Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-04 00:00:00

Позивач 06.02.2012 року звернувся з позовом до відповідача відповідно до якого просив стягнути заборгованість по кредитному договору у сумі 3366 грн. 41 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 1,26 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 548,88 грн., пеню за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 20\~314,02 грн., а також штрафи відповідно до п.5.3 Умов та правил надання банківських послуг : 500.00 грн.-штраф фіксована частина та 1211,53 грн.- штраф процентна складова, а загалом 25942 грн.10 коп., а також судові витрати в розмірі 259.42 грн.,, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем був укладений договір № НАХRRХ20900193 від 24.03.10 року відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 4589 грн. 20 коп. на споживчі потреби на умовах визначених договором з кінцевим терміном повернення по 24.09.2010 року та сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 12% річних. Згідно умов укладеного договору, Договір складається з заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідачем порушено умови кредитного договору і станом на 28.11.2011 року він має заборгованість за кредитом 25942 грн.10 коп., оскільки договір не виконав. Відповідно до п.п. 5.3 договору за невиконання умов договору передбачено стягнення штрафу. На підставі викладеного просив вимоги задовольнити. а.с. 1 В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також вказав, що відповідач взагалі жодного разу не виконувала умови договору. Відповідач в судове засідання не зявлялася, про день та час розгляду справи сповіщена належним чином, причин неявки суду не повідомила, що дає суду підстави розглядати справу у її відсутність. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений договір № НАХRRХ 20900193 від 24.03.10 року відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 4589 грн. 20 коп. на споживчі потреби на умовах визначених договором з кінцевим терміном повернення по 24.09.2010 року та сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 12% річних. Згідно умов укладеного договору, Договір складається з заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. а.с.3-6 Згідно з умовами договору та заяви позичальника, відповідач отримав кошти у сумі 4589,20 грн. у кредит строком по 24.09. 2010 рік і зобовязаний з 19по 24число кожного місяця сплачувати частину суми отриманого кредиту, відсотки за користування кредитом згідно графіку погашення заборгованості по кредиту та відсоткам. Відповідно до п.3.2.2 відповідач повинен був погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви, відповідно до п.3.2.3 сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до заяви та п 4.1 Умов та Тарифів, згідно п.3.2.4 сплатити банку винагороду у строки і розміри згідно тарифів, заяви та Умов. Згідно до п. 3.2.7 Умов погасити заборгованість за кредитом в повній сумі, сплатити нараховані за весь період користування кредитом відсотки, винагороду й неустойку (штраф, пеню); відповідно до п.3.2.9 Умов повністю повернути кредит до дати зазначеної в заяві, при непогашенні кредиту в строки заборгованість вважається простроченою, на залишок заборгованості по простроченої суми кредиту, нараховується пеня відповідно до п.5.1 Умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Судом встановлено , що відповідач в порушення умов договору , взагалі його не виконувала і станом на 28.11.11р. допустила заборгованість по кредитному договору у сумі 3366 грн. 41 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 1,26 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 548,88 грн., пеню за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 20314,02 грн., а загалом 24 230 грн. 57 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості. а.с.2 Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Відповідно до вимог ст. ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний сплатити суму боргу, а також річні відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобовязання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору у сумі 3366 грн. 41 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 1,26 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 548,88 грн.та пені за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 20314,02 грн. є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в межах заявлених вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно також стягнути понесені ним витрати на сплату судових витрат в сумі 259 грн.42 коп. Що стосується вимог позивача щодо стягнення з відповідача штрафів -500.00 грн.-фіксована частина та 1211,10 грн.-процентна складова вказані вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.546 та ст..549 ЦК України, виконання зобовязання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобовязання .Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобовязання ( п.3 ч.1 ст.611 ЦК України). Пунктами Умов надання споживчого кредиту фізичним особам п.5.3 передбачена відповідальність за порушення зобовязання , а саме пеня та штраф. Тобто за одне й те саме порушення зобовязання передбачена подвійна відповідальність одного виду. При цьому в ст..61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: partial