Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про визнання протиправними дій, зобов»язання вчинити дію. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 05 січня 2010 року між ним та ПАТ «ВТБ Банк» в особі Черкаської філії ПАТ «ВТБ Банк» було укладено договір банківського вкладу №5809\\5 (депозитний вклад «Цільовий»). Термін дії вказаного договору до 09.04.2017 року. 07 грудня 2010 року, на підставі п.2.6. договору ним було внесено на депозитний рахунок через касу банку готівку. За поповнення депозиту з нього було стягнуто комісію у розмірі 12 % (6.00 грн.) від суми поповнення - 50.00 грн. На його запитання, щодо правомірності стягнення комісії, працівником банку було повідомлено, що рішенням тарифного комітету банку № 42 від 22.10.2010 р. банком введена комісія за поповнення депозиту «Цільовий» у розмірі 12 % від суми поповнення, будь-яким способом: готівкою через касу банку, з рахунків інших банків, з поточного або депозитного рахунку відкритого в ПАТ «ВТБ Банк». Вважає, що вказаними діями відповідача були грубо порушені умови вищевказаного договору, що в подальшому виразилося в порушенні його прав, оскільки після введення комісії він позбавлений можливості поповняти депозит на більш значні суми. Так, наприклад, при поповненні депозиту на суму 1000 грн., він має сплатити банку комісію в розмірі 120 грн. (12 % від суми поповнення). На момент оформлення депозиту, йому було докладно роз'яснено п. 2.6 договору, та було зазначено, що поповнення депозиту здійснюється, згідно договору, безоплатно, жодні комісії при цьому не стягуються, поповнення не тарифікується і вартість даної послуги включена в банківський продукт «Цільовий». Жодним з пунктів депозитного договору не передбачено обов'язку позивача сплачувати комісію за кожне поповнення депозиту. Ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Взаємовідносини між банком та вкладником регулюються ч. 3 ст. 1058 ЦК України, якою передбачено, що до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка. Згідно ч. 4 ст. 1068 ЦК України - клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором. Ця норма є факультативною, оскільки для її введення в дію необхідна згода сторін договору. Якщо сторони договору не передбачили в договорі такі умови, операції банку по рахунку клієнта здійснюються безкоштовно. Виходячи зі змісту договору банківського вкладу №5809\\5 від 05.01.2010 року порядок поповнення вкладу визначений п.2.6., який не містить обов'язку сплатити вкладником комісійної винагороди за розрахунково - касове обслуговування при додатковому внесенні коштів на депозитний рахунок. Відповідно до ст. 526 ЦК України "зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог нього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться". Згідно ст.629 ЦК України "договір є обов язковим для виконання сторонами." Не погоджуючись з діями відповідача, щодо стягнення комісії за поповнення депозиту «Цільовий» у розмірі 12 % від суми поповнення, ним було направлено лист відповідачу від 07.12.2010 року про повернення незаконно стягнутої комісії в сумі 06 грн. Однак листом - відповіддю № 128\\1102-08-2 від 05.01.2011 року відповідач відмовився повертати комісію в сумі 06 грн. та зазначив, що комісійна винагорода за розрахункове - касове обслуговування введено рішенням Тарифного комітету ПАТ «ВТБ Банк» від 22.10.2010 року. Також, 07.12.2010 року ним було подано до Управління Національного банку України в Черкаській області скаргу на дії ПАТ «ВТБ Банк», щодо неправомірності стягнення комісії за поповнення депозиту «Цільовий» у розмірі 12 % від суми поповнення. Листом відповіддю №10-023\\4971 від 22.12.2010 року Управління НБУ в Черкаській області визнало безпідставність (незаконність) стягнення відповідачем комісії за поповнення депозиту з позивача. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути зокрема припинення дії, яка порушує право. На підставі вищевикладеного просить суд визнати протиправними дії відповідача, щодо стягнення комісії за поповнення депозиту «Цільовий» у розмірі 12 % згідно договору банківського вкладу №5809\\5 від 05.01.2010 року. Припинити дії по стягненню комісії за кожне поповнення депозиту «Цільовий» у розмірі 12 % згідно договору банківського вкладу №5809\\5 від 05.01.2010 року. Стягнути з відповідача на користь позивача комісію за поповнення депозиту «Цільовий» у розмірі 06 грн. Стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що 05 січня 2010 року між ним та ПАТ «ВТБ Банк» в особі Черкаської філії ПАТ «ВТБ Банк» було укладено договір банківського вкладу №5809\\5 (депозитний вклад «Цільовий»). Термін дії вказаного договору до 09.04.2017 року. 07 грудня 2010 року, на підставі п.2.6. договору ним було внесено на депозитний рахунок через касу банку готівку. За поповнення депозиту з нього було стягнуто комісію у розмірі 12 % (6.00 грн.) від суми поповнення - 50.00 грн. Вважає, що вищевказаними діями були порушені його права як споживача послуг банку, оскільки жодним з пунктів укладеного договору не передбачено право банку стягувати комісію за поповнення депозиту. В судовому засіданні представник позивача по довіреності [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив, що діями відповідача були грубо порушені умови договору про внесення депозитного вкладу, що в подальшому виразилося в порушенні прав позивача, оскільки після введення комісії позивач позбавлений можливості поповняти депозит на більш значні суми. Листом №10-023\\4971 від 22.12.2010 року Управління НБУ в Черкаській області визнало безпідставність (незаконність) стягнення відповідачем комісії за поповнення депозиту з позивача, але відповідач до цього часу порушує права позивача. Просив суд позов задоволити. Визнати протиправними дії відповідача, щодо стягнення комісії за поповнення депозиту «Цільовий» у розмірі 12 % згідно договору банківського вкладу №5809\\5 від 05.01.2010 року. Зобов»язати відповідача припинити дії по стягненню комісії за кожне поповнення депозиту «Цільовий» у розмірі 12 % згідно договору банківського вкладу №5809\\5 від 05.01.2010 року. Стягнути з відповідача на користь позивача комісію за поповнення депозиту «Цільовий» у розмірі 06 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, сплачені позивачем при подачі позову до суду. Сплату судового збору покласти на відповідача. Представник відповідача ПАТ «ВТБ Банк» по довіреності [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні пояснив, що дійсно 05.01.2010 р. між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] був укладений договір банківського вкладу «Депозитний вклад «Цільовий» № 5809\\5. З моменту укладення договору та по даний час до даного договору банком не вносилося жодних змін. Операція поповнення банківського вкладу передбачає переказ коштів, що є окремою банківською операцією, та не є предметом регулювання договору банківського вкладу. Законодавство України надає банкам право самостійно вводити плату за надання клієнтам послуги, у зв»язку з чим ПАТ «ВТБ Банк» мав право самостійно приймати рішення щодо введення 12 % комісії за поповнення депозитного вкладу цільовий. Таким чином, введена банком комісія за переказ коштів не суперечить нормам діючого законодавства, є законною та не порушує прав позивача за договором банківського вкладу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, на підставі їх повного, всебічного та обєктивного дослідження, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 05 січня 2010 року між позивачем [PERSON] та ПАТ «ВТБ Банк» в особі Черкаської філії ПАТ «ВТБ Банк» було укладено договір банківського вкладу №5809\\5 (депозитний вклад «Цільовий»). Термін дії вказаного договору до 09.04.2017 року. 07 грудня 2010 року, на підставі п.2.6. договору позивачем [PERSON] було внесено на депозитний рахунок через касу банку готівку в сумі 50 грн. За поповнення депозиту з позивача було стягнуто комісію у розмірі 12 % (6.00 грн.) від суми поповнення, що підтверджується квитанцією № 35292 від 07.12.2010 р., яка приєднана до матеріалів справи. Ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Взаємовідносини між банком та вкладником регулюються ч. 3 ст. 1058 ЦК України, якою передбачено, що до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка. Згідно ч. 4 ст. 1068 ЦК України клієнт зобов»язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором. Виходячи зі змісту договору банківського вкладу №5809\\5 від 05.01.2010 року порядок поповнення вкладу визначений п.2.6., який не містить обов'язку сплатити вкладником комісійної винагороди за розрахунково - касове обслуговування при додатковому внесенні коштів на депозитний рахунок, а тому дії відповідача про стягнення комісії є неправомірними. Даний факт також підтверджується листом №10-023\\4971 від 22.12.2010 року Управління НБУ в Черкаській області, в якому управління визнало безпідставність (незаконність) стягнення ПАТ «ВТБ Банк» комісії за поповнення депозиту з позивача та рекомендувало позивачу звернутися з позовом до суду. Твердження представника відповідача ПАТ «ВТБ Банк» по довіреності [PERSON] в судовому засіданні про те, що позов не підлягає до задоволення, оскільки законодавство України надає банкам право самостійно вводити плату за надання клієнтам послуги, у зв»язку з чим ПАТ «ВТБ Банк» мав право самостійно приймати рішення щодо введення 12 % комісії за поповнення депозитного вкладу цільовий, не може бути покладено в основу судового рішення з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ і угодами (договорами) між клієнтом та банком. Як на підставу своїх заперечень відповідач посилається на рішення тарифного (клієнтського) комітету ПАТ ВТБ «Банк» (протокол № 42 від 22.10.2010 р.), яким введено тариф у розмірі 12 % на внесення коштів на вкладний (депозитний) рахунок з метою розміщення та поповнення вкладу «Цільовий», але вищевказаний внутрішній нормативно-правовий акт має нижчу юридичну силу ніж закони України, зокрема Цивільний Кодекс України, ст. 1068 ЦК України, якого передбачає, що клієнт зобов»язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, лише якщо це встановлено договором, але договором депозитного внеску сплата вищевказаної комісії не передбачена. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог нього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов язковим для виконання сторонами. Ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право, відшкодування майнової шкоди. Також суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Оскільки твердження позивача про порушення його законних прав та інтересів діями відповідача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає необхідним захистити його права шляхом визнання дій відповідача щодо стягнення з позивача комісії за поповнення депозитного вкладу «Цільовий» в розмірі 12 % , згідно договору банківського вкладу № 5809/5 від 05.01.2010 р. протиправними та зобов»язання ПАТ «ВТБ Банк» припинити стягнення з позивача [PERSON] вищевказаної комісії. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Протиправними діями відповідача позивачу завдана матеріальна шкода в розмірі 06 грн. (сплата 12 % комісії), а тому вищевказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки при подачі позову до суду позивачем були сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, що підтверджується квитанцією № 262610015 від 26.07.2011 р., то ці витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Оскільки позивач при подачі позову до суду звільнений від сплати судового збору, то судовий збір в розмірі 51 грн. необхідно стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved