overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги підтверджує тим, що 30 січня 2005 року у с.Новопетрівка Великомихайлівського району Одеської області помер дід позивача [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді права на земельну ділянку розміром 4,50 гектарів, яка розташована на території Новопетрівської сільської ради і посвідчена державним актом на право власності на земельну ділянку серії ОД № 053943. Заповіту щодо свого майна [PERSON] не залишив. Із спадкоємців за законом є тільки позивач. Інших спадкоємців немає. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що було викликано поважною причиною - його юридичною необізнаністю щодо змін у законодавстві. Просить визначити додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги повністю та просила суд надати їй додатковий строк терміном шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON], померлого 30 січня 2005 року. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Про день слухання справи повідомлені. Причину неявки суду не повідомили. Заперечень по справі не надали. Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У відповідності зі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає можливим визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини, так як позивач пропустив строк з поважної причини - причини юридичної необізнаності у звязку зі змінами в законодавстві.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-18 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-18 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом посилаючись на те, що 10 липня 2010 року померла їх матір [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок в с.Дмитрівка Фастівського району Київської області та земельна ділянка для обслуговування даного будинку, та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Померла заповіту не залишила. Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали і суду пояснили, що вчасно звернулися до нотаріальної контори про прийняття спадщини але їм було відмовлено її оформленні за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок. Представник відповідача в судове засідання надали письмову заяву проти позову не заперечують та просять справу слухати у відсутність їх представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визначенні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що 10 липня 2010 року померла [PERSON], за якою зареєстрований житловий будинок №12 по вул. Леніна в с. Дмитрівка Фастівського району Київської області в даному будинку вона була зареєстрована та проживала на день смерті, та належала земельна ділянка площею 0,6719 г розташована на території с.Дмитрівка Фастівського району Київської області для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю виданого Дмитрівською сільською радою та зереєстровано за №789 від 18 січня 2001 року, земельна ділянка площею 2,9621 г для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розташованої на території Дмитрівської сільської ради Фастівського району Київської області відповідно до Державного Акту на право власності на земельну ділянку виданим Фастівським районним відділом земельних ресурсів від 10.05.2006 року. [PERSON] Заповіту не залишила. Спадкоємцями першої черги за законом є позивачі, як діти померлої. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини встановлюється у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з відмови Фастівської районної державної нотаріальної контори Київської області позивачі вчасно звернулися з заявами для отримання свідоцтва про право на спадщину, але в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок їм було відмовлено. Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-18 00:00:00

Позивачка є опікуном над малолітнім [PERSON] -20.04.1999 року народження, і звернулася до суду з позовом в його інтересах. Відповідач, рішенням Першотравневого районного суду від 17.06.2011 року, позбавлений батьківських прав, але матеріальної допомоги не надає, а вона знаходиться у декретній відпустці і має тяжке матеріальне становище, тому і звернулася до суду. У судовому засіданні позивачка позов підтримала. Просила задоволнити її позов, стягнути з відповідача на її користь на утримання його сина, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 200 гривень що місяця і до досягнення ним повноліття, але не менш ніш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . Відповідач у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. \~ \~ \~ \~Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав: згідно ст.180 СК України батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно копії свідоцтва пронародження відповідач є батьком дітей. Згідно ст.184 ч.2 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно того,що позивачка звільняється від сплати судового збору по закону, його необхідно стягнути з відповідача. Приймаючи до уваги, що всі необхідні обставини, що мають істотне значення судом з*ясовані, позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Рішення в межах сумми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-18 00:00:00

12 квітня 2011 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що з 18 вересня 2004 року перебуває із відповідачем у шлюбі, який зареєстрований Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 315. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя сторін не склалося через непорозуміння та конфлікти, які вчинював відповідач, що призвело до втрати почуття любові та взаєморозуміння. Сторони спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і не може бути збережена. Дитина залишається проживати із позивачкою. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягаючи на їх задоволенні, обставини, викладені у позові, підтвердила, після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] . Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, за їх згодою, суд вважає за можливе в порядку ч.4 ст.130, ч.4 ст.174 ЦПК України постановити рішення у справі під час попереднього судового засідання, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Конституція України в ст.51 проголосила, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За правилами, встановленими ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Обставини,\~які б\~перешкоджали розірванню\~шлюбу між\~сторонами,\~в судовому\~засіданні не\~встановлені,\~відтак,\~суд вважає\~за можливе\~позов задовольнити. Крім того, суд на підставі ст.88 ЦПК України за заявою позивачки у судовому засіданні вважає можливим залишити на її рахунок судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася у серпні 2011 року до суду з позовом до Давидівської сільської ради Пирятинського району про визнання права власності на нерухоме майно та встановлення факту прийняття спадщини, в якому зазначила, що 26 вересня 2004 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина: житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що складається із житлового будинку А-1, погреба під Д, сараю Б, гаража В, убиральні Г, погрібника Д, огорожі N 1, і який розташований за адресою: с. Давидівка, Пирятинський р-н, Полтавська обл., вул. Набережна, 120. Так як мати була старенька і немічна, вона її доглядала, проживаючи з нею. Вона поховала матір [PERSON], прийняла спадщину, і після її смерті і до цього часу доглядає за садибою, та вирішила документально оформити на себе спадкове майно, але виявилося, що свідоцтво на право власності видане рішенням виконкому Давидівської сільської ради 19.01.2002 не зареєстроване належним чином, тобто відсутній правовстановлюючий документ. За свого життя мати не виготовила правовстановлюючі документи на будинок. У звязку із відсутністю правовстановлюючого документа на будинок, вона не має змоги документально оформити своє право власності на нерухоме майно у Пирятинській державній нотаріальній конторі, а відповідно і розпоряджатися ним. Крім неї, інших спадкоємців, які б бажали прийняти спадщину після смерті її матері [PERSON], не має, оскільки її рідний брат [PERSON] помер 07.05.2000. За даними Комунального підприємства Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризаціїзагальна вартість будинку складає 22898,00 грн. Вона фактично прийняла спадщину після смерті матері у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,7233 га, що розташована на території Давидівської сільської ради, та грошові вклади згідно зареєстрованого свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.04.2005, але своєчасно не звернулася до нотаріальної контори за оформленням спадщини на будинок, хоча на час смерті постійно проживала разом з матірю. Просила суд визнати за нею, [PERSON], право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що складається із житлового будинку А-1, погреба під Д, сараю Б, гаража В, убиральні Г, погрібника Д, огорожі N 1, які розташовані за адресою: Пирятинський район, с. Давидівка, вул. Набережна, буд. 120. У судове засідання позивач не зявилася, надіслала клопотання на адресу суду, в якому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просив визнати дійсним договір безстрокового користування паркувальними місцями, які розташовані на земельній ділянці за адресою м.Харків, пр-т Московський, 131. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та зазначив, що 31.05.2010 року між ним та відповідачем було укладено договір №16\\10 безстрокового користування паркувальними місцями, які розташовані на земельній ділянці за адресою м.Харків, пр-т Московський, 131. Згідно умов договорів відповідач зобовязався надати позивачу право користування паркувальними місцями №№ 5,16,30,31,32,33,34,35,36,37,42,43,46,47,48,49,50,51,52,53,54, по пр-ту Московському,131 в м. Харкові, відповідно до план-схеми, В звязку із тим, що відповідач у справі ухиляється від нотаріального посвідчення зазначеного договору, позивач змушений звернутися до суду із цим позовом, у звязку з чим просив позов задовольнити. Від голови ОК ЖБК Жилстрой-1- [PERSON] до початку судового засідання надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача, проти задоволення позовних вимог ОК ЖБК Жилстрой-1не заперечує. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши заяву відповідача, матеріали справи та оцінивши надані докази в їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до договору безстрокового користування №16\\10 від 31.05.2010 року, копія якого є в матеріалах справи, позивач у справі набув право безстрокового користування паркувальними місцями №№ 5,16,30,31,32,33,34,35,36,37,42,43,46,47,48,49,50,51,52,53,54, що розташовані за адресою м. Харків, пр-т Московський, 131. Відповідно до обґрунтування меж і розміщення паркувальних місць (відповідно №№5,16,30,31,32,33,34,35,36,37,42,43,46,47,48,49,50,51,52,53,54), паркувальні місця є частиною блоку критої автомобільної парковки, яка знаходиться в житловому кварталі по пр-ту Московському, 131, в м .Харкові. Відповідно до ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договорі дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Позивач та відповідач домовились щодо усіх істотних умов договору, про що свідчить факт підписання сторонами договорів, та факт користування позивачем паркувальними місцями відповідно до укладеного договору. Таким чином, суд вважає за можливе визнати дійсним договір безстрокового користування паркувальними місцями, розташованими по пр-ту Московському, 131 в м. Харкові, оскільки між сторонами досягнуто домовленості стосовно усіх істотних умов договору і відбулося повне виконання договору. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-21 00:00:00

У липні 2011 року позивачка звернулась з позовом до суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Сторони подали суду заяву, у якій просили суд розглянути справу у їх відсутність. В обгрунтування пред*явлених позовних вимог позивачка вказала, що вона з відповідачем знаходиться у шлюбі з 16 липня 2010 року. Вони мають сина [PERSON], [INFO]. Син мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Спільне проживання вони припинили у червні 2011 року. На утримання сина відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає та у добровільному порядку надавати не бажає. Вона потребує матеріальної підтримки з боку відповідача. Тому і просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку до повноліття сина. Відповідач пред*явлений позов визнав та не заперечував проти стягнення з нього на утримання сина аліментів у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку тому, що він уже зобов*язаний до сплати аліментів на дитину від попереднього шлюбу у розмірі ? частини свого заробітку. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні було встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 16 липня 2010 року та мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з матір*ю та знаходиться на утриманні матері. Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання сина відповідач не бажає. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України "Батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття". При таких обставинах суд, оцінюючи всі докази, зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає, що судові витрати по справі повинні бути стягнуті з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-21 00:00:00

У серпні 2011 року позивачка звернулась з позовом до суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка подала суду заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність. Пред*явлені позовні вимоги підтримує. В обгрунтування пред*явлених позовних вимог вказала, що вона з відповідачем знаходиться у зареєствованому шлюбі з 06 серпня 2010 року. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Син мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. На утримання сина відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає та у добровільному порядку надавати не бажає. Вона потребує матеріальної підтримки з боку відповідача. Тому і просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до повноліття сина. Відповідач у судове засідання не з*явився. Судом про день, час та місце розгляду справи повідомлений. Про поважність причини неявки у судове засідання не повідомив. Тому суд відповідно до ст.224 ЦПК України вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні було встановлено, що сторони перебувають у шлюбі та від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на утриманні позивачки. Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання сина відповідач не бажає. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України "Батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття". При таких обставинах суд, оцінюючи всі докази, зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає, що судові витрати по справі повинні бути стягнуті з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-21 00:00:00

У серпні 2011 року позивачка звернулась з позовом до суду про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання. Позивачка подала суду заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність. В обгрунтування пред*явлених позовних вимог вказала, що вона з відповідачем знаходиться у шлюбі з 06 серпня 2010 року. У них [INFO] року народився син [PERSON], який мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. В теперішній час вона не працює та знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років. Вона потребує матеріальної підтримки з боку відповідача. Однак відповідач добровільно надавати їй таку допомогу на бажає. Відповідач приватний підприємець та працює і у змозі та зобов*язаний надавати їй матеріальну допомогу. Тому вона і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до досягнення їхнім сином віку трьох років. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з*явився. Судом про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Однак суду про причину неявки у судове засідання не повідомив. При таких обставинах відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідача. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні було встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі. У судовому засіданні також було встановлено, що позивачка в теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягення нею віку трьох років. У судовому засіданні також було встановлено, що відповідач працює, має постійний заробіток та у змозі і зобов*язаний надавати позивачці матеріальну допомогу на час її перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною віку трьох років. При цьому суд виходить з того, що відповідно до ст.84 Сімейного Кодексу України "Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка -батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу". У судовому засіданні було вставлено, що сторони по справі знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Відповідач, як було встановлено у судовому засіданні, працює та у змозі надавати матеріальну допомогу на утримання позивачки до досягнення їхнім сином віку трьох років. При таких обставинах суд, оцінюючи всі докази, зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-21 00:00:00

31.05.2011 року [PERSON] звернувшись до суду просить, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу) до досягнення ним повноліття, посилаючись на те, що фактично перебувала з відповідачем у шлюбних стосунках з вересня 2007 року по вересень 2009р.. 11.08.2008 року у них народився син [PERSON], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народженням дитини. Відповідач надавати матеріальну допомогу на утримання сина в добровільному порядку не бажає, тому позивач змушена звернутися до суду. Позивач надав суду заяву про підтримання позову, згоду на заочний порядок та розгляд справи в свою відсутність. Відповідач [PERSON] - в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити і відповідно до ст.ст.180-182, 184 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати своїх малолітніх дітей. При встановленні розміру аліментів в частці до заробітку або в твердій грошовій сумі, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоровя та інші суттєві обставини. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути менший від 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, свідоцтвом про народження, довідкою з місця проживання, що відповідач будучи батьком дитини, матеріальної допомоги не надає . При задоволенні позову, та звільненні позивача від сплати судового збору, згідно ст.81, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. на користь держави. На підставі ст.ст.180,182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved