Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-24 00:00:00

В липні 2011 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила провести розподіл спільно нажитого майна, визнавши за нею право власності на 1\\2 частину домоволодіння F 81, розташоване по вул. Латиських Стрільців в м. Миколаєві. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказувала, що перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 19 грудня 2003 року, за час шлюбу сторони за спільні кошти набули нерухоме майно, а саме: житловий будинок F 81 по вул. Латиських Стрільців в м. Миколаєві. Позивач, посилаючись на те, що зазначений житловий будинок в період спільного проживання просила визнати за нею право власності на 1\\2 частину спірного домоволодіння. В судове засідання позивач не зFявилась, надала заяву, в якій позов підтримала та просила задовольнити, просила слухати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зFявився, надав заяву, в якій позов визнав, не заперечував проти його задоволення, просив слухати справу у його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.12.2003 року (а.с. 10). 01.10.2004 року [PERSON] купив житловий будинок F 81 по вул.. Латиських Стрільців в м. Миколаєві, що підтверджується договором купівлі- продажу F3143 від 01.10.2004 року, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в Миколаївському МБТІ за F 1029 (а.с. 11-12). Згідно з ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ч. 3. ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є і їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 ст. 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, яке є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Тобто фактично сторони є власниками на праві спільної сумісної власності по Уг частини на житловий будинок F 81, що розташований у м. Миколаєві, по вул. Латиських Стрільців. Судові витрати суд вважає за можливе віднести за рахунок позивача, оскільки така вимога заявлена самим позивачем.

Outcome: approved