Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-11 00:00:00

В лютому 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ "Агро Лада" про витребування та повернення від відповідача належної йому земельної ділянки площею 4,23 га, яка знаходиться на території Голінської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області. Свої вимоги мотивував тим, що зазначена земельна ділянка належить йому на праві приватної власності відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №304186 від 01.09.2005 року. 25 січня 2006 року між сторонами укладено договор оренди вказаної земельної ділянки, якій зареєстрований у Бахмацькому райвідділі Чернігівської регіональної філії Центру ДЗК 21.03.2006 року за номером №. 040683200253. Далі зазначає, що відповідно до ст.15 Закону України "Про оренду землі", зазначений договір оренди земельної ділянки, не містить необхідної інформації про обєкт оренди, то його не можна вважати укладеним. Посилаючись на зазначене, просив прийняти рішення про витребування (повернення) земельної ділянки. Заочним рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 17 березня 2011 року позовні вимоги задоволено, витребувана від ТОВ "Агро - Лада" належна [PERSON] земельна ділянка площею 4,23 га, яка знаходиться на території Голінської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області та повернута позивачу. В апеляційній скарзі ТОВ "Агро - Лада" просить скасувати рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 17 березня 2011 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відсутні будь - які підстави вважати вказаний договір оренди земельної ділянки не укладеним, оскільки вказаний спірний договір був зареєстрований в Бахмацькому районному відділі ЧРФ Центру ДЗК у відповідності до вимог законодавства України. , державна реєстрація якого на даний час не скасована і є чинною. Апелянт зазначає, що державна реєстрація договорів оренди є офіційним визнанням і підтвердженням державою факту виникнення або припинення права оренди земельної ділянки. Апелянт також зазначає, що державна реєстрація договору оренди землі не могла бути проведена без долучення всіх документів, які є невід"ємною частиною такого договору. Крім того, апелянт вказує, що договір містить всі істотні умови, які передбачені ч.1 ст.15 Закону України "Про оренду землі", що вбачається з матеріалів справи, а факт укладення договору підтверджується його фактичним виконанням обома сторонами. Вислухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, виходячи з наступного. Задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив з того, що підписаний сторонами договір не містить необхідної інформації про об'єкт оренди, як однієї із істотних його умов, а тому вказаний договір укладений між сторонами не був. А оскільки відповідач земельну ділянку набув без достатньої правової підстави він зобов'язаний її повернути позивачу в натурі. Однак погодитись з таким висновком суду першої інстанції не може апеляційний суд виходячи із наступного. Як вбачається з матеріалів справи, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, позивач є власником земельної ділянки площею 4,23 га, розташованої на території Голінської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області. Між позивачем та відповідачем 26 січня 2006 року укладено договір оренди вказаної земельної ділянки на 40 років, якій зареєстрований у Бахмацькому районному відділі ЧРФ Центру ДЗК про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.03.2006 року за номером №. 040683200253. Згідно ст. 19 Закону України "Про оренду землі" дана земельна ділянка є землею сільськогосподарського призначення, про що вказано в Договорі оренди. Відповідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Статтями 18, 20 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Державна реєстрація цих договорів проводиться у порядку встановленому законом. Такий порядок державної реєстрації договорів оренди землі затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1998 року №2073. Отже, державна реєстрація правочину є юридичним посвідченням його укладення та підтвердженням дійсності такого правочину. Доводи позивача стосовно того, що до договорів оренди землі не долучені: кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень у її використанні та встановлених земельних сервітутів, акту приймання - передачі обєкта оренди; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи. Так, відповідно до прикінцевих положень вказаного договору оренди невід'ємними його частинами є: кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень у її використанні та встановлених земельних сервітутів, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), акт приймання - передачі об'єкта оренди, що відповідає ч.4 ст.15 Закону України "Про оренду землі". Крім того, в судовому засіданні встановлено, що позивач отримував орендну плату згідно укладеного договору, що свідчить про виконання сторонами на протязі тривалого часу умов договору \\а.с.78-91\\. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином, між позивачем та відповідачем склались цивільно-правові відносини, пов'язані з платним користуванням земельною ділянкою, і обома сторонами виконувались прийняті на себе договірні зобов'язання на протязі більше 5-ти років. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи викладене, апеляційний суд прийшов до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню згідно ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: dismissed