overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка посилається на те, що 14 лютого 2009 року вступила у шлюб з відповідачем по справі [PERSON]. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO]. Однією сім»єю офіційно прожили майже 2 роки. Сім»я фактично розпалася з причини відсутності взаєморозуміння та поваги між ними. Припинили шлюбні стосунки із відповідачем з грудня 2010 року. Протягом цього часу вони не ведуть спільний побут. Майновий спір вирішать самостійно. Шлюб існує лише юридично. Просить його розірвати. Термін для примирення не надавати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила після розірвання шлюбу визначити місце проживання неповнолітньої дитини з матір»ю, і після розірвання шлюбу залишити прізвище набуте у шлюбі. Відповідач позов визнав, не заперечив щодо його задоволення, погодившись із причинами розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Згідно ст.ст.104,105, 110 СК України, однією із підстав припинення шлюбу є його розірвання, яке може відбуватися на підставі рішення суду за позовом одного із подружжя. Відповідно до положень ст.ст.111-112 СК України, суд, з»ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи наявність неповнолітніх дітей, - постановляє рішення про розірвання шлюбу. Як вбачається із матеріалів позовної заяви та встановлено в судовому засіданні, подальше збереження сімї між позивачкою і відповідачем не можливе, поскільки сторони разом не проживають, відновлювати спільне життя не вбачають потреби, причиною розлучення є різні погляди на життя, що унеможливлює існування сім»ї. Вжиття заходів щодо примирення подружжя є безпідставним, виходячи із тих обставин у справі, що шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків та не бажанням сторін щодо надання такого строку, який вони вважають лише відтягуванням вирішення спору. В силу вищенаведеного, суд, вбачає відсутньою морально-правову основу шлюбу і приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. Майновий спір, як стверджує позивачка вирішать самостійно. У відповідності до ст.109 Сімейного кодексу України при розірванні шлюбу, суд визначає місце проживання неповнолітньої доньки з матір»ю, позивачкою у справі, беручи до уваги обставини на які вказала позивачка, що доцільним буде проживання матері і дитини спільно, і, що дитина вже фактично проживає з нею, виявляє до неї більшу прихильність, вона отримує допомогу у зв»язку з народженням дитини, матеріальну допомогу від батьків, забезпечена житлом та пояснення відповідача про те, що є непрацюючим, проживає з батьками у м.Києві, отримує доходи від тимчасових заробітків. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка посилається на те, що 8 липня 1994 року вступила у шлюб з відповідачем по справі [PERSON]. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Однією сім»єю офіційно прожили майже 16 років. Сім»я фактично розпалася з причини відсутності взаєморозуміння та поваги між ними на грунті зловживання спиртними напоями відповідачем. В даний час вони не ведуть спільний побут. Майновий спір вирішать самостійно. Шлюб існує лише юридично. Просить його розірвати. Термін для примирення не надавати. В судове засідання позивачка, будучи вчасно та належним чином повідомленою не з»явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, вказала, що позовні вимоги підтримує. Відповідач позов визнав, не заперечив щодо його задоволення, погодившись із причинами розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Згідно ст.ст.104,105, 110 СК України, однією із підстав припинення шлюбу є його розірвання, яке може відбуватися на підставі рішення суду за позовом одного із подружжя. Відповідно до положень ст.ст.111-112 СК України, суд, з»ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи наявність неповнолітніх дітей, - постановляє рішення про розірвання шлюбу. Як вбачається із матеріалів позовної заяви та встановлено в судовому засіданні, подальше збереження сімї між позивачкою і відповідачем не можливе, поскільки сторони разом не проживають, відновлювати спільне життя не вбачають потреби, причиною розлучення є різні погляди на життя, що унеможливлює існування сім»ї. Вжиття заходів щодо примирення подружжя є безпідставним, виходячи із тих обставин у справі, що шлюб між сторонами існує лише юридично, без паритетних засад про почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, підтримання стосунків та не бажанням сторін щодо надання такого строку, який вони вважають лише відтягуванням вирішення спору. В силу вищенаведеного, суд, вбачає відсутньою морально-правову основу шлюбу і приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. У відповідності до ст.109 Сімейного Кодексу України при розірванні шлюбу, суд визначає місце проживання неповнолітнього сина з матір»ю, позивачкою у справі, беручи до уваги обставини на які вказала позивачка, що доцільним буде проживання матері і дитини спільно, і, що дитина вже фактично проживає з нею, виявляє до неї більшу прихильність, вона працююча, забезпечена житлом та відсутність будь-яких заперечень від відповідача. У відповідності до вимог ст.ст 84-88 Сімейного Кодексу України, суд, покладає на відповідача обов»язок відшкодувати позивачці понесені нею витрати пов»язані із зверненням до суду, пов»язані із сплатою судового збору та інформаційно-технічного забезпечення.Витрати на правову допомогу, які документально не підтверджені, суд вважає такими що не підлягають відшкодуванню на користь позивачки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] у серпні 2011 року предявила до суду позов до відповідача [PERSON] спілки "Мрія" в особі Тернопільського відділення [PERSON] спілки "Мрія" про стягнення недоплаченої заробітної плати, покликаючись на те, що з 11 квітня 2007 року працює на посаді бухгалтера-касира на вказаному підприємстві, однак з жовтня 2008 року роботодавцем в односторонньому порядку зменшено розмір заробітної плати, внаслідок чого їй за період із вересня 2008 року до липня 2011 року не доплачено 22468,24 гривень. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала з викладених у позовній заяві мотивів, та вказавши, що за період із липня до жовтня розмір недоплаченої заробітної плати збільшився, уточнила позовні вимоги та просить стягнути 25429,45 гривень. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Судом установлено, що визнання позову представником відповідача не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, позовні вимоги грунтуються на встановлених законом підставах, оскільки: Позивачка [PERSON] з 11 квітня 2007 року працює у Тернопільському відділенні [PERSON] спілки "Мрія" на посаді бухгалтера-касира. Згідно з наказом № 69 а від 12 березня 2008 року [PERSON] з 01 березня 2008 року встановлено посадовий оклад у розмірі 2000 гривень. Наказом № 6 від 12 січня 2009 року з 01 січня 2009 року 2500 гривень. Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивачка обгрунтовує заявлені нею позовні вимоги, та її пояснень у судовому засіданні, з жовтня 2008 року роботодавцем в односторонньому порядку зменшено розмір її заробітної плати, внаслідок чого їй за період із вересня 2008 року до жовтня 2011 року не доплачено 25429,45 гривень. При цьому представником відповідача не заперечено та не спростовано як самого факту зменшення заробітної плати, так і розміру недоотриманих позивачкою коштів. Відповідно до ст. 97 Кодексу законів про працю України власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Аналізуючи в сукупності встановлені обставини та досліджені докази, судом установлено порушення трудових прав позивачки, які полягають у зменшенні відповідачем в односторонньому порядку розміру заробітної плати. За вказаних обставин порушені права позивачки підлягають до захисту шляхом стягнення в її користь із відповідача 25429,45 гривень недоотриманої заробітної плати, допустивши рішення в частині стягнення заробітної плати за один місяць до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-09 00:00:00

[PERSON] 01.07.2011 року звернулася до суду з заявою про скасування рішення суду про оголошення особи, а саме [PERSON], [INFO] померлим. В обґрунтування своєї заяви [PERSON] зазначила, що у 2003 році вона звернулася до Комінтернівського районного суду м. Харкова з заявою про визнання свого чоловіка [PERSON], [INFO] померлим, оскільки 14.05.1999 року чоловік виїхав на заробітки до іншої держави і з цього часу ніяких відомостей про його місце знаходження не було, а його розшук через органи внутрішніх справ результатів не приніс. Рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 28.08.2003 року [PERSON], [INFO] оголошено померлим. На початку липня 2011 року її чоловік, який не давав про себе знати біля 12 років, написав їй на її інтернетсторінку про те, що він мешкає у Белгородській області. Це повідомлення стало для неї повною несподіванкою. На цей час вона має намір зареєструвати шлюб з іншим чоловіком, а оскільки її чоловік [PERSON] є живим, їй потрібно розірвати з ним шлюб, скасував рішення суду про оголошення його померлим. У судовому засіданні заявник доводи заяви підтримала та просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи ВРАЦС Комінтернівського районного управління юстиції м. Харкова в судове засідання не з,явився, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з,явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справи за його відсутності, заяву [PERSON] задовольнити. Суд, заслухавши пояснення заявника, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 28.08.2003 року [PERSON], [INFO] оголошено померлим. Згідно свідоцтва про смерть 1 ВЛ № 168544, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Комінтернівського районного управління юстиції м. Харкова 21.10.2003 року, актовий запис № 1 вбачається, що [PERSON], 28.08.2003 року помер. Відповідно до ст. 48 ЦК України , якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з,явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи, або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Згідно копії паспорту на ім.,я [PERSON] № 14 08 934384, виданого ТП в Прохоровському районі МО УФМС Росії по Белгородській області м. Строитель від 29.01.2009 року вбачається, що [PERSON] значиться зареєстрованим з 29.01.2008 року в Белгородській області, Прохоровський район, х. Соколівка. Задоволення заяви [PERSON] має для неї юридичне значення. Таким чином, зазначені обставини, які підтверджуються доказами, свідчать про те, що [PERSON] є живим, мешкає та зареєстрований в іншій державі, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про скасування рішення суду про оголошення [PERSON] померлим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 09.08.2003 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO], сімейне життя не склалося, вони разом не проживають, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В суді позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином за місцем його проживання, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без участі відповідача до суду не надходило, а тому за згодою позивача суд вважає за можливе на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України провести заочний розгляд даної справи. Заслухавши пояснення позивача, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.08.2003 року, від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про одруження та про народження дитини. Згідно довідки КП Білоцерківської міської ради Житлово-експлуатаційна контора № 7 позивачка проживає [INFO] разом з донькою [PERSON], яка знаходиться на утриманні матері. За ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідач є працездатним за віком та станом здоровя, аліментів на користь інших осіб не сплачує, доказів для спростування цих висновків суду не було надано. А тому з врахуванням вищенаведених обставин, суд вважає за можливе відповідно до ст.183 СК України стягнути з відповідача аліменти на утримання його дочки в розмірі 1/4 частини його заробітку /доходу/ Згідно зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі ст.4 Декрету КМ України Про державне мито позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави. Відповідно до ст.