Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] на час його навчання в розмірі 1 000 грн. щомісячно. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 1990 року по 1998 рік. Від даного шлюбу мають сина [PERSON]-Т.А., [INFO] До досягнення сином повноліття з відповідача стягувалися аліменти. На даний час з 01 вересня 2010 року син навчається на денному відділенні ІКНІ Національного університету «Львівська Політехніка»на платній основі, не має ніякого джерела доходів, перебуває на утриманні матері. Враховуючи, що позивач має на утриманні ще одну малолітню дитину, незначні матеріальні доходи, просить стягувати аліменти з відповідача, який не є інвалідом, у працездатному віці. У судовому засіданні позивач позов підтримала повністю та надала пояснення аналогічні зазначеним в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позову з тих підстав, що на даний час він не працює, не має доходів, а лише в подальшому як працевлаштується зможе визначитися чи міг би він надавати синові допомогу та в якому розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 1990 року по 12.06.1998 року (а.с.7). Від даного шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7,9). Відтак, на даний час син сторін досяг повноліття. Із довідки з місця проживання про склад сім’ї і прописку ЛКП «Навколо базару»№ 470 від 03.03.2011 року (а.с.5) вбачається, що [PERSON]-Т.А. проживає разом із матір»ю. Обов’язок відповідача утримувати свого повнолітнього сина випливає із ст. ст. 199, 200 СК України, відповідно до яких, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв’язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов’язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У разі ухилення одного із батьків від виконання цього обов’язку, кошти на утримання дітей (аліменти) стягуються за рішенням суду у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі. Згідно з довідкою з навчального закладу № 777 від 21.09.2010 року (а.с.5) [PERSON]-Т.А. навчається на денному відділенні на першому курсі ІКНІ Національного університету «Львівська політехніка»(зараз на другому курсі) на платній основі згідно договору № 1087-08 (а.с.8) та загальна вартість освітньої послуги становить 37 130 грн. Згідно даних про грошові доходи [PERSON] встановлено, що вона працює на посаді лікаря у Львівському науково-дослідному радіотехнічному інституті та її середньомісячний заробіток складає 775,50 грн. (а.с.3,4). Крім цього, на утриманні позивача перебуває ще одна дитина [PERSON]-Л.А., [INFO] (а.с.6). Таким чином, судом беззаперечно встановлено, що [PERSON]-Т.А., будучи повнолітнім, продовжує навчання денної форми на платній основі, а тому потребує матеріальної допомоги, оскільки перебуває на утриманні матері, у якої недостатньо матеріальних ресурсів для здійснення належного утримання і виховання сина та духовного і фізичного його розвитку. В судовому засіданні також встановлено, що відповідач [PERSON] працював асистентом в ЛНМУ ім. Д.Галицького, за останні шість місяців отримав доходи в сумі 23 578,91 грн. Однак, з 30.06.2011 року звільнений з роботи у зв’язку з закінченням строку трудового договору (а.с.14,20). Крім цього, як вказав відповідач інших дітей чи непрацездатних осіб на його утриманні немає, стан його здоров»я задовільний. З огляду на викладені обставини, враховуючи, що відповідач працездатний, суд приходить до висновку, що [PERSON] може надавати матеріальну допомогу синові. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до вимог ст. 182 СК України, враховує стан здоров”я та матеріальне становище платника аліментів, який на даний час не працює, та його сина, відсутність на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних осіб у відповідача, а також інші обставини, які мають значення для справи. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON]-Т.А., [INFO], в розмірі 100 грн. щомісячно, починаючи з 31.03.2011 року (з часу пред’явлення позову згідно поштового штемпеля на конверті) і до закінчення ним навчання, без врахування часу канікул, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. При цьому, суд вважає за необхідне роз’яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров”я когось із них. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує судові витрати з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial