Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-21 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом,зазначили,що 6 жовтня 2010 року помер їх батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на будинок № 14 хутор Грушки с.Лебединці Андрушівського району Житомирської області. Вони є спадкоємцями за заповітом від 1 лютого 2008 року та прийняли спадщину,подавши відповідні заяви до нотаріальної контори, але не можуть реалізувати свої спадкові права,оскільки на вищезгаданий будинок відсутні правовстановлюючі документи, яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця). Просили визнати право власності на спадкове мано в рівних частках. В судовому засіданні позивачі позов підтримали з зазначених в ньому підстав. Відповідач в судове засідання не з'явився,направив на адресу суду заяву,з проханням розглядати справу в його відсутність,вказував, що позов визнає,проти задоволення не заперечує. Вислухавши позивачів,дослідивши матеріали справи, суд встановив: 6 жовтня 2010 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на будинок № 4 хутор Грушки с. Лебединці Андрушівського району Житомирської області. Позивачі є спадкоємцями за заповітом від 1 лютого 2008 року та прийняли спадщину,подавши відповідні заяви до нотаріальної контори, але не можуть реалізувати свої спадкові права,оскільки на вищезгаданий будинок відсутні правовстановлюючі документи, яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця). Зазначені обставини визнані відповідачами,підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.І ст. 61 ЦПК України. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328,380,1216,1220,1222,1225,1269,1278 ЦК України,ст.120 ЗК України, ст.З ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-ІУ. При вирішенні спору суд виходить з положень ст.З ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень », згідно з яким,право власності та інші речові права на нерухоме майно,набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість, їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Таким чином,суд прийшов до висновку,що позивач позбавлена можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно. При цьому суд вважає,що спадкодавець був власником нерухомого майна,яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень ». Згідно ст.1269 ЦК України,спадкоємець,який подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори,вважається таким,що прийняв спадщину. Виходячи з викладеного суд прийшов до висновку,що позов підлягає частковому задоволенню. При цьому суд виходить з того,що позивачі в встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті батька та мають право на 1/3 частину всього спадкового майна кожен. Суд визнає за кожним позивачем право власності на 1/3 частину жилого будинку № 14 хутор Грушки с. Лебединці Андрушівського району Житомирської області. Враховуючи клопотання позивачів суд понесені ними при подачі позову судові витрати на їх користь з відповідачів не стягує.

Outcome: approved