overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-08 00:00:00

02.02.2012 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки. Свої вимоги мотивувала тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі до 2008 р. Від спільного проживання мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. На теперішній час донька навчається на денному відділенні Миколаївського державного коледжу економіки та харчових технологій, ніде не працює, потребує матеріальної допомоги. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки до закінчення нею навчання. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала та уточнила. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частки від заробітку щомісячно, до закінчення нею навчання. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Не заперечував сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 15 % від заробітку та зазначав, що з нього також здійснюється стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] (до реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] Відповідно до Довідки № 2032 від 27.01.2012 р. [PERSON] навчається на денному відділенні Миколаївського державного коледжу економіки та харчових технологій (1 курс), ніде не працює. Термін навчання з 01.09.2011 р. по 28.02.2015 р. Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітній син, дочка продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальній допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. На підставі вищевикладеного, враховуючи надані докази в сукупності суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, однак підлягають частковому задоволенню. А саме, оскільки з відповідача також здійснюється стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, з нього на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], до закінчення нею навчання, в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) щомісячно. З відповідача, відповідно до ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 214,60 грн. На підставі ст.ст.198-200 Сімейного Кодексу України і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 10.04.2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем, в якому 05.05.2009 року народилася донька, [PERSON], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, оскільки шлюбні стосунки між подружжям припинені і з червня 2010 року вони проживають окремо. Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач відмовляється, хоча має таку можливість, так як фізично здоровий, працездатний, інших утриманців не має. За наведених обставин позивач просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення донькою повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, доповнень та змін не має, просить їх задоволити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як встановлено по справі, [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії І-АМ № 070742 від 10.04.2009 року (а.с.4). Від шлюбу у подружжя народилася донька, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АМ №139085 від 20.05.2009 року (а.с.3). З довідки виконкому Деснянської селищної ради Вінницького району Вінницької області № 55 від 16.02.2012 року вбачається, що на утриманні позивача [PERSON] перебуває її дочка, [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно довідки про доходи, відповідач [PERSON] працює у ФОП [PERSON] та його заробітна плата за лютий 2012 року склала 1115 грн. 92 коп. (а.с.10). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує ті обставини, що відповідач фізично здоровий, працює, інших утриманців не має, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави судові витрати, які складаються з суми судового збору 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, мотивуючи тим, що відповідач є його рідним батьком. З 01.09.2010р. по 30.06.2013р. він навчається на 2 курсі Часів-Ярського ПТУ та перебуває на неповному забезпеченні держави, у зв,язку з чим потребує матеріальної допомоги. Добровільно відповідач не надає матеріальної допомоги на його утримання, тому, просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 части від заробітку (доходу) щомісячно на весь час його навчання, тобто до 30.06.2013року, але не більше як до досягнення ним 23 років. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги повинні бути задоволені з наступних підстав. Так, згідно до свідоцтва про народження [PERSON] народився 26.03.1993р., батьком записаний [PERSON] ( а.с.8). Згідно довідки № 29 від 12.10.2011р. Часів-Ярського ПТУ, [PERSON] є студентом 2 курсу Часів-Ярського ПТУ, термін навчання з 01.09.2010р. по 30.06.2013р. на неповному забезпечені держави ( а.с.6). Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи викладене, суд відповідно до ст.199 Сімейного Кодексу України, з урахуванням матеріального стану відповідача, те, що останній згоден на виплату аліментів в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), приходить до висновку про можливість останнього надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, який продовжує навчання, і вважає необхідним присудити аліменти на користь та утримання позивача у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, посилаючись на наступні обставини: 06 липня 2011 р.між нею та відповідачем було укладено договір позики на суму не більше 495 000 грн. з кінцевим терміном поверненя позики 30.11.2011 р. Про отриману позику відповідач надав розписку про отримання грошових коштів у сумі 462 580,00 гривень. В зазначений строк відповідач на порушення своїх договірних зобов’язань позику не повернув. У зв’язку з тим, що відповідач своєчасно не повернув суму позики, він звернувся до суду з даним позовом, просив суд стягнути з Відповідача на його користь суму боргу за договором позики в розмірі 462 580 гривень. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, надали суду пояснення, аналогічні викладеним в позові, наполягали на його задоволенні в повному обсязі, не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з’явився, про час, дату таі місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї відсутності не повідомив. Суд, зі згоди представника позивача, вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, представника позивача дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 липня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір №30 про надання поворотної позики, відповідно з яким [PERSON] надає [PERSON] поворотну фінансову позику в національній валюті без ПДВ, загальна сума якої не повинна перевищувати 495 500 гривень. Згідно вказаного договору [PERSON] передала [PERSON] 462 580 гривень на строк до 30.11.2011 р. Факт передачі грошових коштів підтверджується розпискою. До теперішнього часу відповідач не повернув позивачеві суму позики. Відповідно до ч.1 cт.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов’язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Невиконання відповідачем своїх зобов’язань по своєчасному поверненню суми позики є порушенням умов договору і наведених норм Цивільного кодексу України. Суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 462 580 гривень. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сума судового збору 3012,00 грн. На підставі ст.ст. 533, 625, 1046, 1049 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк»в особі філії Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк»в м. Донецьку звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступні обставини. 10.09.2008 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк»та [PERSON], був укладений Кредитний договір № 6824481, відповідно до умов якого Позивач зобов'язався надати Відповідачу кредит у розмірі 26211,00 дол. США, а Відповідач зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути Банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені Кредитним договором. Позивач належним чином виконав свої зобов'язання за Кредитним договором, надавши Відповідачу обумовлені Кредитним договором грошові кошти у повному обсязі. Відповідач 1, в свою чергу, зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути Банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені Кредитним договором. Вказані обов'язки закріплено, зокрема, у пунктах 1.1, 3.1.1, 3.2.1 Кредитного договору. Таким чином, сума простроченої заборгованості зі сплати основної суми кредиту станом на 16.09.2011 р. склала 21 435,58 доларів США. Крім того, сума нарахованих та несплачених процентів за Кредитним договором за користування кредитом станом на 16.09.2011 р. склала 3 008,20 дол. США Відповідно до ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»і п. п. З.5.7., 3.5.8. Кредитного договору у випадку настання зазначеної вище події Банк набуває право вимагати від Відповідача достроково повернути виданий кредит разом із розрахованими процентами, а Відповідач зобов'язаний виконати таку вимогу Банку і повернути отриманий кредит в повному обсязі разом із процентами за користування кредитом, в строк не пізніше 30 календарних днів з моменту отримання відповідної вимоги. Враховуючи вище викладене, Позивач 04.06.2009 р.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-11 00:00:00

У березні 2012 року позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що йому на підставі договору купівлі-продажу від 18.10.2002р. належить домоволодіння № 45 по провулку Солдатському в м.Маріуполі. З метою покращення жилих умов він самочинно збудував житлову прибудову літ.А1-1, житловою площею 10,8 кв.м., загальною площею 36,5 кв.м. В теперішній час він бажає розпорядитися належним майном, в зв’язку з чим просив визнати за ним право власності на самочинно збудовані прибудову. Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги, просив позов задовольнити. Представник відповідача – Маріупольської міської ради в попередньому судовому засіданні проти позову не заперечувала, в судове засідання не з’явилась, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином. В цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 18.10.2002р., посвідченого нотаріусом Третьої Маріупольської держнотконтори, є власником домоволодіння № 45 по провулку Солдатському в м.Маріуполі. На вказаній земельній ділянці позивач самочинно збудував житлову прибудову літ.А1-1, житловою площею 10,8 кв.м., загальною площею 36,5 кв.м. Згідно висновку технічного експерта самочинно побудоване позивачем нерухоме майно відповідає будівельно-технічним нормам та може експлуатуватись в подальшому. Відповідно до вимог ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване майно може бути за рішенням суду визнано за особою, яка його здійснила, якщо це не порушує прав інших осіб. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецька 20 квітня 2004 року , актовий запис № 554. Від спільного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку Єлизавету, [INFO]. Шлюбні відношення припинені з лютого 2008 року, подальше спільне життя неможливе. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, обгрунтовуючи їх підставами наведеними вище . Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та проти його задоволення не заперечував. Суд, заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у шлюбі. Цей факт підтверджується наданим суду свідоцтвом про укладення шлюбу зареєстрованим відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецька 20 квітня 2004 року, актовий запис № 554. Від спільного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку Єлизавету, [INFO]. Позивач та відповідач наполягали на розірванні шлюбу, суперечок про місце проживання дітей та розділ майна немає, примирення вважають неможливим. При таких умовах, суд вважає, що сім’я фактично припинила існування і шлюб між сторонами підлягає розірванню, оскільки перебування у шлюбі буде порушувати права та інтереси сторін. На підставі ст. ст. 105, 109, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу і просить його задовольнити, посилаючись на те, що шлюбні відносини з відповідачем припинені з червня 2010 року. Спільне життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на життя, втратилось почуття взаєморозуміння, збереження сім’ї неможливе. Спору про поділ майна та місце проживання дитини немає. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та дала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві обставинам. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, пояснивши, що примирення та збереження сім’ї з позивачем неможливе. Суд, дослідивши докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 24 січня 2004 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції м.Донецька, актовий запис № 30. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, миритися не бажають, спору про поділ майна та місця проживання дитини не мають. Згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні об'єктивно встановлено, що подальше спільне життя сторін із збереженням шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст. ст. 105 ч. 3, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій вказує, що відповідно до кредитного договору № 002-04067-050706 від 05.07.2006 року позивач надав відповідачу кредит в сумі 2308,90 грн. зі сплатою процентів та комісійних по ньому на умовах визначених даним договором, з остаточним терміном повернення не пізніше 04.07.2008 року. Відповідач свої зобов’язання за кредитним договором не виконує. Станом на 17.11.2011 року заборгованість складає –1240,64 грн. з яких: - заборгованості за кредитом –404,80 грн.; - заборгованості за відсотками за користування кредитом –8,36 грн.; - заборгованості по комісії за користування кредитом –827,48 грн.; Просить суд стягнути з відповідача вказану суму, а також суму судового збору який сплачений позивачем за звернення до суду. У судове засідання представник позивача не з’явився, надав заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з’явився, про день та час слухання справи була повідомлений у встановленому законом порядку. Через такі обставини суд вважає, що при наявних у справі матеріалах можливо розглянути справу без участі відповідачів та винести заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідив матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав: Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. У судовому засіданні встановлений факт, що відповідно до кредитного договору № 002-04067-050706 від 05.07.2006 року позивач надав відповідачу кредит в сумі 2308,90 грн. зі сплатою процентів та комісійних по ньому на умовах визначених даним договором, з остаточним терміном повернення не пізніше 04.07.2008 року. Відповідач свої зобов’язання за кредитним договором не виконує. Станом на 17.11.2011 року заборгованість складає –1240,64 грн. з яких:- заборгованості за кредитом –404,80 грн.; - заборгованості за відсотками за користування кредитом –8,36 грн.;- заборгованості по комісії за користування кредитом –827,48 грн.; При таких обставинах суд вважає за можливо стягнути з відповідача на користь позивача 1240,64 грн., а також суму судового збору у розмірі 188,20 грн., який сплачений позивачем при подачі позовної заяви. На підставі ст. ст. 526, 530, 536, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] –[INFO], посилаючись на те, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі з 1994 року, і від цього шлюбу мають вказану дитину, яка проживає з позивачем, а відповідач не надає допомогу на утримання дитини, у зв'язку з чим позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу). В судове засіданні позивач не з’явилась та просила розглядати заяву за її відсутності, позов підтримує, про що надала суду письмову заяву. Відповідач в судове засідання неодноразово не з’являвся, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим з наступних підстав. На підставі ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач має регулярний дохід, а тому може виплачувати аліменти у вказаному позивачем розмірі. На підставі ст.ст. 180, 181, 182 183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно з усіх доходів, починаючи з 04.01.2011 року й до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог позивачка вказує на те, що відповідач - батько дитини, матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. В судовому засіданні позивачка вимога підтримала, наполягаючи на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання з'явився, позов визнав частково, вказуючи, що згоден виплачувати аліменти лише у розмірі 1/4 частини від доходу. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги [PERSON] є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO], з довідки дільниці № 8 КП «Жилкомсервіс»від 31.12.2010 року, вбачається, що дитина дійсно проживає з позивачкою. Так як на даний час відповідач коштів на утримання доньки не надає, дитина утримується за кошти останньої. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Документально підтверджується, що [PERSON] дійсно є [PERSON], [INFO], у зв’язку з чим відповідач повинен виділяти кошти на його утримання. Згідно з ч.І ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач не навів жодної ґрунтовної обставини стосовно відмови виплачувати на утримання дитини 1/3 частину доходу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача стягується судові витрати. Виходячи з вказаного, згідно зі ст. ст. 180, 181, 183 СК України,

Outcome: approved