Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-16 00:00:00

Заступник прокурора м. Кременчука звернувся до суду із позовом в інтересах Кременчуцької міської ради про скасування реєстрації права власності, визнання договорів купівлі-продажу недійсними, витребування квартири та виселення із квартири. В позові зазначав, що відповідно до ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва інтересів держави в судах є наявність порушення або загрози порушень економічних, політичних і інших державних інтересів внаслідок протиправних дій фізичних або юридичних осіб, що вчинюються у відносинах між ними та державою. Починаючи з 26.01.2001 р. в квартирі № 43 будинку № 15/8 по проспекту 50-річчя Жовтня у м. Кременчуці на праві найму проживав [PERSON] Після смерті [PERSON] у вказаній квартирі ніхто не проживав. Скориставшись цим, навесні 2007 року [PERSON], за попередньою змовою із [PERSON]І та [PERSON], справу відносно якого закрито у звязку зі смертю останнього, надали рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14.08.2002 року до КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» для реєстрації права власності на вказану квартиру. У подальшому 25.04.2007 року [PERSON] за попередньою змовою з [PERSON] та [PERSON] використовуючи підроблене рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14.08.02 року в приватного нотаріуса [PERSON] уклала договорі купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Згідно договору купівлі продажу від 01.06.2007 року, серії ВР-Р №285144 посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцього міського нотаріального округу [PERSON] передала у власність [PERSON] квартиру № 43 будинку № 15/8 по проспекту 50-річчя Жовтня у м. Кременчуці. 30.07.2007 року за договором купівлі-продажу серії ВЕТ №519015, посвідченого 30.07.2007 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] за р. №12274. [PERSON] продала зазначену квартиру [PERSON] Вироком Автозаводського суд [PERSON] та [PERSON]Г визнані винними у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 100 та ч. 3 ст. 358 КК України. Згідно ч 1 ст. 215 1 ІК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою, шостою статті 203 ЦК України. Відповідно до ст.. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Ч. 1 ст. 230 ЦК України передбачено, що якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин визнається судом недійсним. Згідно ст.. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна зі сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання правочину . Ст. 236 ЦК України передбачає, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту вчинення. Крім того, відповідно до ст.. 387 ЦК України власник може витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Просили скасувати реєстрацію права власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири № 43 будинку № 15/8 по проспекту 50-річчя Жовтня в м. Кременчуці, серії ВЕК №876661, посвідчений 25.04.07 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 1781 Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири № 43 в будинку № 15/8 по проспекту 50-річчя Жовтня в м. Кременчуці, серії ВЕР № 285144, посвідчений 01.06.2007 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] за р. №5968. Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири № 43 будинку № 15/8 по проспекту 50-річчя Жовтня м. Кременчуці, серії ВЕТ №519015, посвідчений 30.07.2007 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] за р. № 12274. Витребувати кв. 43 будинку № 15/8 по проспекту 50-річчя Жовтня в м. Кременчуці. Кременчуці з незаконного володіння [PERSON] Виселити [PERSON] з квартири № 43 будинку № 1, проспекту 50-річчя Жовтня в м. Кременчуці. В судовому засіданні помічник прокурора позовні вимоги підтримала. Представник Кременчуцької міської ради позов підтримав. Представник [PERSON] проти позову заперечував. Пояснив, що прокурор не мав права представляти інтереси Кременчуцької ради [PERSON] та [PERSON] було здійснено відчуження майна належного померлому [PERSON], а відповідно до ст.. 388 ЦК України звернутися з віндикаційним позовом може лише власник майна. Спадкоємців померлого не встановлено. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися. Про час та місце проведення розгляду повідомлені належним чином та завчасною. Представники КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» в судове засідання не зявилися. Про час та місце проведення розгляду повідомлені належним чином та завчасною. Треті особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися. Про час та місце проведення розгляду повідомлені належним чином та завчасною. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, встановив наступне. Починаючи з 26.01.2001 р. в квартирі № 43 будинку № 15/8 по проспекту 50-річчя Жовтня у м. Кременчуці проживав [PERSON] Після смерті [PERSON] у вказаній квартирі ніхто не проживав. Скориставшись цим, навесні 2007 року [PERSON], за попередньою змовою із [PERSON]І та [PERSON], справу відносно якого закрито у звязку зі смертю останнього, надали рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14.08.2002 року до КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» для реєстрації права власності на вказану квартиру. Зазначеним рішенням було нібито визначено дійсною угоду купівлі-продажу спірної квартири від 21 лютого 2002 року між [PERSON] та [PERSON] та визнано за останньою право власності на спірну квартиру. В подальшому [PERSON] реєструє в КП «КМБТІ» право власності на спірну квартиру за собою. У подальшому 25.04.2007 року [PERSON] за попередньою змовою з [PERSON] та [PERSON] використовуючи підроблене рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 14.08.02 року в приватного нотаріуса [PERSON] уклала договорі купівлі-продажу квартири [ADDRESS] з [PERSON] Згідно договору купівлі продажу від 01.06.2007 року, серії ВР-Р №285144 посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцього міського нотаріального округу [PERSON] [PERSON] передала у власність [PERSON] квартиру № 43 будинку № 15/8 по проспекту 50-річчя Жовтня у м. Кременчуці. 30.07.2007 року за договором купівлі-продажу серії ВЕТ №519015, посвідченого 30.07.2007 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу [PERSON] за р. №12274. [PERSON] продала зазначену квартиру [PERSON] Вироком Автозаводського суд [PERSON] та [PERSON]Г визнані винними у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 100 та ч. 3 ст.. 358 КК України. Відповідно до ст. ст.. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених права, а суд здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Перелік можливих способів захисту міститься в ст.. 16 ЦК України. Згідно зі ст. 214 ЦПК України суд, встановивши фактичні обставини справи, для вирішення спору повинен застосовувати правову норму, яка регулює виниклі правовідносин. Згідно ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи , держави, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок є нікчемним. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Вірним в даному випадку представляється обраний прокурором речово-правовий спосіб захисту- витребовування майна, який є відповідний правовідносинам, щ склалися (ст. ст. 387, 388 ЦК України). Однак ключовим представляється визначення правового статусу майна, щодо якого заявляється віндикаційний позов. Від визначення кому та на якій правовій підставі належало майно до його незаконного вибуття залежить визначення того, чиї права та законні інтереси порушені внаслідок незаконного вибуття майна із володіння. Ані прокурор, ані представник Кременчуцької міської ради не надали жодних доказів належності спірної квартири на час вчинення нікчемного правочину державі, територіальній громаді м. Кременчука, Кременчуцькій міській раді. Також представник відповідача [PERSON] не надав доказів належності спірної квартири на час вчинення нікчемного правочину [PERSON], доказів прийняття спадщини після його смерті спадкоємцями. Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed