Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на ? частину жилого будинку та надвірних будівель, що розташовані в с. Пісочин, вул. Полтавське шосе, 202 Харківського району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON]. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що батько позивача [PERSON] отримав під забудову земельну ділянку в с. Пісочин по вул. Полтавське шосе, 202 Харківського району Харківської області, на якій за життя збудував два житлових будинки з господарськими будівлями. 25 жовтня 1983 року батько позивача помер. За життя він заповіт не складав. Спадкоємцями за законом після смерті батька є його дружина [PERSON] та його четверо дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Мати позивача, [PERSON], після смерті чоловіка в шестимісячний строк в нотаріальну контору не зверталась, спадщину прийняла фактично, оскільки постійно мешкала та була зареєстрована в домоволодінні. До нотаріальної контори звернулись [PERSON] та її брат [PERSON]П з заявами про прийняття спадщини. [PERSON] відмовився від спадщини на користь [PERSON], а [PERSON] відмовилась від спадщини на користь [PERSON] Право власності на домоволодіння на імя батька було оформлено вже після його смерті, було видане свідоцтво про право власності виконкомом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області від 20.10.1995 року. Свідоцтво про право власності позивач не отримувала. [PERSON] померла 21 червня 1991 року, після її смерті в нотаріальну контору ніхто не звертався. На момент її смерті та впродовж 6 місяців після смерті в домоволодінні проживали [PERSON] та її брат [PERSON] [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на ? частину домоволодіння, він помер в 2000 році. Син [PERSON], [PERSON], відповідач по справі, на цей час є власником ? частини домоволодіння ? частина домоволодіння йому належить на підставі свідоцтва про право власності, виданого 24.05.1996 року та 1/ 4 частина на підставі договору дарування від 04.09.1996 року. В 2011 році позивач звернулась до нотаріальної контори, щоб отримати свідоцтво про право власності на спадщину після батька, однак їй було рекомендовано звернутися до суду, з тих підстав що після смерті батька пройшло майже 20 років. Позивач в судове засідання не зявилась, але від неї надійшла заява, відповідно до якої вона підтримує позовні вимоги в повному обсязі, та просить справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, від його представника надійшла заява про визнання позовних вимог в повному обсязі,та розгляд справи за його відсутності. Третя особа [PERSON], в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Виходячи з наведеного, та з того, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити рішення в справі. Матеріалами справи встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається з довідки КП «ХРБТІ» від 07.02.2012 року № 53, згідно архівних матеріалів БТІ право приватної власності на домоволодіння, що складається з двох житлових будинків літ. «А-1» та літ. «Б-1», розташований в с. Пісочин по вул. Полтавське шосе № 202, зареєстровано в ? частині за [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 26.07.2004 року р № 3-793 ця ? частина домоволодіння з відповідною частиною надвірних будівель належить спадкодавцю [PERSON] таким чином: ? частки на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Другою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 24.05.1996 року р № 2-1184 та ? частина на підставі договору дарування посвідченого Другою Державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області 04.09.1996 року р № 1-1842; та в ? частині за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності виданого виконкомом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області від 20.10.1995 року (а.с. 36). Вищенаведене підтверджується також зазначеними вище правовстановлюючими окументами. Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння виданого виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради народних депутатів, домоволодіння розташоване в с. Пісочин по вул. Полтавське шосе, 202 в цілому належить на праві особистої власності [PERSON] (а.с. 40). З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.05.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Державної нотаріальної контори вбачається, що на підставі ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року спадкоємцями майна після [PERSON], який помер 26 жовтня 1983 року є його діти: на ? частку [PERSON] та [PERSON] (а.с. 41) Згідно із договором від 04.09.1996 року, [PERSON], що діяв від імені [PERSON] подарував [PERSON] ? частину домоволодіння з відповідною частиною надвірних будівель в смт. Пісочин, вул. Потавське шосе, 202 Харківського району Харківської області, зазначений договір зареєстровано в реєстрі за № 1-1842 та посвідчено державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області [PERSON] (а.с. 42-43). Спадкоємцем майна [PERSON], який помер 25 листопада 2003 року є його син [PERSON], спадкове майно складається з ? частини домоволодіння № 202 з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться в смт. Пісочин по вул. Полтавське шосе, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.07.2004 року, посвідченого державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області [PERSON], зареєстровано в реєстрі за № 3-793 (а.с. 45). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 370317, виданого 04.40.2003 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 156, батько позивача [PERSON] помер 25.10.1983 року (а.с. 6). Брат позивача [PERSON] помер 09 серпня 1996 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ № 048591, виданого 09 серпня 1996 року Харківським відділом реєстрації актів цивільног стану, актовий запис № 12602 (а.с. 7). Спадкоємцем на залишену після смерті [PERSON] спадщину стала його донька [PERSON], яка відповідно до положень ст. ст. 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року) в шестимісячний строк спадщину прийняла, оскільки постійно мешкала та була зареєстрована за адресою проживання [PERSON], що підтверджується копією будинкової книги (а.с. 10-16). З копії паспорта серії ММ 149783, виданого 18 березня 1999 року Пісочинським ВМ Харківського РВ УМВС України в Харківській області на імя позивача, вбачається, що її прізвище у відповідній графі записано як [PERSON] (а.с. 9). Факт родинних відносин підтверджується копією свідоцтва про народження серії ЯВ № 674911, виданого 03.11.1954 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 141, відповідно до якого [PERSON] народилась 18.10.1954 року, батько: [PERSON], мати: [PERSON] (а.с. 5). З відповіді Другої державної нотаріальної контори від 11.02.2012 року № 188/01-16 вбачається, що після смерті [PERSON], який помер 25 жовтня 1983 року, який мешкав в с. Пісочин Харківського району Харківської області, вул. Полтавський шлях, 202, до нотаріальної контори звернувся син померлого [PERSON], який мешкав в сел. Пісочин, вул. Полтавський шлях, 202 Харківського району Харківської області, від себе особисто та від імені [PERSON], який мешкав м. Харкові, вул. Героїв Праці, б. 38, кв.228 на підставі довіреності, посвідченої Другою держнотконторою Харківського району Харківської області 22 травня 1996 року за реєстровим № 1-1021. Його заява зареєстрована 24 травня 1996 року в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 446 та в цей же день заведено спадкову справу № 300/1996. У зазначеній вище заяві [PERSON] просить видати йому свідоцтво про право на спадщину за законом на фактично прийняте спадкове майно та включити до кола спадкоємців сина померлого [PERSON], так як той пропустив шестимісячний строк, встановлений законом для прийняття спадщини. Цією ж заявою він повідомляє контору про те, що інші спадкоємці, а саме доньки померлого [PERSON] та [PERSON] свої спадкові права будуть оформляти пізніше. Інших заяв про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило. 24 травня 1996 року за реєстровим № 2-1184 [PERSON] та [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за законом в рівних частках кожному на ? частку майна померлого батька [PERSON] Після смерті [PERSON], яка померла 21.06.1991 року, до нотаріальної контори звернулись: [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, яка 27.09.1991 року зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ № 593 та заведено спадкову справу № 464/1991; [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, яка 10 грудня 1991 року зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 784 та долучена до спадкової справи 464/1991; [PERSON] із заявою про відмову від прийняття спадщини, ця заява 11 грудня 1991 року зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 793 та долучена до спадкової справи № 464/1991; [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, яка 12 грудня 1991 року зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 795 та долучена до вищевказаної спадкової справи. Інших заяв про прийняття або про відмову від спадщини в шестимісячний строк не зареєстровано. Свідоцтва про право на спадщину за період 1996 по 2012 року нікому не видавались (а.с. 46). У відповіді Харківського обласного державного нотаріального архіву від 07.02.2012 року № 320-01/21, викладений аналогічний зміст відповіді Другої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області (а.с. 47). Оскільки позивач постійно проживала в житловому будинку разом з батьками та зареєстрована в ньому, відповідно до ст. 549 ЦК України 1963 року вона вважається такою, що прийняла спадщину. Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, не суперечать закону та підлягають задоволенню. Судові витрати суд залишає за рахунок позивача. \~

Outcome: approved