Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у розмірі1/3 частини всіх видів доходів відповідача щомісяця. Крім того оскільки старшому сину виповнилося вісімнадцять років, то на його навчання просила стягувати кожного місяця аліменти у твердій грошовій сумі 500 гривень. Посилається на те, що з відповідачем має 2- дітей, за рішенням Славутицького міського суду від 05.03.2010 року на її користь з відповідача стягувалися аліменти у розмірі 3/10 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дітей починаючи з 03.02.2010 року до досягнення повноліття старшою дитиною. Оскільки старшій дитині виповнилося 18 років то з [INFO] року припинилося стягнення аліментів на його утримання і на утримання дочки [PERSON], оскільки за рішенням суду стягнення аліментів на обох дітей був В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала в повному об'ємі. Відповідач позовні вимоги визнав частково, оскільки отримує тільки військову пенсію, то згоден платити аліменти на двох дітей у розмірі 1/3 частини. Третя особа в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду повідомила, що навчається безплатно, але кожного місяця необхідно придбавати зошити інші учбові матеріали, мати намагається допомагати по мірі своїх сил, проте на даний час є безробітною. В судовому засіданні було встановлено, що між сторонами шлюб розірвано. Від сумісного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO] і повнолітнього сина [PERSON] [INFO] який навчається з 01.09.2010 року в Славутицький філії Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» до 30.06.2010 року. Діти проживають із матір,ю. Батьком дітей в свідоцтві про їх народження записаний відповідач. Вислухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги до повноліття. При цьому при визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення з платника, суд повинен враховувати обставини, передбачені ст.ст.182, 200 Сімейного Кодексу України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Так як суд вважає, що позивач в судовому засіданні довела, що батько дитини в добровільному порядку ухиляється від свого систематичного обов'язку по утриманню їх спільної дитини. Відповідач отримує військову пенсію, крім того має працездатний вік, кожен місяць отримує достатні кошти для утримання дочки, згідно своїх батьківських обов'язків відповідач зобов'язаний утримувати дитину. Стаття 184 Сімейного Кодексу України визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а стаття 183 Сімейного Кодексу України визначає розмір аліментів у частці від доходу батька. Оскільки відповідач має працездатний вік, отримує заробітну плату, то суд вважає, що в даному випадку, з відповідача необхідно стягувати аліменти у частці. Позивач просить стягувати аліменти у розмірі 1/3 частки. Суд вважає, що позивач обґрунтувала розмір аліментів. Виходячи з того, що на день розгляду справи державою встановлено прожитковий мінімум для дітей у розмірі більше 900 гривень, то суд вважає, що в даному випадку розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини повинен становити 1/3 частину від доходів відповідача, кожен місяць. Відповідно до вимог ст. 199 Сімейного Кодексу України, у разі якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Тобто обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення сином, дочкою віку, який перевищує 18, але є не більшим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення з платника, суд повинен враховувати обставини передбачені ст.ст.182, 200 Сімейного Кодексу України. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан та матеріальне становище дитини, стан та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення, крім того при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В силу ст. 200 СК України, розмір аліментів, що стягуються на користь повнолітньої дитини, визначається у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Позивач просив стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, щомісяця. З наданих документів вбачається, що матір позивача в добровільному порядку надає матеріальну допомогу сину на час навчання, проте на даний час стоїть на обліку в центрі зайнятості і отримує кошти у розмірі ЗО гривень щомісяця. У суду відсутні відомості, що відповідач надає третій особі у добровільному порядку кошти на його утримання на час навчання, хоча є працездатного віку і отримує військову пенсію. Суд вивчивши надані документи прийшов до висновку, що з урахуванням доходу відповідача, його матеріального становища, матеріальних зобов'язань суд вважає, що розмір аліментів повинен становити у твердій грошовій сумі 500 гривень щомісяця на утримання повнолітнього сина на період його навчання до досягненням позивачем 23 років до 30.06.2014 року.

Outcome: approved