Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до Артемівського міськрайонного суду з позовом до Артемівської міської ради про визнання права власності, в якому позивачка вказує, що в 1995 році вона мешкала у буд 37 по вул. Артема м.Артемівська, згодом вона переїхала та по теперішній час мешкає в [ADDRESS]. За власні кошти вона збудувала гараж у дворі будинку № 37 по вул. Артема в м. Артемівську Донецької області поряд з іншими збудованими гаражами. Згідно технічного паспорту КП Артемівське БТІзагальна площа основи гаражу складає 24,40 кв. м. При зверненні позивачки до органів ДАБК про прийняття гаражу до експлуатації та видачу правовстановлюючих документів, їй було відмовлено. Позивач просить суд постановити рішення, яким визнати за нею право власності на гараж загальною площею основи 24,40 кв. м., розташований у дворі будинку № 37 по вул. Артема в м. Артемівську Донецької області. В судовому засіданні представник позивача наполягала на заявлених позовних вимогах та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради у судове засідання позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення, про що подав письмову заяву. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, заслухавши доводи та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позову з таких підстав. Із наданих матеріалів витікає, що позивачкою було самовільно збудовано гараж у дворі будинку № 37 по вул. Артема м.Артемівська, загальною площею 24,4м2 , що підтверджується технічним паспортом на гараж, виданого КП Артемівське БТІ 21.02.2011 р. (а.с.5,6). Відповідно до висновку Артемівського КП Архітектурно-планувального бюро, гараж розташований у дворі буд 37 по вул. Артема м.Артемівська відповідає сучасним державним будівельним нормам та правилам, а також діючим технічним будівельним ГОСТам та ДСТУ та придатний для подальшого використання (а.с.17-28). Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил, а відповідно до п. 5 цієї статті, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник май на може предявити позов про визнання його права власності .є якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі, підтверджені матеріалами справи, а тому мають бути задоволені у повному обсязі. Беручи до уваги наведене,

Outcome: approved