Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-14 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь 2 600 грн. за договором позики та повернути судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03 червня 2011 року вона передала відповідачці 2 600 грн., про що остання написала розписку про отримання цих коштів. У розписці відповідач зобов»язалася повернути кошти до 15 серпня 2011 року. У строк обумовлений договором відповідач кошти не повернула, на неодноразові звернення відповідач жодним чином не відреагувала, а тому вона змушена звертатись за захистом своїх прав до суду. Представник позивача в судове засідання не з»явився, подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить справу слухати у його відсутності та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, однак причин неявки суду не повідомила. Згідно ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Тому суд вважає, що слід проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечив. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов слід задоволити, виходячи з таких міркувань. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк ( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання ( неналежне виконання). Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики позикодавець передає позичальникові грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Згідно із ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума перевищує встановлений розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян не менш, як у десять разів. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Договір позики між сторонами підтверджується письмовою розпискою, згідно якої відповідач [PERSON] 03 червня 2011р. позичила у [PERSON] гроші в сумі 2 600 грн. та зобов»язувалася їх повернути до 15 серпня 2011р. З положень ст. 1049 ЦК України вбачається, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі наведеного, суд приходить до переконання, що позов підставний та підлягає до задоволення, належних доказів виконання відповідачем свого зобовязання перед позивачем немає, а отже вона повинна сплатити суму позики на користь позивача у розмірі 2 600 грн. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати понесені позивачем у сумі 51 грн. -державне мито, 120грн.- витрати ІТЗ розгляду справи.

Outcome: approved