Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-01 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 22.02.2000 року їм їхній батько, відповідач у справі, подарував домоволодіння в с.Мотижин Макарівського району, вул Шевченка,77. Біля будинку знаходиться земельна ділянка 0,39 га ,з яких 0,25 га для ОЖБ та 0,14 га для ведення ОСГ. Вказані земельні ділянки відповідач приватизував та отримав державні акти на право власності на ці земельні ділянки. На даний час їм необхідно провести реконструкцію будинку, добудувати веранду, облаштувати другий вхід до будинку. У відділі архітектури їм відмовили у виготовленні проектної документації, так як вони зовсім не мають землі для обслуговування жилого будинку. Оскільки зазначені земельні ділянки були приватизовані без їхнього відому, дане питання з ними погоджено не було, тому державний акт на право власності на земельну ділянку 0,25 га на ім»я відповідача [PERSON] слід визнати недійсним. Тому за захистом своїх порушених прав вони звернулись з позовом до суду та просили визнати державний акт на право власності на земельну ділянку 0,25 га на ім»я відповідача недійсним, зобов»язати відповідача зняти державний акт з реєстрації, зобов»язати Мотижинську сільську раду надати їм дозвіл на приватизацію даної земельної ділянки. Пізніше позивачі збільшили свої позовні вимоги та просили також суд визнати рішення сесії 4 скликання Мотижинської сільської ради №157-24 від 16.01.2006 року в частині затвердження технічної документації із землеустрою та передачі безоплатно у власність відповідачу спірних земельних ділянок незаконним та скасувати його. В судовому засіданні представник позивачів-Шаменко І.І. та [PERSON]- [PERSON] позовні вимоги підтримав, зменшив розмір позовних вимог, так як просив суд залишити без розгляду вимоги щодо визнання державного акту на право власності на земельну ділянку 0,143 га для ведення ОСТ на ім»я відповідача. Обгрунтував позовні вимоги тим, що при переході права власності на жилий будинок до позивачів перейшло право користування земельною ділянкою, необхідною для будівництва та обслуговування жилого будинку. А тому приватизація даної земельної ділянки відповідачем проведена не правильно, з порушенням закону та прав позивачів. Отже, рішення сесії сільської ради щодо приватизації даної земельної ділянки 0,25 га та державний акт на право власності на цю земельну ділянку слід визнати незаконними та скасувати. Про порушення своїх прав позивачам стало відомо лише в 2010 році, коли виникла необхідність добудови до будинку, до цього земельною ділянкою сім»я користувалась спільно. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON]ІІ. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, посилаючиь на те, що після дарування відповідачем жилого будинку дочкам до них повинно було перейти право користування данною земельною ділянкою. До володіння земельною ділянкою неможливо приступати без реєстрації в сільській раді. Позивачі в сільській раді не зареєструвались, даних про поділ жилого будинку немає. Питання приватизації землі обговорювалось всією сім»єю в 2005 році: одній дочці відповідача куплена земельна ділянка під будівництво, одна земельна ділянка приватизована дружиною відповідача, одна-тещею, біля будинку земельну ділянку приватизував відповідач. Позивачі пропустили строк звернення до суду з позовом, а тому в задоволенні позову просили відмовити. Представник відповідача-Мотижинської сільської ради- в судове засідання не прибув, просив справу слухати в його відсутності. Представник третьої особи-Управління Держкомзему в Макарівському районі- в судове засідання не прибув. Вислухавши пояснення представника позивачів, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до виснговку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно договору дарування від 22.02.2000 року позивачі у справі [PERSON] 1.1, та [PERSON] ( дошлюбне прізвище [PERSON]) Л.І. є власниками домоволодіння в с.Мотижин Макарівського району Київської області, вул.Шевченка,77, яке зареєстроване в БТІ по 1\\2 частині за кожною. Дане домоволодіння подароване позивачкам відповідачем [PERSON].В данному жилому будинку зареєстровані: позивачка [PERSON], відповідач [PERSON], мати позивачок [PERSON], бабуся позивачок [PERSON].Згідно довідки сільської ради, земельної ділянки для обслуговування жилого будинку у власності позивачок немає. Як свідчить державний акт на право власності на земельну ділянку ЯД №905063 від 28.09.2007 року, земельна ділянка в с.Мотижин,вул.Шевченка,77 розміром 0,25 га для ОЖБ на підставі рішення Мотижинської сільської ради від 16.01.2006 року №157-24-1У належить відповідачу [PERSON]. Відповідно до ст.30 ЗК України в редакції 1990 року, що діяв на час посвідчення договору дарування домоволодіння між сторонами у справі, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об»єктами переходить у розмірах, передбачених ст.67 цього кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення. У разі зміни цільового призначення надання земельної ділянки у власність або користування здійснюється в порядку відведення. При переході права власності громадян на жилий будинок і господарські споруди до кількох власників земельна ділянка переходить у спільне користування власників цих об»єктів. Статтею 377 ЦК України також закріплена норма переходу права власності або право користування земельною ділянкою, необхідною для обслуговування жилого буднку та споруд, при переході права власності на будівлю. Отже, право користування земельною ділянкою для ОЖБ до позивачок перейшло разом з домоволодінням 22.02.2000 року. Даною спірною земельною ділянкою сім»я позивачок та відповідача користувалась спільно до 2010 року,що не заперечував і відповідач у справі, а тому строк позовної давності позивачками не пропущено, оскільки про порушення їхніх прав їм стало відомо лише в 2010 році. Сторона відповідача не надала суду доказів на спростування даних обставин. А тому приватизація земельної ділянки для ОЖБ проведена з порушенням прав власників домоволодіння-позивачок. З цих підстав рішення Мотижинської сільської ради щодо затвердження технічної документації з землеустрою та передачі спірної земельної ділянки у власність відповідача [PERSON] та отриманий останнім державний акт на право власності на спірну земельну ділянку є незаконними та підлягають скасуванню. Посилання представника відповідача на п.1 Перехідних положень ЗК України , що набрав чинності з 01.01.2002 року, є безпідставними, оскільки не стосуються данного спору. При переході права власності на домоволодіння до позивачок у справі цільове призначення земельної ділянки не змінювалось, а тому у наданні позивачам земельної ділянки у власність або користування в порядку відведення не було необхідності. Скористатись своїм правом на приватизацію земельної ділянки позивачки не могли, так як на час переходу до них права власності на домоволодіння вони були неновнолітними . Не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо зобов»язання [PERSON] зняти державний акт з реєстрації, оскільки він не має таких повноважень як фізична особа, та зобов»язати Мотижинську сільську раду надати дозвіл на приватизацію спірної земельної ділянки позивачами, оскільки вирішення данного питання віднесене до компетенції сесії Мотижинської сільської ради. На підставі наведеного та

Outcome: partial