Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-15 00:00:00

В серпні 2011 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за заповітом, в якому вказала, що 01 травня 2009 року помер її вітчим [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 7,21 га, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована в межах території [PERSON] сільської ради. Земельна ділянка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю № 277, виданого 21 лютого 2001 року. Позивач є спадкоємцем за заповітом, який був складений спадкодавцем 06.04.2009 року та прийняла спадщину після його смерті, оскільки подала у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини. Але при зверненні до нотаріуса з питання отримання свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки не зрозуміло зі змісту заповіту, місце посвідчення заповіту, що виявляє недотримання норм територіальності. Посилаючись на викладене, позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті свого вітчима на спадкове майно земельну ділянку. В судовому засіданні представник позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Миколаївської області в судове засідання не зявився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просить розглядати справу без участі представника, при цьому не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 01 травня 2009 року помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії І-ФП №093457, видане 03 травня 2009 року). Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, що був складений [PERSON] 06.04.2009 року та посвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради. Вказаний заповіт містить відмітку про те, що у звязку з хворобою заповідача заповіт посвідчено в лікарні (Миколаївській обласний протитуберкульозний диспансер) в селищі Надбузьке Миколаївського району Миколаївської області. Спадкоємець прийняла спадщину шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття ним спадщини після смерті [PERSON] , що підтверджується відповіддю державних нотаріусів першої та другої Вознесенської державної нотаріальної контори, спадкова справа заведена Першою Вознесенською державною нотаріальної конторою № 228/2009. Згідно довідки розяснення від 18.02.2010 року завідуючої Першої Вознесенської державної нотаріальної контори спадкоємцю було рекомендовано звернутися до суду з питання оформлення спадкових прав, оскільки згідно заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету [PERSON] від 06.04.2009 року за р.№5, яким заповідано Все належне рухоме та нерухоме майно [PERSON], але не зрозуміло зі змісту заповіту, місце посвідчення заповіту, що виявляє недотримання територіальності. Згідно ч.2 ст. 124 Конституції України юрисдикція суду поширюється на всі правовідносини, які виникають у державі. Ст. 55 Конституції України гарантує судовий захист прав і свобод людини і громадянина. Тобто, будь-які цивільні права та інтереси, які охороняються законом, можуть заслуговувати на судовий захист. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкування є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено,що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ст.. 1223 ЦК України). Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. (ст..1233 ЦК України). В судовому засіданні було встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 7,21 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Вознесенського району Миколаївської області та передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі рішення виконкому [PERSON] сільської ради Вознесенського району Миколаївської області від 12.02.2001 року за № 1. На підставі викладеного та з врахуванням неможливості оформлення позивача своїх спадкових прав у нотаріальній конторі, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку про можливість визнання за останнім право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки, площею 7,21 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Вознесенського району Миколаївської області.

Outcome: approved