Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, вказавши, що 06.12.2007 р. між ПАТ КБ «Приват Банк»та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 36777,50 доларів США, строком до 06.12.2018 р. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та відповідачем було укладено договір іпотеки, за умовами якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: 2-кімнатну квартиру загальною площею 45,70 кв.м., жилою площею 27,70 кв.м., що знаходиться в м. Маріуполі по бул. Шевченко б. 289, кв. 78. Відповідач не виконав належним чином свої зобовязання, тому ПАТ КБ «Приват Банк»звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Рішенням апеляційного суду Донецької області від 23.12.2010р. ухваленого за позовом ПАТ КБ «Приват Банк»до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення позов задоволено частково, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернено стягнення на квартиру [ADDRESS] шляхом її продажу ПАТ КБ «Приват Банк»іншій особі з отриманням правовстановлюючих документів на квартиру і укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу квартири. Після прийняття рішення про звернення стягнення всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотеко держателя або нового власника добровільно звільнити житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, однак відповідач добровільно не виселився, тому позивач просить виселити відповідача зі зняттям його з реєстраційного обліку, а також стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомив суду про причини своєї неявки, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, суд розглянув справу у його відсутність. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми суд розглянув справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 06.12.2007 року між ПАТ Приват Банк та [PERSON] укладено договір №MRT9GK04000038, відповідно до якого відповідач отримав кредит на умовах кредитної лінії у розмірі 36777,50 доларів США з кінцевим терміном повернення 06.12.2018 року. В якості забезпечення виконання зобовязання був укладений договір іпотеки № MRT9GK04000038 від 06.12.2007 року між ПАТ Приват Банк та [PERSON], предметом якого є квартира [ADDRESS]. Рішенням апеляційного суду Донецької області від 23.12.2010р. ухваленого за позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки і виселення та за зустрічним позовом [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору та договору іпотеки, позов ПАТ КБ «Приват Банк»задоволено частково, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернено стягнення на квартиру [ADDRESS] шляхом її продажу ПАТ КБ «Приват Банк»іншій особі з отриманням правовстановлюючих документів на квартиру і укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу квартири, в задоволенні зустрічного позову [PERSON] відмовлено. Рішення суду набрало законної сили. Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Частиною 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку встановленому законом. Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України "Про іпотеку" після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч.3 ст. 109 Житлового кодексу України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобовязані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню державне мито у сумі 8,50 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 37 гривень.

Outcome: approved