Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-26 00:00:00

У травні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що на початку лютого 2008 року в мережі Інтернет побачив оголошення та фото про продаж автомобіля марки Mітsubishi Pajero Sport, реєстраційний номер [NUMBER], який вирішив придбати. Після чого зателефонував по вказаному в оголошенні номеру мобільного телефону та домовився про зустріч приблизно 02-04 лютого 2008 року, як тоді він вважав із власником даного автомобіля. При зустрічі із ним чоловік представився йому [PERSON]. Він, [PERSON], оглянув автомобіль, який йому дуже сподобався, потім перевірив документи і виявив, що автомобіль зареєстрований на жителя [INFO] [PERSON]. У розмові з ним [PERSON] пояснив йому, що придбав автомобіль у [PERSON] за довіреністю. Не підозрюючи ніяких недобросовісних дій з боку [PERSON], він погодився придбати автомобіль за довіреністю від імені власника, зазначеного у технічному паспорті, для чого передав [PERSON] завдаток у розмірі 100 доларів США та копію свого паспорта для оформлення генеральної довіреності на його імя. 11 лютого 2008 року [PERSON] приїхав у місто Бровари, передав йому автомобіль та довіреність, а він у присутності його знайомого [PERSON] передав [PERSON] за автомобіль кошти в сумі 25900 доларів США, про що останній видав йому власноручно написану розписку про отримання грошових коштів. Маючи намір укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу автомобіля, він разом із [PERSON] визначили день та час укладання договору, проте [PERSON] у визначений ними час до нотаріуса не зявився, посилаючись на зайнятість. Не зявився останній до нотаріуса і в інші, визначені ними для цього, дні. У вересні 2009 року він, [PERSON], переніс операцію по видаленню грижі на хребті, за станом здоровя не мав можливості укласти договір купівлі-продажу автомобіля. У свою ж чергу [PERSON], не пояснюючи причин, став уникати зустрічей з ним взагалі. З часу придбання спірного автомобіля він безперешкодно, відкрито використовував його у своїх цілях та цілях своєї сімї. Даний автомобіль йому дуже необхідний, оскільки після операції йому важко самостійно ходити. Реабілітацію він проходить до теперішнього часу. 21 жовтня 2010 року він звернувся до Броварського РЕВ ДАІ з метою оформлення тимчасового реєстраційного талона на автомобіль та постановку його на тимчасовий облік для проходження технічного огляду. Під час проведення огляду автомобіля експерт РЕВ ДАІ виявив факт підроблення ідентифікаційного номера шасі та дублюючої таблички автомобіля. Цього ж дня працівники Броварського МВ поставили автомобіль на штрафмайданчик, де він знаходиться по даний час. 28 жовтня 2010 року дізнавачем Броварського МВ за фактом підробки номерів вузлів транспортного засобу автомобіля марки Mітsubishi Pajero Sport, реєстраційний номер [NUMBER], порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ст. 290 КК України. 09 лютого 2011 року дізнавачем Броварським МВ стосовно нього, [PERSON], винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи за відсутністю в його діях складу злочинів, передбачених ст. 290 і ч. 1 ст. 358 КК України, оскільки будь-яких протиправних дій він не вчиняв і до підробки не причетний. Вважає, що не може бути позбавлений права користування зазначеним автомобілем, оскільки за автомобіль він сплатив грошові кошти в розмірі 26000 доларів США, які у присутності свідка передав [PERSON], який діяв в інтересах власника автомобіля на підставі довіреності. Останній, отримавши від нього вказану суму коштів, видав йому письмову розписку, що підтверджує факт отримання ним коштів за проданий автомобіль. Дана розписка за своїм змістом є письмовим правочином, який є реальним, оскільки відчужувач транспортного засобу одержав від нього кошти в розмірі 26000 доларів США. З часу придбання ним автомобіля ніхто ніколи не предявляв і не предявляє до нього жодних претензій з приводу спірного автомобіля, що свідчить про його добросовісність та правомірність придбання транспортного засобу. З позовом до суду про витребування майна в порядку ст. 388 ЦК України до нього ніхто теж не звертався, будь-які претензії з боку інших осіб відсутні. Враховуючи уточнення в суді позовних вимог, просив визнати його, [PERSON], власником автомобіля марки Mітsubishi Pajero Sport, реєстраційний номер [NUMBER], вилученого на підставі протоколу огляду та затримання транспорту від 21 жовтня 2010 року працівниками Броварського СВ МВ ГУ МВС України в Київській області, та повернути йому вказаний автомобіль на відповідальне зберігання. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеному вище, просив суд задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. Також пояснив, що крім нього іншого власника спірного автомобіля не має, у розшуку цей автомобіль як викрадений не значиться і не розшукується. Придбаний ним автомобіль є двійником автомобіля, який перебуває на обліку в МРЕВ ДАІ міста Умані. Працівники Броварського МВ кримінальну справу за шахрайські дії щодо особи, яка продала йому спірний автомобіль, належним чином не розслідують, провадження у справі зупинили до встановлення особи, яка скоїла злочин. Вилучений у нього автомобіль Mітsubishi Pajero Sport уже більше року знаходиться на відкритій площадці в міліції, при огляді автомобіля ним виявлено, що вирвана магнітола, розбите праве дзеркало заднього виду, спущене колесо, розбита протитуманна фара. Зберігання автомобіля в таких умовах може призвести до непридатності його подальшої експлуатації. Виходячи з наведених обставин, вважає, що автомобіль може бути повернутий йому на відповідальне зберігання з метою запобігання його псування, оскільки лише він на даний час вважається його власником. Представник відповідача Броварського МВ ГУ МВС в Київській області [PERSON] у суді позов не визнала та пояснила, що 28 жовтня 2010 року дізнавачем сектору дізнання Броварського МВ за фактом підробки вузлів автомобіля марки Mітsubishi Pajero Sport, реєстраційний номер [NUMBER], та підробки документу на цей автомобіль порушено дві кримінальні справи за ст. 290 і ч. 1 ст. 358 КК України, які постановою від 04 січня 2011 року обєднані в одне провадження. 21 грудня 2010 року постановою дізнавача Броварського МВ автомобіль Mітsubishi Pajero Sport, реєстраційний номер [NUMBER], визнаний речовим доказом. 09 лютого 2011 року дізнавач Броварського МВ виніс постанову про відмову в порушенні кримінальної справи стосовно [PERSON] на підставі п. 2 ст. 6, ст. 130 КПК України Цього ж дня проведення дізнання у справі було зупинено до встановлення особи, яка скоїла злочин. Згідно із ч. 1 ст. 80 КПК України речові докази зберігаються до набрання вироком законної сили або до закінчення строку оскарження постанови чи ухвали про закриття справи. Відповідно до ч. 3 ст. 80 КПК України у тих випадках, коли виникає спір про право власності на предмети, які є речовими доказами, вони зберігаються поки набере законної сили рішення суду, винесене по даному спору в порядку цивільного судочинства. Виходячи з наведеного, враховуючи, що спірний автомобіль є речовим доказом, він не може бути повернутий позивачеві. Просила відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог повністю. Треті особи у справі: [PERSON], [PERSON] та Управління ДАІ ГУ МВС України в Київській області у судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи судом повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заслухавши пояснення сторін, показання свідка, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на початку лютого 2008 року у місті Броварах Київської області невстановлена слідством особа, переслідуючи умисел на шахрайське заволодіння чужим майном, умисно з корисливих мотивів, повідомила [PERSON] неправдиві відомості про справжність ідентифікаційних номерів автомобіля марки Mітsubishi Pajero Sport, реєстраційний номер [NUMBER]. Діючи від імені власника даного автомобіля [PERSON], продала [PERSON] на підставі довіреності цей автомобіль за 26000 доларів США. 21 жовтня 2010 року [PERSON] звернувся до Броварського РЕВ ДАІ для оформлення тимчасового реєстраційного талону на зазначений автомобіль. При огляді автомобіля працівниками Броварського РЕВ ДАІ було встановлено факт підроблення ідентифікаційного номеру шасі та дублюючої таблички вказаного автомобіля. З протоколу огляду та затримання транспортного засобу від 21 жовтня 2010 року видно, що цього дня о 13 год. 30 хв. автомобіль Mітsubishi Pajero Sport, реєстраційний номер [NUMBER], у позивача [PERSON] було вилучено та затримано. 28 жовтня 2010 року дізнавачем Броварського МВ порушено дві кримінальні справи за фактом виявлення підробленого документу за ч. 1 ст. 358 КК України (справа № 07-6884) та за фактом підробки номерів вузлів транспортного засобу автомобіля марки Mітsubishi Pajero Sport за ст. 290 КК України (справа № 07-6883). Провадження в останній справі зупинено до встановлення особи, яка скоїла злочин. Постановою дізнавача Броварського МВ від 09 лютого 2011 року у порушенні кримінальної справи стосовно [PERSON] відмовлено за відсутністю в його діях складу злочинів, передбачених ст. 290 і ч. 1 ст. 358 КК України. Постановою слідчого Броварського МВ позивача [PERSON] визнано потерпілим у кримінальній справі № 07-6883. Діями невстановленої особи [PERSON] завдано майнової шкоди у великих розмірах. Відповідно до ч. 1 ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. У суді встановлено, що правочин у вигляді оформлення договору доручення був вчинений сторонами (невстановленою слідством особою та [PERSON]Г.) для приховування іншого правочину договору купівлі-продажу спірного автомобіля. Згідно із 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Факт сплати позивачем [PERSON] за автомобіль марки Mітsubishi Pajero Sport коштів у розмірі 26000 доларів США підтверджується розпискою та показаннями свідка [PERSON] У ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього. Згідно із ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається. Даних про те, що спірний автомобіль Mітsubishi Pajero Sport є викраденим, перебуває у розшуку чи на нього претендують інші особи, судом не здобуто. Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку, позов [PERSON] в частині визнання за ним права власності на вилучений у нього 21 жовтня 2010 року автомобіль марки Mітsubishi Pajero Sport підлягає задоволенню. Що стосується вимоги [PERSON] щодо повернення йому вказаного автомобіля на відповідальне зберігання, то в цій частинні підстав для задоволення позову не вбачається, виходячи з наступного. У судовому засіданні представник відповідача Броварського МВ пояснила, що спірний автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальній справі, хоча таку постанову суду не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 79 КПК України речові докази зберігаються при справі, за винятком громіздких предметів, які зберігаються в органах дізнання, досудового слідства і в суді або передаються для зберігання відповідному підприємству, установі чи організації. Згідно із ч. 3 ст. 79 КПК України в окремих випадках речові докази можуть бути до вирішення справи в суді повернуті їх володільцям, якщо це можливо без шкоди для успішного провадження в справі. У ч. 1 ст. 81 КПК України визначено, що питання про речові докази вирішується вироком, ухвалою чи постановою суду або постановою органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття справи. Таким чином, питання повернення спірного автомобіля на відповідальне зберігання позивачу до компетенції суду в межах розгляду даної цивільної справи не відноситься. На підставі викладеного,

Outcome: partial