Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-15 00:00:00

В березні 2011 року позивач TOB «Стамар-Крокус» звернувся до суду з позовом до [PERSON]. про виділення частки із майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до Договору купівлі-продажу частки у праві власності на нежилі приміщення від 19 липня 2007 року TOB «Стамар-Крокус» та [PERSON] є співвласниками нежилих приміщень [NUMBER] та [NUMBER], загальною площею 853,0 кв.м., за адресою [ADDRESS]. Приміщення перебувають у спільній частковій власності. 01.12.2010 та 11.01.2011 року позивач звертався до відповідача з пропозицією здійснити виділ у натурі частки нерухомого спільного майна, яку відповідачка проігнорувала. Вважає, що відповідачка перешкоджає реалізації права товариства на здійснення виділу у натурі частки нерухомого спільного майна, а тому вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав. В ході судового розгляду справи позивач в порядку ст. 31 ЦПК України подав письмову заяву про збільшення позовних вимог та просить виділити в натурі, як окремий об'єкт права власності, частку, що належить TOB «Стамар- Крокус» у спільній частковій власності, а саме: нежиле приміщення [NUMBER], що складає 31/100 частини у праві власності на нежилі приміщення [NUMBER] та [NUMBER], що знаходяться за адресою: [ADDRESS]; виділити в натурі, як окремий об'єкт права власності, частку, що належить [PERSON] у спільній частковій власності, а саме: нежиле приміщення [NUMBER], що складає 69/100 частини у праві власності на нежилі приміщення [NUMBER] та [NUMBER], що знаходяться за адресою: [ADDRESS]; припинити право спільної часткової власності на нежилі приміщення [NUMBER] та [NUMBER], що находяться за адресою: [ADDRESS]; визнати за ГОВ «Стамар- Крокус» право власності на нежиле приміщення [NUMBER] загальною площею 265,5 кв. м., що находяться за адресою: [ADDRESS], як на окремий об'єкт права власності; визнати за [PERSON] право власності на нежиле приміщення [NUMBER] загальною площею 587,5 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS], як на окремий об'єкт права власності; зобов'язати КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» зареєструвати за TOB «Стамар- Крокус», як окремий об'єкт права власності, нежиле приміщення [NUMBER] загальною площею 265,5 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS]; зобов'язати КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» зареєструвати за [PERSON], як окремий об'єкт права власності, нежиле приміщення [NUMBER] загальною площею 587,5 кв. м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS], Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги та заяву про збільшення позовних вимог підтримав, посилаючись на обставини викладені в них та просив задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідачки [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та просив їх задовольнити. Відповідач КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» в судове засідання не з'явився, направив до суду письмові заперечення, в яких зазначає, що бюро проводить державну реєстрацію майна відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Тимчасового положення про державну реєстрацію об'єктів нерухомого майна та прав власності на них в місті Києві, затвердженого Рішенням Київської міської ради від 20.06.2002 року №74/74 та Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 07.02.02 р. №7/5. Відповідно до примітки технічного паспорту Бюро на нежиле приміщення [NUMBER], зазначено, що площа приміщення [NUMBER] зменшилась за рахунок оздоблювальних робіт (обшиття та оздоблення піноблоками та гіпсокартоном) на 76,8 кв.м. та збільшилась на 56,5 кв.м. за рахунок помилково недорахованих приміщень 15/25, 6 кв.м. та 16/30,9 кв.м. Зміни в правовстановлюючі документи не внесені. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об'єктів забороняється. На підставі цього відповідач заперечує проти вимог позивача. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. За правилами ч.І ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. Перевіряючи обставини у справі судом встановлено, що відповідно до Договору купівлі- продажу частки у праві власності на нежилі приміщення від 19 липня 2007 року TOB «Стамар- Крокус» та [PERSON]. є співвласниками нежилих приміщень [NUMBER] та [NUMBER], загальною площею 853,0 кв.м., за адресою [ADDRESS]. Приміщення перебувають у спільній частковій власності. Частка позивача TOB «Стамар- Крокус» складає 265,5 кв.м.. що є 31/100 часткй праві власності на нежитлове приміщення [NUMBER] та [NUMBER]. Частка відповідачки [PERSON] складає відповідно 587,5 кв.м.. що є 69/100 частки у праві власності на нежитлове приміщення [NUMBER] та [NUMBER]. Відповідно до п. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до примітки технічного паспорту Бюро, на нежиле приміщення [NUMBER], зазначено, що доступ до приміщення XV-10,5 здійснюється тільки через приміщення [NUMBER]. Загальна площа збільшилась на 0,3 кв.м. за рахунок поточного ремонту. Відповідно до примітки технічного паспорту Бюро на нежиле приміщення [NUMBER], зазначено, що площа приміщення [NUMBER] зменшилась за рахунок оздоблювальних робіт (обшиття та оздоблення піноблоками та гіпсокатоном) на 76,8 кв.м. та збільшилась на 56,5 кв.м. за рахунок помилково недорахованих приміщень 15/25, 6 кв.м. та 16/30,9 кв.м.. Зміни в правовстановлюючі документи не внесені. Позивач обґрунтовуючи свої вимоги зазначив, що відповідач заперечує проти виділу частки майна, яке є у спільній частковій власності, чим порушує його права. Між тим суд не може погодитись з таким обґрунтуванням вимог позивача, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону, який регулює відносини, які виникли між позивачем та відповідачкою [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно положень ч.3 ст. 364 ЦК України договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно із ч.3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. У судовому засіданні представник відповідачки позовні вимоги визнав повністю, що спростовує твердження позивача про ігнорування відповідачем укласти та нотаріально посвідчити договір про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності та порушення його прав як співвласника. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що докази ухилення відповідачки від нотаріального посвідчення договору про виділ у натурі частки нерухомого спільного майна відсутні і такі судом не здобуті. Згідно положень ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що під час розгляду справи не встановлено, що відповідачка порушує права позивача як співвласника, а відповідно відсутні підстави для задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed