Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 14165,47грн. та понесені при подачі позову до суду судові витрати. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 25 січня 2007 року між нею та відповідачем було укладено договір №190-82с бронювання об'єкта нерухомості. П.3.12 вищезазначеного договору сторонами було погоджено порядок розподілу витрат на нотаріальне посвідчення Договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. 18 січня 2006 року між нею та відповідачем було укладено договір №58г-82с інвестування будівництва шляхом вкладення облігацій. За умовами договору сторонами було погоджено, що витрати пов'язані з оформленням і реєстрацією права власності на машиномісце несе виконавець. 25 серпня 2009 року та 15 вересня 2009 року вона зверталась до відповідача з листами щодо виконання умов договору від 25 січня 2007 року та договору від 18 січня 2006 року, та 03 лютого 2010 року відповідач надав відповідь на її листи та визнав заборгованість по зазначеним договорам на суму 12000грн. Через невиконання відповідачем своїх зобов'язань за цими договорами, вона змушена була за власний рахунок покрити всі витрати по сплаті державного мита, послуг нотаріуса та на оформлення та реєстрацію права власності на машиномісце, в тому числі і частини витрат, які згідно договорів повинен був сплатити відповідач. У зв'язку з наведеним просить стягнути з відповідача 12000грн. суми основного боргу, з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення 1446,46грн., трьох процентів річних від простроченої суми - 719,01грн., а всього 14165,47грн. Позивач в судове засідання не з'явилася, представник позивача подав суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Тому згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності за наявних у справі достатніх доказів. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 січня 2006 року між сторонами укладено договір інвестування будівництва шляхом вкладення облігацій №58г-82с, згідно умов якого позивач зобов'язалася взяти участь у інвестуванні будівництва будинку, шляхом придбання облігацій на первинному або вторинному ринку цінних паперів, з метою отримання у власність машиномісця, а відповідач зобов'язався забронювати та в порядку, передбаченому договором, передати позивачу машиномісце після введення будинку в експлуатацію. Згідно п.3.9 зазначеного договору витрати, пов'язані з оформленням і реєстрацією права власності на машиномісце несе відповідач [PERSON] «ІК «Комфорт-Інвест». 25 січня 2007 року між сторонами укладено договір бронювання об'єкта нерухомості №190-82с, згідно умов якого позивач зобов'язалася здійснити придбання облігацій на первинному або вторинному ринку цінних паперів, з метою отримання у власність об'єкта нерухомості, а відповідач зобов'язався забронювати та в порядку, передбаченому договором, передати позивачу об'єкт нерухомості. Пунктом 3.12 зазначеного договору визначено порядок розподілу витрат на нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу об'єкта нерухомості, а саме визначено, що витрати по сплаті державного мита несе відповідач [PERSON] «ІК «Комфорт-Інвест», витрати по оплаті збору на обов'язкове державне пенсійне страхування несе позивач [PERSON], а витрати по оплаті послуг нотаріуса сторони несуть порівну. У відповідності зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Як вбачається із матеріалів справи, всупереч п.3.9 договору інвестування будівництва шляхом вкладення облігацій №58г-82с від 18 січня 2006 року та п.3.12 договору бронювання об'єкта нерухомості №190-82с від 25 січня 2007року, відповідач [PERSON] «ІК «Комфорт-інвест»взяті на себе за договорами зобовязання в частині витрат, пов'язаних з оформленням і реєстрацією права власності на машиномісце та визначених договором витрат на нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу об'єкту нерухомості не виконав. Усі зазначені витрати понесла позивач [PERSON] З листа ТзОВ ІК «Комфорт-інвест»за вих.№125 від 03 лютого 2010 року вбачається, що відповідач визнає наявність заборгованості перед позивачем [PERSON] згідно з договорами №190-82с від 25.01.2007р. та №58г-82с від 18.01.2006р. в сумі 12000грн. та зобов'язується повернути її у повному обсязі. За умовами ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з розрахунку наданого позивачем станом на 01.02.2012р. утворилася заборгованість на загальну суму 14165,47грн., з яких: 12000грн. сума основного боргу, 1446,46грн. - індекс інфляції за весь час прострочення, 719,01грн. три проценти річних. Враховуючи наведене, доводи позивача щодо стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 14165,47грн. є підставними та підлягають до задоволення. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А відтак, з відповідача в користь позивача підлягає стягненню 200 грн. судового збору та 14,60грн. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст.525, 526, 530, 612, 625 ЦК України, та

Outcome: approved