Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову вказує, що з 29.10.2001 року є співвласником кв. №10 в буд. №21 А по пр-ту Незалежності м. Нетішин. Відповідно до рішення виконкому Нетішинської міської ради від 07.06.2007 року №221, ДП «НАЕК Енергоатом» в особі ВП ХАЕС ДП «НАЕК Енергоатом» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання холодної та гарячої води, централізованого водовідведення у житловому фонді, що знаходиться на території міста Нетішин. З часу визначення відповідача виконавцем послуг, між ним та відповідачем не підписано «Договору про централізоване опалення, постачання холодної та гарячої води, централізованого водовідведення», який би відповідав типовому договору затвердженого Постановою КМ України від 21.07.2005 р. № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Просить ухвалити рішення яким визнати неправомірною бездіяльність відповідача, щодо відсутності пропозиції про укладення з споживачами [PERSON] ([PERSON]В.) Договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, тип якого передбачений та затверджений Постановою КМ України від 21 липня 2005 р. № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Зобов'язати відповідача примусово виконати вимогу базового Закону України від 24.06 2004 р. «Про житлово - комунальні послуги і врахуванням вимог інших законів та підзаконних актів. Розробити та укласти з ним «Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», тип якого передбачений Постановою КМ України від 21 липня 2005 р. № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Встановити відповідачу строк виконання даного зобов'язання. На підтвердження невідповідності договорів про надання послуг з централізованого опалення для споживачів до вимог Типового договору який затверджений постановою КМ України від 21 липня 2005 р. № 630, надав рішення адміністративної колегії Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №94-рш від 05.09.2011 року. В судовому засіданні позивач підтримав свій позов та просив задоволити в повній мірі. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала, подала письмові заперечення на позов. В поданих запереченнях та в судовому засіданні зазначила, що позивачу направлялись пропозиції щодо укладення договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, однак позивач ухилявся від підписання даного договору. Крім того представник відповідача зазначила, що з врахуванням зауважень Антимонопольного комітету, ними розроблений договір який відповідає типовому. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи, повно та всебічно дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.60 ч.1, ч. 4 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст.61 ЦПК України. Доказування не повинно ґрунтуватися на припущеннях. Доказами в розумінні ст.57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Відповідно до статей 3, 11, 15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Судом встановлено, що позивач являється співвласником квартири [ADDRESS] А, де і проживає разом із своєю сімєю. Відповідно до рішення виконавчого комітету Нетішинської міської ради від 07.06.2007 року №221 «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді, що знаходиться на території міста Нетішин» ВП ХАЕС ДП «НАЕК Енергоатом» визнано єдиним підприємством на території м. Нетішин, яке надає послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Закон «Про житлово - комунальні послуги» набрав чинності з дня його опублікування - червень 2004 р. Другий абзац ч. 1 прикінцевих положень Закону зобов'язує, договори про надання житлово-комунальних послуг, укладені до набрання чинності цим Законом мають бути приведені у відповідність із ним до 01 січня 2006 року. Договори що не приведені у відповідність у зазначений строк втрачають чинність. Станом на 16.11.2011 року як зазначає позивач, він правочину під назвою «Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» який містить істотні умови, відповідає вимогам Закону України № 1875-ІV від 24.06.2004 р. «Про житлово комунальні послуги», типовому договору розробленого та затвердженого Кабінетом Міністрів України (Постанова КМУ від 21.07.2005 № 630), вимогам загальнодержавних та галузевих документів, не укладав і не підписував. Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV від 24.06. 2004 р. визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання ЖКП між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їх права та обов'язки. Так, абзац 4 ст. 1 Вказаного Закону передбачає, що Виконавець це суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Частиною 1 ст. 16 Закону визначено, що Порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показник мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Згідно ч. 1 ст. 19 Закону вбачається, що Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Згідно п.1.ч.1 ст. 20 Закону Споживач має право: - одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством ти умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Згідно п.1 ч.3 ст.20 Закону Споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Згідно п.3.ч.2 ст. 21 Закону Виконавець зобов'язаний - підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов цього виконання згідно з типовим договором. Статтею 29 Закону обумовлені Особливості укладання договорів у багатоквартирному будинку. Так, договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем. Процедура погодження умов договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін. Відповідно до ст. 526 ЦК України Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно закріплених у ст. 628 ЦК України вимог вбачається, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Вимогами ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобовязання. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині зобовязання ВП ХАЕС ДП «НАЕК Енергоатом» укласти договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, по формі та змісту Типового договору, відповідно до Правил падання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки вони ґрунтуються на вимогах законодавства. Щодо позовних вимог про визнання неправомірними бездіяльності відповідача, щодо ненадання проекту договору який би відповідав Типовому договору, то в цій частині позову слід відмовити. Як встановлено в судовому засіданні і не заперечується сторонами, відповідач направляв листи з пропозицією підписати договір про надання комунальних послуг. Позивач вказав, що договір який надсилався йому для підписання не відповідав вимогам вищезазначених нормативних актів, а тому він його не підписував. Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач не надав суду доказів направлення відповідачу своїх заперечень щодо умов запропонованого йому договору, що позбавляє суд можливості вважати даний договір таким, що не відповідає умовам типового договору. Таким чином суд вважає, що вищезазначені позовні вимоги не доведені належними та допустимими доказами. Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи також той факт, що позивач був звільнений від сплати державного мита, то з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 94,10 грн.

Outcome: approved