Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-12 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Приватного виробничо-комерційного підприємства "Фірма "Поліграф"про стягнення заборгованості по заробітній платі, зазначивши наступне. 01.10.1992 року [PERSON] працював на посаді президента Приватного виробничо-комерційного підприємства "Фірма "Поліграф". Позивач [PERSON] працювала на вказаному підприємстві на посаді технічного редактора з 01.09.1994 року, а з 30.09.1995 року призначена на посаду відповідального секретаря підприємства. Відповідно до наказу № 75 про заробітну плату від 28.02.2006 року позивачам у зв'язку з значним збільшенням видатків для проведення ремонтних робіт в приміщенні друкарні, а також на підставі поданних останніми заяв було наказано починаючи з лютого 2006 року тимчасово не нараховувати заробітну плату до поліпшення фінансового стану підприємства. Наказано продовжити ведення обліку робочого часу позивачів в табелі обліку робочого часу підприємства, також у разі звільнення когось із них або в разі ліквідації підприємства донарахувати та виплатити в повному обсязі і заробітну плату, і компенсацію за невикористані відпустки. 31.12.2009 року позивач [PERSON] звільнений з посади президента підприємства на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. 30.11. 2009 року позивач [PERSON] звільнена з посади президента підприємства на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. Позивачі звернулися до голови ліквідаційної комісії Приватного виробничо-комерційного підприємства "Фірма "Поліграф"з проханням прийняти міри по ліквідації заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку підприємства перед ними, на сьогоднішній день питання щодо виплати заробітної плати не вирішено. У зв'язку з чим просять Стягнути з Приватного виробничо-комерційного підприємства "Фірма "Поліграф" на користь [PERSON] 180 347,08 грн. (сто вісімдесят тисяч триста сорок сім грн.) 08 коп. заборгованості по заробітній платі за період лютий 2006року по грудень 2009 року включно із компенсацією невикористаної відпустки. Стягнути з Приватного виробничо-комерційного підприємства "Фірма "Поліграф" на користь [PERSON] 117 547, 44 грн. (сто сімнадцять тисяч п'ятсот сорок сім грн.) 44 коп. заборгованості по заробітній платі за період лютий 2006року по листопад 2009 року включно із компенсацією невикористаної відпустки. В судовому засіданні представник позивачів наполягала на задоволенні позовних вимог з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, надала письмові заперечення та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Суд розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу № 75 про заробітну плату [PERSON] та [PERSON] від 28 лютого 2006 року у зв'язку зі значним збільшенням видатків для проведення ремонтних робіт в приміщенні друкарні, а також на підставі поданих [PERSON] і [PERSON] заяв було наказано починаючи з лютого 2006 року тимчасово не нараховувати заробітну плату президенту фірми (позивач 1 по справі) і відповідальному секретарю (позивач 2 по справі) об'єднаної редакції до поліпшення фінансового стану підприємства. Наказано продовжити ведення обліку робочого часу президента та відповідального секретаря в табелі обліку робочого часу підприємства, також у разі звільнення когось із них або в разі ліквідації підприємства донарахувати і виплатити в повному обсязі і заробітну плату, і компенсації за невикористані відпустки. 31.12.2009 року [PERSON] (далі позивач 1 по справі) звільнений з посади президента Приватного виробничо-комерційного підприємства "Фірма "Поліграф"на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП (за угодою сторін). 30.11.2009 року [PERSON] (далі позивач 2 по справі) звільнена з посади відповідального секретаря Приватного виробничо-комерційного підприємства "Фірма "Поліграф"на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП (за угодою сторін). Відповідно до розрахунку компенсацій за невикористану відпустку № б/н від 15.04.2011 року для [PERSON]І нарахована до виплати за невикористану відпустку 10 027,44 грн., а для [PERSON] -39 347,08 грн. Згідно до розрахунково-платіжної відомості №НЗП-000009 заборгованість по заробітній платі фірми "Поліграф"перед Позивачем 1 та Позивачем 2 станом на 01.04.2010 року становить 248 520,00 грн.( перед Позивачем 1 -141 000,00 грн., а перед Позивачем 2 -107 520,00 грн.). На виконання ухвали Господарського суду Запорізької області від 12.04.2010 року в газеті "Голос України"№ 82 (4832) від 06.05.2010 року надруковано оголошення про порушення справи № 25/54/10 про банкрутство Приватного виробничо-комерційного підприємства "Фірма "Поліграф"(ЄДРПОУ 13618822). Ухвалою від 18.05.2011 року Господарський суд Запорізької області затвердив реєстр конкурсних кредиторів, до якого включив заборгованість по заробітній платі перед працівниками всього в сумі 50 857, 89 грн. З пояснень представника відповідача вбачається, що відповідно до документів отриманих від управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя заборгованість по заробітній платі підприємства складає 50 857 грн. 89 коп., у звітах, які подавалися підприємством до пенсійного фонду заборгованість перед позивачами не зазначена, не утримані податки та взноси. Проте загальна сума заборгованості підприємства перед позивачами за документами підприємства складає 251 706 грн. 91 коп. Заявою від 30.11.2009 року [PERSON] звернулась до голові ліквідаційної комісії Приватного виробничо-комерційного підприємства "Фірма "Поліграф"[PERSON] з проханням прийняти міри по ліквідації заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористані відпустки підприємства перед нею. Заявою від 31.12.2009 року [PERSON] звернувся до голові ліквідаційної комісії Приватного виробничо-комерційного підприємства "Фірма "Поліграф"[PERSON] з проханням прийняти міри по ліквідації заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористані відпустки підприємства перед ним. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про оплату праці"заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Крім того, ст. 24 Закону України "Про оплату праці"працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Відповідно до п. 4.2 Статуту ПВКП "Фірма "Поліграф"Вищим органом "Підприємства" є засновник, він же постійний Президент. Частиною 3 ст. 65 Господарського кодексу України передбачено, що для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) або уповноважений ним орган призначає (обирає) керівника підприємства. Норми цієї статті також передбачені п. 4.2 Статуту ПВКП "Фірма "Поліграф". Отже, [PERSON] є засновником ПВКП "Фірма "Поліграф", а у відповідності ч.2 ст.65 та ч.1 ст. 67 Господарського Кодексу України - засновник, який здійснює управління підприємством безпосередньо не є найманим працівником, на момент створення підприємства з засновників не був укладений трудовий договір, тим паче в штатному розкладі підприємства не передбачена посада директора. Крім того, [PERSON], рішенням № 1/09 від 10.08.2009 року було вирішено ліквідувати ПВКП "Фірма "Поліграф". Вищезазначеним рішенням було створено ліквідаційну комісію, обрано голову ліквідаційної комісії [PERSON], а також було встановлено, що до ліквідаційної комісії переходять усі права щодо керівництва підприємства та усі угоди, які будуть укладатися в процесі ліквідації з третім особами, розрахункові та інші фінансові документи підписуються Головою ліквідаційної комісії. Отже, враховуючи вищезазначене, розрахунково-платіжна відомість № НЗП-000005 за Березень 2010 р. розрахунок компенсації за невикористовану відпустку та розрахунково- платіжна відомість № НЗП- 000009, не можуть бути доказом заборгованості по заробітній платі з компенсацією невикористаної відпустки. Відповідно до ч.1 ст. 59 Цивільного процесуального Кодексу України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Тим паче, статтею 80 КЗпП України та ст. 11 Закону України передбачено, що забороняється ненадання щорічних відпусток повної тривалості протягом двох років підряд, а також ненадання їх протягом робочого року особам віком до вісімнадцяти років та працівникам, які мають право на щорічні додаткові відпустки за роботу із шкідливими і важкими умовами чи з особливим характером праці. Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача не обґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed