Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача [PERSON] та просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь завдану моральну шкоду в розмірі 10\~000 грн.. В обґрунтування позову позивач вказує, що 29.08.2011 року, біля 16 години, він разом із дружиною [PERSON] та двома малолітніми дітьми Данилом та Дариною, а також із братом [PERSON] їхали в якості пасажирів в автомобілі [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], по вулиці Житомирській, в напрямку мосту через річку Случ. В цей же час [PERSON], керуючи автомобілем «Мерседес», д.н.з. [NUMBER], не дотримавшись дистанції та швидкості руху не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до повної зупинки та здійснив зіткнення з їхнім автомобілем. 06.10.2011 року [PERSON] постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП із накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Позивач посилається на те, що він з дружиною як батько двох малолітніх дітей зазнав моральної шкоди, яка виразилась в тих душевних стражданнях і переживаннях, які прийшлося пережити, оскільки спокій дітей і їх нервовий стан був порушений автопригодою з вини відповідача. В результаті дорожньо-транспортної пригоди у дітей зявилася лякливість, порушення сну, роздратованість, плач, тремтіння підборіддя та рук. У звязку з цим довелося звернутися до лікаря невролога, який встановив діагноз дітям астено-невротичний синдром та призначив дні його відвідування. Всі ці обставини призвели до постійних хвилювань за здоровя дітей, довелося купувати ліки та робити все щоб діти якнайшвидше відновили спокій. Все це призвело до звуження та позбавлення його можливості у реалізації ним своїх звичок та бажань. Ритм звичайного життя був порушений, довелося займатися лікуванням дітей, а інші справи відкласти на потім, що призвело до порушення у нього сну, емоційного навантаження та стресових ситуацій. Відповідач спочатку погоджувався надати кошти на лікування дітей, але потім відмовився це робити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову. Посилався на те, що вчинене ним адміністративне правопорушення не завдало моральних страждань позивачу. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Встановлено, що 29.08.2011 року о 15 год. 50 хв. відповідач, керуючи автомобілем «Мерседес» державний номерний знак [NUMBER], рухаючись по вул. Житомирській в м. Новограді-Волинському, не дотримався безпечної дистанції руху та швидкості, та при виникненні небезпеки не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до повної зупинки транспортного засобу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «ВАЗ» 21063» державний номер АМ 1475 ВВ, автомобілі під час ДТП отримали механічні пошкодження. Як видно із копії постанови Новоград-Волинського міськрайонного суду від 06.10.2011 року, [PERSON] визнаний винним у виникненні даної дорожньо-транспортної пригоди і притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.(а. с.6). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON]А пояснила, що 29.08.2011 року вона разом зі своїм чоловіком позивачем по справі та двома малолітніми дітьми їхали в якості пасажирів в автомобілі ВАЗ-21063, під керуванням водія [PERSON], по вулиці Житомирській, в м. Новоград-Волинський. Водій [PERSON], керуючи автомобілем «Мерседес», здійснив зіткнення з їхнім автомобілем. В момент зіткнення діти налякались в звязку з цим вона та позивач змушені були звернутись за медичною допомогою до лікаря. Згідно ст. 23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Оскільки судом не встановлено взаємозвязку між вчиненим відповідачем правопорушенням та настанням негативних наслідків для здоровя неповнолітніх дітей позивача на підставі чого позивач обґрунтовує свої вимоги, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача про відшкодування моральної шкоди за їх безпідставністю.

Outcome: dismissed