Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

18.10.2011 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 11 червня 2007 року між ПАТ КБ Надра та [PERSON] було укладено кредитний договір за № 08/06/2007/840-АП/249, у відповідності до якого позичальник отримав кредит в сумі 5\~101,09 доларів США у порядку і на умовах, визначених цим договором, терміном користування кредитом по 11.06.2012 року включно, з платою за користування кредитом 12,9% річних. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору кредитні кошти призначені для придбання автотранспортного засобу. Однак в порушення вимог договору [PERSON] не виконав на себе взяті зобовязання за вищезазначеним кредитним договором. В наслідок чого станом на 14.06.2011 року у відповідача виникла заборгованість по даному боргу 4\~929,69 доларів США, що еквівалентно 39\~306,88 грн., заборгованість по відсоткам в сумі 1\~987,96 доларів США, що еквівалентно 15\~851,00 грн., пеня за порушення строку сплати ануітетного платежу становить 652,35 доларів США, що еквівалентно 5\~201,52 грн., всього на суму 7\~570 доларів США, що еквівалентно 60\~359,40 грн. Тому позивач звернувся з даним позовом до суду. Неодноразові звернення до Відповідача з вимогою добровільно провести розрахунок по заборгованості, яка виникла, не принесли жодного результату. Відповідачем не вжито ніяких дій задля повернення коштів та сплати відсотків за користування ними. В судове засідання представник позивача не прибув подав до суду заяву із проханням вирішити справу в його відсутності та задоволити позов в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнає в повному обсязі. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 червня 2007 року між ПАТ КБ Надрата [PERSON] було укладено кредитний договір за № 08/06/2007/840-АП/249, у відповідності до якого позичальник отримав кредит в сумі 5\~101,09 доларів США у порядку і на умовах, визначених цим договором, терміном користування кредитом по 11.06.2012 року включно, з платою за користування кредитом 12,9% річних. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору кредитні кошти призначені для придбання автотранспортного засобу. Проте Відповідачем, який є Позичальником за кредитним договором, свої зобов'язання щодо повернення кредиту згідно графіку погашення та сплати відсотків за користування коштами належним чином не виконано. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Згідно ч. 3 ст. 538 ЦК України, у разі невиконання однією із сторін у зобовязанні свого обовязку у встановлений строк ( термін) або не виконання його в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обовязку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Відповідно до ч. 1. ст. 611 ЦК України, правовими наслідками порушення зобовязання, встановленими в договорі або законом, зокрема є припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобовязання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Стаття 1049 ЦК України закріплює обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановленні договором. Згідно із ч. 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Так, загальна заборгованість за договорами кредиту станом на 14.06.2011 року становить 7\~570 доларів США, що еквівалентно 60\~359,40 грн. Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до задоволених позовних вимог. В звязку з цим суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved