Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання спільної з відповідачем неповнолітньої дитини щомісячно до повноліття дитини, зазначивши на обґрунтування своїх вимог те, що з 10 жовтня 1998 року вона знаходилась з відповідачем у шлюбі, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №142 та в період якого у них народилася спільна неповнолітня дитина доньки Юлії, 17 січня 2005 року. З 17 січня 2005 року між ними припинено сімейно-шлюбні відносини, в звязку з чим донька проживає з нею та знаходиться на її утриманні, при цьому домовленості щодо участі відповідача в утримані доньки між ними не досягнуто, а в добровільному порядку відповідач не допомагає матеріально утримувати їх спільну дитину. Оскільки відповідач не має постійного місця роботи та регулярного доходу, вона просить стягнути з нього аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі у розмірі 511 гривень 00 копійок щомісячно, що становить 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму, оскільки саме така грошова сума матеріальної допомоги буде відповідати потребам дитини, яка хворіє та потребує додаткових витрат на лікування, та належного забезпечення її життєдіяльності, які повинен забезпечувати дитині і відповідач як батько дитини, але він ухиляється від виконання свого обовязку, в звязку з чим вона змушена звернутися з позовом до суду про стягнення аліментів з відповідача за судовим рішенням. Позивачка, яка повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, надавши суду письмову заяву (а.с.13), за якою прохала розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала їх задовольнити. Відповідач, який повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву (а.с.14-15), за якою прохав розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову в повному обсязі. В звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч. 2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 180-182 СК України батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини - доньки Юлії, 17 січня 2005 року(а.с.5), яка народилася у позивачки в період шлюбу з відповідачем, який було зареєстровано 10 жовтня 1998 року відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №142(а.с.4). Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано 17 січня 2005 року згідно актового запису №02 по відділу реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області(ас.6), в звязку з чим сторони спільно не проживають, а неповнолітня дитина згідно довідки ТОВ Комунальникпроживає з позивачкою в [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні (а.с.8). Відповідач після припинення сімейно-шлюбних відносин не надає в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини, яка з урахуванням віку та стану здоровя (а.с.5,7) потребує значних витрат на її утримання, лікування, забезпечення навчального процесу та життєдіяльності, тому з нього необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в примусовому порядку в твердій грошовій сумі у розмірі 511 гривень 00 копійок щомісячно з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом, а встановлений законом прожитковий мінімум для дитини такого віку становить з 01 жовтня 2011 року 1022 гривні, а з 01 грудня 2011 року - 1042 гривень. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує матеріальне становище платника аліментів, який є працездатною особою, але на час розгляду справи судом не має постійної роботи, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не надав суду заперечень проти позову та будь-яких доказів про свої прибутки, що свідчить про те, що він може працювати та отримувати прибутки, а також стан здоров'я як дитини, так і платника аліментів. Будь-яких інших доказів в підтвердження передбачених ст.182 Сімейного кодексу України обставин щодо матеріального стану та стану здоров'я як відносно дитини, так і відносно відповідача, а також розміру витрат позивачки на утримання дитини суду не надано. Крім цього, в зв'язку з задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved