Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом,в якому зазначив,що 12 червня 2008 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на будинок № 2 по провул. Шевченко в с. Котівка Андрушівського району Житомирської області,дві земельні ділянки : 0,25 га. для обслуговуванню жилого будинку та господарських будівель,0,35 га. для ведення особистого селянського господарства,розташованих за вказаною адресою та земельну ділянку площею для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Забарської сільської ради. Позивач є спадкоємцем за заповітом від 23.07.1998 року. Відповідач - спадкоємець за законом - спадщину не прийняв. Він прийняв спадщину,подавши відповідну заяву до нотаріальної контори,але вона не може реалізувати свої спадкові права,оскільки на вищезгаданий будинок відсутні правовстановлюючі документи, яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця). Просив визнати за ним право власності на жилий будинок,дві земельні ділянки,як на спадщину за заповітом. В судовому засіданні позивач позов підтримав з зазначених в ньому підстав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Вислухавши пояснення сторін,дослідивши матеріали справи,суд встановив: 12 червня 2008 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на будинок № 2 по провул. Шевченко в с.Котівка Андрушівського району Житомирської області,дві земельні ділянки : 0,25 га. для обслуговуванню жилого будинку та господарських будівель,0,35 га. для ведення особистого селянського господарства,розташованих за вказаною адресою та земельну ділянку площею для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Забарської сільської ради. Позивач є спадкоємцем за заповітом від 23.07.1998 року. Відповідач - спадкоємець за законом - спадщину не прийняв. Позивач прийняв спадщину,подавши відповідну заяву до нотаріальної контори,але вона не може реалізувати свої спадкові права,оскільки на вищезгаданий будинок відсутні правовстановлюючі документи, яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця). Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328,380,1216,1220,1222,1269 ЦК України, ст.З ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-ІУ. При вирішенні спору суд виходить з положень ст. З ч.5 Закону України с Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень ж, згідно з яким,право власності та інші речові права на нерухоме майно,набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість,їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна,а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Таким чином,суд прийшов до висновку,що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно. При цьому суд вважає,що спадкодавець був власником нерухомого майна,яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень ». Згідно ст.1269 ЦК України,спадкоємець,який подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори,вважається таким,що прийняв спадщину. Виходячи з викладеного суд задовольняє позов,визнає за позивачем право власності на будинок №№ 2 по провул. Шевченко в с. Котівка Андрушівського району Житомирської області,дві земельні ділянки : 0,25 га. для обслуговуванню жилого будинку та господарських будівель,0,35 га. для ведення особистого селянського господарства,розташованих за вказаною адресою, т.я. позасудовому порядку позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадщину. Відповідно до клопотання позивача понесені ним судові витрати при подачі позову суд на його користь з відповідача не стягує.

Outcome: approved