Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою. В позові зазначив, що 07.12.2010 року о 06.15 годині [PERSON], керуючи автомобілем ГАЗ-3302, реєстраційний № [NUMBER] на 24 км + 50 м. автодороги Т-08-03 Запоріжжя-Маріуполь в напрямку м. Оріхів, не витримав безпечний інтервал та скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням позивача, чим порушив вимоги п. 13.3 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобілі пошкоджено. Відповідно до звіту № 915 від 27.12.2010 року, вартість матеріальної шкоди, завданої позивачу в результаті пошкодження належного йому автомобіля [NUMBER], складає 101 66, 72 грн., при цьому вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 138\~910, 72 грн. За договором страхування страховою компанію позивачу відшкодовано 49\~000 грн.. Таким чином, матеріальна шкода складає 89\~910, 72 грн. (138\~910,72 49\~000). Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 89\~910,72 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 1700 грн. у відшкодування моральної шкоди, яка полягає у порушенні нормальних життєвих звязків позивача, неможливості використовувати автомобіль за призначенням, а також просив стягнути судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, наполягає на його задоволенні. Відповідач позов не визнав, будь-яких пояснень щодо мотивів невизнання позову не навів. Представник відповідача заперечує проти позову, пояснив, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження розміру шкоди, спричиненої ДТП, тому просив у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], доводи представника відповідача, дослідивши наявні у справі дані про права та взаємовідносини сторін, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. 07.12.2010 року о 06 годині 15 хвилин [PERSON], керуючи автомобілем ГАЗ 3302, реєстраційний номер [NUMBER] на 24 км + 50 м автодороги т-08-03 Запоріжжя-Маріупольв напрямку м. Оріхів, не витримав безпечний інтервал та скоїв зіткнення з автомобілем Мерседес, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], чим порушив вимоги п. 13.3 ПДР України. Внаслідок ДТП автомобілі пошкоджено, постраждалих немає (а.с. 9-10). Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.02.2011 року по справі № 3-0827/11, залишеного без змін постановою апеляційного суду Запорізької області від 10.03.2011 року, [PERSON] визнано винним у скоєнні зазначеної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців (а.с. 9-11). Розмір шкоди в сумі 138910,72 грн., яка завдана позивачу пошкодженням автомобіля Мерседес, підтверджено звітом автотоварознавчого дослідження № 915 від 27.12.2010 року (а.с. 12-28). Позивачем було застраховано цивільно-правову відповідальність, спричинену третім особам джерелом підвищеної небезпеки. Страховою компанію позивачу відшкодовано 49\~000 грн. Таким чином, розмір шкоди, яка підлягає стягненню, складає 89\~910,72 грн. (138910,72-49000). Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якої завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування Збитками є: втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі, якій з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Приписами ч. 2, ч. 5 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. У відповідності до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала. За наявності її вини. З огляду на викладене вбачається, що вартість відновлювального ремонту належного позивачу автомобіля в сумі 89910,72 грн. підлягає відшкодуванню, а також компенсація моральної шкоди в сумі 1700 грн., яка полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у звязку із пошкодженням його автомобіля. Доводи представника відповідача про відсутність належних та допустимих доказів, які підтверджують розмір завданої позивачу шкоди нічим не підтверджені та спростовуються показаннями аварійного комісара [PERSON], допитаного у якості спеціаліста, і який пояснив, що відповідач був присутній при оцінці вартості відновлювального ремонту, будь-які зауваження та заперечення не надав. Приписами ст.ст. 57,58,59 ЦК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, звуко-і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд вважає, що звіт авто товарознавчого дослідження є належним та допустимим доказом. Таким чином, позовні вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Судовий збір та витрати на інформаційно-технічний розгляд справи, попередньо сплачені позивачем, мають бути стягнуті з відповідача на його користь.

Outcome: approved