Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-19 00:00:00

В травні 2011 року до суду звернулась [PERSON] із вищезазначеним позовом. В судовому засіданні позивачка уточнила свої позовні вимоги та просила суд стягнути на її користь з [PERSON] навчально-виховного комплексу «Гімназія» ім. Л. Українки школа І ступеня» на відшкодування моральної шкоди 15\~000 (п'ятнадцять тисяч) грн.. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 29 жовтня 2010 року рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду інформацію зазначену в характеристики від 04 вересня 2009 року визнано недостовірною. 23 березня 2011 року рішенням апеляційного суду Житомирської області було скасовано рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29 жовтня 2010 року в частині відмови у позові про визнання неправомірними дії відповідача щодо написання та видачі за межі освітнього закладу характеристики та відкликання характеристики із [PERSON] ТМО і в цій частині ухвалене нове рішення про визнання дії загальноосвітнього навчального-виховного обєднання «Гімназія імені Л. Українки дошкільний навчальний заклад» щодо написання та видачі за межі освітнього закладу характеристики [PERSON] від 04 вересня 2009 року неправомірними та зобовязано відповідача відкликати характеристику. Позивачка, посилаючись на те, що внаслідок неправомірних дій відповідача щодо направлення до [PERSON] міськрайонного ТМО характеристик із недостовірною інформацією, вона втратила нормальний ритм життя, змушена звертатися до медпрацівників, юристів за допомогою, постійне руйнування здоровя її дітей, відвідування судів, просить суд позов задовольнити. Представники відповідача в судовому засіданні позов не визнали та просять відмовити за його необґрунтованістю. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його честі і гідності. Гідність та честь особи є недоторканими, при цьому фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особи, щодо якої встановлено ці обставини. Судом установлено, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 29.10.2009 року інформацію зазначену в характеристики від 04 вересня 2009 року №191 частково визнано недостовірною та зобовязано відповідача спростувати поширену недостовірну інформацію. 23 березня 2011 року рішенням апеляційного суду Житомирської області було скасовано вищевказане рішення суду в частині відмови у позові про визнання неправомірними дії відповідача щодо написання та видачі за межі освітнього закладу характеристики та відкликання характеристики із [PERSON] міськрайонного ТМО і в цій частині ухвалене нове рішення про визнання дії загальноосвітнього навчального-виховного обєднання «Гімназія імені Л. Українки дошкільний навчальний заклад» щодо написання та видачі за межі освітнього закладу характеристики [PERSON] від 04 вересня 2009 року неправомірними та зобовязано відповідача відкликати характеристику /а.с.5-7/. У відповідності до ст.23 ЦК країни, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а за змістом ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди» визначено, що під моральною шкодою, слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, яка полягає у приниженні честі, гідності, ділової репутації, порушенні нормальних \~життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми та настанні інших негативних наслідків. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновків, що є всі законні підстави для стягнення з відповідача [PERSON] навчально-виховного комплексу «Гімназія» ім. Л. Українки школа І ступеня» моральної шкоди на користь позивачки [PERSON]. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує ступень вини відповідача, яка полягає у направленні до іншої установи характеристики з недостовірною інформацією, що потягло за собою додаткові зусилля позивачки на спростування зазначеної в характеристиці інформації. При цьому суд вважає, що також і було підтверджено в судовому засіданні свідками [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що у позивачки були порушенні нормальні життєві звязки через неможливість продовжувати активне життя, оскільки всі додаткові зусилля були направленні на спростування недостовірної інформації. Також суд враховує тривалість моральних страждань позивачки, оскільки зазначена в характеристики недостовірна інформація була спростовано лише судовим рішенням більше ніж через рік, а не особисто відповідачем, \~її стан здоров'я, оскільки вона є інвалідом другої групи, а також приниження її честі, гідності, ділової репутації, оскільки позивачка працює викладачем у навчальному закладі. Суд не приймає до уваги твердження позивачки, що внаслідок неправомірних дій відповідача у неї та її близьких погіршився стан здоровя, оскільки доказів, що між неправомірними діями відповідача та погіршенням стану здоровя є причинний зв'язок позивачкою не надано, також вони не здобуті і судом. З урахуванням зазначених обставин, та виходячи з засад розумності і справедливості, суд вважає необхідним визначити розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 3500,00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial