overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-15 00:00:00

Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 06 жовтня 1989 року, який був зареєстрований у Палаці одруження міста Маріуполя, актовий запис № 3461. Від даного шлюбу мають повнолітнього сина - Артема, [INFO]. Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] посилаючись на те, що фактично шлюбні відносини між ними розірвані більше року тому. Позивачка вказала, що між нею та відповідачем склалися неприязні відносини. Причиною розладу у відносинах вважає непорозуміння між ними, різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Позивачку не влаштовують такі відносини з відповідачем і тому вона наполягає розірвати з ним шлюб, на примирення вона не згодна. Спір про місце проживання дитини та розподіл майна не виникав. Позивачка просить шлюб, зареєстрований 06 жовтня 1989 року у Палаці одруження міста Маріуполя, актовий запис № 3461, між [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Котович) [PERSON], [INFO] - розірвати, та пов'язані з цим витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON] з'явилась до відкритого судового засідання, підтримала доводи викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] будучи неодноразово повідомленим, до судового засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-15 00:00:00

Позивачем подано до суду відповідний позов. В обґрунтування позову зазначено, що 13 травня 2009 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді ? частини житлового будинку, що належало їй на праві власності, який знаходиться за адресою смт Станиця Луганська вул.Комсомольська, 72. За життя померла [PERSON] склала заповіт на її ім’я. В лютому 2011 року вона звернулась до 4 Луганської державної нотаріальної контори щодо прийняття спадщини, але їй роз’яснили, що вона пропустила строк встановлений законом на прийняття спадщини. Вона вважала, що оскільки постійно проживає за вказаною адресою спадкового майна, то зможе оформити свої права в будь який час. Часу на звернення до нотаріальної контори не вистачало, оскільки тяжко хворіла її мати, вона за нею доглядала та не була обізнана в юридичних питаннях. Просила суд визнати поважним пропущений строк на подання нею заяви про прийняття спадщини після померлої [PERSON]. Просила також визначити додатковий строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні вимоги позову підтримала, просила його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з’явився, подав суду заяву, в якій просив розглядати справу за їх відсутності, прийняти рішення на розсуд суду відповідно до діючого законодавства. Представник 3-ї особи в судове засідання також не з’явився, подано заяву про розгляд справи за їх відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 13.05.2009 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с.6/. Як вбачається з довідки Станично-Луганського бюро технічної інвентаризації від 16.03.2011 року №87 на праві власності за [PERSON] зареєстровано на ? частку на підставі свідоцтва про право на спадщину /а.с.7/. Відповідно до копії заповіту від 11.01.1999 року [PERSON] за життя заповідала належну їй ? частку житлового будинку з прилеглою часткою господарський та побутових будівель та споруд, які знаходяться у смт.Станично-Луганське [ADDRESS] [PERSON] позивачу у справі /а.с.9/. Як вбачається з повідомлення четвертої Луганської державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась /а.с.19-20 Згідно зі ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визанчити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи наведені позивачем підстави суд вважає за можливе задовольнити позов, визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини в два місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-15 00:00:00

Відповідач є батьком дочки Дарї, [INFO], матірю якої є позивачка. Позивачка посилаючись на те, що відповідач добровільно не утримує дитину, звернулась в суд з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідач позов визнав. Заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач дійсно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, яка проживають з позивачкою. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому з відповідача слід стягувати аліменти у вказаній позивачкою частці. Відповідач не заперечує сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно. З нього підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 214 грн. 60 коп. На підставі наведеного ст.ст. 180-183 СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-15 00:00:00

31.01.2012 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 400 грн., щомісячно, до досягнення сином повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з 07.06.2010 року вона перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого в них народився син [PERSON]. Дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач участі у вихованні сина не приймає, матеріальну допомогу на його утримання не надає. Тому звернулася до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просили його задовольнити. Відповідач та його представник у судовому засіданні позов визнали частково, не заперечують про стягнення з нього аліментів у розмірі 200 грн.. Також зауважили, що відповідач являється інвалідом дитинства ІІІ групи. Суд, вислухавши позивачку [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що сторони у справі з 07.06.2010 року перебувають у шлюбі, що підтверджується копію свідоцтва про шлюбу (а.с. 3), від якого в них народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, про що відповідна довідка (а.с. 5). Відповідач участі у вихованні сина не приймає, матеріальну допомогу на його утримання не надає. Враховуючи те, що відповідач не має постійного місця роботи, має мінливий дохід, на утримання дитини допомоги не надає, являється інвалідом дитинства ІІІ групи, позивачка отримує соціальну допомогу при народженні дитини, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судові витрати. В силу ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-15 00:00:00

04.08.2011 року позивачка звернулася до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позову посилається на те, що вона з 1964 року перебуває з відповідачем у шлюбі. В період шлюбу вони побудували будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS]. Позивачка просить визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку та виділити їй в натурі її частину. У судове засідання позивачка не з'явилася, надіслала заяву у якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримала повністю, просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився з тієї підстави, що знаходиться у Житомирській виправній колонії № 4, де відбуває покарання за скоєний проти позивачки злочин. Відповідач належним чином повідомлений. Надіслав лист на адресу суду, де він не заперечує проти поділу майна як того просить позивачка. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, та давши їм належну оцінку, беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає його та задовольняє позов в частині визнання за [PERSON] право власності на ? частину будинку та господарських споруд, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та виділення їй відповідної частини згідно позовних вимог. Оскільки у листі відповідач зазначає, що необхідно провести поділ землі, то на підставі ст. 10 ЦПК України суд роз'яснює відповідачу, що справа розглядається у межах позовних вимог позивача. При поділі будинку та господарських споруд земельна ділянка залишиться у спільній сумісній власності. Позивачка або відповідач вправі звернутися до суду з окремим позовом про поділ земельної ділянки. Судові витрати позивачка просить покласти на неї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до районного суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що шлюб з відповідачем розпався остаточно і подальше збереження сімї є неможливим. Позивач в судове засідання не з*явилася, подавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, свої вимоги підтримує, просить розірвати шлюб та змінити її прізвище із [PERSON] на дошлюбне Росохату. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач, повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду цивільної справи, що підтверджується телефонограмою, відправленою секретарем судового засідання Гендзьорою О.О. від 31.01.2012 року, в судове засідання не з*явився, не повідомивши при цьому про причини своєї неявки. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини своєї неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 12 листопада 2004 року Янтарненською сільською радою Красногвардійського району Автономної Республіки Крим, актовий запис № 14/ а. с. 4/. В подружжя від даного шлюбу є неповнолітня донька [PERSON], [INFO] /а.с. 3/. Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Причиною розпаду сімї є розбіжність поглядів на життя та ведення домашнього господарства, відсутність спільних інтересів та взаємоповаги. Протягом останніх шести місяців сторони проживають окремо, за час окремого проживання ніхто іх сторін не приймав ніяких заходів для примирення та збереження сім*ї. Зясувавши фактичні взаємини подружжя й дійсні причини позову, суд вважає, що спільне подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б як їх інтересам, так і інтересам неповнолітньої доньки, що відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України дає підстави для розірвання шлюбу. На підставі ст., ст. 105, 110, 112, 235 ч.8 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів покликаючись на те, що перебуває з останнім у зареєстрованому шлюбі з 16 вересня 1995 року . Від спільного проживання у них народилось двоє дітей : [PERSON] , [INFO], [PERSON] ,[INFO] , які перебувають на утриманні позивачки . Відповідач не дає кошти на утримання дітей , тому просила стягнути з нього аліменти в розмірі 1\\3 частини з усіх його доходів, до досягнення дітьми повноліття щомісячно. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала , покликавшись на обставини викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що згідний сплачувати аліменти на утримання двох дочок у визначеному позивачкою розмірі, тобто 1\\3 частину всіх видів доходів . Вислухавши пояснення сторін, оцінивши представлені документи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.09.1995 року, від спільного проживання народилось двоє дітей : [PERSON] , [INFO], [PERSON] ,[INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про шлюб та народження дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторони проживають окремо , відповідач кошти на утримання дітей не дає .Тому на вимогу позивачки з останнього слід стягнути аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1\\3 частини від усіх його доходів, до досягнення дітьми повноліття, щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-15 00:00:00

Згідно позовної заяви та усних пояснень позивачки в судовому засіданні сторони уклали шлюб 14.07.2001 року в відділі РАЦС Нетішинського міського управління юстиції в Хмельницькій області, актовий запис № 114. Від шлюбу мають доньку Анну, [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Однак спільне життя з відповідачем не склалося через постійні сварки та суперечки, відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на життя, в звязку з цим сторони шлюбних відносин не підтримують з липня 2011 року, спільне господарство не ведеться. Спроби вплинути на відповідача та налагодити сімейні стосунки не дали результату, згоди на подальше сімейне життя не дійшли, вважає примирення та подальше збереження сімї неможливим, тому просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не зявився, згідно заяви від 06.10.2011 року, просить справу розглядати в його відсутності. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що в сімї у сторін за час спільного проживання виникали сварки, суперечки, подружнє життя припинено з липня 2011 року, вони спільного господарства не ведуть, ніяких відносин не підтримують. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Крім того, у відповідності зі ст.113 СК України, особа, що змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка вимоги про переміну прізвища не ставила, тому суд приходить до висновку щоб після розірвання шлюбу, залишити за нею прізвище [PERSON]. Оскільки сімю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та негативно впливати на виховання дітей, у зв'язку з чим їх шлюб підлягає \~розірванню. \~На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-15 00:00:00

12 січня 2012 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований виконавчим комітетом Шиловецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області 12 липня 2003 року про що зроблений запис в книзі реєстрації актів про одруження за № 01. Посилається на те, що під час шлюбу з відповідачем у них народилась донька [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з нею та перебуває на його утриманні. Посилається на те, що в неї з [PERSON] весь час виникають сварки, сімейних стосунків вони не підтримують, спільне господарство не ведуть і проживають окремо. Вважає спільне подружнє життя з відповідачем не можливе. Зазначає, що стосовно поділу спільного сумісного майна суперечок з відповідачем в неї не має. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, пояснила суду, що подальший шлюб із відповідачем є неможливим та примирення між ними не можливе. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового повідомлення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що дійсно шлюб між [PERSON] та [PERSON] має формальний характер та те, що разом вони не проживають, спільно господарство не ведуть. Суд, розглянувши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не бажають зберегти сімю та наполягають на розірванні шлюбу між ними. Відповідач жодним чином не проявляє бажання примиритись та зберегти сімю. Враховуючи наведене, суд вважає, що сімя розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб має бути розірваний. На підставі ст. ст. 112-114 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що 10.11.2006 року уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано Камяною селищною радою Вільнянського району Запорізької області, актовий запис № 18. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], 02.01.2009року народження. Шлюбні відносини між сторонами припинені з березня 2009 року, у зв'язку з несумісністю характерів та втрати взаємного почуття любові і поваги. Внаслідок того, що відповідач з березня 2009року утримується у СІЗО, подальше спільне життя з ним стало неможливим. У звязку з вищевикладеним Позивач просить розірвати шлюб з Відповідачем. Позивач до судового засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про день і час слухання справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, заперечень до позовної заяви не надав, у звязку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Згідно п.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечить інтересам сторін, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені з 2009 року, сумісне господарство не ведеться. Судом встановлено, що позивач з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстровано 10.11.2006 року Камяною селищною радою Вільнянського району Запорізької області, актовий запис № 18. Крім того встановлено, що вони мають неповнолітню дитину [PERSON], 02.01.2009року, що підтверджується свідоцтвом про народження І-ЖС № 132588 виданого Орджонікідзевським відділом РАЦС Запорізького міського управління юстиції 16.12.2009року, актовий запис № 16 від 13.01.2009року, яка проживає разом з позивачкою. Відповідно ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що [PERSON] при реєстрації шлюбу прізвище не змінювала. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання його особою,що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме: будинком № 4 по вул..Ювілейна в селі Варівськ Іванківського району Київської області. Позивачка посилається на те,що вона є власником спірного житла. [PERSON] її бувший співмешканець. З [PERSON] вона проживала спільною сім»єю з 2003 року по 20.05. 2011 року. У них народилася спільна дочка,[PERSON], 01.07. [INFO],яка проживає з нею. Спірний будинок №4 по вул..Ювілейна в с.Варівськ Іванківського району належить їй та її старшій дочці,[PERSON], [INFO], на підставі Свідоцтва про приватизацію державного житлового фонду. Відповідач був зареєстрований в будинку за вищевказаною адресою як член сім»ї, але з травня 2011 року [PERSON] вибув з будинку,після припинення ними шлюбних стосунків. Відповідач вибув добровільно, забрав всі свої речі та вибув на інше постійне місце проживання. Формальне проживання [PERSON] у її будинку,порушують її права власника, а тому вона просить визнати його особою,що втратила право користування будинком № 4 по вул.Ювілейна в селі Варівськ Іванківського району Київської області,з часу його вибуття. В судовому засіданні позивачка підтримала позов. Відповідач позов визнав. Суду пояснив,що він пішов з будинку сам,так як там його не поважали. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили,що [PERSON] проживав з [PERSON] років вісім, як чоловік та жінка. Потім він забрав свої речі і виїхав. [PERSON] пояснила,що коли [PERSON] в травні-червні,точної дати вона не пам»ятає, уходив з будинку [PERSON], вона була на городі і чула, як останній кричав,що він більше не прийде в цей дім. Вислухавши позивачку, відповідача, допитавши свідків та вивчивши матеріали справи, суд прийшов до слідуючого. Відповідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для його задоволення, суд задовольняє позов. Відповідач [PERSON] позов визнав. Відповідно до ст. 107 Житлового кодексу України, в разі вибуття наймача та членів його сім»ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Як слідує з матеріалів справи, відповідач вибув із спірного будинку в травні 2011 року, забрав всі свої речі, а тому маються підстави визнати його особою,що втратила право користування житловим приміщенням, будинком №4 по вул. Ювілейна в с.Варівське Іванківського району Київської області з часу його вибуття, з травня 2011 року. На підставі наведеного ст. 107 Житлового кодексу України,

Outcome: approved