Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-12 00:00:00

позивачі [PERSON] і [PERSON] звернулися до суду з позовом в якому просять стягнути з відповідача [PERSON] в користь кожного з них по 20 000 грн. моральної шкоди . Свій позов обгрунтовують тим , що відповідач 5 травня 2011 року в м. Золочеві на подвір`ї будинку № 119 , що по вул.Бродівській заподіяв їм обом легкі тілесні пошкодження , що завдали їм фізичного болю. Він під час конфлікту руками і ногами наносив їм удари в різні частини тіла. Постановою Золочівського районного суду від 21.12.2011 року кримінальну справу про обвинувачення [PERSON] по ст.125 ч.1 КК України була закрито на підставі ст.1 п "в" Закону України від 8.07.2011 року "Про амністію в 2011 році ". [PERSON] вчинив щодо них злочин , передбачений ст.125 ч.1 КК України. Розмір моральної шкоди позивач [PERSON] обгрунтовує тим , що він пережив стрес, біль, страх за життя та здоров`я не тільки своє , а і своєї матері , яку також тоді побив відповідач. Ці страждання його були великі і через те , що він втратив свого брата [PERSON] , який загинув при нез`ясованих обставинах. Моральну шкоду він відчуває і через байдужість відповідача , який не збирається добровільно її відшкодувати. Він людина малозабезпечена , у нього рано помер батько , він довгий час хворіє , був позбавлений можливості тривалий час реалізувати свої звички , бажання , не міг працювати , надавати допомогу перестарілим бабусі і дідові , яких з матір`ю він фактично утримує . З вини відповідача у нього змінився ритм життя , погіршився стан здоров`я , він не зміг відвести на обстеження свого дідуся в госпіталь. Позивачка [PERSON] фактично покликається на ті ж самі підстави , на відшкодування їй заподіяної моральної шкоди , що і її син [PERSON] Обидва ці позови по суті ідентичні. Відповідач [PERSON] позову не визнав і пояснив , що його дружина минулого року , в той час як він був на заробітках у Києві, найняла робітників для того , щоб ті з зовнішнього боку будинку утеплили їх квартиру пінопластом . Він приїхав додому з Києва ранком 5 травня 2011 року. Коли вийшов надвір , щоб відвезти дитину в садок , почув крик . Сварилися їхні робітники [PERSON] і [PERSON] з [PERSON]. Як він зрозумів, то спір йшов через те , що робітники , коли робили утеплення , то пінопласт частково приклеїли на зовнішню частину стіни квартири [PERSON] . Він сказав їм це усунути і вони повідомили , що зроблять це але потрібно щоб клей застиг і тоді вони пінопласт відріжуть. В процесі цього конфлікту [PERSON] палкою наніс удар [PERSON] по плечу . Тоді [PERSON] і він схопили [PERSON] , щоб той більше не міг битися. На них налетіла [PERSON] Всі вони попадали на землю. Коли піднялись , то [PERSON] відтягнув [PERSON] і почав заштовхувати її у її квартиру . Вона зашпорталась і впала. Вони з [PERSON] почали відбирати палку у [PERSON] і притиснули його до землі. Конфлікт припинився і він повіз дитину в садок. В цей день ні [PERSON], ні [PERSON] він жодних ударів не наносив і тому з позовом не згідний. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Покликання позивачів у позові , який їм підготував адвокат [PERSON] , на те , що доказом вини відповідвача [PERSON] в заподіянні їм тілесних пошкоджень 5.05.2011 року є постанова Золочівського районого суду від 21 грудня 2011 року не відповідає вимогам ЦПК України , а тому не може бути прийнята судом до уваги. У відповідності до ст. 61 ч.4 ЦПК України лише вирок у кримінальній справі , що набрав законної сили , або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення обов`язкові для суду , що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи , стосовно якої ухвалено вирок або постанову , з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому постанова Золочівського районного суду від 21.12.2011 року , якою закрито кримінальну справу проти [PERSON] по ст.125 ч.1 КК України не може бути прийнята судом як належний доказ.. Тим більше , що у цій постанові навіть нема вказівки на те , що [PERSON] винен у заподіянні тілесних пошкоджень позивачам , а вказується лише те , що він у цьому обвинувачується . Тому суд при постановленні рішення враховує лиші ті докази , які є належними доказами по цій справі. З акту судово-медичного дослідження № 67/2011 від 6.05.2011 року убачається , що при судово-медичному огляді та обстеженні [PERSON] у нього були виявлені такі тілесні пошкодження : внутрішній крововолив розміром 2 х 06 см в лівій скроневій ділянці , кутоподібна рана розміром 0,4 х 0,3х0,2 см на слизовій оболонці верхньої губи справа , синець розміром 5,5 х 5 см. в ділянці правого надпліччя , синець розміром 3х1 см в ділянці кута реберної дуги справа , синець розміром 4х3,56 см на передній поверхні правого стегна. Ці тілесні пошкодження утворились від дії тупих предметів , можливо 5.05.2011 року і відносяться до легких тілесних пошкоджень. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснив , що частину цих пошкоджень йому заподіяв [PERSON] Актом судово-медичного досліження № 68/2011 від 6.05.2011 року підтверджено , що у [PERSON] при огляді було виявлено синець розміром 2х3 см на задній поверхні лівого плечевого суглобу , подібні синяки на лівій сідниці розміром 5 х4 см, три синяки які злилися , розміром 1х1 см, 2 х1 см.0,7х0,7 см на зовнішній ділянці поверхні правого плеча , овальний синяк розміром 1,5 х 1 см на передній поверхні грудної клітки в ділянці 3-го ребра , синяк розміром 3 х2,5 см на внутрішній поверхні лівого передпліччя , синяк розміром 3 х2 см на внутрішній поверхні променево-запястного суглобу , синяк розміром 4 х2 см на правій гомілці. Ці тілесні пошкодження також віднесені до легких і вони могли бути заподіяні 5.05.2011 року. [PERSON] в судовому засіданні пояснила , що значну частину цих тілесних пошкоджень їй заподіяв відповідач [PERSON] В судовому засіданні був допитаний судово-медичний експерт [PERSON] , який 6 травня 2011 року проводив судово-медичне освідування позивачів. Він пояснив , що виявлені у [PERSON] і [PERSON] тілесні пошкодження не могли бути ними отримані в результаті їх одноразового падіння на землю. Свідок [PERSON] пояснив , що він і [PERSON] в травні 2011 року утеплювали квартиру [PERSON] з зовнішньої сторони стін. Вони наклеювали пінопласт на стіни. Під час цієї роботи [PERSON] почала ставити їм претензії , що вони наклеїли пінопласт так , що трохи захопили її стіни . 5.05.2012 року коли вони ранком мали присупити до роботи , то [PERSON] і її син почали скандал . [PERSON] наніс удар палкою [PERSON] [PERSON] схопив обох [PERSON] і повалив їх на землю. Свідок [PERSON] пояснила , що вона проживає в м. Золочеві на вул.Бродівській по сусідставу з [PERSON]. Ранком 5.05. 2011 року вона вийшла на подвір`я і бачила , що рібітники готувалися розпочати роботи по утепленні квартири у [PERSON] Потім звідти почувся крик і вона побачила що почалася бійка . З одного боку у бійці приймали участь ці робітки і [PERSON] , а з другого [PERSON] і [PERSON] Вона бачила як [PERSON] впала на землю . Вона встала і побігла викликати працівників міліції . Приведеними доказами підстверджено факт заподіяння [PERSON] обом відповідачам легких тілесних пошкоджень. Позивачі терпіли фізичний біль , перенесли моральні страждання і тому мають право на відшкодування їм моральної шкоди. Однак , сума цієї шкоди позивачами є надто перебільшена , вона не відповідає принципу розумності і справедливості. Значна , і досить значна частина їхніх обгрунтувань розміру шкоди є просто надуманою і не підтвердженою жодними доказами. Є абсолютним абсурдом покликання позивачів на те , що визначена ними сума моральної шкоди має враховуватися , так як вони втратили при нез`ясованих обставинах члена своєї сім`ї [PERSON] , який доводився сином [PERSON] Г,М. і братом [PERSON] Під час розгляду справи , з пояснень самих позивачів суд встановив , що він загинув ще за 7 років до подій , що мали місце 5.05.2011 року і [PERSON] не має до цього ніякого відношення. Покликання [PERSON] про те , що він не міг надавати допомогу перестарілим дідові і бабі також є голослівним і ніякими доказами це не підстверджено. В судовому засіданні з`ясувалось , що [PERSON] навіть не перебував на стаціонарному лікуванні з приводу заподіяних йому відповідачем тілесних ушкоджень , а з поданих ним копій медичних документів видно , що він хворіє остеохондрозом , сколіозом поперекового відділу хребта , тобто захворюваннями , які обмежують дію опорно-рухового апарату людини. Як видно з виписки з медичної карти , то з приводу цього захворювання він лікувався ще в 2007 році. Ніякими доказами позивачі не довели , що вони не могли реалізувати свої звички і бажання. Вони навіть не назвали у позові які саме ці звички і бажання. В судовому засіданні [PERSON] пояснив , що це звичка працювати , але суд встановив , що він на 5.05.2011 року взагалі ніде не працював , причому тривалий період часу. Оскільки [PERSON] отримав легкі тілесні пошкодження і при цьоиу навіть без розладу здоров`я , то йому ніщо не мішало відвести свого дідуся в госпіталь. А покликання його на те ,що він не міг цього зробити є голослівним. Не відповідає дійсності і покликання [PERSON] і [PERSON] про те , що вони утримують перестарілих батьків чоловіка. В судовому засіданні встановлено , і це підтверджено копією довідки МСЕК , що [PERSON] є інвалідом 3 групи і сама не працює. Батьки ж її чоловіка є також пенсіонерами і проживають окремо від позивачів , не ведуть з ними ніякого спільного господарства. Крім цього , позивачі в судовому засіданні пояснили , що вони отримали відшкодування моральної шкоди від інших осіб , які спільно з відповідачем завдали їм тілесних ушкоджень. Вони отримали кожний по 3000 грн. При таких обставинах суму моральної шкоди , заподіяної [PERSON] позивачам , суд оцінює в 700 грн. кожному .

Outcome: partial