Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-18 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вказаним позовом, посилаючись на ту обставину, що їм на праві спільної сумісної власності належить домоволодіння № 114 по вул.Першій Рибній в м.Херсоні, що підтверджується договором купівлі-продажу від 10.09.2010 року. [PERSON] є власником домоволодіння № 116 по вул.Першій Рибній в м.Херсоні. Зазначені домоволодіння розташовані поряд і відгороджені одне від одного забором, ділянки виходять на берег річки Дніпро. Без згоди сусідів та відповідних органів влади відповідач побудував на березі, навпроти земельної ділянки, яка належить позивачам, та є охоронюваною зоною, деревяний сарай, що позбавило їх можливості виходу на берег річки, а також укріплення даного берегу, для чого вони вже придбали різноманітні будівельні матеріали. В добровільному порядку вирішити дане питання [PERSON] відмовився. В звязку з чим позивачі просять суд зобовязати відповідача за власний рахунок усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самовільно побудованого сараю на охоронній зоні, що прилягає до земельної ділянки, розташованої за адресою м.Херсон вул.Перша Рибна, 114. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просить зобовязати [PERSON] та [PERSON] усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою № 116 по вул.Першій Рибній в м.Херсоні шляхом поновлення колишнього стану берегової лінії очищення від будівельних матеріалів дна річки і її поверхні та знесення самовільно встановлених залізних стовпів з території берегової лінії охоронюваної зони річки Дніпро навпроти їхньої земельної ділянки, розташованої за адресою м.Херсон вул.Перша Рибна, 114, стягнути з відповідачів судові витрати. Позивачі [PERSON] та [PERSON] збільшили заявлені позовні вимоги, просили суд зобовязати [PERSON] за власний рахунок усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самовільно побудованого сараю на охоронній зоні, що прилягає до земельної ділянки, розташованої за адресою м.Херсон вул.Перша Рибна, 114; зобовязати відповідача за власний рахунок знести самовільно збудовані на землі, що належить Херсонській міській раді, та прилягає до земельної ділянки, розташованої за адресою м.Херсон вул.Перша Рибна, 114 бетонні споруди; зобовязати відповідача відновити межі земельних ділянок по вул.Перша Рибна, 114 та 116 в м.Херсоні відповідно до плану відводу земельних ділянок. В судовому засіданні позивач [PERSON] просив задовольнити первісний позов по вищезазначеним обставинам, в задоволенні зустрічного позову просив відмовити в звязку з його необґрунтованістю. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, заявою просила слухати справу за її відсутності, позов підтримала. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні збільшили заявлені позовні вимоги, просили суд зобовязати [PERSON] та [PERSON] усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою № 116 по вул.Першій Рибній в м.Херсоні шляхом поновлення зруйнованої частини забору на межі між земельними ділянками № 116 та № 114 по вул.Першій Рибній в м.Херсоні; зобовязати [PERSON] та [PERSON] привести у попередній стан земельну ділянку по вул.Першій Рибній, 114 в м.Херсоні шляхом вивезення ґрунту на відстань пяти метрів від межі земельної ділянки по вул.Першій Рибній, 116 в м.Херсоні; зобовязати [PERSON] та [PERSON] вжити заходів щодо недопущення зсуву ґрунту на земельну ділянку по вул.Першій Рибній, 116 в м.Херсоні шляхом побудови укріплення (забору) на території земельної ділянки по вул.Першій Рибній, 114 в м.Херсоні уздовж межі між зазначеними земельними ділянками; зобовязати [PERSON] та [PERSON] усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою № 116 по вул.Першій Рибній в м.Херсоні шляхом демонтажу побудованого забору, який небезпечно перекриває виїзд з вказаного подвіря. В задоволенні первісного позову просили відмовити через його необґрунтованість. Представник Комсомольської районної у м.Херсоні ради та представник Управління містобудування та архітектури Херсонської міської ради в останнє судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. В судовому засіданні від 02.12.2011 року підтримали первісний позов, вважаючи його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, пояснивши, що самовільно зайнята [PERSON] земельна ділянка підлягає звільненню, а побудований на ній сарай підлягає знесенню. В задоволенні зустрічного позову просили відмовити через його необґрунтованість. Також, представник Управління містобудування та архітектури Херсонської міської ради в судовому засіданні пояснила, що управлінням була розглянута заява про надання у користування [PERSON] 210 кв.м. землі (самозахват), в її задоволенні було відмовлено. Заслухавши пояснення сторін, спеціаліста Херсонського ДБТІ, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та наступні правовідносини. [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить домоволодіння № 114 по вул.Першій Рибній в м.Херсоні, що підтверджується договором купівлі-продажу від 10.09.2010 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10.09.2010 року. [PERSON] є власником домоволодіння № 116 по вул.Першій Рибній в м.Херсоні, про що свідчить договір довічного утримання від 04.09.2003 року та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.09.2003 року. Зазначені земельні ділянки є суміжними та виходять на берег річки Дніпро, який у відповідності до ст.112 Земельного кодексу України, є охоронюваною зоною. Зазначена земельна ділянка належить Херсонській міській раді. У відповідності до листа виконавчого комітету Комсомольської районної у м.Херсоні ради, [PERSON] було зобовязано додержуватися правил забудови (знести самовільно збудований сарай) та відновити межу спільного суміжного користування згідно плану забудови (рішення Комсомольської районної у м.Херсоні ради № 15/10 від 28.05.1976 року). З листа виконавчого комітету Комсомольської районної у м.Херсоні ради № 1р-381 від 10.11.2011 року вбачається, що виїздом за зверненням [PERSON] факту захаращення будівельними відходами берега озера виявлено не було. Спеціаліст Херсонського ДБТІ в судовому засіданні пояснила, що власники домоволодінь № 114 та № 116 по вул.Першій Рибній в м.Херсоні вийшли за межі наданих їм у користування земельних ділянок. Власник домоволодіння № 116 по вул.Першій Рибній в м.Херсоні, [PERSON], побудував навпроти земельної ділянки № 114 по вул.Першій Рибній в м.Херсоні, яка належить [PERSON] та [PERSON], на землі, що перебуває у власності Херсонської міської ради сарай під літ. «К», який є самовільним будівництвом. Крім того, на земельній ділянці № 114 по вул.Першій Рибній в м.Херсоні [PERSON] самовільно побудував прибудову літ. «б», що порушує права [PERSON] та [PERSON] Зазначене також підтверджується інвентарними справами на вищезазначені домоволодіння, дослідженими в судовому засіданні. В порядку ст.10 ЦПК України, сторонам по справі було розяснено право заявити клопотання про призначення судово-технічної експертизи для визначення належності розмірів належних їм земельних ділянок технічним документам та встановлення межі між ними, однак вони цим правом не скористалися. У відповідності до вимог ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Згідно ч.1 ст.103 Земельного кодексу України, власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Відповідно ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] та [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки з технічної документації, дослідженої в судовому засіданні, вбачається, що [PERSON] побудував на березі водоймища, навпроти земельної ділянки № 114 по вул.Першій Рибній в м.Херсоні, яка належить позивачам по первісному позову, деревяний сарай, після чого вийшовши за межі належної йому земельної ділянки розпочав будувати на землі, що належить Херсонській міський раді, бетонні споруди. Зазначене було підтверджено в судовому засіданні представником [PERSON] Крім того, вищевикладені факти підтверджуються планом відводу земельних ділянок від 28.05.1976 року, в якому відображено первісний стан земельних ділянок № 114 та № 116 по вул.Першій Рибній в м.Херсоні, схематичним планом земельної ділянки № 114 по вул.Першій Рибній в м.Херсоні від 06.09.1976 року, планом земельної ділянки № 114 по вул.Першій Рибній в м.Херсоні від 25.02.1977 року, схематичним планом земельної ділянки № 116 по вул.Першій Рибній в м.Херсоні від 10.08.2003 року, які значно відрізняються від технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду, складеного 08.08.2011 року. З останнього явно видно, що межа між земельними ділянками, власниками яких є сторони по справі, змістилася у бік земельної ділянки № 114 по вул.Першій Рибній в м.Херсоні, чим порушено права [PERSON] та [PERSON] Вищезазначене позбавляє позивачів повною мірою здійснювати своє право власності на домоволодіння № 114 по вул.Першій Рибній в м.Херсоні, а саме укріпити беріг річки Дніпро, який знаходиться навпроти належного їм домоволодіння. Судом встановлено, що [PERSON] звертався до Управління містобудування та архітектури Херсонської міської ради із заявою про надання йому у користування 210 кв.м. землі (самозахват), однак в її задоволенні було відмовлено. Таким чином, у [PERSON] відсутні підстави для зайняття земельної ділянки, що знаходиться навпроти земельної ділянки № 114 по вул.Першій Рибній в м.Херсоні та належить Херсонській міській раді, в звязку з чим вона підлягає звільненню, самовільно побудований [PERSON] сарай під літ. «К»та бетонні споруди підлягають знесенню, а межі земельних ділянок по вул.Перша Рибна, 114 та 116 в м.Херсоні підлягають відновленню відповідно до плану відводу земельних ділянок від 28.05.1976 року. Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд дійшов висновку, що первісний позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі. При цьому, суд вважає, що зустрічний позов [PERSON] також обґрунтований та підлягає частковому задоволенню, оскільки з наданих фотокарток вбачається, що через завезений на земельну ділянку № 114 по вул.Першій Рибній в м.Херсоні ґрунт, було пошкоджено забір на межі між суміжною з нею земельною ділянкою № 116 по вул.Першій Рибній в м.Херсоні, що потягнуло за собою зсув даного ґрунту та забруднення належної [PERSON] земельної ділянки. В звязку з чим, права позивача по зустрічному позову, на думку суду, підлягають захисту у передбачений ним спосіб. Разом з тим, суд вважає необхідним залишити без задоволення вимогу [PERSON] про зобовязання [PERSON] та [PERSON] усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою № 116 по вул.Першій Рибній в м.Херсоні шляхом демонтажу побудованого забору, який небезпечно перекриває виїзд з вказаного подвіря, оскільки в порядку ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Представником позивача за зустрічним позовом, в порушення вимог ст.60 ЦПК України, не надано жодного доказу в обґрунтування зазначеної вимоги. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial