Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

В серпні 2011 року позивач звернулася з позовом до суду і просить стягувати з ідповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини, яка перебуває на її риманні в розмірі ? частину всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 серпня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Також позивач просить стягнути аліменти на її утримання в розмірі ? частини всіх доходів відповідача до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позову зазначила, що 23 січня 2010 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №21. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне сумісне життя у неї з відповідачем не склалося, тому вони припинили підтримувати шлюбні відносини, вести спільне господарство та стали проживати окремо один від одного. З часу фактичного припинення шлюбних відносин їхній син знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Крім того, позивач на даний час не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною. ЇЇ коштів не вистачає на своє забезпечення та утримання сина. Відповідач не надає матеріальну допомогу, хоча є здоровою, працездатною людиною. Згідно рішення Броварського міськрайооного суду від 28 вересня 2011 року шлюб між нею та відповідачам розірвано. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала, посилаючись на обставини, зазначені у позові, та просила задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково. Оскільки вважає, що сплачувати аліменти на утримання дружини не потрібно, проти задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання дитини не заперечував. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, з'ясував наступне. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії 1 - ОК № 094898, виданого 23 січня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області укладено 23 січня 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 21. Із свідоцтва про народження серії 1-ОК № 156313, виданого 01 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області вбачається, що [PERSON] являється батьком [PERSON]. Відповідно до рішення Броварського міськрайоного суду від 28 вересня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З довідки, виданої Управлінням праці та соціатьного захисту населення вбачається, що вона отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі 750 грн. щомісяця. Дитина [PERSON] проживає з матір'ю, що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданою 17.12.2011 року КП «Служба замовника». Відповідач добровільно і своєчасно коштів на утримання дитини не надає, працює, тому може надавати матеріальну допомогу, але добровільно цього робити не бажає. Коштів позивачки не вистачає на утримання дитини та повноцінне забезпечення її потреб. У ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину досягнення нею повноліття. У ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Роз'яснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи встановлене, зокрема, матеріальне становище та стан здоров'я дітей і платника аліментів, доходи позивача по справі суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. У відповідності із п.1 ст.367 ЦПК України, дане рішення підлягає негайном виконанню у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved