overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

Позивачка 09 листопада 2011 року звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона від шлюбу з відповідачем має сина [PERSON], [INFO]. З моменту розлучення 06 листопада 2003 року дитина перебуває на утриманні позивачки, а відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню та забезпеченню дитини, свідомо нехтує своїми батьківськими обовязками, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, що шкодить інтересам дитини, не сплачує аліменти, відмовився від дитини. Тому позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав щодо сина [PERSON] В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, суду пояснила, що відповідач з нею не проживає з часу, коли вона перебувала на сьомому місяці вагітності, і сина побачив уперше, коли йому виповнилося 1,5 року. Відповідач знає, що це його дитина, але не спілкується з сином, не бере участі в його вихованні, не цікавиться процесом навчання сина, навіть не поздоровляє його з днем народження. Син інколи приходить до матері відповідача, з якою останній проживає, але через те, що батько весь час пяний, не хоче з ним бачитись. Прокурор та представник органу опіки та піклування позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що відповідач є батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO], проте ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, не виявляє належного піклування про фізичний та духовний розвиток дитини, не приділяє уваги її підготовці до самостійного життя. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження дитини (а.с.5), висновком органу опіки та піклування, довідками виконкому Рибаківської сільської ради Березанського району Миколаївської області від 06 жовтня 2011 року (а.с.7-9), довідкою відділу державної виконавчої служби (а.с.12), актами обстеження матеріально-побутових умов (а.с.13,14), нотаріально посвідченою заявою [PERSON] про відмову від виховання та утримання малолітнього сина [PERSON] від 01 червня 2010 року, показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], які підтвердили обставини, викладені у позовній заяві. Відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України підставою для позбавлення батьківських прав є, зокрема, ухилення батька (матері) від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. При ухваленні рішення суд враховує думку малолітнього [PERSON], який підтвердив обставини, зазначені в позовній заяві. На підставі ст.ст.81, 88 ЦПК України судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт нагородження його орденом [PERSON] ІІІ ступеня та факт належності йому орденської книжки, в якій невірно зазначено його прізвище. В обгрунтування заявлених вимог покликається на обставини, викладені в заяві. В судовому засіданні заявник заяву підтримала повністю та по аналогічних мотивах. Просить заяву задоволити. Представник управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі проти задоволення заяви не заперечує. Свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що працювали разом з заявником в Ровенському будівельно-монтажному тресті "Ровносільбуд". За досягнення в роботі заявника нагородили орденом [PERSON] ІІІ ступеня. Заслухавши пояснення сторін та показання свідків, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, суд вважає заявлені вимоги обгрунтованими. Як встановлено судом, при оформленні документів на отримання пенсії було виявлено, що в орденській книжці заявника про нагородження його орденом [PERSON] ІІІ ст., виданій 20 квітня 1981 року, його прізвище російською мовою невірно вказано «Николайчук» замість «Миколайчук». Факт нагородження заявника орденом та належності йому орденської книжки підтверджується поясненнями заявника, показаннями свідків, відомостями про заохочення і нагородження, зазначеними в трудовій книжці та паспортом, де прізвище заявника вказано «Миколайчук». Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

Подружжя [PERSON] уклали шлюб, який 18 жовтня 1997 року зареєстрували в виконкомі Держанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області, про що було зроблено запис за № 07. Від подружнього життя сторони мають спільних дітей: Тетяну та Олександра. 15 серпня 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначивши, що сімейне життя не склалося з вини чоловіка, який зловживав спиртними напоями, учиняв сварки, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам дітей. З жовтня 2010 року були припинені шлюбні стосунки. Спільне господарство не ведеться. Суд надавав сторонам строк чотири місяці для примирення та збереження сімї. В судовому засіданні позивач підтримала позов, пояснила, що примирення не відбулося. Вона не підтримує шлюбних відносин з чоловіком, спільно не проживає. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище набуте в шлюбі. В судовому засіданні відповідач позов визнав, пояснив, що примирення не відбулося, він мешкає в с. Держанівка Носівського району, а дружина в м. Носівка Чернігівської області. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши і дослідивши матеріали справи, враховуючи, що примирення не відбулося, що сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] та збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

Подружжя знаходиться в шлюбі, який зареєстровано 29.04.1999 року у виконкомі Красноїльської с. Ради Сторожинецького району,Чернівецької області, актовий запис №12. Шлюб зареєстровано вперше. Від шлюбу народилася донька [PERSON] [INFO] Позивач просить розірвати шлюб посилаючись на те, що рішення про розлучення є спільним з відповідачкою. Приблизно з 2009 року з відповідачкою не проживають разом, сімейні стосунки суттєво погіршились. Місце проживання дитини просить визначити з ним. В судовому засіданні позивач [PERSON]М позов підтримав, наполягаючи на розлученні. Відповідач [PERSON] в судове засідання вдруге не зявилась, причини неявки не повідомила, хоча належним чином її було повідомлено про час та місце розгляду справи, в звязку з чим суд вважає за можливе розгляд даної справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, проти чого не заперечує позивач. Суд знаходить, що позов підлягає до задоволення оскільки позивач наполягає на розлучені, заперечуючи примирення, а відповідач не надав заперечення на позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

25.11.2011року позивачка [PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини . В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем по справі вона знаходилась в зареєстрованому шлюбі з 12 лютого 2005 року по 07 грудня 2011 року. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 07.12.2011 року шлюб між ними розірвано. Від цього шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], який мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. З жовтня 2011 року сімейно- шлюбні відносини між сторонами припинено, відповідач перестав належним чином піклуватись про сина, не займається його вихованням, добровільно матеріальну допомогу не надає. Позивачка вважає, що відповідач має можливість та повинен надавати допомогу на утримання сина, а тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в попередньому судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні визнав позов, не заперечує проти про стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України за наявності для того законних підстав про задоволення позову Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено та це підтверджено матеріалами справи, що сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі з 12 лютого 2005 року по 07 грудня 2011 року. Рішенням Красноармійського міськрайонного суду від 07.12.2011 року шлюб між ними розірвано.(а.с.3) Від цього шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. (а.с.5). Із пояснень сторін вбачається, що з жовтня 2011 року сімейно- шлюбні відносини між сторонами припинено, відповідач перестав належним чином піклуватись про сина, не займається його вихованням, добровільно матеріальну допомогу не надає, на цей час не працює. Судом також встановлено, що відповідач фізично здоровий, інших дітей чи осіб, що знаходяться на утриманні у нього немає, має можливість та повинен надавати допомогу на утримання дитини, але ухиляється від виконання цих обовязків.. Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення повноліття. Враховуючи викладене, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову та стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі ј частини всіх видів заробітку( доходів) відповідача до досягнення дитиною повноліття, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 188,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

21.11.2011 р.. позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини доходів відповідача. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем по справі вона уклала шлюб 07.06.2004 року, який було відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 125 Від цього шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], який знаходиться на її вихованні та утриманні. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з вересня 2011 року. Відповідач відмовляється у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідач є інвалідом другої групи, працює на Донецькій дирекції УПЗ№8 інженером-електриком, аліменти на утримання інших осіб не сплачує, позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача, щомісячно, до досягнення ним повноліття. Позивачка [PERSON] до судового засідання зявилася, надала пояснення, на задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач [PERSON] до суду зявився надав пояснення, позовні вимоги визнав у повному обсязі(а.с.11). Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 07.06.2004 року сторони уклали шлюб, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 125. Від цього шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], який знаходиться на її вихованні та утриманні. Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення повноліття. Оскільки судом встановлено, що відповідач [PERSON] добровільно не надає допомоги на утримання дитини, є інвалідом другої групи, працює на Донецькій дирекції УПЗ№8 інженером-електриком, отримує пенсію по інвалідності та заробітну платню, аліменти на утримання інших осіб не сплачує, повинен надавати допомогу на утримання дитини, суд вважає, що у звязку з визнанням відповідачем позовних вимог у повному обсязі, є всі підстави для задоволення позову та стягнення з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менш 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 188,20грн., оскільки позивачка звільнена від його сплати при подачі позову про стягнення аліментів

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

У липні 2011 року до суду надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства акціонерного банку Укргазбанк до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором. В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що між ним та відповідачем [PERSON] 03 квітня 2008 року укладено кредитний договір №\~ААВ-143-Ф/08-КRD, за яким останній отримав кредит у розмірі 8000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом на строк до 03 квітня 2009 року. Позивач виконав свої зобовязання. Відповідач зобовязання по кредитному договору не виконав, тому сума заборгованості станом на 26.05.2011 року становить 16650,10 грн. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив стягнути заборгованість. Відповідач в судове засідання не зявивися, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 03 квітня 2008 року укладено кредитний договір №\~ААВ-143-Ф/08-КRD, за яким останній отримав кредит у розмірі 8000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом на строк до 03 квітня 2009 року. Відповідач зобовязання за зазначеним договором належним чином не виконав, тому станом на 26.05.2011 року має заборгованість в сумі 16650,10 грн., яка, згідно з розрахунком заборгованості, складається з наступного: · 8000,20 заборгованість по кредиту; · 8649,90 заборгованість по процентах. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобовязання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини другої статті 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до п. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідача заборгованості за кредитним договором, судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить виключити з актового запису про народження [PERSON], [INFO], відомості про нього як про батька дитини. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачкою перебував з 15.06.2008 року по 02.11.2010 року в зареєстрованому шлюбі. Через чотири місяці після розірвання шлюбу, у сторін народився син, який виконавчим комітетом Кишинської сільської ради Олевського району Житомирської області був зареєстрований як його син. На даний момент у позивача виникли певні сумніви щодо його кровного споріднення з дитиною, а тому він і просить призначити судово-генетичну експертизу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала. Пояснила, що позивач не є біологічним батьком її сина [PERSON], [INFO]. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану Олевського районного управління юстиції Житомирської області в судове засідання не зявився, але надав заяву, в якій не заперечує щодо внесення змін до актового запису про народження дитини та просить справу розглянути без його участі. Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, беручи до уваги наступне. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 15.06.2008 року, який 02.11.2010 року розірвано за рішенням Олевського районного суду № 2-598/10 (а.с. 4). [PERSON] - відповідач по справі, відповідно до свідоцтва про народження записаний батьком неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO] (а.с. 05). Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Кишинської сільської ради Олевського району Житомирської області, позивач проживає окремо від відповідачки та дитини (а.с. 7). Крім того, відповідно до висновку експерта №331 від 03.08.2011 року слідує, що біологічне батьківство [PERSON] по відношенню [PERSON], матірю якого являється [PERSON], повністю виключене. Відповідно до положень ст. 121 Сімейного кодексу України права та обовязки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану, в порядку, встановленому статтями 122 та 125 кодексу. Згідно ст. 122 СК України дитина, народжена у шлюбі, походить від подружжя. Однак ст. 136 СК України визначає право особи, що записана батьком дитини відповідно до ст. 122 Кодексу оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно розяснень Пленуму ВС України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів№ 3 від 15.05.2005 року предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, що записана батьком дитини, та дитиною. Оскільки молекулярно-генетична експертиза по справі підтвердила відсутність кровного споріднення між позивачем та дитиною, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову та задовольняє його у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] у листопаді 2011 року звернувся до суду з позовом до Пирятинської міської ради Полтавської області про визнання права власності, у якому просить: визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування на 21/100 частину будинковолодіння розташованого по вул. К.Маркса, 22 у с. Заріччя, Пирятинського району, Полтавської області. У судовому засіданні позивач [PERSON] в інтересах [PERSON] позовні вимоги підтримав, заявив клопотання про постановлення рішення у попередньому судовому засіданні. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надіслав до суду листа, у якому просив справу за позовом [PERSON] в інтересах [PERSON] до Пирятинської міської ради Полтавської області про визнання права власності, розглянути без його участі, проти задоволення позову не заперечує як і проти постановлення рішення у попередньому судовому засіданні. Згідно ч. 4 ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться у порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки визнання Пирятинською міською радою Полтавської області позову [PERSON] в інтересах [PERSON] не суперечить закону, не порушує права та інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про постановлення рішення у попередньому судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

Позивачка 22.09.2011 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вона з відповідачем вступила в зареєстрований шлюб 23.12.1995 року. Від даного шлюбу вони мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Мотивуючи тим, що їх спільне життя не склалося через несумісність характерів, подальше сумісне життя і збереження шлюбу є неможливим, позивачка просить шлюб між нею і відповідачем розірвати, та відновити їй дошлюбне прізвище Бербер. В судове засідання позивачка не з'явилася, але направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявився і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить зворотне повідомлення про вручення поштового відправлення. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони вступили в зареєстрований шлюб 23.12.1995 року. Від даного шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO]. Зважаючи на взаємні відносини подружжя, яке разом не проживає, наміру зберігати подружні відносини не має, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітніх дітей, тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивачки щодо відновлення її дошлюбного прізвища підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаної з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: dismissed