Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні. Свої вимоги мотивує тим, що він працював у ПАТ «МГЗК» на посаді гірничого диспетчера. 7 червня 2012 року він був звільнений із займаної посади. Однак, в день звільнення підприємство не провело з ним розрахунок. Заробітну плату та компенсацію з допомогою при звільненні на пенсію було виплачено відповідачем 12 червня 2012 року, а виплату по лікарняних листах відповідач провів 18 липня 2012 року. Тому вважає, що відповідно до вимог ст.ст. 116, 117 КЗпП України з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні. Затримка розрахунку склала 42 дні, а тому стягненню з відповідача підлягає 272 грн. х 42 дні = 11424 грн. В судовому засіданні позивач і його представник уточнили позовні вимоги на підставі наданої відповідачем довідки про розмір середньоденного заробітку, в звязку з чим стягненню з відповідача підлягає сума відповідно до розрахунку: 149,49 грн. х 42 дні = 6278,58 грн. Представник відповідача позов не визнав і пояснив, що 6 червня 2012 року у позивача був вихідний день і він не працював у цей день, 7 червня 2012 року на рахунок позивача у КБ Приватбанк підприємством була перерахована сума розрахунку, яка належала позивачу при звільненні у розмірі 8186,36 грн.. в тому числі розрахунок за відпрацьований час, компенсація за невикористані дні відпустки, разове заохочення при виході на пенсію та оплата лікарняного листа за пять днів. Решта суми по лікарняним листам за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в розмірі 5282,87 грн. була перерахована позивачу 17.07.2012 року, що не являється порушенням ст. 116 КЗпП України, оскільки всі суми, які належали працівнику від підприємства, позивач отримав 7 червня 2012 року. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач перебував з ПАТ «Марганецький ГЗК» у трудових відносинах. 6 червня 2012 року позивач звільнений з підприємства у звязку з виходом на пенсію (а.с.5). В цей день, відповідно до графіку виходів на роботу у позивача був вихідний день і він у цей день не працював. Даний факт не оспорюється сторонами в судовому засіданні. 7 червня 2012 року на рахунок [PERSON] у КБ «Приватбанк» підприємством була перерахована сума розрахунку при звільненні у розмірі 8186,36 грн.: розрахунок за відпрацьований час, компенсація за невикористані дні відпустки, разове заохочення при виході на пенсію та оплата лікарняного листа за 5 днів, що підтверджується відомостями на виплату заробітної плати від 07.06.2012 року (а.с. 40, 42) та платіжними дорученнями від 07.06.2012 року (а.с.41.43). 17 липня 2012 року на рахунок позивача [PERSON] у КБ «Приватбанк» підприємством була перерахована сума оплати допомоги по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання за рахунок коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві в розмірі 5282,87 грн. (а.с. 38, 39). Відповідно до ст. 35 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не повязаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення інвалідності, незалежно від звільнення застрахованої особи в період втрати працездатності у порядку та розмірах, встановлених законодавством. Оплата перших пяти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому КМУ. Таким чином, виплата матеріального забезпечення застрахованим особам здійснюється підприємством після надходження коштів від Фонду. Судом встановлено, що позивач [PERSON] отримав всі суми, що належать йому від підприємства, відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України - на наступний день після звільнення, оскільки в день звільнення він не працював. Оплату по лікарняним листам позивач отримав 17 липня 2012 року, оскільки дана сума провадиться за рахунок коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві відповідно до спеціального Закону. Тому суд вважає, що в даному випадку підприємство не порушило вимоги ст. 116 КЗпП України, оскільки суми, які належали позивачу від підприємства, [PERSON] отримав у встановлені строки. Доводи позивача про те, що заробітну плату він отримав лише 12 червня 2012 року є необгрунтованими, оскільки кошти були перераховані в КБ «Приватбанк» на рахунок позивача 7 червня 2012 року, і позивач мав можливість отримати цю суму в будь-який день після надходження її на розрахункову карту. Таким чином, суд дійшов до висновку, що в діях відповідача - ПАТ «МГЗК» - не вбачається порушень законодавства про оплату праці, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити за необгрунтованістю вимог.

Outcome: dismissed