Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-10 00:00:00

25 травня 2011 року позивач [PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Одеси з зазначеною позовною заявою та просить ухвалити рішення суд, яким стягнути з [PERSON], [INFO] аліменти на утримання дітей сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] по 1/3 частини щомісячно з усіх видів заробітку відповідача, починаючи з 23.05.2010 року і до досягнення повноліття [PERSON], тобто до 07 січня 2017 року, а потім по 1/4 частини щомісячно з усіх видів заробітку відповідача до досягнення повноліття [PERSON], тобто до 06 грудня 2017 року. В судовому засіданні позивач уточнивши порядок стягнення та розмір аліментів просить присудити щомісячно на кожну дитину аліменти в розмірі по 500 гривень до досягнення ними повноліття. При цьому пояснила, що з відповідачем спільно не проживає більше року. Місцем її фактичного проживання з дітьми є вул. Будівельна, буд. № 2 с. Новокостянтинівка Роздільнянського району Одеської області, де проживають батьки позивача, які допомагають в утриманні та вихованні малолітніх дітей. Батько дітей [PERSON] допомогу надає, але ця допомога супроводжується умовностями, яки відповідач вимагає здійснювати від позивача для надання грошей. Відповідач обставини, на які посилається [PERSON] визнав. Вважає встановлення стягнення аліментів в частках від доходу недоцільним, так як він офіційно не працює. Заперечує не проти розміру аліментів, а взагалі проти їх примусового стягнення, вважаючи це безпідставним в звязку з добровільним наданням матеріальної допомоги на утримання дітей. Конфліктна ситуація між батьками повязана з неузгодженостями в питаннях виховання дітей та в особистих протиріччях, які склалися між ним та позивачем. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази вважає уточнені позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав: [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 липня 2008 року. Від шлюбу у них народилось двоє дітей: 07 січня 2009 року [PERSON] та 06 грудня 2009 року - [PERSON] (а.с. 4, 5). Реєстрація народження малолітніх проведена Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України. Відомості про батька дітей [PERSON] в актовий запис про народження № 24 від 12.01.2010 року та [PERSON] в актовий запис про народження № 212 від 03.02.2009 року внесені на підставі актового запису про шлюб № 711 від 19.07.2008 року складеного Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області. Батько [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], паспорт громадянина України: КМ 397208, виданий Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області в 2006 року, адреса реєстрації: [ADDRESS]. В 2010 році подружжя [PERSON] фактично припинили шлюбні відносини та з того часу проживають окремо. Діти мешкають з матірю в с. Новокостянтинівка Роздільнянського району Одеської області, вул. Будівельна, 2, що визнано сторонами та підтверджується довідкою № 188 від 23.12.2010 року Марківської сільської ради Роздільнянського району Одеської області. 11 жовтня 2011 року Київським районним судом м. Одеси ухвалено рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] (справа № 1512/2-2358/11). Відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання сина та дочки в розмірі за своїм розсудом. Письмовий договір в формі та порядку, встановленому статтею 189 Сімейного Кодексу України між позивачем та відповідачем не укладався. Сторони не досягли домовленості в питаннях утримання дітей, що є підставою для вирішення спірних відносин в судовому порядку. До посилок відповідача, що він не згоден сплачувати аліменти в звязку з неузгодженням питання з приводу виховання дітей суд відноситься критично. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька. Позивач просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення нею повноліття. Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали відповідачу виконувати свій юридичний та соціальний обовязок по утриманню дітей та позбавляли його реальної можливості платити аліменти у зазначеному позивачем розмірі. Відповідач визнав, що він не несе примусового обовязку по утриманню інших осіб, не відноситься до кола осіб з обмеженими фізичними можливостями, працездатний, платоспроможній, працює неофіційно. На підставі ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням середньомісячного рівню прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та визначеною рівністю обовязку батьків по утриманню дитини суд доходить до висновку, що заявлений позивачем до стягнення розмір аліментів є справедливим. Держава Україна визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини та здійснення установами, в тому числі і судами, всіх дій з першочерговим приділенням уваги якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, що визначено статтею 2 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР N 789-XII ( 789-12 ) від 27.02.91 р. та частиною 2 статті 3, якої встановлено, що держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 21 Закону України від 23.12.2010 р. № 2857-VI Про Державний бюджет України на 2011 рікустановлений прожитковий мінімум у 2011 році для дітей віком до 6 років, який на кінець 2011 року складає 870 гривень. Прожитковий мінімум протягом кожного наступного року тенденційно збільшується. Вимоги позивача заявлені до 2027 року. Прожиткомвий мімнімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Держава передбачає соціальну допомогу малозабезпеченим верстам населення, яка сплачується відповідними відділами та управліннями за рахунок державного бюджету України. Доводи відповідача суд не вважає підставою для обмеження права на достатній рівень життя його малолітніх дітей та здійснення додаткового навантаження на державний бюджет України. При викладених обставинах суд вважає за можливе уточненні позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. За правилами ст. 18 СК України способом захисту сімейних прав та інтересів є примусове виконання добровільно не виконаного обовязку. Ухвалюючи рішення, суд виходить в першу чергу з захисту прав та інтересів дітей, та враховує, що при задоволенні позову малолітні отримують додаткові соціальні гарантії та захист з боку держави. Під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Пунктом 5 частини 1 статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне митовизначене звільнення від сплати державного мита позивачів за позовами про стягнення аліментів. Розмір ставок державного мита із позовних заяв про стягнення аліментів дорівнює 1% ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх платежів, але не більш ніж за шість місяців, що відповідає п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України. Відповідно ціна позову в зазначеній цивільній справі складає 6000 гривень. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України, не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про стягнення аліментів. Розмір витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних та господарських справ затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 р. № 1258 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 5 серпня 2009 р. № 825) та в цивільних справах позовного провадження з розгляду спору майнового характеру складає 120 гривен. На підставі викладеного,

Outcome: approved