Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

22 листопада 2011 року [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська із заявою про встановлення факту проживання однією сім’єю більш ніж п’ять років. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилалася на те, що вона та [PERSON] у період з 20.10.2001 року по 03.02.2011 року, тобто по день його смерті проживали однією сім'єю, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов’язки. 03 лютого 2011 року [PERSON] помер. 15.07.2011 року заявник звернулася до Першої державної дніпропетровської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON], оскільки інших спадкоємців першої, другої або третьої черги немає. Однак їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 03.02.2011 року [PERSON] у зв’язку з відсутністю у неї документів, підтверджуючих родинні зв’язки з померлим. Встановлення факту проживання однією сім’єю не менш як п’ять років до часу відкриття спадщини заявником обґрунтовано необхідністю належного оформлення права на спадщину та одержання свідоцтва про право на спадщину як спадкоємцю за законом четвертої черги. У зв’язку з викладеним, заявник просила встановити факт її проживання з [PERSON] однією сім'єю з 20.10.2001 року по 03.02.2011 року (день смерті). У судове засідання з’явилась представник заявника, підтримала заявлені вимоги, та представник заінтересованої особи,останній визнав позовні вимоги у повному обсязі. Представник Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з’явилася, надала суду клопотання, в якому просила здійснити розгляд справи без її участі. Суд, вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що 03 лютого 2011 року помер [PERSON], про що свідчить копія відповідного свідоцтва, наявна в матеріалах справи, який був зареєстрований на момент смерті за адресою: [ADDRESS], а фактично проживав однією сім’єю з заявником у належному заявнику домоволодінні за адресою [ADDRESS] з 20.10.2001 року по 03.02.2011 року, тобто по день його смерті. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина (квартира [ADDRESS]). За життя [PERSON], ним не був складений заповіт. Судом також встановлено, що 15.07.2011 року заявник звернулася до Першої державної дніпропетровської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини як спадкоємець за законом четвертої черги в порядку ст. 1264 ЦК України, оскільки інших спадкоємців першої, другої або третьої черги після померлого [PERSON] немає. Ця заява була прийнята та відкрита спадкова справа № 576/2011. Однак постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.07.2011 року державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] заявнику було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 03.02.2011 року [PERSON] у зв’язку з відсутністю у неї документів, підтверджуючих родинні зв’язки з померлим. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім’єю не менш як п’ять років до часу відкриття спадщини, тобто до дати смерті. Відповідно до ст. 3 СК України сім’ю складають особи, які:спільно проживають, пов’язані спільним побутом, мають взаємні права та обов’язки. Частина 4 ст. 3 СК України зазначає, що сім’я створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 64 ЖК УРСР до членів сім’ї наймача віднесено осіб, які постійно проживають спільно з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України доказом постійно проживання разом із спадкодавцем можуть бути довідка відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю проживав разом із спадкодавцем. Такі довідки були надані позивачем до матеріалів справи. Згідно до статті 60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Заявником надано суду достатньо доказів, підтверджуючих факт проживання однією сім’єю заявника та [PERSON]. Враховуючи відсутність у спадкодавця спадкоємців за заповітом, а також відсутність спадкоємців за законом першої, другої, третьої черг відповідно до ст. 1264 ЦК України, ст. 3 СК України, ст. 64 ЖК УРСР, п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд вважає, що заявник має право на спадкування за законом у четверту чергу, оскільки на момент смерті [PERSON] та заявник проживали однією сім’єю не менш як п’ять років до відкриття спадщини. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення відповідно до ст. 234 ЦПК України розглядає суд в порядку окремого провадження, тобто в порядку непозовного цивільного судочинства в порядку якого розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або для підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Отже, з наведеного вбачається, що встановлення юридичного факту проживання заявника однією сім’єю зі спадкодавцем не менш як п’ять років до часу відкриття спадщини має значення для належного оформлення права на спадщину та одержання свідоцтва про право на спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved