Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-22 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Дичківської сільської ради, третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори про визнання права власності на майно в порядку спадкування, після смерті батька та матері, а саме, на 2/5 частини будинковолодіння за № 33 по вул. М.Демидася в с. Дичків, Тернопільського району. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07 березня 1991 року помер його батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на 1/5 частини будинковолодіння за №33 по вул. М. Демидася в с. Дичків Тернопільського району. Спадщину прийняли дружина померлого його мати [PERSON] та він, однак спадкових прав не оформили. 18 червня 2009 року померла мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина відповідно на 1/5 та 1/10 частину будинковолодіння за №33 по вул.. М. Демидася в с. Дичків Тернопільського району. Він є єдиним спадкоємцем після смерті матері та батька та вважається таким, що прийняв спадщину. Однак, нотаріальною конторою йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на імя спадкодавців. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, зіславшись на доводи викладені у заяві. Відповідач та представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Попередньо надіслали суду заяву про слухання справи у їх відсутності. Судом встановлено, що станом на 15.04.1991 року за померлим [PERSON] дійсно рахувався житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами за №33 по вул.М. Демидася в с. Дичків Тернопільського району, який був колгоспним двором, членами якого на цей час були: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності всіх його членів. Таким чином, [PERSON] , [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить по 1/5 частині будинковолодіння по вул.М. Демидася, 33 в с. Дичків Тернопільського району. Даний факт також відображений в технічному паспорті на садибний (індивідуальний)житловий будинок, виданий Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації від 05.04.2011 року. 07 березня 1991 року [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-ИД № 493566, видане виконкомом Дичківської сільської ради Тернопільського районного Тернопільської області від 07.03.1991 року, про що зроблено актовий запис за №04 . Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належне йому майно, у тому числі, на 1/5 частину будинковолодіння по вул.М. Демидася, 33 в с. Дичків Тернопільського району. Спадкоємцями майна [PERSON] за законом є [PERSON] - дружина та [PERSON] - син, які прийняли спадщину фактично вступивши в управління спадковим майном. Згідно довідки Дичківської сілької ради за №370 від 01.06.2011 року, на день смерті разом з ним проживали дружина [PERSON] та син [PERSON] Таким чином, кожен із них успадкував по 1/10 частині спірного будинковолодіння. 19 червня 2009 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтво про смерть серії 1-ИД № 085310, виданим Дичківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області від 19.06.2009 року, про що зроблено актовий запис за №11. Після її смерті відкрилася спадщина за законом на належних їй 3/10 (1/5 + 1/10) частин будинковолодіння по вул.М. Демидася, 33 в с. Дичків Тернопільського району. Єдиним спадкоємцем майна [PERSON] за законом є її син [PERSON] [PERSON] прийняв спадщину, оскільки на час смерті спадкодавця проживав у спірному будинковолодіння і був зареєстрований у ньому, про що свідчить довідка за №371 від 01.06.2011 року, видана Дичківською сільською радою. Постановою Тернопільської районної державної нотаріальної контори за № 1164/02-14 від 06.06.2011 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, за законом після смерті батька та матері через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння. Суд, розглянувши справу, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи із наступного. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Відповідно до вимог п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ЦК України застовуються також до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи те, що спадщина, яка відкрилась після смерті [PERSON] була фактично прийнята спадкоємцями [PERSON] та [PERSON], застосовуванню підлягають правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. До спадкоємців за законом майна [PERSON] належить [PERSON] та [PERSON], які вважаються такими, що прийняли спадщину, так як вони фактично вступили в управління спадковим майном та проживали у будинку. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] здійснювали заходи по утриманню спадкового майна, однак спадкових прав не оформили. Спадщина після смерті [PERSON] відкрилась після 1 січня 2004 року, а тому застосовуванню підлягають правила Цивільного кодексу України. Згідно з вимогами ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. В силу вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Єдиними спадкоємцями за законом майна матері [PERSON] є син [PERSON], який на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем у спірному будинку, а тому вважається такими, що прийняв спадщину. Із заявою про відмову від спадщини у нотконтору не звертався. Таким чином, [PERSON] після смерті батька успадкував 1/10 частин спірного будинковолодіння, а після смерті матері 3/10 частин будинку, однак оформити спадкових прав у нот конторі не може, у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинок на імя спадкодавців. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та всі обставини справи, суд приходить до переконання, що за позивачем слід визнати право власності на майно в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] та мати [PERSON], а саме, на 1/10 частину будинковолодіння по вул.М. Демидася, 33 в с. Дичків Тернопільського району у порядку спадкування за законом після померлого 07 березня 1991 року [PERSON] та на 3/10 частину цього ж будинковолодіння у порядку спадкування за законом після смерті 19 червня 2009 року [PERSON]

Outcome: approved