overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-01 00:00:00

В серпні 2011 року позивач звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі % частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач вказувала, що 18 грудня 1999 року було укладено шлюб між нею та відповідачем, від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем по справі. Посилаючись на те, що дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не бере участі у вихованні дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, позивач просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до положення ст. ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що неповнолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, батько дитини коштів на її утримання не надає. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-01 00:00:00

У серпні 2011 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 18 грудня 1999 року Корабельним районним відділом реєстрації актів громадського стану м. Миколаєва, Україна, актовий запис № 625. В обґрунтування позову позивачка вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв`язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що спору щодо утримання, місця проживання та виховання дитини не має, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. У судовому засіданні позивачка підтвердила обставини, викладені у позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти позовних вимог не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 18 грудня 1999 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Корабельним районним відділом реєстрації актів громадського стану м. Миколаєва, Україна, актовий запис № 625. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини сторонами припинені. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні позивачка - [PERSON] висловила своє бажання надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-01 00:00:00

В вересні 2011 року позивач звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн., щомісячно до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивач вказувала, що 22 липня 2011 року було розірвано шлюб між нею та відповідачем, від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем по справі. Посилаючись на те, що дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не бере участі у вихованні дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, позивач просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до положення ст. ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що малолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, батько дитини коштів на її утримання не надає, працює водієм, але заробіток не постійний та носить мінливий характер. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що аліменти слід стягнути з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. від всіх видів його заробітку (доходу). Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-01 00:00:00

У вересні 2011 року позивач звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень щомісячно і до досягнення донькою двадцяти трьох років. В обґрунтування позову позивач вказувала, що перебувала з відповідачем по справі в зареєстрованому шлюбі з 22.08.1992 року, який було розірвано 15.04.2003 року. Від даного шлюбу сторони мають повнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем по справі. Посилаючись на те, що повнолітня дитина знаходиться на утриманні позивача та те, що вона навчається на денній формі навчання в Миколаївському професійному ліцеї сфери послуг на першому курсі. Навчання закінчується 30.06.2012 року. Дівчині кожного дня доводиться їздити на навчання, сплачувати кошти за навчальні матеріали, тому донька потребує матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила про задоволення позову. Відповідач, повідомлений своєчасно та належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заперечень щодо задоволення позову не надав. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Тому суд на підставі ч,4 ст.169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до положень ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття(незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є менш/'.' 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи те, що відповідач не працює і має не постійний мінливий дохід, суд вважає за доцільне стягнути аліменти в твердій грошовій сумі. Враховуючи матеріальне становище відповідача, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, суд вважає за можливе позов задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягають негайному виконанню

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-01 00:00:00

В жовтні 2011 року позивач звернувся до суду з названою вище позовною заявою в якій зазначає, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 02 червня 2001 року та від цього шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] . Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що призвело до частих скандалів і припинення сімейних стосунків, а тому це призвело до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї з відповідачем є не можливим. Майнового спору вони не мають, а син залишиться проживати з позивачем. Посилаючись на наведене, просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі Відповідач також надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази по справі суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02 червня 2001 року, шлюб був зареєстрований Корабельним районним відділом реєстрації актів цивільного стану м. Миколаєва, актовий запис № 186. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO] , який проживає з позивачем. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дочки, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.З ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-01 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся в суд з позовом до ТОВ «Завод Проммаш`в особі ліквідатора Патерилова В.П. про стягнення заборгованості по зарплаті. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та суду пояснив, що він працював у відповідача на посаді бригадира будівельників з 02.02.2002р. В подальшому, при його звільненні, \~остаточний розрахунок з ним проведений не був. Просить стягнути з відповідача на \~його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі 10\~000 грн. Відповідач у судове засідання не з?явився по невідомій причині, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає, що по справі можливо винести заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Позивач у судовому засіданні не заперечує проти заочного розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується робітникам регулярно в робочі дні, в строки, встановлені колективним договором, але не ріже двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Згідно ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому \~від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми повинні бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судовому засіданні встановлено, що позивач працював у відповідача на посаді бригадира будівельників з 02.02.2011р. При звільненні відповідач не провів з позивачем остаточного розрахунку, не виплатив належну йому заборгованість по зарплаті 10 000 грн., у зв`язку із чим вказана сума підлягає до стягнення з відповідача в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в доход держави судовий збір в сумі 100 грн., \~та 120 гривень - витрати на інформаційне технічне забезпечення розгляду справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-01 00:00:00

16 квітня 1980 року позивачка уклала з відповідачем шлюб, який зареєстрований Совєтським райвідділом ЗАГС Кримської області, актовий запис № 20. Шлюб зареєстровано вперше. Від шлюбу позивачка та відповідач мають дітей, які на час розгляду справи в суді є повнолітніми. В позовній заяві позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, посилаючись на те, що спільне життя в них не склалося в зв`язку з різними характерами, та різними поглядами на життя, відсутністю взаємопорозуміння. Також, посилається на те, що з 2007 року вони з відповідачем проживають в одному будинку, але в різних кімнатах, спільне господарство не ведуть, не спілкуються. Позивачка в судовому засідання підтримала заявлені вимоги на підставах, викладених в позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що сторони з 2007 року проживають окремо, весь цей час не підтримують шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, примиритися не бажають, родину зберегти не можливо, шлюб позивачки та відповідача слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-01 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач \~ [PERSON] звернувся \~до суду з позовом до відповідача \~ [PERSON] про визнання його батьком неповнолітнього [PERSON] . \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач з 2009 року мешкає однією сім`єю з [PERSON] [INFO] в них народився син [PERSON] . \~Рішенням суду від 16.09.11 р. шлюб між відповідачем [PERSON] та [PERSON] розірвано та встановлено, що останні протягом 6-ти років не проживають разом. \~20.09.2011 р. при реєстрації дитини в актовому запису про народження дитини було зазначено батька- [PERSON] , тому відповідно \~прізвище вказано « [PERSON] », по-батькові « [PERSON] ». Оскільки позивач з відповідачкою мешкають разом більш трьох років, позивач вважає \~ [PERSON] своєю біологічною дитиною, тому він просить суд визнати його батьком. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судове засідання \~позивач не з`явився \~\~подав до \~суду \~\~\~заяву про розгляд справи \~\~\~у \~його відсутність. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач \~ [PERSON] у судове \~\~засідання \~\~не з`явився \~\~про час \~і місце \~судового засідання \~повідомлявся належним \~чином, причини неявки \~суду \~не повідомив. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Третя особа - \~\~\~ [PERSON] , \~\~у судове засідання \~\~не з`явилася \~\~подала \~\~до суду \~\~заяву про \~розгляд справи \~\~у її відсутність. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник третьої \~\~\~особи - \~Київський відділ \~\~РАЦС \~по м. Харкову \~\~Харківського \~\~\~управління \~\~юстиції, у судове засідання \~\~\~не з`явився \~\~\~про час \~і \~\~місце \~\~судового \~\~\~засідання \~\~повідомлявся належним чином. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, перевіривши \~\~матеріали справи, прийшов до наступного. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом \~\~встановлені \~\~такі \~\~\~факти \~\~\~та відповідні \~\~\~їм правовідносини. Позивач [PERSON] з 2009 року мешкає однією сім`єю з [PERSON] , яка \~до [INFO] перебувала в шлюбі з \~ [PERSON] [INFO] у позивача [PERSON] та відповідачки [PERSON] \~народився син [PERSON] . Рішенням суду від 16.09.11 р. шлюб між відповідачем [PERSON] та [PERSON] розірвано /а.с. 10/. Зазначеним рішенням суду встановлено, що [PERSON] та [PERSON] протягом 6-ти років не проживають разом. 20.09.2011 р. при реєстрації дитини в актовому запису про народження дитини було зазначено батька- [PERSON] , \~відповідно \~прізвище вказано « [PERSON] », по-батькові « [PERSON] ». Оскільки позивач з відповідачкою мешкають разом більш трьох років, позивач вважає \~ [PERSON] своєю рідною дитиною. Згідно зі ст. 129 Сімейного кодексу України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право предявити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини позов про визнання свого батьківства. Таким чином, суд вважає, позов обґрунтованим \~та \~задовольняє \~його. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-01 00:00:00

21 липня 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08 травня 2000 року між ним та відповідачами був укладений договір № 4-58 купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого позивач придбав у власність квартиру [ADDRESS] , яка належала відповідачам на підставі «Свідоцтва про право власності на житло» від 09 листопада 1995 року, зареєстрованого Миколаївським БТІ №18256 від 04 грудня 1995 року. В рахунок укладеного договору він передав відповідачам 36300 гривень, а вони фактично передав йому у власність нерухомість, а саме квартиру [ADDRESS] . Посилаючись на те, що при укладенні угоди сторони досягли згоди з усіх її суттєвих умов та виконали умови договору, але на теперішній час відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення укладеного договору, позивач просив визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна № 4-58 дійсним та визнати за ним право власності на зазначене нерухоме майно. Посилаючись на вищевикладене, позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом належним чином, причини неявки суду невідомі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність відповідача в порядку заочного розгляду, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення позивача,вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, Договір купівлі-продажу нерухомого майна був зареєстрований на Універсальній товарній біржі «РіКо-Альянс`у «Журналі реєстрації біржових угод`за №4-58 від 08 травня 2000 року. Відповідно до реєстраційного посвідчення ММБТІ від 12 липня 2000 року квартира [ADDRESS] зареєстрована за позивачем на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу від 08 травня 2000 року. У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Враховуюче вище викладене,на підставі ст. ст. 224, 228, ч.2 ст. 57, ст.220, 328, 655 ЦК України, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу сплачені позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що 24.12.2007 року між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником якого є ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк», та [PERSON] укладено кредитний договір № КФ 517-07/Б. Згідно п.п 1.1, 1.2, 1.3, 1.4 кредитного договору відповідачу було надано кредит у сумі 16500 грн. на споживчі потреби, з встановленням процентної ставки за користування кредитом в розмірі 24% річних та з терміном повернення кредиту та процентів за ним не пізніше 23.12.2010 року згідно графіку, який є невід`ємною частиною кредитного договору. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надав кредит позичальнику у розмірі 16500 грн. Але відповідачем порушені зобов`язання за кредитним договором, а саме, порушені строки сплати процентів за кредитним договором згідно графіку погашення кредиту за період з 25.07.2008р. по 25.05.2011р. включно. Крім того, відповідач порушив умови кредитного договору щодо повернення частини кредиту згідно графіку, встановленого в додатку № 1 до кредитного договору за період з 25.07.2008р. по 24.12.2010р. включно. \\~\\~\\~ Відповідно до п.2.4.2. Кредитного договору погашення відповідної частини кредиту, сплата процентів здійснюється відповідно до умов, зазначених в п.2.4.6 Кредитного договору, шляхом договірного списання Банком коштів з Поточногоо рахунка Позичальника щомісяця в дату, зазначену в графіку.

Outcome: approved