Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до ТДВ СТДВ «Глобус», [PERSON], в якому просила суд стягнути з відповідача ТДВ СТДВ «Глобус» на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди - 2550 грн., в рахунок відшкодування збитків у вигляді витрат на лікування 3592,66 грн., в рахунок відшкодування витрат на поховання 16616,55 грн. Крім того, просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 20132 грн. В обґрунтування заявленого позову позивачка зазначила, що 02.09.2008 року відповідач [PERSON], на автомобілі, який належить [PERSON] в м. Феодосія, вчинив наїзд на її чоловіка [PERSON] В результаті ДТП [PERSON] отримав тілесні ушкодження від яких помер. За даним фактом ДТП була винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи відносно відповідача [PERSON] на підставі п. 2 ст. 6 КПК України. Зазначена постанова нею була оскаржена, однак залишилась без задоволення. Цивільна відповідальність [PERSON] була застрахована СК «Глобус», згідно полісу, ліміт відповідальності становить 51000 грн. Вважає що в результаті загибелі її чоловіка їй спричинена моральна шкода, оскільки вона втратила близьку людину, супутника життя, кожен день відчуває свою незахищеність, душевний біль від втрати рідної людини. Моральну шкоду оцінює в 22 682 грн. В результаті загибелі її чоловіка погіршилося протікання її хронічного захворювання, на своє лікування вона витратила 3592,66 грн. та продовжує лікуватися. Крім того, нею були витрачені грошові кошти на : переміщення тіла чоловіка з Феодосії до м. Павлограда в розмірі 3000 грн.; поховання [PERSON] у розмірі 1963 грн.; його помини в розмірі 4174,55 грн.; спорудження надгробного пам'ятника і огорожі у розмірі 7479 грн., а загалом 16616,55 грн. Вона зверталась до СК «Глобус» з метою відшкодування їй вищезазначеної шкоди, однак їй було відмовлено. Не погодившись з вказаним рішенням вона вернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України, і їй було повідомлено, що рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування залишено без змін. Не погодившись з рішенням МТСБУ вона вимушена звернутися до суду. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про нас, дату та місце розгляду справи. Представник відповідача ТДВ СТДВ «Глобус» в судове засідання не з'явився, надав суду заперечення на позов, відповідно до змісту яких зазначив, що оскільки згідно постанови Феодосійського міського суду АР Крим від 14.01.2009 року встановлено, що водій автомобіля [NUMBER] [PERSON] не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода [PERSON] Зазначені обставини на його думку свідчать про те, що наїзд на пішохода [PERSON] в умовах конкретної дорожньої обстановки був невідворотнім, тобто ТДВ СТДВ «Глобус», [PERSON] дів в умовах непереборної сили. У зв'язку з чим, відсутній нормативний акт, який би покладав цивільно-правову відповідальність на водія, який діяв в умовах непереборної сили, тому ДТП з участю [PERSON] не є .страховим випадком. Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Представник позивачки уточнив позовні вимоги, а саме назву відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове Товариство з додатковою відповідальністю «Глобус». Уточнені позовні вимоги підтримав, посилаючись на доводи наведені в позовній заяві та на свої пояснення, надані в судовому засіданні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснив суду що його вини у вчиненні ДТП не має, він не мав можливості уникнути зіткнення, [PERSON] знаходився у станіалкогольного сп'яніння. Після того, як позивачка приїхала до Феодосії він не уникав спілкування з нею, одразу запропонував свою допомогу, допомагав чим міг. Він пропонував автотранспорт для того щоб доставити тіло [PERSON] до Павлограду, однак позивачка відмовилася. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснив суду що вини [PERSON] у скоєнні ДТП не має, транспортний засіб був забезпечений страховим полісом, вважає, що нести відповідальність при настанні страхового випадку має страховик. Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на таких підставах. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 02 вересня 2008 року о 16,50 год. на 325 км. + 400 м. водій [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER], здійснив наїзд на пішохода [PERSON] В результаті ДТП [PERSON] від отриманих травм помер в відділенні ЦМЛ № 1 м. Феодосії. 