overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

Позивачі звернулись до суд із позовом про втрату права на проживання в житловому будинку, що знаходиться в с. Хлібичин по вул. Шевченка, 60, Снятинського району, Івано-Франківської області, відповідачем [PERSON], який мотивують тим, що їм на праві спільної часткової власності належить житловий будинок, який знаходиться в с. Хлібичин Снятинського району Івано-Франківської області. В 1992 році позивачка [PERSON] одружилась з відповідачем. Однак внаслідок сімейних непорозумінь 07 вересня 2010 року шлюб між ними згідно рішення Снятинського районного суду був розірваний. Відповідач перейшов проживати до своєї теперішньої дружини. Починаючи з вересня 2010 року відповідач в належному позивачам будинку не проживає, на прохання позивачів виписатись з їхнього господарства, відмовляється, а тому вони вважають, що відповідач втратив право на проживання в належному їм житловому будинку, що знаходиться в с. Хлібичин, вул. Шевченка, 60, Снятинського району, Івано-Франківської області. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, просить постановити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право на проживання в житловому будинку, що знаходиться в с. Хлібичин по вул. Шевченка, 60, Снятинського району, Івано-Франківської області. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, однак подали до суду заяви в яких зазначають, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі просять розгляд справи провести без їхньої участі. Представник відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, просить задоволити. Суд заслухавши показання позивачки, представника відповідача, дослідивши і перевіривши зібрані докази, а саме: технічний паспорт садибний /індивідуальний/ житловий будинок (а.с.8); [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26588440 від 02.07.2010 року згідно якого житловий будинок в с. Хлібичин по вул. Шевченка, 60, належить позивачам на праві приватної спільної часткової власності (а.с.9); акти № 57/02-34 від 02.03.2011 року та №7/02-34 від 17.01.2011 про обстеження матеріально-побутових умов (а.с.10-11); довідку № 158 від 02.03.2011 року видану Борщівською сільською радою про те, що [PERSON] жителька с. Хлібичин являється головою господарства (а.с.12); довідку №159 від 02.03.2011 року видану Борівською сільською радою про те, що в господарстві [PERSON] в с. Хлібичин по вул.. Шевченка, 60 бувший чоловік її дочки [PERSON] не проживав на протязі 2010 року і не проживає на даний час (а.с.13), вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні на підставі вищевказаних доказів встановлено, що відповідач змінив місце проживання і не проживає в будинку позивачів більше шести місяців, а тому його слід визнати таким, що втратив право на проживання. На підставі викладеного та ст. ст. 71, 72, ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

________Позивач звернувсь до суду з позовом до відповідачки про зміну розміру аліментів, що стягуються на підставі рішення Солонянського районного суду з нього на користь відповідачки на утримання спільник неповнолітніх дітей:доньки Яни - [INFO], доньки Алли - [INFO], сина [PERSON] [INFO], в розмірі 1/2 частини від його заробітку (доходу) щомісячно. На обґрунтування позову посилається на те, що на даний час він несе витрати по сплаті комунальних платежів, у нього на утриманні знаходяться батьки пенсіонери, а батько є онкологічно хворим що потребує додаткових витрат. Позивач отримує заробітну плату 800 гривень. Тому просить змінити розмір аліментів, визначити їх в розмірі 30% від його заробітку (доходу) щомісячно. ________В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив змінити розмір аліментів. ________Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти зміни розміру аліментів, оскільки аліменти які вона отримує недостатні для утримання спільних дітей. ________Суд,________заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи,приходить до висновку,________що позов не підлягає задоволенню, оскільки у судовому засіданні встановлено, що за виконавчим листом Солонянського районного суду від 10 грудня 2002 року з позивача на користь відповідачки на утримання спільних неповнолітніх дітей: доньки Яни - [INFO], доньки Алли - [INFO], сина [PERSON] [INFO],в розмірі 1/2 частини від його заробітку(доходу)щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.(а.с.22). Згідно ________довідки сільської ради(а.с.9), відповідач проживає один, підтверджень утримання їм батьків-пенсіонерів в судовому засіданні їм не надано. Підтверджень утримання, саме позивачем хворого батька, стороною в судовому засіданні також не надано. Зазначення позивачем як підстава для зменьшення розміру аліментів - сплата комунальних платежів, не може бути врахована судом в якості належної, оскільки не передбачена діючим законодавством. ________Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено за рішенням суду у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача та в інших випадках, передбачених Кодексом. Таким чином, позивач не надав підстав для застосування ст.192 СК України. ________Суд враховуючи вищенаведене, вважає за не можливе зменшити розмір аліментів, які відповідач повинен сплачувати на утримання трьох спільних дітей. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись, що їх з відповідачем син [PERSON] навчається у Київському національному університеті будівництва і архітектури і потребує матеріальної допомоги. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], 07.07.1993 року народженняя, у розмірі 1/3 частини його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 07.07.2011 року до досягнення ним 23 років - на період його навчання. Будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, сторони в судове засідання не з»явилися та подали заяви, якими позивач позов свій підтримала повністю, відповідач позов визнав за викладених обставин та просить розглянути справу за їх відсутності. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно вимог ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. З огляду на обставини справи, що викладені в позові і які визнав відповідач, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому судом приймається. За викладеного позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ст. 88 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За викладеного, з позивача необхідно стягнути витрати по оплаті витрат з ІТЗ судового розгляду справи в сумі 120-00 грн. та по оплаті витрат судового збору в розмірі 51-00 гривня. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

[PERSON] звернулася на адресу суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свою заяву тим, що вона уклала з відповідачем шлюб 09.10.2010 року, який зареєстрований у відділі ДРАЦС Врадіївського РУЮ Миколаївської області за актовим записом № 41. Від даного шлюбу у неї з відповідачем спільних дітей немає. Шлюбні відносини між ними припинені через несумісність характерів, вони не ведуть сумісного господарства та проживають окремо з квітня місяця 2011 року. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі і просить суд їх задовольнити та розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але направив на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення та розірвання шлюбу. Аналізуючи докази, та пояснення позивача, суд визнав доведеними такі факти: Сторони уклали шлюб 09.10.2010 року, який зареєстрований в у відділі ДРАЦС Врадіївського РУЮ Миколаївської області за актовим записом № 41 (свідоцтво про укладення шлюбу 1 -ФП № 064413 від 09.10.2010 року); Від шлюбу у сторін спільних дітей немає (пояснення позивачки); Сторони не проживають разом з квітня місяця 2011 року, спільне господарство не ведеться, майнового спору між ними немає (пояснення позивачки); Відповідач [PERSON] не погоджується розірвати шлюб за заявою подружжя (пояснення позивачки). Суд вважає, що між сторонами склалися відносини з приводу розірвання шлюбу, при прийнятті рішення суд керується ст.ст. 105, 110, 112 СК України. За таких умов суд вважає, що шлюб носить формальний характер, примирення між сторонами неможливе, в звязку з чим позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно з вимогами ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом судової справи, належать витрати на інформаційно-технічне забезпечення та витрати на правову допомогу. Таким чином, розмір судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] складає: судовий збір в розмірі 8,5 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 500 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати угоду купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями дійсною, такою, що відбулася, та визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований на земельній ділянці розміром 3400 м. кв. по вул. Шевченка,65 в с.Чернече Балтського району Одеської області, який раніше належав [PERSON], померлій 20.04.2001 року, стверджуючи, що він 10.03.2011 року уклав з відповідачем угоду купівлі-продажу вище вказаного будинку і сплатив відповідачу гроші у сумі 1500 грн., про що складена відповідна розписка, а відповідач передав йому правовстановлюючі документи, технічний паспорт на будинок, сам житловий будинок з господарськими будівлями, але, оформити належним чином угоду купівлі-продажу у нотаріальній конторі неможливо по причині того, що вище зазначений будинок раніше належав тітці відповідача [PERSON], померлій 20.04.2001 року, після її смерті відповідач, як спадкоємець за заповітом, фактично прийнявши спадщину, встановленим порядком її не оформив, свідоцтво про право на спадщину не отримав. Вказані обставини позбавили позивача права володіти, користуватися, розпоряджатися придбаним нерухомим майном. З цього приводу позивач змушений звернутися до суду з позовом, його представник [PERSON] надала суду заяву, в якій заявлені вимоги позивача підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі. Відповідач до судового засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, просить справу розглянути за його відсутності. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, так як у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належав житловий будинок з господарськими будівлями, розташований на земельній ділянці розміром 3400 м. кв. по вулиці Шевченка,65 в с. Чернече Балтського району Одеської області, за свого життя, 09.10.2000 року, вона склала заповіт, посвідчений секретарем Чернеченської сільської ради Балтського району Одеської області, реєстр №247, в якому заповіла вище вказаний будинок з присадибною ділянкою [PERSON], після смерті [PERSON] спадщину, як спадкоємець за заповітом (заповіт ніким не змінено і не скасовано), фактично прийняв відповідач [PERSON], але, по причині юридичної неосвіченості, свідоцтво про право на спадщину не отримав, що угода купівлі-продажу житлового будинку відбулася, є дійсною, так як не суперечить вимогам закону, інтересам сторін, що позивач виконав всі умови угоди, сплатив за придбаний будинок грошові кошти, є добросовісним набувачем і має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися вище вказаним нерухомим майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

ПАТ "Дельта Банк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на тій підставі, що відповідно до договору кредиту від 01.04.2008 року відповідачці [PERSON] був наданий кредит в розмірі 6478,14 грн. і покладені зобовязання повертати кредит відповідно до графіку погашення та сплатити відсотки за користування кредитом відповідачка в порушення умов договору своєчасно не погасила кредит на загальну суму 6478,14 грн. Тому, просить ухвалити рішення суду, яким стягнути з відповідачки заборгованість на загальну суму 6478,14 грн. та стягнути 64,78 грн. судових витрат та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Представник позивача [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить слухати справу в її відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій повідомила, що позов визнає , та просить слухати справув її відсутність. Оцінивши докази суд прийшов до наступного. 01.04.2008 року між ПАТ "Дельта Банк" та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір № 001-01051-010408 про отримання позичальником платіжної картки та відкриття кредитного рахунку на загальну суму 3960 грн. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. З матеріалів справи вбачається, що позичальниця [PERSON] неналежним чином виконувала умови вищезазначеного договору, внаслідок чого виникла заборгованість на загальну суму 6478,14 грн. тому, з огляду на наведене суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість в сумі 6478,14 грн. та 64,78 грн. судових витрат, 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

В червні 2011 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 15.09.2000 р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу подружжя дітей не має. Подружнє життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинилося. Зважаючи на вищенаведене просила суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити його, посилаючись на обставини справи, викладені в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 15 вересня 2000 р., про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис № 565 (а.с. 8). Від шлюбу подружжя дітей не має. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. За таких обставин виходячи із характеру стосунків, що склалися між подружжям, суд вважає, що збереження сімї сторін є неможливим, а тому шлюб їх підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

В травні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 08.09.2006 р. він зареєстрував шлюб з [PERSON]. Від шлюбу подружжя має дитину [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинилося з грудня 2010 року. Зважаючи на вищенаведене просив суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задовольнити його, посилаючись на обставини справи, викладені в позовній заяві, наполягав на розірванні шлюбу та зазначив, що строк для примирення йому не потрібний. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 08 вересня 2006 р., про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис № 1559 (а.с.10). Від шлюбу подружжя має дитину [PERSON], [INFO](а.с. 11). Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. За таких обставин виходячи із характеру стосунків, що склалися між подружжям, суд вважає, що збереження сімї сторін є неможливим, а тому шлюб їх підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з 05.11.2008 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу, 03.04.2009 року, у них народився син [PERSON]. Позивач зазначила, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, внаслідок відсутності спільних інтересів, взаємопорозуміння та взаємоповаги. З квітня 2011 року сторони шлюбні відносини не підтримують та спільне господарство не ведуть. Посилаючись на те, що подальше збереження сімї є неможливим, шлюб носить формальний характер, позивач просила задовольнити позов. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила про їх задоволення з підстав, викладених в позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та проти задоволення позову не заперечував. Суд заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.11.2008 р. Від шлюбу, 03.04.2009 року, у них народився син [PERSON]. Спільне сімейне життя у сторін не склалося, внаслідок відсутності спільних інтересів, взаємопорозуміння та взаємоповаги. З квітня 2011 року сторони шлюбні відносини не підтримують та спільне господарство не ведуть.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

В липні 2011 року позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON], посилаючись на те, що відповідач, який є батьком її малолітнього сина [PERSON], [INFO], з моменту розірвання шлюбу ( з 2010 року) по сьогоднішній день участі в утриманні сина не бере, грошові кошти на його утримання не надає. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 02.09.2010 року відповідача зобовязано примусово сплачувати аліменти на утримання сина та утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку. Однак відповідач рішення суду не виконує і аліменти не сплачує в результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 4901,51 грн. Позивач та її представники в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили про їх задоволення з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач, в судове засідання не з"явився, однак надав через канцелярію суду заяву в якій позовні вимоги стосовно позбавлення його батьківських прав визнав та про їх задоволення не заперечував. Представник орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації надіслав на адресу суду заяву в якій підтримав позовні вимоги та просив розглядати справу без його участі. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 164 Сімейного кодексу України [PERSON], батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров"я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування. Судом встановлено, що відповідач, який є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], з моменту розірвання шлюбу ( з 2010 року) по сьогоднішній день участі в утриманні сина не бере, грошові кошти на його утримання не надає. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 02.09.2010 року відповідача зобовязано примусово сплачувати аліменти на утримання сина та утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку. Однак відповідач рішення суду не виконує і аліменти не сплачує в результаті чого утворилася заборгованість в розмірі 4901,51 грн. Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав, що підтверджується висновком органу опіки і піклування. Суд, беручи до уваги самоусунення відповідача від виконання своїх обовязків щодо дитини, його добровільну згоду на позбавлення його батьківських прав відносно свого малолітнього сина, а також сукупність всіх обставин справи вважає за можливе задовольнити позов. Судові витрати підлягають розподілу згідно ст. 88 ЦПК України, а саме судовий збір в розмірі 8 грн. 50 коп. та витрати на ІТЗ в розмірі 37 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved