Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-22 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», який є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі-Позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що 07 вересня 2007 року між Позивачем та [PERSON] (Відповідач) було укладено кредитний договір №KRНТАU20140414, згідно умов якого Відповідач отримав кредитні кошти, у національній валюті, у розмірі 106 162,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,08% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 05.09.2014 року. Відповідно до умов укладеного договору Відповідач зобовязаний щомісяця сплачувати кредит, нараховані відсотки за користування кредитними коштами, у разі неналежного виконання зобовязань передбачено нарахування та сплата штрафних санкцій. В забезпечення виконання зобовязань за вказаним Кредитним договором, між тими самими сторонами було укладено Договір застави рухомого майна від 07.09.2007 року. Згідно до умов якого Відповідач передав в заставу автомобіль Chevrolet Aveo, рік випуску 2007, тип ТЗ: легковий-седан-В, № кузова/шасі: LSGTC58UX7Y068525, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності Відповідачу. У звязку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором, станом на 06.07.2011 року, заборгованість складає 150 296,48 грн., з яких: - заборгованість за кредитом 73 898,98 грн.; - заборгованість по відсоткам 50 673,99 грн.; - заборгованість по комісії 2 211,09 грн.; - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань 23 512,42 грн. Відповідно до ст. ст. 572, 590 ЦК України, у разі порушення боржником основного зобовязання, заставодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета застави. Позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором, звернути стягнення на предмет застави, шляхом продажу вказаного майна, з укладанням від імені Відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом, з іншою особою покупцем, зі знаттям вказаного автомобілю з обліку в органах ДАЇ України, з наданням Відповідачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, а також стягнути витрати у справі. Під час розгляду справи представник позивача [PERSON] наполягала на задоволенні позову. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та не заперечував проти позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позов, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, 07.09.2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №KRНТАU20140414, згідно умов якого Відповідач отримав кредитні кошти, у національній валюті, у розмірі 106 162,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,08% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 05.09.2014 року, що підтверджується копією укладеного договору (а.с.10-11). Відповідно до умов укладеного договору Відповідач зобовязаний щомісяця сплачувати кредит, нараховані відсотки за користування кредитними коштами, у разі неналежного виконання зобовязань передбачено нарахування та сплата штрафних санкцій. В забезпечення виконання зобовязань за вказаним Кредитним договором, між тими самими сторонами було укладено Договір застави рухомого майна від 07.09.2007 року (а.с.12-13). Згідно до умов якого Відповідач передав в заставу автомобіль Chevrolet Aveo, рік випуску 2007, тип ТЗ: легковий-седанВ, № кузова/шасі: LSGTC58UX7Y068525, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності Відповідачу. Відповідно до ст. ст. 525-527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, та вимог цього кодексу. В порушення зазначених норм закону та умов Кредитного договору, Відповідач свої зобовязання належним чином не виконує, у звязку з чим, станом на 06.07.2011 року, утворилась заборгованість у розмірі 150 296,48 грн., з яких: - заборгованість за кредитом 73 898,98 грн.; - заборгованість по відсоткам 50 673,99 грн.; - заборгованість по комісії 2 211,09 грн.; - пеня за несвоєчасне виконання зобовязань 23 512,42 грн. Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилися та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Згідно приписів ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (застводавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). У відповідності до ч.2 ст.590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. У зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобовязань, згідно до вимог Договору застави, Позивачем на адресу Відповідача була надіслана письмове повідомлення (вих.№30.1.0.0/2-430 від 02.07.2011р.(а.с.16) про погашення заборгованості. Як убачається з витягу про реєстрацію обтяжень рухомого майна Позивачем внесені зміни до відомостей про обтяження рухомого майна та зареєстровано 06.09.2011 року тип обтяжень: звернення стягнення (а.с.15). Враховуючи той факт, що Позивачем виконані умови Договору застави, передбачені Розділом «Звернення стягнення і реалізація предмета застави», додержані строки, обумовлені Договором застави, виконано процедура, передбачена ст.28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», суд вважає вимоги Позивача в частині звернення стягнення на предмет застави правомірними. Таким чином, вимоги Позивача в частині звернення стягнення на предмет застави, є доведеними. Слід також зазначити, що у відповідності до приписів ст.25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про повернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета застави, із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст.26 цього Закону, яка передбачає в тому числі, і продаж предмета заставиш шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому сума понесених витрат у розмірі 1 502,96 грн. судового збору; та 120 грн. ІТЗ; також підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача у повному обсязі На підставі викладеного,

Outcome: approved