10 вересня 2008 року постановою дізнавача СД Феодосійського МВ ГУМВС України в АР Крим в порушенні кримінальної справи передбаченої ст. 286 КК України у відношенні [PERSON] було відмовлено на підставі п. 2 ст. 6 КПК України, (а.с. 27) Постановою Феодосійського міського суду АР Крим від 14 січня 2009 року скарга [PERSON] на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 10 вересня 2008 року у відношенні [PERSON] за ознаками ст. 286 КК України залишена без задоволення, (а.с. 26) На день смерті [PERSON] проживав зі своєю дружиною [PERSON], яка перебувала на його повному утриманні, що встановлено рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.05.2009 року та додатковим рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 04.06.2009 року, які набрали законної сили. (а.с. 17,18) Згідно полісу № ВВ/5059233 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 18.08.2008 року (а.с. 11) на час ДТП цивільнавідповідальність [PERSON] була застрахована ТДВ СТДВ «Глобус», забезпеченим транспортним засобом був автомобіль [NUMBER]. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Таким чином, законом не ставиться можливість покладання відповідальності за заподіяну джерелом підвищеної небезпеки шкоду в залежність від наявності вини заподіювана. У даних правовідносинах цивільна відповідальність покладається на заподіювана шкоди незалежно від вини. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому зазначеним законом порядку оцінену шкоду, яка була завдана в результаті ДТП, життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я, або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно зі ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'ям, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батьком (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Приймаючи рішення по суті заявлених позовних вимог суд вважає, що позивачкою та її представником не виконані вимоги ст. 60 ЦПК України, відповідно до якої «кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень» та не надали суду доказів, які б в повному обсязі підтверджували завдання їм матеріальної та моральної шкоди у зазначеному в позові розмірах. Враховуючи зазначені обставини, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» в рахунок відшкодування витрат позивача : на ритуальні послуги - які є необхідними у зв'язку з похованням її чоловіка [PERSON] в сумі 1963 грн. та підтверджуються товарними чеками від 03.09.2008 року ( а.с. 14 ); витрати п пов'язані з транспортуванням тіла [PERSON] з м. Феодосія в сумі 3000 грн., які підтверджуються квитанцією до прибуткового касового ордеру № 184 від 03.09.2008 року (а.с. 16). Частковому задоволенню підлягають вимоги позивачки про відшкодування її витрат на спорудження надгробного пам'ятника в сумі 5398 грн., оскільки витрати зазначені нею в позові в розмірі 7479 грн. суд вважає завищеними та недоведеними, оскільки згідно дублікату договору замовлення серія СА № 81 про надання ритуальних послуг та реалізацію предметів ритуальної належності від 02.07.2010 року укладеним між ПП [PERSON] та [PERSON] вартість гранітного пам'ятника [PERSON] становить 5398 грн. (а.с. 13) Позовні вимоги щодо проведення поминок на суму 4174,55 грн. не підлягають задоволенню, оскільки не є необхідними витратами на поховання. Не підлягають задоволенню також позовні вимоги щодо відшкодування витрат [PERSON] на її лікування у зв'язку з необґрунтованістю. Позовні вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача ТДВ СТДВ «Глобус» в рахунок відшкодування завданої їй моральної шкоди в розмірі 2550 грн. не підлягають задоволенню, оскільки спеціальним законодавством, регулюючим спірні правовідносини, а саме Законом України № Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відшкодування моральної шкоди за рахунок страхової компанії членам сім'ї чи близьким родичам потерпілого у разі його смерті при встановлених обставинах не передбачено. Суд вважає, що в зв'язку з загибеллю [PERSON], який був чоловіком [PERSON] їй завдано моральну шкоду, яка полягає у втраті рідної, близької людини, в зв'язку з чим дружина пережила душевні страждання. Тому виходячи з принципу розумності та справедливості, з урахуванням глибини моральних страждань, суд вважає, що на користь позивачки з відповідача [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial