overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, посилаючись на те, що він не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивачка у судове засідання не з'явилася, просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи, про що надала суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія свідоцтва про одруження; копія свідоцтва про народження; довідка про перебування дитини на утриманні; копії паспортів сторін. Дослідивши докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачка перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 24.02.2001 р. Від спільного життя сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого батьком вказано відповідача. Дитина мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні, тому згідно зі ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина. Суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 51 грн. та інформаційне-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі Г20 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та ст.ст.180, 181 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-25 00:00:00

Позивачка, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 18.06.2004 року, актовий запис № 215 , мають доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки відповідач не надає, просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно на утримання дитини до її повноліття. У попереднє судове засідання позивачка подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала . Відповідач у попереднє судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.06.2004 року, мають доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні, батьками якої у свідоцтві про народження вказані позивачка та відповідач. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. 180 СК України підстави для стягнення аліментів на утримання дитини. На підставі ст. ст. 180,182,183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 800 гривень щомісячно, посилаючись на те, що він не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, у наданій суду письмовій заяві позов підтримала, просила справу слухати у її відсутність. За судовим дорученням до суду надійшли письмові пояснення відповідача, в якій він позовні вимоги визнав, пояснив, що згоден сплачувати аліменти на утримання свого неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 800 гривень щомісячно. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачка перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 24.09.2004 р. по 23.04.2009 р. Від спільного життя сторони мають малолітнього сина [PERSON] Артуровича, [INFO], в свідоцтві про народження якого батьком вказано відповідача. В даний час відповідач відбуває покарання у виправній колонії № 19 Луганської області Краснолучського району м. Вахрушево. Дитина мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні, тому згідно зі ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 51 грн. та інформаційне-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 120 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та ст.ст.180, 181,184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-25 00:00:00

Позивач просить суд стягнути з [PERSON] суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 62875 грн. 33 коп., та понесені судові витрати. Відповідач та третя особа, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявились, причини неявки суду невідомі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 10 серпня 2008 року між ЗАТ СК ІНГОССТРАХ та [PERSON] власником транспортного засобу - був укладений договір № DN81AR03110167 страхування наземного транспорту, строком дії з 10 серпня 2008 року по 9 серпня 2009 року, на страхову суму в розмірі 157270 грн. 00 коп., з безумовною франшизою за ризиком дорожньо-транспортної пригоди без вини водія 0,5 %, яким було застраховано транспортний засіб марки Chevrolet CAPTIVA, державний номер ВН 6973ВН, 2007 року випуску. 03.11.2008 року трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу автомобіля марки Chevrolet CAPTIVA, державний номер ВН 6973ВН, 2007 року випуску, під керуванням [PERSON], транспортного засобу автомобіля марки ВАЗ 21310, державний номер [NUMBER], під керуванням [PERSON], внаслідок зіткнення транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2008 року було визнано що [PERSON]С порушив ПДР внаслідок чого сталась дорожньо-транспортна пригода. [PERSON] звернувся до ЗАТ СК ІНГОССТРАХз повідомленням про настання страхового випадку, 13 листопада 2011 р. за участю представника ЗАТ СК ІНГОССТРАХ та страхувальника було складено акт огляду транспортного засобу Chevrolet CAPTIVA, державний номер ВН 6973ВН, 2007 року випуску. На підставі звіту № 3770 від 30 листопада 2008 р. про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу, збитки, завдані власнику автомобіля марки Chevrolet CAPTIVA, державний номер ВН 6973ВН, 2007 року випуску, внаслідок його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді, складають 63661 грн. 68 коп. 10.02.2009 року ЗАТ СК ІНГОССТРАХза результатами розгляду страхового випадку, відповідно до розрахунку страхового відшкодування з вирахуванням франшизи у розмірі 786 грн. 35 коп., виплатила страхувальникові [PERSON] 62875 грн. 33 коп. страхового відшкодування. Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, суд вважає, що стягненню підлягає сума виплаченого страхового відшкодування у розмірі 62875 грн. 33 коп., 50 коп., судовий збір в розмірі 628 грн. 75 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що сторони уклали кредитний договір № 021000000008890 від 12.09.2008 року у сумі 6000 грн. на споживчі цілі у розмірі 30 тисяч гривень з кінцевим терміном повернення коштів 11.09.2010 року зі сплатою 30% за користування кредитом. Всупереч умов кредитного договору відповідач не виконує належним чином зобовязання за вказаним договором. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 10 221 грн. 95 коп, з яких: 4326 грн. 81 коп Ї заборгованість по кредиту, 1466 грн.73 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3564 грн.18 коп. -пеня, 864 грн.23 коп. -сума пені за прострочення неповернення відсотків та судові витрати по справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив про причину неявки хоча належним чином був повідомлений, про що в справі є докази. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню: Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 12.09.2008 року ПАТ Брокбізнесбанк в особі Сумської філії АТБрокбізнесбанк та [PERSON] уклали договір № 021000000008890 на споживчі цілі у розмірі 6 тисяч гривень строком користування до 11.09.2010 року зі сплатою 30% за користування кредитом. та Позичальник зобов»язався повернути отримані кошти та сплатити проценти в порядку та терміни, що визначені кредитним договором, що підтверджується копією кредитного договору (а.с.6-9). Та, всупереч договору-кредиту, Позичальник порушив умови сплати кредиту та не вносив проплату по кредиту, хоча і був попереджений про заборгованість по кредиту . Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору (а.с.9,10) заборгованість за кредитним догором становила на 04.07.2011 року 10 221 грн. 95 коп. Станом на 26.09.11 року сума заборгованості залишилася без змін, а тому позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитом в розмірі 10 221 грн. 95 коп., а також судові витрати по справі: по державному миту в розмірі 102 грн. та витрати по інформаційно-технічному забезпеченню в розмірі 120 грн. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обгрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-25 00:00:00

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 15 серпня 20117 року, ухваленим у справі за заявою [PERSON], зацікавлені особи [PERSON], орган опіки і піклування Жидачівської РДА, відділ реєстрації актів цивільного стану Жидачівського РУЮ про усиновлення постановлено заяву задовольнити та змінити прізвище дитини з "[PERSON]" на "[INFO]" та по-батькові з "[PERSON]" на "[INFO]", залишивши дійсну дату та місце народження, внести ці зміни в актовий запис про народження дитини №10 від 05.03.2007 року по Гніздичівській селищній раді Жидачівського району Львівської області та видати відповідне свідоцтво. Заявник звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, оскільки при його постановленні в резолютивній частині не було вказано, що слід змінити запис прізвища матері дитини із "[PERSON]" на "[INFO]", а також не вказано, що батьком дитини записати [PERSON], [INFO] року народження, жит.[ADDRESS], а тому просить постановити додаткове рішення відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України. Суд, заслухавши заявника, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. У відповідності до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініцативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Зазначені обставини досліджувались в судовому засіданні, однак судом при винесенні рішення судом в резолютивній частині не булов казано, що слід змінити запис прізвища матері дитини із "[PERSON]" на "[INFO]", а також, що батьком дитини записати його - [PERSON], [INFO] року народження, жит.[ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-25 00:00:00

У серпні 2011 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 12 лютого 1977 року у місті Павлограді міським відділом РАЦС, актовий запис № 92 - розірвати. В обґрунтування позову вона вказала на те, що від шлюбу у них дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з червня 2011 року. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони 12 лютого 1977 року уклали шлюб. Від шлюбу у них дітей немає. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-25 00:00:00

У липні 2011 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 25 грудня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №728 - розірвати. В обгрунтування позову вона вказала на те, що від шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з червня 2011 року. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, та не заперечував проти задоволення позову, та розірвання шлюбу. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони 25 грудня 2009 року уклали шлюб. Від шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-25 00:00:00

21 червня 2011 року Ленінським районним судом м, Миколаєва постановлено Рішення по справі по за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, зустрічним позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору недійсним, та за зустрічним позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про припинення договору поруки. Однак, ухвалюючи рішення, суд не вирішив питання щодо заявлених [PERSON] зустрічних позовних вимог про застосування наслідків недійсності договору, припинення іпотечного договору та зобов'язання повернути оригінали право установчих документів. В зв'язку з вищевикладеним необхідно постановити додаткове рішення. Представник ПАТ «УкрСиббанк» в судовому засіданні проти задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] заперечував. Представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлявся судом належним чином, причини неявки суд не повідомив. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 21.06.03.2011 року Ленінський районний суд м. Миколаєва постановив Рішення по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, зустрічним позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання кредитного договору недійсним, та за зустрічним позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про припинення договору поруки, відповідно до якого позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» було задоволено, а в задоволенні зустрічних позовних вимог - відмовлено. Проте, ухвалюючи рішення, суд не в повному обсязі вирішив питання щодо зустрічних позовних вимог [PERSON], а саме про застосування наслідків недійсності кредитного договору, припинення іпотечного договору від 28.12.2006 р., зобовязання ПАТ «УкрСиббанк» повернути оригінали правовстановлюючих документів на будинок. Оскільки суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання недійсним кредитного договору є необгрунтованими та в їх задоволенні необхідно відмовити, відповідно вимоги про застосування наслідків недійсності кредитного договору, припинення іпотечного договору від 28.12.2006 р., зобов'язання ПАТ «УкрСиббанк» повернути оригінали правовстановлюючих документів на будинок також є безпідставними та не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Таким чином враховуючи вищевикладене. на підставі ст.ст. 525, 526, 530, 541, 543. 551-555 ЦК України та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-25 00:00:00

У вересні 2011 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій зазначає, що після смерті [PERSON], яка сталась 10.03.2001 р., вона не може оформити спадкові права, так як з нею не проживала, в 6 місячний строк не зверталась до нотаріальної контори, проте вона на протязі 6 місяців після смерті [PERSON] організувала охорону її будинку, проводила поточні ремонтні роботи нерухомості, обробляє земельну ділянку, сплачує комунальні послуги, що свідчить про прийняття нею спадщини, тому просила встановити факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON] Крім того просила встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] була матірю [PERSON], оскільки в свідоцтві про народження заявниці матір'ю записано помилково [PERSON], замість правильного [PERSON]. У судовому засіданні заявниця [PERSON] та представник заявниці [PERSON], підтримали заявлені вимоги, та просили їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Пушкарівської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, будучи належним чином повідомлений про час і місце її розгляду, в судове засідання не зявився, надавши до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Вислухавши пояснення заявниці, представника заявниці, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], яка померла 10.03.2001 року була матірю [PERSON]. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в окремому провадженні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, а відповідно до п.п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК україни, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, тому суд вважає за можливе заяву задовольнити та встановити зазначений факт з метою усунення перешкод [PERSON] у оформленні права на спадщину. За змістом ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном, тобто вчинення відповідних дій. Судом встановлено, що [PERSON] спадщини в означений строк не прийняла. \~ \~ \~ \~З довідки\~Пушкарівської сільської\~ради вбачається,\~що [PERSON]\~на день\~смерті 10\~березня 2001\~року з\~[PERSON]\~не проживала,\~проте на\~протязі 6\~місяців після\~її смерті [PERSON] організувала охорону її будинку, підтримувала будинок в належному стані, обробляла земельну ділянку, сплачувала комунальні платежі. Вказане свідчить, що [PERSON] вступила фактично в управління та у володіння спадковим майном, тому суд вважає доведеним факт прийняття нею спадщини після смерті її матері [PERSON], і з метою усунення перешкод [PERSON] у оформленні спадкових прав заяву слід задовольнити та встановити факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті її матері [PERSON]., померлої 10.03.2001 року.

Outcome: approved