Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

08.12.2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що з 04.12.2006 року він працював в Артемівському Учбово-виробничого обєднанні «Зоря»Українського товариства сліпих на посаді заступника генерального директора з комерційних питань. 03.07.2007 року він звільнився з підприємства за власним бажанням. Заборгованість по заробітній платі перед позивачем за період з січня 2007 року по лютий 2009 року складає 9495 грн. 24 коп. При звільненні з ним також не був проведений розрахунок по заробітній платі. У звязку з цим, позивач та його сімя зазнали моральні страждання, оскільки вони опинилися в скрутному матеріальному становищі. Позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача вказану заборгованість по заробітній платі, компенсацію втрати частини доходів у випадку порушення строків їх виплати в сумі 3480 грн. 35 коп., середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку в сумі 79301 грн. 17 коп., а також моральну шкоду у сумі 1500 грн. 03.06.11. до суду надійшло заперечення на позовну заяву, в якій зазначено, що проведений попередній аналіз табелів обліку робочого часу за період роботи [PERSON] показав, що позивачу неправомірно нараховувалася заробітна плата і при табелюванні було завищено відпрацьований час. Крім того, [PERSON] здійснював підприємницьку діяльність і весь час, у тому числі і робочий, він займався підприємництвом. Відсутність на робочому місці заступника директора негативно відобразилася на фінансовому стані підприємства, основну частку якого складають інваліди по зору. 20.06.2011 року від позивача надійшла уточнена позовна заява в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, в якій він зазначив, що його середньоденний заробіток на день звільнення складав 62 грн. 10 коп., на дату подання уточнення до позову, тобто на 20.06.11. кількість днів затримки розрахунку склала 1000 робочих днів (2007 рік 130 днів, 2008 рік 252 дні, 2009 рік 251 день, 2010 рік 251 день, 2011 рік (на 20 червня) 116 днів. Відповідно відповідач зобовязаний сплатити на його користь за час затримки розрахунку суму у розмірі 62100 грн. 20.12.2011 року позивач знов уточнив позовні вимоги та просив та вказав, що його середній заробіток на день звільнення складав 62 грн. 10 коп. На 19.12.2011 року кількість днів затримки розрахунку складає 1128 робочих днів, просив стягнути з відповідача на свою користь 70048 грн. 80 коп. за час затримки розрахунку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, від нього надійшла заява, в якій він просив розглянути справу у її відсутність. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав за вказаними у позові мотивами та просив позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився. 10.02.2012 року від в. о. директора ПОГ «Артемівське УВП «Зоря»УТОС надійшло клопотання, в якому зазначено, що сума фактичної заборгованості по заробітній платі становить 601 грн. 49 коп., сума компенсації 348 грн. 04 коп., середньоденний заробіток становить 7 грн. 76 коп. Сума простроченої заборгованості станом на 19.12.2011 року за 1128 днів становить 8753 грн. 28 коп. Підприємство визнає загальну заборгованість у сумі 9702 грн. 81 коп. Що стосується вимог по стягнення моральної шкоди, то ці вимоги підприємство не визнає, оскільки позивач [PERSON] працював на підприємстві фактично за сумісництвом, що не могло принести йому збитків, бо фактично він не був присутній на підприємстві. Просив розглянути справу у відсутність представника відповідача. Заслухавши доводи та пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] дійсно працював в Артемівському Учбово-виробничому обєднанні «Зоря»Українського товариства сліпих на посаді заступника генерального директора з комерційних питань з 04.12 2006 року. 03.07.2007 року позивач був звільнений з підприємства за власним бажанням, що підтверджується копією трудової книжки, яка мається в матеріалах справи на а. с. 5-6. Згідно довідки, виданої відповідачем, сума боргу по заробітній платі за період з січня 2007 року по лютий 2009 року складає 9495,24 грн., а саме: січень 2007 року 712,82 грн., лютий 2007 року 926,32 грн., березень 2007 року 926,32 грн., квітень 2007 року 931,22 грн., травень 2007 року 1021,04 грн., червень 2007 року 527,94 грн., липень 2007 року 573,61 грн., лютий 2009 року 395,62 грн. Компенсація у звязку з невиплатою заробітної плати складає 3480,35 грн. (а. с. 10). Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи організації, провадиться в день звільнення. Згідно ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до довідки, виданої відповідачем, середньоденна заробітна плата позивача [PERSON] становить 62,10 грн. (а. с. 11). Згідно довідки, виданої посадовими особами відповідача, середньомісячна заробітна плата позивача складає 900 грн. 40 коп. (а. с. 12). Враховуючи те, що час затримки виплат складає 1128 днів, середній заробіток за весь час затримки розрахункових виплат складає 70048 грн. 80 коп. Що стосується клопотання представника відповідача від 10.02.2012 року, в якому йдеться мова про інші суми заборгованості, а саме: заборгованість по заробітній платі становить 601 грн. 49 коп., сума компенсації 348 грн. 04 коп., середньоденний заробіток становить 7 грн. 76 коп., сума простроченої заборгованості станом на 19.12.2011 року за 1128 днів становить 8753 грн. 28 коп., то суд не приймає їх до уваги, оскільки підтверджень наявності саме цієї заборгованості у судовому засіданні та наявними матеріалами справи не встановлено, натомість в матеріалах справи мається офіційна видана довідка, видана відповідачем ( а. с. 10), в якій сума заборгованості за період з січня 2007 року по лютий 2009 року складає 9495 грн. 24 коп., компенсація у звязку з невиплатою заробітної плати становить 3480 грн. 35 коп. Крім того, вказана сума позивачу не виплачена навіть частково. Стосовно вимог позивача немайнового характеру, то ч. 1 ст. 237 1 ч. 1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Судом встановлено, що дійсно, у звязку з невиплатою належної заробітної плати були порушені права позивача, йому були причинені моральні страждання і він був вимушений прикладати додаткових зусиль для організації свого життя. Однак розмір моральної шкоди суд вважає доцільним зменшити і встановити у сумі 500 грн. Беручи до уваги те, що позивача під час звернення до суду було звільнено від сплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, ці кошти мають бути стягнуті з відповідача. З урахуванням наведеного,

Outcome: partial