Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

В травні 2011 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі ЗО 245 грн. 18 коп. та судових витрат по справі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між Банком та відповідачкою 21.02.2008 року був укладений кредитний договір № МКХІ^ХІ 2850012, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 5 241 грн. 10 коп. на строк до 21.02.2010 року (включно), а останній зобов'язався вчасно повернути суму кредиту шляхом внесення щомісячних платежів, які складаються з заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитними коштами в розмірі 12 % річних, комісії в розмірі 125 грн. 79 коп. щомісячно, а також інших витрат згідно умов договору. Взяті на себе зобов'язання, відповідно до умов кредитного договору, Банк виконав у повному обсязі. Проте, відповідачка, незважаючи на це, порушила його, оскільки, своєчасно не погашала кредит та не сплачувала відсотки за користування ним, комісію, внаслідок чого станом на 23.03.2011 року утворилася заборгованість по кредитному договору в сумі ЗО 245 грн. 18 коп., яка складається з : ●заборгованості за кредитом у розмірі 4 725 грн. 46 коп.; ●заборгованості за процентами в розмірі 404 грн. 09 коп.; ●заборгованості по комісії в розмірі 2 012 грн. 64 коп.; ●пені в розмірі 21 186 грн. 55 коп.; ●штрафів у розмірі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), 1 416 грн. 44 коп. (процентна складова). В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідачка в судове не з'явилася, про час та місце його проведення була повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача в заяві на адресу не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема, судом встановлено, що між Банком та відповідачкою 21.02.2008 року був укладений кредитний договір № ЫКХВРХ12850012, в якому сторони узгодили всі його умови. Договір складається з письмової заяви позивальника з відмітками банку, а також Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (далі - Умов). Відповідно до договору Банк зобов'язався надати та в подальшому надав позичальнику строковий кредит у розмірі 5 241 грн. 10 коп. на строк до 21.02.2010 року (включно). Зі своєї сторони позичальник зобов'язалася щомісячно (в період з 20 по 25 число кожного місяця) частинами повертати отриманий кредит, сплачувати проценти за користування ним в розмірі 1,0 % на місяць від суми залишку заборгованості по кредиту, а також сплачувати щомісячно винагороду за надання фінансового інструменту (комісію) в розмірі 125 грн.79 коп., а всього вносити 372 грн. 91 коп. Згідно договору наслідками порушення його умов щодо своєчасного виконання зобов'язань позичальником є сплата ним Банку пені за кожен день прострочення платежу, відповідно до Умов. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якшс інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і поряд» одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Крім цього, положення ст.ст. 546, 548-551, 553-554 ЦК України вказують на те, що стороь. зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобов'язання забезпечується, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпеченню встановлюється в Законі або договорі. З матеріалів справи слідує, що позичальник повинен був повністю погасити заборгованість кредиту протягом періоду з 21.02.2008 року по 21.02.2010 року (включно), проте свої зобов'язання не виконав. Згідно п. 3.2.9 Умов, які є складовою частиною кредитного договору, споживач повинен був повернути кредит та виконати всі обов'язки за договором до зазначеної в заяві про видачу кредиту дати. При порушенні позичальником визначеного в заяві строку погашення заборгованості, так заборгованість в частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченої суми кредиту здійснюється нарахування відсотків відповідно до п. 4 1 цих Умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Крім того, на прострочену суму нараховується пеня, що передбачена п. 5.1 Умов у розмірі 0,15 % від суми непогашеної заборгованості, але не менше 01 грн. 00 коп. за кожен день прострочення платежу. Отже, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість, що утворила: станом на 23.03.2011 року, а саме: ●заборгованість за кредитом у розмірі 4 725 грн. 46 коп.; ●заборгованість за процентами в розмірі 404 грн. 09 коп.; ●заборгованість по комісії в розмірі 2 012 грн. 64 коп. Проте, не підлягають задоволенню вимоги банку про стягнення з відповідача штрафів, оскільки зазначене не передбачено умовами, укладеного між ними кредитного договору. Що стосується вимог про стягнення суми пені, то суд виходить з того, що ч.З ст. 551 ЦК України] дозволяє зменшити розмір неустойки за рішенням суду, за наявності кількох умов: а) якщо розмір неустойки значно перевищує розмір заподіяних невиконанням зобов'язання збитків; б) за наявності інших обставин, що мають істотне значення. При цьому, діючим законодавством не наводиться чіткий перелік таких обставин. За такого, враховуючи, що пеня є засобом цивільно - правової відповідальності та має бути співмірною з розміром основного боргу , суд вважає за можливе зменшити розмір пені, оскільки розмір, нарахований позивачем, значно перевищує розмір заборгованості за кредитом, до 6 000 грн. 00 коп. В силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог . Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з урахуванням ступеня їх задоволення (43 %) в сумі 181 грн. 65 коп.

Outcome: partial