Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з Додатковою Відповідальністю шахта "Білозерська", про відшкодування моральної шкоди мотивуючи тим, що з 1 березня 1984 року по 25 червня 2011 року перебував у трудових відносинах з ТДВ шахта "Білозерська". В період роботи в шахті він занедужав хронічним обструктивним захворюванням легенів другої стадії, пилової етиології, легеневою недостатністю першого-другого ступенів, двосторонньою хронічною туговухістю першої ступені. Вищевказане захворювання визнане професійним захворюванням, згідно висновку лікарсько-експертної комісії №1017 від 25 травня 2011 року. Відповідно до висновку МСЕК від 21 червня 2011 року його визнано інвалідом третьої групи з втратою професійної працездатності 50% безстроково. У зв'язку з цим, Добропільським відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань добровільно провадиться щомісячна страхова виплата. Позивач вважає, що ушкодженням здоров"я йому завдано моральну шкоду, яку оцінює в 50000 грн. Моральна шкода полягає в тому, що він втратив 50 % професійної працездатності безстроково і став інвалідом третьої групи, довгий час знаходився на лікуванні і на теперішній час не по своїй волі змушений досить часто звертатися за медичною допомогою, проходити курси лікування, знає що його здоров"є ніколи не відновиться, відчуває не достаток кисню, йому важно ходити, не може виконувати домашню роботу, змушений був звільнитися з улюбленого місця роботи і все це порушило його нормальний спосіб життя. В судовому засіданні позивач позов підтримав і просить його задовольнити. Представник відповідача [PERSON], що діє на підставі доручення позов визнала частково. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно висновку МСЕК від 21 червня 2011 року позивачу встановлено третю групу інвалідності і 50 % втрати професійної працездатності безстроково. У зв'язку з чим, Добропільським відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань добровільно провадиться щомісячна страхова виплата. У силу ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що позивачу було завдано моральну шкоду так як він став інвалідом третьої групи і втратив 50 % працездатності безстроково. Задовольняючи позов частково суд виходить з пояснень сторін та досліджених у судовому засіданні матеріалів справи. Відповідно до п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року, з відповідними змінами та доповненнями від 25 травня 2001 року, обов"язковому з"ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають; наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв"язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з"ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат не майнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Безумовно позивачу були завдані фізичні та моральні страждання які полягають в тому, що він став інвалідом третьої групи і втратив 50 % професійної працездатності безстроково, довгий час знаходився на лікуванні і на теперішній час не по своїй волі змушений досить часто звертатися за медичною допомогою, проходити курси лікування, знає що його здоров"є ніколи не відновиться, відчуває не достаток кисню, йому важно ходити, не може виконувати домашню роботу, змушений був звільнитися з улюбленого місця роботи і все це порушило його нормальний спосіб життя. Але розмір моральної шкоди підлягає зменшенню, так як позивач не надав суду доказів та не зміг пояснити з яких міркувань виходив встановлюючи її розмір. Суд вважає, що на користь позивача слід стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 25000 гривень. При встановленні розміру моральної шкоди яка підлягає відшкодуванню суд виходить з того, що захворювання позивача визнане професійним захворюванням згідно висновку лікарсько-експертної комісії №1017 від 25 травня 2011 року. Крім того, відповідачем не були створені для позивача нормальні та безпечні умови праці які передбачені КЗпП України та Законом України Про охорону праці. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 17 гривень та 15 гривень за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі ст.ст.23 ЦК України, ст.237-1 КЗпП України,

Outcome: partial