Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-18 00:00:00

В травні 2011 року позивач [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що між нею та відповідачем 03 серпня 1996 року було зареєстровано шлюб в виконкомі Шамраївської сільської ради Сквирського району Київської області, актовий запис № 3. Від цього шлюбу у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя у сторін не склалось з суто особистих причин: не зійшлися характерами. З часом стосунки між подружжям значно погіршилися, назавжди втрачено взаєморозуміння, повага один до одного та почуття любові і єдності. З травня 2010 року, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, дитина проживає з позивачкою. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхньої дитини. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку, про поважність причин неявки суд не повідомляв та не просив розглядати справу у його відсутність, свого представника до суду не направив заперечення проти позову не подавав. Позивач не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи і відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення позивача, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.08.1996 року. Від шлюбу мають не повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що між сторонами склались неприязні стосунки, які негативно впливають, як на позивача так і на відповідача і їхню неповнолітню дитину. З травня 2010 року шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Дитина проживає з позивачкою, майновий спір відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їхньої дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом було встановлено, що позивачка бажає залишити собі прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved