Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-12 00:00:00

06 грудня 2010 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості по утриманню будинку. В обґрунтування вимог посилається на те, що відповідач зареєстрований та проживає у [INFO]. Плату за послуги по утриманню будинку відповідач вносить не регулярно, в результаті чого за період з 01.01.2006 року по 01.12.2010 року утворилась заборгованість у сумі 3600,71 грн. Просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних, нарахованих на суму заборгованості, у загальному розмірі 3795,14 грн., а також судові витрати по оплаті витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 30, 00 грн., витрати на правову допомогу у сумі 40,00 грн., витрати з оплати представницьких послуг у суді в сумі 50,00 грн. Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 січня 2011 року, постановленим у заочному порядку, даний позов ТОВ «Житло-Гарант» було задоволено частково. В подальшому ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04 серпня 2011 року зазначене судове рішення було скасоване, а справу призначено до подальшого судового розгляду у загальному порядку. Представник позивача [PERSON], яка діє за довіреністю, у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність. Зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в ході судового розгляду справи, заперечуючи у повному обсязі проти предявленого позову, зазначав, що проживає у [INFO] з 1994 року. Обслуговування дійсно будинку здійснюється ТОВ «Житло-Гарант», проте, якість послуг, які ним надаються, є досить сумнівними та завжди потребували постійного участі жильців будинку. З моменту вселення до квартири у нього не працював стояк опалення, з приводу чого він неодноразово звертався до позивача та до ККП «Маріупольтепломережа», проте, до дієвого результату це не призвело і відповіді на дані звернення він так і не отримав. У судове засідання відповідач [PERSON], будучи повідомленим про час і місце слухання справи, не з'явився з невідомих суду причин. Разом зі тим, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, який не прибув у судове засідання без поважних причин, на підставі наявних у справі письмових доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], у якості квартиронаймача зареєстрований у [INFO], який знаходиться на обслуговуванні ТОВ «Житло-Гарант», та на його імя відкрито особовий рахунок № 63093. З наданих позивачем розрахунків вбачається, що за період з 01.01.2006 року по 01.12.2010 року оплата послуг по утриманню будинку та прибудинкової території відповідачем [PERSON] належним чином не здійснювалася, а у період з 01.01.2006 року по січень 2009 року не здійснювалася взагалі, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 3600,71 гривень. Відповідно до ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Аналогічні положення закріплені у змісті п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків та гуртожитків, затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 р. № 572 (із подальшими змінами та доповненнями), ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Судовим розглядом встановлено, що між відповідачем, як споживачем житлово-комунальних послуг, з одного боку, та ТОВ «Житло-Гарант», з іншого, договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території не укладався. При цьому, відповідач [PERSON] в ході судового розгляду справи посилався на ненадання йому з боку ТОВ «Житло-Гарант» послуг належної якості та у повному обсязі, на підтвердження чого ним були надані копії письмових звернень, а саме: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~до ЖЕУ-19 від 25.11.1999 року з приводу низької температури у радіаторах централізованого опалення та непрацюючих стояків; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~до ККП «Маріупольтепломережа» (не датована) з приводу відмови від споживання послуг з надання теплової енергії; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~до ТОВ «Житло-Гарант» від 15.11.2006 року із проханням провести перерахунок оплати послуг відповідно до фактично отриманої теплової енергії. Разом зі тим, згідно із ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» стандарти, нормативи, норми, порядки і правила у сфері житлово-комунальних послуг розробляють і затверджують Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади у сфері стандартизації, центральний орган виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах їхніх повноважень та згідно із законодавством. Так, рішенням виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 20.12.2006 року № 351 затверджено низку документів, що регулюють відносини між виконавцем та споживачами послуг з утримання будинків та прибудинкових територій, зокрема, перелік робіт, які виконуються підприємствами, обслуговуючими житловий фонд, згідно затверджених тарифів на утримання будинків та прибудинкових територій. Даним рішенням також затверджено порядок перерахунку розміру плати за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій у разі їх ненадання або надання не у повному обсязі. Надані ж відповідачем [PERSON] матеріали його письмових звернень, серед іншого і за своєю давністю, не спростовують факту отримання ним у сукупності в період з 01.01.2006 року по 01.12.2010 року передбаченого наведеним рішенням спектру послуг, що надаються ТОВ «Житло-Гарант», і не доводять наявності підстав для здійснення останнім певного перерахунку за ненадані або надані не у повному обсязі послуги. Отже, з огляду на те, що між сторонами склались фактичні договірні відносини, суд розцінює та кваліфікує їх як укладення договору, хоч і з порушенням закону про його письмову форму. Крім того, у відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, зважаючи на суму заборгованості, періоди її утворення та час прострочення, що предявлений ТОВ «Житло-Гарант» до стягнення, сума інфляції складає 86,41 гривень, а 3 % відсотки річних, нарахованих на суму заборгованості у зазначений період, складають 108,02 гривень. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Отже, суд вважає встановленим факт неналежного виконання з боку відповідача обовязку щодо своєчасного внесення плати за надані комунальні послуги, а тому вважає за необхідне стягнути з нього на користь позивача заборгованість за весь період утворення з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних, нарахованих на суму заборгованості, у загальному розмірі 3795,14 гривень, як доведеному в ході судового розгляду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в Орджонікідзевському районному суді міста Маріуполя Донецької області в розмірі 30,00 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 40,00 грн. та з оплати представницьких послуг у суді в сумі 50,00 грн., а також на користь держави суму судового збору в розмірі 51,00 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову. На підставі ст.ст. 67, 68 ЖК України, ст. 257, 264, 526, 625 ЦК України, ст.ст. 19, 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ст. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків та гуртожитків, затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 р. № 572,

Outcome: approved