overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-13 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» (надалі Банк) звернувся в суд з позовом до Вердієва про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 1 квітня 2008 року між сторонами був укладений договір на відкриття карткового рахунку за яким Банк відкрив Вердієву картковий рахунок та видав кредитну картку з лімітом кредитування 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,90 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Так як відповідач не виконує умови кредитного договору, порушив строки повернення кредиту та відсотків і продовжує ухиляється від належного виконання договору, позивач просить стягнути з нього заборгованість по кредитному договору, яка станом на 11 січня 2012 року становить 696 грн. 55 коп. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, тому справа розглядається за відсутністю відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням вимог встановлених законом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства або інших вимог, що звичайно ставляться. Як передбачено до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Оскільки Вердієв порушив умови договору і прострочив повернення кредиту, з нього слід стягнути заборгованість по кредитному договорі в розмірі 696 грн. 55 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з Вердієва підлягають стягненню на корить банку понесені ними витрати по оплаті судового збору в розмірі 214 грн. 60 коп. На підставі наведеного і ст.ст. 526, 610-613, 624, 625, 634, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-13 00:00:00

КП «Компанія «Вода Донбасу»звернулось до суду з позовом до до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення суми боргу в якому вказало, що відповідачі знаходяться в правовідносинах з водопровідно каналізаційним господарством, врегульованих Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, згідно з якими повинна оплачувати рахунки за постачання питною водою, згідно з розрахунками об'ємів спожитої води. Однак відповідачка вказані обов'язки не виконувала, що привело до утворення заборгованості, яка за період з 01.10.2002 р. по 01.10.2011 року становить 1069,41 гривень. Просить суд стягнути з відповідачів суму заборгованості у зазначеному розмірі, так як незважаючи на попередження відповідачам погасити заборгованість, оплата сплачена не була. Також просить суд стягнути на свою користь понесені позивачем судові витрати у розмірі 30 гривень. У судовому засіданні представник позивача змінила позовні вимоги та просить стягнути з відповідачів суму заборгованості за період 01.09.2006 р. по 01.09.2010 р. в розмірі 664,95 грн. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали за період 01.09.2006 р. по 01.09.2010 р. в розмірі 664,95 грн. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, з урахуванням думки відповідачів, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.160 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Статтею 162 цього кодексу передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води та водовідведення, громадяни зобов'язані оплачувати рахунки за постачання питною водою, згідно з розрахунками об'ємів спожитої води. З матеріалів справи вбачається, що відповідачі зареєстровані в [INFO]; мають заборгованість за спожиті послуги по водопостачанню та водовідведенню за період 01.09.2006 р. по 01.09.2010 р. в розмірі 664,95 гривень, яка на теперішній час не погашена. Таким чином суд вважає, що стягненню підлягає сума боргу в межах предявлених вимог за період 01.09.2006 р. по 01.09.2010 р. в розмірі 664,95 гривень. Згідно зі ст. 88 ЦПК України в разі задоволення позивних вимог, суд, стороні на користь якої ухвалено рішення присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судовий збір на користь держави та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи суд вважає необхідним покласти на відповідачів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-13 00:00:00

Позивач звернулась із позовом до суду про стягнення з [PERSON] аліментів у твердій грошовій сумі на неповнолітніх сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Вимоги мотивовано тим, що позивач з 10.12.1994 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], мають двох спільних неповнолітніх дітей, на утримання яких відповідач матеріальної допомоги не надає, [PERSON] проживає окремо, діти перебувають на її утриманні, домовленості між сторонами з приводу спільного утримання дітей не досягнуто. Позивач у судовому засіданні уточнила позовні вимоги, просила стягнути на її користь з відповідача на утримання обох дітей 1/3 заробітку(доходу). Відповідач працює і отримує заробітну плату, також отримує пенсію за вислугу років, аліментів чи інших виплат за виконавчими листами не сплачує, на його утриманні ніхто не перебуває. Діти не отримували майно в порядку спадкування, не мають інших доходів. Відповідач позов визнав. Згідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 10.12.1994 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що слідує із свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 5), мають спільних дітей сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3) та доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4), батьком яких є відповідач [PERSON] Діти перебувають на утриманні матері [PERSON] (а.с. 2). Відповідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181, 182, 183 СК України кошти на утримання дитини присуджуються в частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі, при цьому суд визначає частку заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, і враховує , серед інших обставин, і наявність у платника аліментів на інших дітей. Суд вважає , що стягненню з відповідача у вигляді аліментів підлягає 1/3 частина заробітку (доходу).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-13 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернувшись до суду з даним позовом, просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини, посилаючись на те, що відповідач є батьком дитини і не виконує свого обовязку матеріально утримувати сина, який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач працює, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини. В попереднє судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, але подала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, а також зазначив, що позов визнає. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити припроведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судоверішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявностідля того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Дитина сторін перебуває на утриманні позивачки, про що зазначено в позовній заяві. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України). Згідно ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Оскільки сторони не досягли домовленості між собою про участь відповідача в утриманні дитини, то позивачка відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України має право на звернення до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів. У відповідності до положень ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Оскільки відповідач являється працездатною особою, суд вважає, що позов про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі визначеному позивачкою підлягає повному задоволенню. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-13 00:00:00

ПАТ Комерційний банк Надразвернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього на користь банку кредитних коштів в сумі 7 232,02 грн.. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 05.12.2007 року між ВАТ КБ Надра(правонаступником якого є ПАТ КБ Надра) та [PERSON] укладено кредитний договір № 2152/2007 - Ф, за умовами якого позичальник отримав в банку кредит у сумі 7 000,00 грн. на строк до 17.11.2010 року, проте, після закінчення строку дії договору кредитних коштів не повернув. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, в якій повністю підтримала позов та попросить його задовольнити з викладених у заяві мотивів. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій позов визнав. Судом встановлено наступні факти: Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, що встановлені договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. 05.12.2007 року між ВАТ КБ Надра(правонаступником якого є ПАТ КБ Надра) та [PERSON] укладено кредитний договір № 2152/2007 - Ф, за яким позичальник отримав в банку кредитні кошти у сумі 7 000,00 грн. із розрахунку 2,7% на місяць на строк до 17.11.2010 року, згідно п.п. 1.1, 1.2, 1.3.1, 1.3.2, 1.4 кредитного договору. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 7 000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № NL-2 від 05.12.2007 року. Однак, [PERSON] в порушення взятих на себе згідно кредитного договору зобовязань, після закінчення строку дії договору кредитних коштів не повернув. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України передбачені загальні умови виконання зобовязання, а саме зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання , то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 612 частиною 1 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором. Кінцевий термін повернення кредиту закінчився 17.11.2010 року. Станом на 16 листопада 2011 року непогашеною залишилась заборгованість в розмірі 7 232,02 грн., з них: 4 545,20 грн. непогашений кредит; 409,07 грн. несплачені відсотки; 1 917,75 грн. несплачена пеня за прострочення строків виконання зобовязань, 360,00 грн. несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу. Таким чином, у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення в його користь заборгованості за користування кредитом в розмірі 7 232,02 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором на загальну суму 2 318 грн. 26 коп., судовий збір у розмірі 188 грн. 20 коп. Представник позивача в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її присутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, в порядку ст. ст. 74, 76 ЦПК України. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтями 1049, 1054 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. 30.08.2006 року ПАТ «Дельта Банк», який є правонаступником з ТОВ «Комерційний Банк «Дельта»та фізична особа - резидент України [PERSON] уклали кредитний договір №001-21101-300806. Відповідно до пункту 1.1. вищевказаного договору, позивач зобовязується надати відповідачу кредит у сумі 1 760 грн. на придбання певного майна/послуг на умовах визначених договором, із остаточним терміном повернення кредиту та сплати процентів і комісійних по ньому не пізніше ніж 29.08.2008 року. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених договором. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачці кредит, що підтверджується меморіальним ордером №1388656 від 31.08.2006 року та рахунок-фактура №44 від 30.08.2006 року (а. с. 8, 14). Відповідачка, в свою чергу, отримала у власність майно, що підтверджується накладною №44 від 30.08.2006 року. Відповідачка станом на 27.10.2011 року порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість на загальну суму 2 318 грн. 26 грн., яка складається із: заборгованості за сумою кредиту 1 273 грн. 71 коп., заборгованості за відсотками 97 грн. 39 коп., заборгованості за комісіями 947 грн. 16 коп. Таким чином, суд вважає необхідним позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк»задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк»заборгованість за кредитним договором №001-21101-300806 від 30.08.2006 року в сумі 2 318 грн. 26 грн. Також на підставі ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» підлягають стягненню сплачений судовий збір в сумі 188 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-13 00:00:00

Подружжя [PERSON] уклали шлюб, який 1 березня 2007 року зареєстрували в відділі реєстрації актів цивільного стану Носівського районного управління юстиції Чернігівської області, про що було зроблено запис за № 19. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. 29 лютого 2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначивши, що подружнє життя не склалось, півтора року вони проживають окремо, примирення не бажають. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з мотивів, які зазначив в заяві до суду, пояснив, що сімю зберегти не можливо. Близько двох років він не проживає з відповідачем. Відповідач мешкає з іншим чоловіком. Відповідач позов визнала, пояснила, що мешкає з іншим чоловіком, має намір створити сімю, народити йому дитину. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом та вказала, що 2 грудня 2011р. між нею та відповідачем по справі [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку з прибудовами, розташованого в м. Шпола по вул. Тарасова, 17, Черкаської області, інвентарною вартістю будинковолодіння 64431 грн. При укладанні даного договору між позивачкою та відповідачем були погоджені всі належні умови купівлі-продажу даного нерухомого майна, зокрема щодо ціни, передачі його у власність, посвідчення договору нотаріально, тощо. На даний час між позивачкою та відповідачем досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу, вказаного нерухомого майна і така домовленість підтверджується письмовими доказами, а саме договором купівлі-продажу від 02.12.2011 року. По договору відбулося повне виконання з боку позивачки умов договору, а саме сплачена вся сума продажу 64431 грн., але відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення даного договору купівлі-продажу, тому вона вимушена звернутися до суду. Представник відповідача в судове засідання з"явився і повідомив, що позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає до задоволення на тих підставах, що сторони уклали договір купівлі-продажу житлового будинку з прибудовами, виконали всі умови цього договору, передбачені ст. 655 ЦК України, продавець передав проданий житловий будинок з прибудовами, а покупець оплатив його вартість. На підставі викладеного ст., ст. 16,215,216,635,655-657 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та просила стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], 30.11.1999р.н. та сина [PERSON], 09.02.2004р.н. в твердій грошовій сумі 1000 грн щомісячно. Позивач в судовому засіданні зменшила розмір позовних вимог, просила стягувати аліменти в розмірі 600грн. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що на підставі рішення Костопільського районного суду від 26.12.2006 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], 30.11.1999р.н. та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 150 (сто п'ятдесят)грн на кожну дитину щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Згідно ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір 214,60грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-13 00:00:00

КС „Рівненщина звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 3705 грн 92 к. В обгрунтування заявлених вимог покликаються на те, що в звязку з невиконанням договірних зобовязань по договору кредиту №315-Г від 27.06.2007р, за [PERSON] рахується заборгованість в сумі 3705,92грн, яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, покликаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлені вимоги обгрунтованими. Матеріалами справи встановлено, що 27 червня 2007 року позивачем на підставі договору кредиту №315-Г, [PERSON] було надано кредит у сумі 3900 грн зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами згідно графіку погашення із терміном повернення кредиту не пізніше 27.12.2008 року за договором. Пунктом 3.3 договору кредиту визначено строки погашення заборгованості. Відповідно до п.7.2 кредитного договору кредитна спілка має право достроково припинити дію договору та достроково стягнути борг у випадку створення простроченої заборгованості більше ніж на 1 платіжний період. Відповідач свої зобовязання не виконав та заборгованість не погасив. В звязку з невиконанням зобовязання, станом на 24.10.2011р за відповідачем існує заборгованість в сумі 3705,92грн, з яких: сума основного боргу 908,73 та 2490,85грн - відсотки за користування кредитом. У відповідності до ст.ст.525, 526, ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України зобовязання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. У відповідності до ст.ст.610, 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як вбачається з розрахунків суми основного боргу та процентів всупереч умов кредитного договору та наведеним нормам закону [PERSON] порушено графік погашення заборгованості по кредиту, тому вимоги позивача про повернення суми кредиту є обґрунтованими та такими, що не суперечать договору. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, повязані зі сплатою ним при предявленні позову, - 51 грн 00 к. державного мита та 120 грн 00 к. витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, всього 171грн 00коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved