Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-22 00:00:00

15.11.2011 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що відповідачка [PERSON], є колишньою дружиною [PERSON], з яким з червня місяця 2009 року позивачка [PERSON], проживає у цивільному шлюбі. З червня місяця 2009 року і по даний час відповідачка [PERSON], всіляко винить позивачку у тому, що [PERSON], зруйнувала сімю відповідачки та постійно на адресу позивачки висловлюється нецензурними словами. Серед жителів с.Лопатичі Олевського району Житомирської області відповідачка [PERSON], поширює в словесній формі відносно позивачки недостовірну інформацію, чим образила позивачку поширеною інформацією, яка не відповідає дійсності. Крім того в червні місяці 2009 року відповідачка поширила недостовірну інформацію в Олевській районній державній адміністрації, де позивачка працює, про те, що [PERSON], «руйнує чужі сімї, є психічно хворою, зловживає спиртними напоями та хворіє на венеричні захворювання». Такими діями, як вважає позивачка, відповідачка зганьбила її як особу, оскільки образливі слова, які виговорила відповідачка у бік позивачки порочать та принижують її честь, як людини, її гідність в думці громадян та співробітників Олевської РДА з точки зору загальновизнаних правил співжиття та принципів людської моралі. Характер висловлювань відповідачки складає негативне враження до позивачки зі сторони її співмешканця [PERSON], близьких родичів та мешканців міста Олевська, що потягло за собою порушення життєвих звязків, відчуття дискомфорту, негативно вплинуло на стан здоровя позивачки, спричинило їй моральну (немайнову) шкоду, яку позивачка оцінює в 18 000 грн., які просить суд стягнути з відповідачки, а також просить визнати дії [PERSON], що полягали у висловленні на адресу [PERSON], образливих брутальних слів та поширена іншим особам неправдива інформація, такими, що принижують її честь, гідність та порушують її особисті немайнові права. Позивачка [PERSON], у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала повністю, із підстав, які зазначені у її позовній заяві та просить суд задовольнити позов у повному обсязі. При цьому пояснила, що відповідачка [PERSON], та [PERSON], з яким позивачка співмешкає розірвали свій шлюб у 1992 році. З червня місяця 2009 року [PERSON], співмешкає разом з нею та проживає по місцю її проживання в м.Олевську і з того часу відповідачка [PERSON], і на даний час постійно обзиває її образливими, непристойними, брутальними словами. В травні місяці 2009 року і в цьому ж місяці 2010 року у присутності [PERSON], та [PERSON], обзивала також позивачку непристойними словами. Крім того в червні місяці 2009 року, в Олевській районній державній адміністрації, де вона працює державним реєстратором відповідачка поширювала щодо позивачки недостовірну інформацію, про те, що [PERSON], «руйнує чужі сімї, є психічно хворою, зловживає спиртними напоями, жінка легкої поведінки та хворіє на венеричні захворювання», що потягло за собою моральні страждання та звернення до суду за захистом порушеного особистого немайнового права, оскільки брутальні висловлення відповідачки на її адресу продовжуються до даного часу. Відповідачка [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON], не визнала, але надала пояснення суду про те, що її колишній чоловік дійсно співмешкає з 2009 року і по даний час із [PERSON] [PERSON], систематично пиячить, тобто є алкоголічкою, є жінкою легкої поведінки та наводить наклеп на неї. Позивачка і її співмешканець [PERSON], хочуть забрати у неї гроші та залишити її саму у критичному фінансовому стані, оскільки фінансовий стан співмешканця позивачки недостатній, для того щоб самостійно себе утримувати. Позивачка завдала їй великих матеріальних збитків та обікрала її. Вона дійсно заходила до Олевської районної державної адміністрації в червні місяці 2009 року, але у власних справах і на позивачку нічого брутального не наговорювала. В травні 2010 року в урочищі «Гамарня», що біля с.Камянка Олевського району позивачка була також у нетверезому стані разом із [PERSON], а із свідками [PERSON], та [PERSON], вона перебуває у неприязних відносинах і вони також на її наговорюють. Довідки, які надано позивачкою до суду із позовною заявою не відповідають дійсності та є «фількіною грамотою», а тому вважає, що позовні вимоги позивачки до неї є безпідставними. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON], надала суду показання при цьому зазначивши, що вона в 2010 році працювала головою Камянської сільської ради Олевського району Житомирської області. Відповідачку [PERSON], знає давно, оскільки остання навчала її, як вчитель у школі. Так дійсно на початку травня місяця 2010 року відповідачка в урочищі «Гамарня», що біля с.Камянка Олевського району висловлювалася брутальними словами в бік позивачки [PERSON], та повідомила про те, що позивачка є жінкою «легкої поведінки, повією, алкоголічкою та обікрала [PERSON]Г.», так, як [PERSON], співмешкає з її чоловіком [PERSON] Між сторонами неприязні відносини не припинилися і до даного часу. З відповідачкою вона не перебуває у неприязних відносинах. Свідок [PERSON], у судовому засіданні надала показання про те, що вона працює головним державним інспектором праці в Олевському районі. З відповідачкою [PERSON], у не приязних відносинах не перебуває. [PERSON], навчала її у школі. В травні місяці 2009 року в м.Олевську, біля універмагу її перестріла відповідачка та стала на неї говорити всякі непристойні слова і при цьому в бік позивачки [PERSON], висловлювалася брутальною лайкою та повідомила її про те, що [PERSON], є «алкоголічкою та повією». Як встановлено в судовому засіданні позивачка [PERSON], проживає в [INFO] «а», кв.9 Житомирської області, а відповідачка [PERSON], проживає в [INFO] «б» Олевського району Житомирської області. З червня місяця 2009 року і по час розгляду справи між позивачкою і відповідачкою виникли неприязні відносини на ґрунті того, що позивачка співмешкає із колишнім чоловіком відповідачки [PERSON], із яким відповідачка розлучилася у 1992 році. Внаслідок неприязні відповідачка [PERSON], із вказаного періоду і по даний час обзиває позивачку [PERSON], брутальними словами та поширила відносно позивачки негативну і недостовірну інформацію чим образила позивачку поширеною інформацією, яка не відповідає дійсності та принижує її честь, як особи, її гідність та зачіпає особисті інтереси позивачки. Із наданих до суду позивачкою [PERSON], довідок медичного закладу та проведених медичним закладом аналізів слідує, що [PERSON], на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному кабінеті Олевської ЦРЛ не знаходиться і відповідно до проведених досліджень з приводу інфекційних хвороб сечостатевої системи здорова.(а.с.6-7). Заслухавши пояснення сторін, покази свідків та дослідивши і оцінивши докази по справі, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані ст.ст.3, 28, 32, 55 Конституції України, з яких слідує, що людина, її життя і здоровя, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю, у випадках порушення останніх, громадянин має право звернутися до суду з метою захисту цих прав та їх відновлення. Крім того має право вимагати відшкодування матеріальної і моральної (немайнової) шкоди, завданої таким порушенням. Відповідно до ст.ст.16, 23, 270, 275, 277, 280, 297, 1167 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, має право на відшкодування моральної шкоди внаслідок порушення її прав, моральна шкода полягає у приниженні честі і гідності людини, фізична особа має право на повагу до гідності та честі, має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб, фізична особа особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації має право на її спростування, негативна інформація на особу вважається недостовірною: якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Приписами статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Так факт поширення [PERSON], у червні місяці 2009 року та травні місяці 2009 і 2010 років недостовірної, непристойної інформації відносно [PERSON], та брутальних висловлень в бік позивачки, які продовжуються і по даний час стверджено в судовому засіданні показаннями свідків [PERSON], та [PERSON], а також самою [PERSON] Отже вимога [PERSON], про визнання дій [PERSON], що полягали у висловленні на адресу позивачки образливих брутальних слів та поширена іншим особам неправдива інформація, такими, що принижують її честь, гідність та порушують її особисті немайнові права підлягає задоволенню. Разом з тим, оскільки винність відповідачки у судовому засіданні доведена повністю із обставин, які встановлено та наведено вище судом, підтверджено належними доказами, а відповідачкою під час судового розгляду справи не надано суду будь-яких доказів, які б спростовували її винність у заподіянні моральної шкоди позивачці та враховуючи вищевикладене, суд вважає, що неправомірними діями [PERSON], була завдана також і моральна (немайнова) шкода [PERSON], яка виразилася в перенесенні останньою фізичних та психічних страждань, внаслідок поширення відносно позивачки недостовірної інформації. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ч.1 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Приймаючи до уваги обставини справи, особу відповідачки, ступінь її вини та інших обставин, зокрема, враховується характер та тривалість страждань, стан здоровя позивачки, тяжкість та істотність вимушених змін у життєвих стосунках позивачки та з урахуванням усіх обставин у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна вимога [PERSON], щодо стягнення з відповідачки моральної (немайнової) шкоди підлягає до часткового задоволення, яка на думку суду є обґрунтованою і яку суд визначає в грошовому еквіваленті моральної шкоди в розміри 1000.00 грн. В решті позовних вимог відмовити за їх безпідставністю. На підставі викладеного та

Outcome: partial