Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду 01.07.2011 року з позовними вимогами до відповідача, які збільшила 10.11.2011 року та просить стягнути з відповідача на її користь недоплачену суму заробітної плати в розмірі 55588,47 грн., судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування збільшених позовних вимог зазначила, що у період з 28.07.1998 року по 25.12.2006 року вона працювала на підприємстві відповідача машиністом крана металургійного виробництва депо обробки чавуновозних ковшів Доменного цеху № 1 на електромостовому крані вантажопідйомністю 125 т. Оплата праці відповідачем здійснювалася їй по четвертому розряду, у той час, як згідно з Єдиним тарифно-кваліфікаційним довідником робіт професій робітників, випуск 7 (затверджений постановою Держкомпраці СРСР та ВЦСПС від 27.12.1984 року № 381/23-157, діючим на той час, а також чинного Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, випуск 40 (затверджено наказом міністерства промислової політики України 18.01.2002 року № 28), оплата праці на цій дільниці повинна здійснюватися по пятому розряду. У судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON], який діє на підставі довіреності, кожен окремо, уточнені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Позивачка пояснила, що характер виконуваної нею роботи відповідав пятому розряду, а оплату їй відповідач здійснював по четвертому розряду, чим порушував її право на отримання заробітної плати у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, вважаючи їх безпідставними. Пояснила, що позивачка перебувала з підприємством у трудових відносинах та добровільно надала згоду на виконання певного обсягу робіт за існуючим штатним розкладом та наявною оплатою праці. До 01.08.2006 року у штатному розкладі працівників на ділянці очистки ковшів професія машиніст крану металургійного виробництва тарифікувалася по 4 розряду. Оплата праці робітнику проводилася із розрахунку часової тарифної ставки 4 розряду з преміюванням у розмірі 40% тарифної ставки за фактично відпрацьований час. До штатного розпису з 01.08.2006 року було внесено зміни шляхом введення 5 одиниць машиністів кранів металургійного виробництва 5 розряду. Після чого, адміністрацією підприємства на виконання вимог ст. 104 КЗпП України оплата праці позивачці почала тарифікуватися за 5 розрядом. Вислухавши сторони, проаналізувавши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] з 28.07.1998 року по 25.12.2006 року вона працювала на підприємстві відповідача машиністом крана металургійного виробництва депо обробки чавуновозних ковшів Доменного цеху № 1 та їй був присвоєний 4-й розряд (а.с.4-7). У відповідності до вимог ч. 1 ст. 96 КЗпП України - основою організації оплати праці є тарифна система оплати праці, яка включає в себе тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і тарифно - кваліфікаційні характеристики (довідники). Частиною 2 вказаної статті передбачено, що тарифна система оплати праці використовується для розподілу робіт в залежності від їх складності, а працівників - залежно від їх кваліфікації та за розрядами тарифної сітки. Вона є основою формування та диференціації розмірів заробітної плати. Згідно ч. 3 ст. 97 КЗпП України конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій, винагород встановлюється власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою даної статті. Крім того, як видно з наказу (розпорядження) № 596 від 27.07.1998 року, позивачку було переведено на роботу машиніста крану металургійного виробництва 4 розряду за її письмовою заявою, тобто на момент написання заяви, всі істотні умови роботи, у тому числі і оплата праці, були погодженні. Також, у судовому засіданні встановлено, та підтверджено копією штатного розпису робочих Доменного цеху № 1, у період з 1998 року до 01.08.2006 року у штатному розписі робочих Доменного цеху № 1 на дільниці очистки ковшів 5 розряд машиніста крану металургійного виробництва не було передбачено, що свідчить про те, що підстави для оплати роботи позивача за пятим розрядом до 01.08.2006 року були відсутні. Таким чином, право на оплату праці за підвищеним розрядом, у позивачки виникло з моменту внесення змін до штатного розкладу, тобто з 01.08.2006 року . Більш того, кваліфікаційними вимогами, викладеними у Випуску 40 «Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників», для присвоєння 5 розряду, працівник повинен мати повну або базову загальну середню освіту, професійно - технічну освіту, пройти курси підвищення кваліфікації. Позивачка пройшла курси з підвищення кваліфікації в період з 08.08.2006 року по 14.12.2006 року, що підтверджується копією протоколу засідання кваліфікаційної комісії, на якому позивачці присвоєно 5 розряд машиніста крану металургійного виробництва. Отже, позивачкою не доведено незаконність дій відповідача щодо відмови проведення оплати праці машиніста крану металургійного виробництва у період з 27.07.1998 року по 01.08.2006 року за 5 розрядом. Тому, підстави для стягнення недоотриманої заробітної плати у сумі 55588 грн. 47 коп. відсутні. На підставі положень статей 81, 88 ЦПК України з позивача в дохід держави підлягають стягненню 120 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved