а.с. 16 ). Після оголошеної перерви представник позивача [PERSON] в судове засідання 20 грудня 2011 року не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності ( а.с. 21 ). Представник відповідача - територіальної громади села Старий Білоус Чернігівського району Чернігівської області в особі Старобілоуської сільської ради в судове засідання не зявився, суду надано письмове клопотання про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги визнає (а.с. 12).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Старобогданівської сільської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за законом. В позовній заяві позивач вказав, що 07 листопада 2008 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: земельна ділянка площею 6,2098 га у межах згідно з планом, розташована на території Старобогданівської сільської Ради Михайлівського району Запорізької області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 167099 від 01.08.2006 року. Спадкоємцем першої черги після смерті спадкодавця являється тільки він. Звернувшись до Державної нотаріальної контори Михайлівського району з заявою про прийняття спадщини за законом, державним нотаріусом йому було усно відмовлено в прийнятті вказаної заяви, в звязку з тим, що ним був пропущений 6-місячний строк для звернення в нотаріальну контору, який сплив 08.05.2009 року. Просить суд визначити йому додатковий строк протягом шести місяців, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за законом, що залишилася після смерті спадкодавця [PERSON], який помер 07.11.2008 року. В судове засідання позивач не зявився, але надав суду заяву, якою просить суд розглянути справу у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, з позовними вимогами згоден. Суд, вивчивши заяву позивача, представника відповідача, матеріали цивільної справи: свідоцтво про смерть [PERSON], свідоцтво про народження, державний акт на право власності на земельну ділянку, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено в судовому засіданні, позивач відповідно до ст. 1261 ЦК України має право на спадкування спадщини, яка залишилася після смерті його батька [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом у якому вказує, що вона перебуває в юридично зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 22 вересня 2009року. Від подружнього життя мають малолітню дочку [PERSON], 22.03.201 Ороку народження. Мотивуючим тим, що подружнє життя не склалося через несумісність характерів, внаслідок чого спільне проживання припинено з липня 201 Іроку, позивачка просить розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, примирення вважає неможливим та наполягає на розлученні. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Сторонам, згідно ухвали Прилуцького міськрайонного суду від 10.11.201 Іроку надавався строк для примирення, проте, за вказаний період вони не примирилися. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги. Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України, якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу, такий було зареєстровано між сторонами 22 вересня 2009року відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, про що відповідно у книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 344 (а.с.6). Сторони від шлюбу мають спільну дочку [PERSON]. 18.03.2010року народження, про що свідчить свідоцтво про її народження(а.с.7). У судовому засіданні встановлено, що сторони з липня 201 Іроку сім'єю не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, позивачка наполягає на розлученні. За таких обставин суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позов\' про розірвання шлюбу, визнає, що для прийняття рішення про задоволення позову достатньо законних підстав, що не буде суперечити закону або порушувати законних прав, свобод та інтересів для самих сторін у даній справі чи інших осіб. Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки та малолітньої дитини. На підставі наведеного, ст. 104,105,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом мотивуючи тим, що вступила у шлюб з відповідачем 24.01.2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина Дениса, [INFO], яка проживає з позивачкою. Позивачка зазначає, що шлюбні відносини припинені через те, що між ними зникло почуття поваги один до одного, та постійні сварки в сім»ї. З цих підстав позивачка вважає, що їх сімя розпалася остаточно, примирення між ними не можливе. Майновий спір будуть вирішувати в окремому порядку. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала позов, просила його задовольнити, при цьому позивачка вказала, що після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище «Мозоль». Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчать його підписи в повідомленнях «Укрпошти» про отримання судових повісток, копії позову із доданими до нього документами. Від відповідача заяви про розгляд справи за його відсутності, заперечення проти позову не надходили, причини неявки до суду ним не повідомлені. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши наявні в справі докази, суд приходить до висновку про те, що між подружжям [PERSON] фактично припинені шлюбні стосунки, примирення між сторонами, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, та інтересам їхньої неповнолітньої дитини, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 105, 112 СК України. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому позивачці, після розірвання шлюбу, залишити прізвище «Мозоль». Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідача, на підставі ч.4 ст. 169 та ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності та ухвалити по справі заочне рішення позивачка проти такого вирішення справи не заперечувала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом мотивуючи тим, що вступив у шлюб з відповідачкою 15.08.2092 року. Від шлюбу мають дитину: Олену, [INFO]. Позивач зазначає, що шлюбні відносини припинені через неприязні відносини, різні погляди на життя, несумісність характерів. З цих підстав позивач вважає, що їх сімя розпалася остаточно, примирення між ними не можливе. Через органи РАЦСУ відповідачка шлюб розірвати відмовляється. Майновий спір будуть вирішувати в окремому порядку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримав позов, просив його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча була своєчасно та належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про що свідчать її підписи в повідомленнях «Укрпошти» про отримання судових повісток, копії позову із доданими до нього документами. Від відповідачки заяви про розгляд справи за її відсутності, заперечення проти позову не надходили, причини неявки до суду нею не повідомлені. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в справі докази, суд приходить до висновку про те, що між подружжям [PERSON] фактично припинені шлюбні стосунки, примирення між сторонами, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їхньої неповнолітньої дитини, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 105, 112 СК України. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому відповідачці, після розірвання шлюбу, залишити прізвище «Москальчук». Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідачки, на підставі ч.4 ст. 169 та ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за її відсутності та ухвалити по справі заочне рішення позивач проти такого вирішення справи не заперечував.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

Позивачка звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 21 серпня 2003 року виконкомом Лебединецької сільської ради Андрушівського району Житомирської області, актовий запис №3 вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. В судовому засіданні Позивач уточнила свої позовні вимоги, і пояснила суду, що з Відповідачем вони не підтримують шлюбних стосунків, донька проживає з нею та повністю знаходиться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки добровільно не надає. Просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини всіх його заробітків на утримання доньки. Відповідач в судові засідання 05.10. 2011 року та 20.12.2011 року не зявився, будучи належним чином і вчасно повідомленим про час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення, причину неявки суду не повідомив. Оскільки відповідач був повідомлений про місце, день та час судового засідання належним чином в порядку статей 74 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач в судове засідання не зявився та від нього не надійшло повідомлення про причини його неявки. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 серпня 2003 року виконкомом Лебединецької сільської ради Андрушівського району Житомирської області, актовий запис №3 зареєстровано шлюб між сторонами (свідоцтво про одруження серія 1- ТП №092244), мають доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії БК №244879). Факт батьківства Відповідачем не оспорюється, в свідоцтві про народження [PERSON] батьком записаний [PERSON]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, ч. 3 ст.181 Сімейного кодексу України, передбачається, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Outcome: approved