Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-14 00:00:00

Позивач ВАТ «Незалежна страхова компанія» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та АТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення, у порядку регресу, страхового відшкодування в розмірі 4292, 43 грн., у звязку з тим, що 04.05.2008 р. відповідач [PERSON], керуючи автомобілем „ЗАЗ-DAEWOO , державний номер [NUMBER], скоїв ДТП, в якому в якому постраждав автомобіль «SHKODA OKTAVIA A5 ELEGANCE», державний номер [NUMBER], та визнаний винним. Автомобіль «SHKODA OKTAVIA A5 ELEGANCE», державний номер [NUMBER], постраждалий в ДТП, який належить [PERSON], був застрахований 20.02.2008 р. в ВАТ СК «Правекс-Страхування», правонаступником якої, згідно рішення загальних зборів акціонерів від 26.11.2008 р., є ВАТ «Незалежна страхова компанія» . На підставі заяви [PERSON] про виплату йому страхового відшкодування від 06.05.2008 р. та висновку спеціаліста-товарознавця №154-05-08 від 23.05.2008 р. про розмір майнової шкоди, завданої ДТП, ВАТ СК «Правекс-Страхування» був складений страховий акт № 9591 від 15.07.2008 р., яким була визначена сума страхового відшкодування в розмірі 3417, 23 грн. Платіжним дорученням №4464 від 16.07.2008 р. позивач виплатив на користь [PERSON] суму страхового відшкодування у сумі 3417, 23 грн. Позивачем також було сплачено ФО-П [PERSON] за оцінку матеріального збитку, відповідно до платіжного доручення № 3556 від 09.06.2008 р., суму в розмірі 330 грн. Постановою Комсомольського міського суду від 27.05.2008 р. відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та визнаний винним в ДТП, що сталося 04.05.2008 р., за що на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 грн. Відповідно ст. 27 ЗУ «Про страхування», ст.993 та ст.1191 ЦК України, до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, тобто, право регресу до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача суму держмита в розмірі 51 грн. та витрати по сплаті інформаційно-технічного збору в розмірі 120 грн. Ухвалою Комсомольського міського суду від 11.07.2011 р. було залучено в якості співвідповідача по справі АТ «Українська пожежно-страхова компанія». Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Позивач надіслав суду клопотання, в якому просить розглянути справу без його участі, а позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав повністю, мотивуючи тим, що є неналежним відповідачем. Відповідач АТ «Українська пожежно-страхова компанія» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку . Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав: [PERSON] має на праві власності автомобіль «SHKODA OKTAVIA A5 ELEGANCE», державний номер [NUMBER], який він застрахував в ВАТ СК «Правекс-Страхування», що підтверджується договором добровільного страхування ТЗО № 801546 від 20.02.2008 р. /а.с.6/. Відповідно до витягу зі Статуту правонаступником ВАТ СК «Правекс-Страхування» є ВАТ «Незалежна страхова компанія» /а.с. 39/ . Відповідач [PERSON], керуючи автомобілем „ЗАЗ-DAEWOO , державний номер [NUMBER], скоїв ДТП, в якому в якому постраждав автомобіль «SHKODA OKTAVIA A5 ELEGANCE», державний номер [NUMBER]. Постановою Комсомольського міського суду від 27.05.2008 р. відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та визнаний винним в ДТП, що сталося 04.05.2008 р., за що на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 грн./а.с.11/. На підставі заяви [PERSON] про виплату йому страхового відшкодування /а.с. 27/ та висновку спеціаліста-товарознавця №154-05-08 від 23.05.2008 р. про розмір майнової шкоди, завданої ДТП /а.с. 13-26/, ВАТ СК «Правекс-Страхування» був складений страховий акт № 9591 від 15.07.2008 р., яким була визначена сума страхового відшкодування в розмірі 3417, 23 грн. /а.с.29/, Платіжним дорученням №4464 від 16.07.2008 р. позивач виплатив на користь [PERSON] суму страхового відшкодування у сумі 3417, 23 грн./а.с.31/. Позивачем також було сплачено ФО-П [PERSON] за оцінку матеріального збитку, відповідно до платіжного доручення № 3556 від 09.06.2008 р., суму в розмірі 330 грн./а.с.31/. Згідно з ч.1 статті 16 Закону України Про страхування, договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно статті 20 Закону України Про страхування, страховик зобовязаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Судом було встановлено, що відповідач [PERSON] застрахував свою цивільну відповідальність в АТ «Українська пожежно-страхова компанія», відповідно до полісу № ВВ/ 3007423 26.04.2008 р., в якому зазначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Таким чином відшкодування збитку, завданого внаслідок ДТП [PERSON] власнику автотранспортного засобу, покладається на відповідача АТ «Українська пожежно-страхова компанія». Суд вважає, що відповідач [PERSON] є неналежним відповідачем по справі, а тому в задоволенні позовних вимог до нього необхідно відмовити. Позовні вимоги в частині стягнення суми, сплаченої ФО-П [PERSON] за оцінку матеріального збитку в розмірі 330 грн. є необґрунтованим , оскільки відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У звязку з чим, позивач правомірно має право на зворотні вимоги до відповідача АТ «Українська пожежно-страхова компанія» в частині виплаченого страхового відшкодування в сумі - 3417, 23 грн., а також, на відшкодування витрат в розмірі пропорційно задоволеним вимогам на державне мито в сумі 46,51 грн. та витрат на інформаційно-технічний забезпечення розгляду справи в сумі 109,43 грн.

Outcome: partial