Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідачів, посилаючись на те, що 11 травня 2009 р. помер її чоловік [PERSON], який до дня смерті проживав та був зареєстрований в [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому спадкове майно, яке складається з житлового будинку, що знаходиться в с Крюківщина по вул. Ленінградська, № 47 Києво-Святошинського району Київської області та земельної ділянки розміром 0,1486 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в с Крюківщина по вул. Ленінградська, № 45 Києво-Святошинського району Київської області, яку він успадкував після смерті сестри [PERSON] Але спірний житловий будинок не був зареєстрований в установленому законом порядку в КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області», але він належав померлому на праві власності, тому входить до складу спадкового майна. Померлий не зареєстрував житловий будинок в БТІ та не отримав свідоцтво про право власності так як хворів та не мав можливості це зробити. померлий збирався зареєструвати будинок, але не встиг, так як помер. Крім того даний житловий будинок будувався в 60-ті роки, а на той час не було передбачено реєстрації будинків в БТІ. На той час реєстрація будинків проводилась в по господарських книгах сільської ради і це визнавалось правом власності на будинки. Спірна земельна ділянка належить на праві власності померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом,яку успадкував після смерті своєї сестри [PERSON]. Піісля отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом померлий звернувся до Управління земельних ресурсів Києво-Святошинського району для реєстрації права власності на успадковану земельну ділянку та отримання Державного акту, але там йому запропонували спочатку звернутися до суду з тим, щоб встановити родинні відносини між ним та померлою сестрою [PERSON] . На той час він вже був людиною похилого віку, дуже хворів, тому так і не отримав Державного акту на дану земельну ділянку та помер. Позивачка є вдовою померлого тому є спадкоємицею першої черги за законом. Крім неї спадкоємцями за законом є відповідачі [PERSON] та [PERSON], які відмовились від прийняття спадщини подавши до нотаріальної контори відповідні заяви. Для оформлення спадщини після смерті чоловіка вона звернулась Вишневої міської державної нотаріальної контори. На частину спадкового майна їй були видані свідоцтва про право на спадщину. Видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, нотаріусом було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючи документи, первинна реєстрація права власності житлового будинку не була проведена. Свою відмову нотаріус мотивувала тим. що на дану земельну ділянку відсутня реєстрація права власності та Державний акт про право власності на ім»я померлого. Оскільки спірний будинок будувався нею з покійним чоловіком в період шлюбу , вважає, його об»єктом спільної сумісної власності подружжя, також вважає, що має право на земельну ділянку. Просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 47 по вул. Ленінградській с. Крюківщина , також на земельну ділянку площею 0, 1486 в порядку спадкування для обслуговування господарських будівель і споруд за адресою: с. Крюківщина по вул. Ленінградській , № 45. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Відповідачі позов визнали. Представник відповідача [PERSON] сільської ради не з»явився в судове засідання, просив слухати справу за його відсутністю. 3-ї особи в судове засідання не з»явилися, про дунь слухання справи повідомлені належним чином, що підтверджується розписками. Суд , вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи позов задовольняє з таких підстав. Судом встановлено, що 11 травня 2009 р. помер чоловік позивачки [PERSON] митро Федорович, який до дня смерті проживав та був зареєстрований в [INFO] його смерті відкрилась спадщина на належне йому спадкове майно, яке складається з житлового будинку, що знаходиться в с Крюківщина по вул. Ленінградська, № 47 Києво-Святошинського району Київської області та земельної ділянки розміром 0,1486 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в с Крюківщина по вул. Ленінградська, № 47 Києво-Святошинського району Київської області, яку він успадкував після смерті сестри [PERSON]Спірний житловий будинок не був зареєстрований в установленому законом порядку в КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області», але він належав померлому на праві власності, що підтверджується дозволом виконавчого комітету Києво-Святошинської районної ради Київської області від 20.06.1960 р. [PERSON] на будівництво житлового будинку відповідно до затвердженого проекту; типовим проектом будівництва житлового будинку, затвердженого та погодженого в установленому на той час порядку; будинковою книгою на житловий будинок; інвентаризаційною справою № 48 на ім»я [PERSON]; довідкою [PERSON] сільської ради Київської області № 1716 від 24.11.2010 р. з якої вбачається, що житловий будинок згідно з записами в по господарській книзі рахується за померлим [PERSON]; витягом з рішення засідання виконкому [PERSON] сільської ради № 82 від 08.09.1996 року « Про оформлення свідоцтв на право власності на будинки с. Крюківщина» з якого вбачається, що за [PERSON] визнано право власності на спірний житловий будинок № 47 по вул. Ленінградській с Крюківщина та зобов»язано БТІ видати свідоцтво про право власності на будинок. Таким чином дані документи підтверджують факт належності житлового будинку померлому та те, що він входить до складу спадкового майна. Померлий не зареєстрував житловий будинок в БТІ та не отримав свідоцтво про право власності. Крім того житловий будинок будувався в 60-ті роки, а на той час реєстрація будинків проводилась в по господарських книгах сільської ради і це визнавалось правом власності на будинки. зі внесеними змінами передбачено, що право встановлювальним документом на земельну ділянку є і свідоцтво про право на спадщину . Позивачка являється спадкоємицею першої черги за законом на підставі ст. 1261 ЦК України. Крім неї спадкоємцями за законом є відповідачі. які відмовились від прийняття спадщини подавши до нотаріальної контори відповідні заяви. Таким чином, позивач є єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину в установлений законом 6-ти місячний строк, як передбачала ст. 1268 та ст.1269 ЦК України. А саме, постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується постійною реєстрацію її в будинку разом з померлим та подачею заяви до нотконтори про прийняття спадщини, також підтвердили сторони в судовому засіданні. На частину спадкового майна їй були видані свідоцтва про право на спадщину. Але видати свідоцтво про право на спадщину на спірний будинок, нотаріусом було відмовлено, про що свідчить відповідна постанова від 23 лютого 2010 р.Згідно рішення реєстратора КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області» від 01.09. 2009 р. за № 2089 первинна реєстрація права власності житлового будинку не була проведена. Також відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки відсутня реєстрація права власності та Державний акт про право власності на ім»я померлого. Ст. ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Згідно ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст.. 1218 ЦК України до складу спадкового майна входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документам кий засвідчує право власності. Також судом встановлено, що спірна земельна ділянка належить на праві власності померлому [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Вишневої міської державної нотаріальної контори 06.03.2006 року. Земельну ділянку померлий успадкував після смерті своєї сестри [PERSON], якій ця земельна ділянка належала на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії 11-кв № 087363, виданого [PERSON] сільською радою 05.02.1998 р. на підставі рішення № 37/131 від 31.10.1996 р. Померла [PERSON]Ф все своє майно заповідала чоловікові позивачки згідно заповіту. Але померлий не отримав Державного акту на земельну ділянку та помер. Але в зв»язку з тим, що на дану земельну ділянку на його ім»я було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, то спірна земельна ділянка входить до складу спадкового майна, тому суд задовольняє позов й в цій частині. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про часткову обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони частково відповідають вимогам ст. ст. 57-59 ЦПК України.

Outcome: approved