Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-06 00:00:00

16 листопада 2010 року [PERSON] звернулася до суду з дійсним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь 231\~406 грн. боргу за договорами позики. Свої вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що, починаючи з березня 2010 року по 02.08.2010 року відповідач брав у нього в борг гроші, сумісна сума якого складає 231\~406 грн., при цьому відповідач, приймаючи від нього грошові кошти, писав відповідні розписки. Так, [PERSON] зайняв у нього наступні суми: 1. 31.03.2010 років 4000 грн., строк повернення до 01.05.2010 року; 2. 14.07.2010 року 39500 грн.; 3. 21.07.2010 року 4606 грн.; 4. 26.07.2010 року 1500 грн.; 5. 26.07.2010 року 94 800 грн.; 6. 02.08.2010 року 87 000 грн., строк повернення після продажі своєї трьохкімнатної квартири. Свою квартиру відповідач продав, проте гроші повертати не має наміру, від зустрічей з ним ухиляється. Відповідач [PERSON] та його представник позов не визнали. При цьому відповідач [PERSON] підтвердив, що на свої нужди брав в борг у позивача вищезазначені суми, а всього взяв 231\~406 грн., про що писав відповідні записки, але борг повернув, позивач його завірив, що розписки він знищив. Так, відповідач [PERSON] зазначав, після смерті його батьків відкрилась спадщина на трикімнатну квартиру [ADDRESS], а у звязку з фінансовими труднощами він не мав можливості прийняти спадщину на вищевказану квартиру. [PERSON]А, запропонував відповідачу позичити грошові кошти для прийняття спадщини на квартиру та свої послуги щодо оформлення всіх належних документів на квартиру [PERSON] за умовами, що [PERSON] купляє відповідачу житловий будинок по вулиці Джанкойська, 65-А у місті Харкові та належним чином оформлює право установчі документи на імя [PERSON], а [PERSON] після оформлення документів на квартиру продає її [PERSON] [PERSON] під час оформлення документів на вищевказану квартиру та купівлю житлового будинку [PERSON] витрачав свої кошти, а він писав розписки про отримання грошових коштів. Коли всі обовязки між ними були виконані, то позивач [PERSON] зобовязався знищити всі розписки від нього, але не знищив, та звернувся до суду з зазначеним позовом. Крім того, пояснював відповідач, [PERSON] теж брав у нього грошові кошти, та до теперішнього часу не повертає. Суд, вислухавши позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. 31.03.2010 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого позивач надав відповідачу 4 000 грн., строк повернення до 01.05.2010 року, про що відповідач надав розписку. Такі ж договори між сторонами було укладено 14.07.2010 року на суму 39500 грн., 21.07.2010 року на суму 4606 грн., 26.07.2010 року на суму 1500 грн., на суму 26.07.2010 року на суму 94 800 грн. та 02.08.2010 року на суму 87 000 грн., про що відповідач надав позивачу розписки, де вказані строки боргу повернення після продажі своєї трьохкімнатної квартири. Факт укладання таких договорів та отримання зазначених в договорах сум, відповідач підтвердив в судовому засіданні. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідач [PERSON] не виконав своїх зобов'язань щодо повернення позивачу [PERSON] грошових коштів відповідно до зазначених вище договорів позики, тому суд прийшов до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню сума боргу за договорами позики у розмірі 231\~406 грн. Заява відповідача [PERSON] про те, що він повернув борг за зазначеними вище договорами позики, спростовується наявністю у позивача а [PERSON] зазначених вище розписок [PERSON] про отримання 231\~406 грн. в борг. Не може бути прийняти до уваги і заява відповідача, зазначена в його письмових запереченнях, про признання зазначених вище правочинів недійсними, тому що рішення про визнання цих правочинів недійсними, судом не приймалось, а з таким позовом до суду [PERSON] не звертався.

Outcome: approved