Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] підприємства «Приватна фірма «Віктор-13»та Закритого акціонерного товариства «Будівельник-1»про зобов'язання вчинити певні дії, визнання права власності на квартиру та стягнення матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 30.10.2002 року між ним та відповідачами було укладено Договір на дольову участь в будівництві житлової секції „10-14" 108-ми квартирного будинку за адресою: вул. Донецьке шосе, 9 у м. Дніпропетровську і отримання ним у власність квартири №8 на четвертому поверсі зазначеного будинку загальною площею 75,6 кв.м., відповідно до цивільного проекту №14439 „Ситуаційний план", код Державного земельного Кадастру 63704003. Згідно з п.1.3 Договору позивач та відповідачі узгодили між собою вартість зазначеної квартири в сумі 72531,00 грн., яку позивач був зобов'язаний профінансувати, перерахувавши зазначену суму на рахунок ЗАТ „Будівельник-1". 01.12.2002 року між сторонами було укладено угоду до договору, відповідно до якої умови договору щодо фінансування будівництва були змінені з суми 72531,00 гривень на 57545,00 гривень. Свої договірні зобов'язання [PERSON] виконав належним чином у повному обсязі. Вказаним договором був передбачений плановий строк закінчення будівництва та здачі будинку в експлуатацію - ІV квартал 2003 року, а протягом 90 днів після здачі будинку в експлуатацію відповідачі зобов'язались передати йому у власність спірну квартиру та безпосередньо сприяти в оформлені ним права власності на квартиру. 29 січня 2004 року між позивачем та відповідачами був складений акт прийому-передачі вказаної квартири, в якому зазначено, що роботи виконані у повному обсязі, позивач претензій до якості виконаних робіт не має. Посилаючись на те, що будівництво будинку фактично завершено, у спірному будинку проживають мешканці, користуються комунальними послугами, укладені угоди про постачання цих послуг, позивач відмовився від позовних вимог в частині зобов'язання відповідачів ввести в експлуатацію будинок №9 по Донецькому шосе у місті Дніпропетровську, та вказана відмова була прийнята судом під головуванням судді Варенко О.П., яка 07.06.2007 року постановила ухвалу про закриття провадження по справі в цій частині. Оскільки єдиним способом захисту свого невизнаного права власності на придбане житло позивач вважає визнання права власності на квартиру після введення в експлуатацію усього житлового будинку, що відповідачами не було зроблено у порушення умов договору, тому позивач уточнив позовні вимоги та просив суд визнати неправомірними дії [PERSON] підприємства «Приватна фірма «Віктор-13»та Закритого акціонерного товариства «Будівельник-1»щодо невведення в експлуатацію багатоквартирного будинку №9 по Донецькому шосе у місті Дніпропетровську, зобов'язати Приватне підприємство «Приватна фірма «Віктор-13»та Закрите акціонерне товариство «Будівельник-1» виконати усі передбачені чинним законодавством дії щодо введення в експлуатацію багатоквартирного будинку №9 по Донецькому шосе у місті Дніпропетровську та стягнути з відповідача [PERSON] підприємства «Приватна фірма «Віктор-13» 1575 гривень у відшкодування завданої моральної шкоди та 3500 гривень матеріальних збитків. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в останній редакції у повному обсязі. Представник відповідача - ПФ «Віктор-13»в судове засідання не з'явився, в попередніх судових засіданнях проти позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що на даний час багатоповерховий будинок №9 по Донецькому шосе не введений в експлуатацію, вирішення цього питання знаходиться в процесі відповідних органів та державних установ, тому визнання права власності на квартиру можливо лише за умови введення усього будинку в експлуатацію. Також представник просив суд відмовити у позовних вимогах про стягнення моральної та матеріальної шкоди, оскільки вини ПФ «Віктор-13»у тому, що будинок до теперішнього часу не введений будинку в експлуатацію, немає. Представник відповідача - ЗАТ «Будівельник-1»проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення позивача, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. У судовому засіданні встановлено, що 4 березня 2002 року між ПФ «Віктор», правонаступником якого є ПФ «Віктор-13», та ЗАТ «Будівельник-1», був укладений договір №111 про спільну діяльність щодо будівництва житлового будинку. Предметом даного договору є їх спільна діяльність шляхом об'єднання за пайовим принципом майна, майнових прав, матеріальних, технічних, трудових, енергетичних та фінансових ресурсів для досягнення спільної господарської мети. Спільною господарською метою за даним договором є закінчення будівництва та введення в експлуатацію для наступної реалізації недобудованого житлового будинку, який є першою відокремленою секцією 118-ти квартирного будинку, що розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, Амур-Нижньодніпровський район, ж/м Фрунзенський-3 (визначення об'єкту здійснюється відповідно з випискою з цивільного проекту - 14439 «Ситуаційний план», кодом державного земельного кадастру №63704003). При цьому відповідно до п.4.2.1 даного договору відповідач ЗАТ «Будівельник-1»зобов'язаний організувати та здійснити будівельні роботи для досягнення спільної мети договору з правами генерального підрядника, відповідно до п.4.2.3 - укладати від свого імені угоди з третіми особами, пов'язані з залученням ресурсів, необхідних для здійснення будівництва. Згідно з п.7.2 кожна із сторін не вправі розпоряджатися своєю частиною в загальному майні, без згоди іншої сторони, до закінчення будівництва (введення в експлуатацію) і визначення кінцевого розміру паїв. 30.10.2002 року відповідачі у відповідності з п.7.2 вищевказаного договору уклали з позивачем договір на дольову участь у будівництві та одержанні останнім у власність 2-кімнатної квартири №8, розташованої на четвертому поверсі загальною площею 75,6 кв.м, шляхом фінансування будівельно-монтажних та оздоблювальних робіт. При цьому вартість частки позивача визначена у грошовому еквіваленті в розмірі 72531,00 гривень. Відповідно до п.п. 1.4, 1.5 договору плановий строк закінчення будівництва і здачі будинку в експлуатацію - ІV квартал 2003 року. На протязі 90 днів після здачі будинку в експлуатацію відповідачі зобов'язались передати позивачу у власність за актом прийому-передачі його пай - спірну квартиру. Як вбачається з п.2.1 даного договору, позивач зобов'язаний був профінансувати виконання будівельно-монтажних робіт в розмірі 72531,00 гривень. У відповідності до п.п. 2.2, 2.3, 2.4, відповідачі зобов'язалися після одержання оплати вважати пай власністю позивача, підтвердивши його актом прийому-передачі квартири №8, позивач зобов'язаний після здачі об'єкту в експлуатацію оформити право власності на свій пай, відповідачі зобов'язані після здачі об'єкту в експлуатацію одержати відповідне рішення Виконкому Дніпропетровської міської ради і надати необхідну допомогу позивачу в оформленні права власності на його пай. 01.12.2002 року між сторонами було укладено угоду до договору, відповідно до якої умови договору щодо фінансування будівництва були змінені з суми 72531,00 гривень на 57545,00 гривень, оскільки позивач власними силами та коштом проводив ремонті та оздоблювальні роботи в квартирі. [PERSON] відповідно до умов договору були перераховані грошові кошти в сумі 57545,00 гривня, що підтверджується квитанцією №69 від 9 грудня 2003 року на суму 53881,00 гривню та квитанцією № 76 від 27 січня 2004 року на суму 3664,00 гривні. 29 січня 2004 року між позивачем та відповідачами був укладений акт прийому-передачі позивачу вказаної квартири, з якого вбачається, що роботи виконані у повному обсязі, позивач не має ніяких претензій щодо якості виконаних робіт та комплектності. Таким чином, виходячи з викладеного, позивач став співвласником недобудованого об'єкту в розмірі власного паю, а відповідачі вважають квартиру [ADDRESS] власністю позивача, що підтверджується актом прийому-передачі зазначеної квартири від 29 січня 2004 року. Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Згідно з ч. 3 ст.331 ЦК України, до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Як вбачається з акту робочої комісії про готовність закінченого будівництвом об'єкта для пред'явлення державній приймальній комісії від 1 липня 2005 року робочою комісією було прийняте рішення, що секція №1 житлового будинку №9 по вул. Донецьке шосе в м. Дніпропетровська вважається об'єктом, прийнятим від генерального підрядника і готовим до пред'явлення державній приймальній комісії. Відповідно до висновку спеціаліста №53 від 1 березня 2004 року, на момент дослідження експерта ЗАТ «Будівельник-1»виконав всі роботи, передбачені кошторисом на суму 1174,179 т.грн. без ПДВ до договору №111 від 4 березня 2002 року на 100% і виконував заходи, видані приймальною комісією для здачі об'єкту в експлуатацію. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Незважаючи на те, що ухвалою суду від 07.06.2007 року було прийнято відмову позивача від позову в частині зобов'язання відповідачів ввести житловий будинок в експлуатацію, а в подальшому позивачем було уточнено позов та вказані вимоги про зобов'язання відповідачів вчинити дії щодо прийняття в експлуатацію багатоквартирного будинку №9 по Донецькому шосе у місті Дніпропетровську, що на думку суду є тотожними до первинних вимог, суд вважає, що єдиним способом захисту невизнаного права позивача на придбане за договором житло є визнання права власності на квартиру, яке не можливо без належного введення в експлуатацію усього житлового будинку, що відповідачами не було зроблено у порушення умов договору, тому можливо визнати неправомірними дії [PERSON] підприємства «Приватна фірма «Віктор-13»та Закритого акціонерного товариства «Будівельник-1»щодо не введення в експлуатацію багатоквартирного будинку №9 по Донецькому шосе у місті Дніпропетровську, та зобов'язати виконати усі передбачені чинним законодавством дії щодо введення в експлуатацію багатоквартирного будинку №9 по Донецькому шосе у місті Дніпропетровську. Відповідно до ст. 84, 88 ЦПК України, суд вважає стягнути солідарно з [PERSON] підприємства «Приватна фірма «Віктор-13»та Закритого акціонерного товариства «Будівельник-1»на користь [PERSON] 107 гривень 30 копійок витрат у справі та 429 гривень витрат на правову допомогу. В іншій частині позову відмовити, оскільки дані правовідносини виникли між сторонами в результаті укладеного між сторонами договору, тому підстав для стягнення моральної шкоди не вбачається, до того ж позивач не надав суду докази спричинення йому такої шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: partial