Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-17 00:00:00

Полтавський АБ «Полтава-банк» 30 березня 2011 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором. Позивач у своєму позові посилався на те, що 08 травня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір, згідно умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% щомісяця за місяць з суми заборгованості та подвійної процентної ставки за користування несанкціонованим овердрафтом, а відповідач зобовязався їх прийняти, належним чином використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договором. Разом з тим, відповідач свої зобовязання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої склав 19453,23 грн. Позивач у своєму позові просив суд розірвати договір № 09780 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від АБ «Полтава-банк» від 08 травня 2008 року між АБ «Полтава-банк» та [PERSON] та стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 19453,23 грн. та судові витрати. У заяві до суду представник позивача просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 08 травня 2008 року між АБ «Полтава-банк» та [PERSON] було укладено договір № 09780 на відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки від АБ «Полтава-банк», згідно умов якого позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% щомісяця за місяць з суми заборгованості та подвійної процентної ставки за користування несанкціонованим овердрафтом, а відповідач зобовязався їх прийняти, належним чином використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договором. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідачем порушуються взяті на себе зобовязання щодо повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого станом на відповідно до розрахунку виникла заборгованість у розмірі 19453,23 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка ним добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором у сумі 19453,23 грн., яка складається з суми боргу по тілу кредиту в сумі 12004,01 грн., суми прострочених відсотків за користування кредитом у розмірі 7449,22 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Частиною 1 статті 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на інформаційно-технічне забезпечення. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 194,54 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень, тому з відповідача на користь позивача також слід стягнути судові витрати, які ним було сплачено при поданні позову, а саме: судовий збір і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved