Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому вказував на те, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 29 лютого 2008 року укладено договір про надання споживчого кредиту №11308019000, за умовами якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит в розмірі 1000000 грн. Із метою забезпечення виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе за вказаним кредитним договором зобов'язань між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 29 лютого 2008 року були укладені договори поруки №11308019000П1, №1130801900П2, №11308019000ПЗ, №11308019000П4, №1130801900П5. За умовами цих договорів вказані відповідачі, як поручителі, зобов'язались перед позивачем відповідати солідарно в повному обсязі із [PERSON] за невиконання останньою взятих на себе договірних зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту №11308019000 від 29 лютого 2008 року. Також між позивачем та відповідачем [PERSON] 29 лютого 2008 року укладено договір про надання споживчого кредиту №11307864000, за умовами якого позивач зобов'язався надати вказаному відповідачу кредит в розмірі 1000000 грн. Із метою забезпечення виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе за вказаним кредитним договором зобов'язань між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 29 лютого 2008 року укладені договори поруки №11307864000П1, №11307864000П2, №1130784000ПЗ, №11307864000П4, №11307864000П5. За умовами таких договорів вказані відповідачі, як поручителі, зобов'язались перед позивачем відповідати солідарно в повному обсязі із [PERSON] за невиконання останнім взятих на себе договірних зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту №11307864000 від 29 лютого 2008 року. У звязку із невиконанням відповідачами своїх зобов'язань за даними договорами позивач просив солідарно стягнути із відповідачів суму заборгованості в розмірі 2155118,7 гривень. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 квітня 2011 року стягнуто солідарно із [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» 2 155 118, 70 гривень. Судові витрати у справі покладено на відповідачів, солідарно стягнено із них на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір в сумі 1700 гривень та 120 гривень витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи В апеляційній скарзі [PERSON] ставить питання про скасування рішення суду та відмову у задоволенні позову посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції ухвалено із порушенням норм матеріального права та без врахування обставин у справі. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду скасувати із наступних підстав. Приймаючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив із того, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 29 лютого 2008 року укладено договір про надання споживчого кредиту №11308019000, за умовами якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит в розмірі 1000000 грн. Відповідач зобов'язалась повернути не пізніше 02 березня 2015 року вказаний кредит відповідно до графіку повернення, а також сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 13,9% річних та інші обов'язкові платежі. В наступному між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено ряд додаткових до кредитного договору угод №1 від 25 квітня 2008 року, №3 від 10 липня 2008 року, №4 від 30 грудня 2008 року, №5 від 30 грудня 2008 року, №6 від 30 грудня 2008 року, №8 від 29 січня 2009 року, №9 від 29 січня 2009 року, №10 від 29 січня 2009 року. Положеннями вказаного кредитного договору також передбачене право банку вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати за кредит у випадку порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань за договором. За порушення позичальником термінів погашення своїх грошових зобов'язань, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Також суд встановив, що з метою забезпечення виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе за вказаним кредитним договором зобов'язань між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 29 лютого 2008 року були укладені договори поруки №11308019000П1, №1130801900П2, №11308019000ПЗ, №11308019000П4, №1130801900П5. За умовами таких договорів вказані відповідачі, як поручителі, зобов'язались перед позивачем відповідати солідарно в повному обсязі із [PERSON] за невиконання останньою взятих на себе договірних зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту №11308019000 від 29 лютого 2008 року. Відповідач [PERSON] належним чином не виконувала взяті на себе договірні зобов'язання із повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, що зумовило виникнення заборгованості, яку позивач своєю письмовою вимогою просив погасити, повернути достроково суму кредиту та сплатити плату за користування кредитом. Аналогічні вимоги щодо повернення кредиту були надіслані іншим відповідачам у справі як поручителям. Оскільки такі вимоги належним чином виконані не були - станом на 07 червня 2010 року виникла заборгованість в розмірі 1106216,85 грн. Також між позивачем та відповідачем [PERSON] 29 лютого 2008 року укладено договір про надання споживчого кредиту №11307864000, за умовами якого позивач зобов'язався надати вказаному відповідачу кредит в розмірі 1000000 грн. В свою чергу відповідач зобов'язався повернути не пізніше 02 березня 2015 року вказаний кредит відповідно до графіку повернення, а також сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 12,4% річних, інші обов'язкові платежі. В наступному між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено ряд додаткових до кредитного договору угод №2 від 30 грудня 2008 року, №3 від 29 січня 2009 року, згідно яких змінювався графік погашення кредиту. Положеннями вказаного кредитного договору також передбачене право банку вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту та повної сплати за кредит у випадку порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань за договором. За порушення позичальником термінів погашення своїх грошових зобов'язань, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Із метою забезпечення виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе за вказаним кредитним договором зобов'язань між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 29 лютого 2008 року укладені договори поруки №11307864000П1, №11307864000П2, №1130784000ПЗ, №11307864000П4, №11307864000П5. За умовами таких договорів вказані відповідачі, як поручителі, зобов'язались перед позивачем відповідати солідарно в повному обсязі із [PERSON] за невиконання останнім взятих на себе договірних зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту №11307864000 від 29 лютого 2008 р. Суд вказав, що відповідач [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе договірні зобов'язання із повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, що зумовило виникнення заборгованості, яку позивач своєю письмовою вимогою просив погасити та повернути достроково суму кредиту, сплатити плату за користування кредитом. Аналогічні вимоги щодо повернення кредиту були наслані іншим відповідачам у справі як поручителям. Оскільки такі вимоги належним чином виконані не були - станом на 07 червня 2010 року виникла заборгованість в розмірі 1048901,85 грн. Загальна сума заборгованості відповідачів за кредитними договорами №11308019000, №11307864000 від 29 лютого 2008 р. склала 2155118,7 грн. Тому вирішуючи питання щодо позовних вимог позивача за договорами про надання споживчого кредиту №1130801900, №11307864000 від 29 лютого 2008 р. із відповідними додатковими угодами, договорами поруки №11308019000П1, №1130801900П2, №11308019000ПЗ, №11308019000П4, №1130801900П5, №11307864000П1, №11307864000П2, №1130784000ПЗ, №11307864000П4, №11307864000П5 від 29 лютого 2008 р., та приймаючи до уваги, що знайшов підтвердження факт укладення між позивачем та відповідачами вказаних договорів із дотриманням вимог діючого цивільного законодавства, а також у звязку із невиконанням відповідачами своїх зобов'язань за даними договорами, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі шляхом солідарного стягнення із відповідачів на користь позивача суми заборгованості в розмірі 2155118,7 гривень. Суд не погодився із доводами відповідача [PERSON], викладеними в його письмових запереченнях, про необхідність відмови в задоволенні позову стосовно цього відповідача через неодноразову зміну умов спірних кредитних договорів шляхом укладення додаткових угод без отримання згоди відповідача. Врахувавши умови договорів про надання споживчого кредиту №1130801900, №11307864000 від 29 лютого 2008 року, додаткових угод до них, умов договорів поруки №1130801900П5, №11307864000П5 від 29 лютого 2008 року, дій сторін на виконання умов кредитних договорів суд вважав, що зміна умов спірних кредитних договорів додатковими угодами фактично не призвела до реального збільшення обсягу відповідальності [PERSON] як поручителя, а отже підстави для застосування ст.559 ч .1 ЦК України відсутні. Але із такими висновками суду щодо відповідальності сторін за договорами та в частині визначення розміру заборгованості погодитись не можна, оскільки вони не враховують вимог законодавства. Відповідно до вимог ч.ч.2,3 ст.554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до вимог ч.1 ст.559 ЦК України порука припиняється із припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Як вбачається із матеріалів справи з метою забезпечення виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе за кредитним договором зобов'язань між банком та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 29 лютого 2008 року були укладені договори поруки №11308019000П1, №1130801900П2, №11308019000ПЗ, №11308019000П4, №1130801900П5. За умовами таких договорів вказані відповідачі, як поручителі, зобов'язались перед позивачем відповідати солідарно в повному обсязі із [PERSON] за невиконання останньою взятих на себе договірних зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту №11308019000 від 29 лютого 2008 року. Також із метою забезпечення виконання відповідачем [PERSON] взятих на себе за кредитним договором зобов'язань між банком та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 29 лютого 2008 року укладені договори поруки №11307864000П1, №11307864000П2, №1130784000ПЗ, №11307864000П4, №11307864000П5. За умовами цих договорів вказані відповідачі, як поручителі, зобов'язались перед позивачем відповідати солідарно в повному обсязі із [PERSON] за невиконання останнім взятих на себе договірних зобов'язань за договором про надання споживчого кредиту №11307864000 від 29 лютого 2008 р. Але на виконання двох кредитних договорів від 29 лютого 2008 року, укладених між банком та [PERSON] і між банком та [PERSON] були укладені додаткові угоди: №1 від 25 квітня 2008 року, №3 від 10 липня 2008 року, №4 від 30 грудня 2008 року, №5 від 30 грудня 2008 року, №6 від 30 грудня 2008 року, №8 від 29 січня 2009 року, №9 від 29 січня 2009 року, №10 від 29 січня 2009 року та додаткові угоди №2 від 30 грудня 2008 року, №3 від 29 січня 2009 року (т.1 а.с.21-37,44-46), за умовами яких, збільшувалась раніше встановлена процентна ставка за користування кредитними коштами. А крім того, передбачалась умова, за якої допускалось користування кредитними коштами понад встановлені кредитними договорами строки і також із наступним збільшенням процентної ставки. Наявність цих додаткових угод із новими умовами не заперечував і позивач. Але п.2.1 договорів поруки передбачалось, що кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови кредитного договору, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Згода поручителя передбачалась у різних письмових формах, які в матеріалах справи відсутні. За таких обставин та наявних доказів у справі суд вважає, що припиняються зобовязання всіх поручителів за двома кредитними договорами від 29 лютого 2008 року, оскільки така умова - збільшення обсягу відповідальності поручителя визначена законом, а саме ч.1 ст.559 ЦК України, яку необхідно застосувати в даному випадку. Оскільки, припиняється солідарна відповідальність всіх поручителів по кожному із кредитних договорів, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню. При розгляді позовних вимог про стягнення грошових сум за двома кредитними договорами суд враховує заявлений розмір заборгованості по кредиту [PERSON] 1\~106\~216,85 гривень, а по кредиту [PERSON] 1\~048\~901,85 гривень. Оскільки [PERSON] 20 червня 2011 року погасив перед банком заборгованість за кредитним договором у розмірі 1\~230\~040,61 гривень і банк до нього претензій на теперішній час немає, про що вказав представник позивача, а тому суд вважає, що є підстави для відмови у задоволенні позову про стягнення із нього заборгованості, у звязку із виконанням боржником своїх зобовязань, відповідно до вимог ст.599 ЦК України. Що стосується позовних вимог про стягнення грошових сум за кредитним договором, укладеним між банком та [PERSON], суд враховує що заявлений розмір заборгованості по кредиту [PERSON] складав 1\~106\~216,85 гривень станом на 07.06.2010 року. Оскільки [PERSON] 20.06.2011 року частково погасила заборгованість у розмірі 299\~860,39 гривень, що підтверджується відповідною квитанцією, а тому суд вважає за необхідне стягнути із неї заборгованість у розмірі 806\~356,46 гривень (1\~106\~216,85 гривень - 299\~860,39 гривень). Разом із тим, безпідставними є доводи апеляційної скарги про відмову у задоволенні позову у повному обсязі, оскільки на теперішній час немає підстави для висновку про відсутність зобовязання у [PERSON] виконувати умови кредитного договору. Цей обовязок відповідачки не спростований належними доказами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалені рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки відсутні підстави для солідарної відповідальності боржників і враховуючи що відповідач [PERSON] на час предявлення позову мав боргові зобовязання перед банком, а тому із відповідачів на користь позивача необхідно стягнути у рівних частинах понесені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. та судовий збір сумі 1\~700 грн. Таким чином, із матеріалів справи вбачається, що наявні підстави для скасування судового рішення передбачені, ст.309 ЦПК України та часткового задоволення позовних вимог.

Outcome: partial