ст.79,81,88 ЦПК України з відповідача належить стягнути витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. За ст.367 ЦПК України рішення в межах місячної суми платежу підлягає негайному виконанню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-09 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання їхньої неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У обгрунтування позовних вимог зазначила, що протягом шести місяців вони разом з відповідачем не проживають, матеріальної допомоги на дитину він не надає. Відповідач мав постійне місце роботи, але, наскільки їй відомо, останнім часом працює по трудових договорах, виконуючи будівельні роботи, та має доходи понад 3000 гривень щомісячно, тому спроможний сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі. У судовому засіданні позивачка підтримала позов у повному обсязі. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про місце і час розгляду справи, у судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив. За згодою позивачки відповідно до ст.ст.224-226 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими суду доказами у межах заявлених позовних вимог, суд визнає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON]. В силу ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Статтею 184 Сімейного кодексу України передбачено підстави визначення аліментів у твердій грошовій сумі, зокрема, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до розяснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 05.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментіввирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач не надав суду жодного з доказів, що свідчили б про неможливість сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі. Із матеріалів справи видно, що донька [PERSON] проживає разом з матір"ю. З урахуванням наведених обставин суд задовольняє позов, а також покладає на відповідача оплату витрат інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень та судового збору в дохід держави у розмірі 60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-09 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей - доньки [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. У обгрунтування позовних вимог зазначила, що після розлучення у 2007 році вони продовжували проживати разом. Останнім часом відповідач не надає ніякої допомоги на дітей, хоча мав постійне місце роботи. У судовому засіданні позивачка підтримала позов у повному обсязі. Відповідач, будучи своєчасно та належним чином повідомленим про місце і час розгляду справи, у судове засідання не з"явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечення проти позову не подав. За згодою позивачки відповідно до ст.ст.224-226 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими суду доказами у межах заявлених позовних вимог, суд визнає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], які згідно довідки з місця проживання живуть разом з матір"ю і знаходяться на її утриманні. В силу ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Відповідно до розяснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 05.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач, не надав суду жодного із зазначених доказів, з урахуванням яких розмір аліментів міг би бути зменшений, тому суд задовольняє позов у повному обсязі та покладає на відповідача оплату витрат інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень. Від сплати судового збору він звільнений як потерпілий внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-09 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання їхньої неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка підтримала позов у повному обсязі. Відповідач визнав позов, просить прийняти визнання позову та задовольнити його. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, забезпечує права дитини, тому позов може бути задоволений судом. Суд також покладає на відповідача сплату витрат інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи та судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-09 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання їхньої неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття та відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 120 гривень. У судовому засіданні позивачка підтримала позов у повному обсязі. Відповідач визнав позов, просить прийняти визнання позову та задовольнити його. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, забезпечує права дитини, тому позов може бути задоволений судом. Суд також покладає на відповідача оплату витрат інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи та відшкодування позивачці витрат на правову допомогу. Від сплати судового збору він звільнений як потерпілий від Чорнобильської катастрофи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-09 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання їхнього малолітнього сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання сторони не з"явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. При цьому позивачка зазначила про підтримання позову, а відповідач про його визнання у повному обсязі. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, забезпечує права дитини, тому позов може бути задоволений судом. Суд також покладає на відповідача оплату витрат інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. Від сплати судового збору він звільнений як потерпілий від Чорнобильської катастрофи.

Outcome: approved