Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-26 00:00:00

13.10.2010 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просила суд визнати за нею право власності на 2/3 частини житлового будинку по провулку Добролюбова, 9 в м. Миколаєві в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 29 грудня 1976 року, та [PERSON], померлого 26 серпня 1998 року. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказувала, що відповідач - її рідний брат 29 грудня 1976 року померла їх мати - [PERSON] та після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 2/3 частини житлового будинку, що знаходиться по провулку Добролюбова, 9 в м. Миколаєві, яку сторони своєчасно фактично прийняли. 26 серпня 1998 року помер батько сторін - [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частини спірного житлового будинку. Відповідач, на думку позивача не прийняв спадщину, а тому й не має права на спадкування. Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві, та просили задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, надали зустрічний позов, в якому просили визнати за відповідачем право власності на 1 2 частину спірного житлового будинку, посилаючись на фактичне прийняття відповідачем спадщини після смерті [PERSON], померлого 26 серпня 1998 року. Третя особа - Пята Миколаївська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином і своєчасно. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає первісний позов таким, що підлягає задоволенню частково, а зустрічний позов - повністю, оскільки відповідно до ст. 529 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, який діяв в момент виникнення правовідносин, при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є у рівних частках діти, той з подружжя, який його пережив, та батьки померлого. Згідно ст. 548 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець прийняв спадщину. Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Судом встановлено, що 29 грудня 1976 року померла мати сторін - [PERSON] (а.с. 8), а 26 серпня 1998 року помер їх батько - [PERSON] (8-а). Після їх смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, що знаходиться по провулку Добролюбова, 9 в м. Миколаєві, який належав померлим [PERSON] - 2/3 частини, [PERSON] - 1/3 частина (а.с. 9). Сторони зверталися до Пятої Миколаївської державної нотаріальної контори із питанням оформлення спадкових прав, але їм було відмовлено у звязку із тим, що оригінал правовстановлюючого документу пошкоджений, внаслідок чого його текст неможливо прочитати. В судовому засіданні встановлено, що сторони фактично прийняли спадщину після смерті їх батьків, оскільки вступили в управління та володіння спадковим майном, так як проживали із спадкодавцем на момент смерті в спірному житловому будинку. Зазначену обставину фактично не спростовували сторони та підтвердили допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Враховуючи те, що сторони не заявляли про розподіл судових витрат, суд вважає за можливе віднести їх за рахунок сторін.

Outcome: partial