Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-10 00:00:00

Позивачка 8 липня 2011 року звернулася з вказаним позовом до суду, мотивуючи його тим, що у квітні 2011 року вона вирішила придбати у [PERSON] належну їй домобудівлю, розташовану по вул. Шкільна, 30 в с. Ульянівка Білозерського району Херсонської області. В підтвердження своїх намірів в період з 20 квітня по 20 травня 2011 року вона передала [PERSON] грошові кошти в сумі 6500 доларів США, що згідно із офіційним курсом НБУ станом на 4.07.2011 року, становить 51821 грн. Факт отримання відповідачкою грошей підтверджується її розписками. [PERSON] на підтвердження свого наміру передала її в користування житловий будинок та господарські споруди, розташовані по вул. Шкільна, 30 в с. Ульянівка Білозерського району Херсонської області. Через сім днів після передачі останньої суми, в період проживання в будинку були виявлені недоліки. 21 червня 2011 року вона направила [PERSON] лист з пропозицією укласти договір купівлі-продажу домобудівлі за ціною 6500 доларів США з зв`язку з тим, що виявлені у будівлі недоліки суттєво впливають на ціну договору, або повернути надані гроші в сумі 6500 доларів США у строк до 4 липня 2011 року. Станом на 5 липня 2011 року між ними не було досягнуто згоди, щодо ціни договору купівлі-продажу домобудівлі і стану майна, що відчужується, таким чином, договір між ними не укладено, а отримані від неї гроші в сумі 6500 доларів США відповідачка не повернула. Під час передачі грошей та майна вони складали розписки, які не містять жодної конкретної інформації, щодо істотних умов договору купівлі-продажу, зокрема про ціну домобудівлі, її стан, характеристики та місцезнаходження. Отже, підписані ними документи не містять необхідної інформації про предмет договору (товар) та його ціну, тобто договір не є укладеним, а тому не породжує для його сторін прав та обов`язків, на досягнення яких було спрямоване їх волевиявлення при його документальному оформленні. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду Укаїни від 6 листопада 2009 року Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення. Також вказана Постанова зазначає, що вимога про визнання правочину (договору) неукладеним не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених законом. Таким чином, у цьому разі можуть заявлятися лише вимоги, передбачені главою 83 книги п`ятої Цивільного Кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до вимог ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Отже, спірний договір купівлі-продажу фактично не є укладеним, а тому відповідачка користується отриманими від неї грошима без достатньої правової підстави, а тому правильним способом захисту порушених цивільних прав є повернення безпідставно набутого майна. Просила стягнути з [PERSON] на її користь гроші в сумі 51821 грн. 23 коп. та судові витрати по справі. В ході судового засідання позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідачка позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що вона з метою продажу домобудівлі, розташованої по вул. Шкільна, 30 в с. Ульянівка Білозерського району Херсонської області подала в газету Из рук в руки оголошення, в якому вказала, що має намір продати житловий будинок із трьох кімнат, літню кухню ( є газ, скважина та 20 соток городу) за 13 000 доларів США. В указаний позивачкою час вона дійсно отримала від неї в якості завдатку гроші в сумі 6500 доларів США, а тому до вказаної суми застосовуються відповідні правила про завдаток. 25 травня 2011 року вона направила позивачці листа про необхідність укласти письмовий договір купівлі-продажу з подальшим його нотаріальним посвідченням. Крім того, [PERSON] повинна була сплатити їй за домобудівлю ще 5000 доларів США. Однак у відповідь вона отримала від позивачки лист, в якому вона вказала, що під час проживання в будинку вона виявила недоліки, які суттєво впливають на ціну договору та запропонувала укласти угоду лише на суму завдатку. Сума в 13000 доларів США була зменшена позивачці на 1500 доларівв США для проведення косметичного ремонту. Таким чином, просила в задоволенні позову відмовити.. Суд заслухавши сторони, вивчив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого: Як вбачається із пояснення сторін в судовому засіданні, між ними дійсно була усна домовленість про купівлю-продаж житлового будинку, розташованого по вул. Шкільна, 30 в с. Ульянівка Білозерського району Херсонської області. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу житлового будинку укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ст. 570 ЦК України, завдатком є грошова сума або нерухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечнення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до вимог ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. За встановлених судом обставин, оскільки сторонами договір купівлі-продажу будинку в передбаченому законом порядку не укладався, передані позивачкою відповідачці кошти є не завдатком, а авансом, який, в силу ст. 1212 ЦК України, підлягає поверенню позивачці. За таких обставин, вимоги позивачки в межах заявлених нею вимог є обгрунтованими та в силі ст. ст. 216, 1212 ЦК України підлягають задоволенню, оскільки відповідачем на даний час без достатньої на то правової підстави утримуютьсмя належні позивачеві грошові кошти, чим порушуються права останньої, як власниці цих коштів. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує на користь позивача витрати пов'язані зі сплатою ним при пред'явленні позову 518 грн. 21 грн. судового збору та 120 грн. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved