Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Обгрунтував позивач свої вимоги тим, що [PERSON] є винним у скоєнні ДТП, відносно нього порушено кримінальну справу, у звязку з чим просив відшкодувати йому завдану матеріальну шкоду, повязану з пошкоджденням куртки в розмірі 470 грн. та моральну шкоду в сумі 10 000 грн. Так як цивільно правова відповідальність [PERSON] застрахована в ПрАТ СК ПЗУ Україна, позивач просить стягнути зі страхової компанії 8965 грн. 80 коп. витрат на лікування та 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження здоровя. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, згоден відшкодувати вартість пошкодженої куртки в сумі 470 грн. та згоден відшкодувати моральну шкоду позивачу в розмірі 4000 грн., враховуючи наявність у нього на утриманні двох неповнолітніх дітей. Представник відповідача ПрАТ СК ПЗУ Українав судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали кримінальної справи №1/2506/405/11 по обвинуваченню [PERSON] у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, знаходить підстави для часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. В судовому засіданні встановлено, що 26.12.2010 року о 16 годині 30 хв. [PERSON] керував автомобілем марки ВАЗ-21121д.р.н. СВ 0795 АІ, рухаючись по вул. Пухова у напрямку вул. Доценка в м. Чернігові, скоїв наїзд на пішохода [PERSON] За фактом ДТП, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України 03.01.2011 року порушено кримінальну справу. Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.08.2011 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ст. 286 ч.1 КК України на підставі ст.1 п в, ст.6 Закону України Про амністію, провадження у справі закрито. Згідно ч.5 ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. [PERSON] застрахував цивільно-правову відповідальність у ПрАТ СК ПЗУ Україна([PERSON] №ВЕ/ 5496190). Відносини у сфері обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентовані Законом України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який передбачає виплату страхового відшкодування потерпілому у звязку з лікуванням потерпілого та з тимчасовою втратою працездатності потерпілим. Статтею 9 цього закону передбачено, що страхова організація зобовязана провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування за шкоду, заподіяну майну потерпілих в розмірі 25\~500 грн. на одного потерпілого, за шкоду заподіяну життю та здоровю потерпілого в розмірі 51\~000 грн. на одного потерпілого. Договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності передбачена франшиза в розмірі 1000 грн. Пунктом 12.2 ст. 12 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобівпередбачено, що франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та (або) здоровю потерпілих, не застосовується. Згідно ст. 24 вказаного вище Закону передбачено, що у звязку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, які повязані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоровя, медичним піклуванням, лікуванням в домашніх умовах та купівлею лікарських препаратів. Позивачем підтверджено витрати на лікування за фіскальними чеками та квитанціями на загальну суму 8598 грн. 45 коп. (1448 грн. 45 коп. на придбання ліків та 7150 грн. на придбання виробу медичного призначення для гомілки у звязку з оперативним втручанням), які підлягають стягненню на користь позивача зі страхової компанії. Проте, суд не вбачає підстав для стягнення на користь позивача 382 грн. 35 коп., які обліковані як благодійні внески та витрати на комісію банківських установ, оскільки ці кошти не можуть бути віднесені до витрат на лікування. Відповідно до ст.22 Закону України №1961- IV від 01.07.2004 року передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоровю, майну третьої особи. Потерпілому відшкодовується також моральна шкода, визначена п.п. 1,2 ч.2 ст. 23 ЦК України. Потерпілим внаслідок ДТП є [PERSON], який отримав під час ДТП тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово медичної експертизи від 01.02.2011 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, внаслідок чого проходив курс стаціонарного лікування в травматологічному відділенні Чернігівської міської лікарні №2 з 26.12.2010 року по 18.01.2011 року, 05.01.2011 року [PERSON] виконано оперативне втручання остеосинтез перелому пластинкою, що підтверджується інформацією ЧМЛ №2 від 15.11.2011 року. Крім того, відповідно до інформації Чернігівської міської лікарні №1 від 27.09.2011 року на а.с.34, хворий [PERSON] з 19.04.2011 року знаходиться на амбулаторному долікуванні і нагляді лікаря ортопеда-травматолога 3-го поліклінічного відділення ЧМР №1 з діагнозом: слабоконсолідуючий злам правої великогомілкової кістки у верхній третині. За рішенням ЛКК ЧМР №1 від 09.09.2011 року за №2511 хворому [PERSON] дозволено оформити посильний лист на МСЕК для відношення до групи інвалідності. За таких обставин, суд вважає доведеним, що [PERSON] зазнав моральних страждань, повязаних з каліцтвом. Виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи глибину і тривалість душевних страждань, внаслідок заподіяння потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень, суд вважає доведеним заподіяння позивачу моральної шкоди в сумі 6550 грн., які повинні бути стягнуті на користь позивача із ПрАТ СК ПЗУ Українав межах ліміту відповідальності страховика згідно п.22.3 ст. 23 Закону України №1961- IV від 01.07.2004 року та [PERSON], який згоден на відшкодування моральної шкоди потерпілому в розмірі 4000 грн. Відшкодування матеріальної шкоди в сумі 470 грн., повязаної з пошкодженням куртки позивача, суд вважає за необхідне покласти на відповідача [PERSON], так як договором страхування передбачена франшиза при виплаті страхового відшкодування в сумі 1000 грн. Пленум Верховного Суду України в ч.3 п.9 постанови Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкодивід 27.03.1992 року №6 розяснив, що постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватися за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Оскільки позивач просить відшкодувати йому вартість куртки в сумі 470 грн., з чим відповідач [PERSON] згоден, а тому суд вважає за необхідне зобовязати позивача передати відповідачу пошкоджену куртку, яка має певну цінність після пошкодження. З відповідачів на користь держави необхідно стягнути судові витрати відповідно до задоволених позовних вимог позивача майнового та немайнового характеру.

Outcome: partial