Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-18 00:00:00

Позивач просить суд визнати дійсним договір дарування будинку за адресою Соколовський масив, кооператив " Тетерів " № 276, що був укладений між ним і відповідачкою 06.09.2007 року, визнати за ним право власності на даний будинок та стягнути з відповідачки на його користь понесені ним судові витрати. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просив суд задовольнити їх в повному обсязі та пояснив суду, що 06.09.2007 року між ним і відповідачкою був укладений в письмовій формі договір дарування за яким відповідачка зобов'язувалася передати йому у власність земельну ділянку з будинком, що знаходиться за адресою: Соколовський масив, кооператив " Тетерів " № 276, так як не змогла повернути йому взяті в борг гроші. Даний договір дарування підлягав обов'язковому нотаріальному посвідченню, але відповідачка з моменту укладення договору по даний час ухиляється від його нотаріального посвідчення. Відповідачка у судовому засіданні позовних вимог позивача не визнала, але в своїх поясненнях суду не заперечувала тієї обставини, що між нею і позивачем був укладений договір дарування будинку, успадкований нею після смерті свого чоловіка, а також не заперечувала тієї обставини, що вона відмовляється даний договір нотаріально посвідчувати, так як їй шкода даного будинку. Разом з тим вона не має грошових коштів, щоб повернути позивачу взяти в нього в борг гроші. Заслухавши пояснення сторін у справі, вивчивши матеріали справи, судом на засадах змагальності сторін встановлені наступні факти. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НА № 899958, виданого 16 червня 2006 року головою Житомирської райдержадміністрації відповідачка є власником земельної ділянки 0,0450 га, розташованої за адресою: Соколовський масив, кооператив " Тетерів " » 276 ( а.с.9 ). Згідно дублікату свідоцтва про право власності № 137802, виданого 13 березня 2008 року Іванівською сільською радою відповідачка є власником садового будинку та надвірних будівель, розташованих за адресою: Соколовський масив, кооператив " Тетерів " І? 276 ( а.с.Ю ) . Згідно договору дарування, укладеного 06.09.2007 року між сторонами у справі відповідачка зобов'язувалася передати, а відповідач прийняти у власність земельну ділянку з будинком, що знаходиться за адресою: Соколовський масив, кооператив " Тетерів " № 276. За п.11 цього договору сторони домовились нотаріально посвідчити його 11.09.2007 року в 10 годин у приватного нотаріуса м.Житомира [PERSON] ( а.с.7 ). Згідно акту приймання-передачі ( додаток до договору дарування будинку від 06.09.2007 року ) відповідачка як дарувальник передала позивачу як обдарованому будинок із земельною ділянкою, що розташований за адресою: Соколовський масив, кооператив " Тетерів " ЇР 276 та відповідну на нього технічну документацію ( а.с.8 ). Встановленим фактам відповідають правовідносини, передбачені цивільним правом. Невиконання відповідачкою взятих на себе зобов'язань за договором дарування є підставою для повного задоволення заявленого позивачем позову. За приписами ч.І ст.717 ЦК України за договором дарування одна сторона ( дарувальник )передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні ( обдарованому ) безоплатно майно (дарунок) у власність. За приписами ч.2 ст.719 договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. За приписами ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ч.І ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч.І ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.4 цієї статті якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Вирішуючи спір суд брав до уваги ту обставину, що відповідачка ухилилася від нотаріального посвідчення договору дарування, що був укладений між нею і позивачем, а також ту обставину, що даний договір дарування відповідно до вимог ч.2 ст.220 ЦК України підлягає лише нотаріальному посвідченню та не потребує обов'язкової державної реєстрації правочину.

Outcome: approved