Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що 23 вересня 2008 року між Банком та відповідачем був укладений кредитний договір № 21-49\\08-А про надання кредиту у розмірі 38800доларів США для придбання автомобіля Тойота Прадо з оплатою по процентній ставці 12,5 відсотків річних, строком до 22.09.2015 року та здійснення повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку. Також з метою забезпечення виконання зобов»язань відповідача , які передбачені цим договором між позивачем та відповідачем 23 вересня 2008 року був укладений договір застави автомобіля, який посвідчений приватним нотаріусом Ржищівської міської нотаріальної контори. Згідно умов договору застави [PERSON], який є заставодавцем, було передано Позивачу в заставу автомобіль марки Тойота Прадо 2008 року випуску. Умови договору позивачем виконані повністю. Відповідач своїх зобовязань по кредитному договору не виконує, відсотки за користування кредитом не сплачує, кредит не погашає, про що неодноразово попереджався Кредитором повідомленнями про наявність простроченої заборгованості по кредиту. В звязку з невиконанням зобовязань щодо повернення кредиту та сплати відсотків заборгованість відповідача складає 383385,29 грн., а саме : 36027,72 дол.США , що в еквіваленті становить 285552,11 грн.- основної суми боргу; 4443,01 дол.США, що в еквіваленті становить 53214,85 грн.- заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами; 62618,33 грн. - пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків за користування Кредитними коштами, які позивач просить стягнути з відповідача, а також витрати по сплаті судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення. В судовому засідання представник позивача позов підтримав, проти зустрічного заперечив, а також уточнив свої позовні вимоги і просять стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка станом на 22.04.2011 року становить 659222,16 грн, яка включає : 36027,72 дол.США , що в еквіваленті становить по курсу НБУ 286975,20 грн.- основної суми боргу; 6978,34 дол.США, що в еквіваленті становить 5558527 грн.- заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами; 313443,47 грн. - пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків за користування Кредитними коштами, Відповідач [PERSON] з позовом згідний частково і суду пояснив, що кошти в доларах США в касі банку він не одержував, кошти були перераховані в гривнях по безготівковому рахунку для придбання автомобіля Тойота Прадо. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що на підставі заяви [PERSON] 23.09.2008 року між Банком та відповідачем був укладений кредитний договір № 21-49\\08-А про надання кредиту у розмірі 38800доларів США для придбання автомобіля Тойота Прадо з оплатою по процентній ставці 12,5 відсотків річних, строком до 22.09.2015 року. Відповідно до п. 3.3. Кредитного договору Позичальник зобов»язувався здійснювати погашення кредиту в розмірі 462 долари США та нарахованими процентами в терміни, що передбачені графіком, який є Додатком № 1 до цього Договору та його невідємною частиною з 1 по 10 число кожного місяця.. Умови договору позивачем виконані повністю, а саме, кошти перераховані по квитанціях №33 від 23.09.2008 року в сумі 16428 грн. з призначення платежу Тойота Прадо згідно рахунку фактури № ЄА-0000110 від 19.11.2008 р. [PERSON], №51 від 23.09.2008 р. в сумі 193016 грн. призначення платежу Тойота Прадо згідно рахунку фактури № ЄА-0000110 від 19.11.2008 р. [PERSON], розходної накладної від 22 вересня 2008 року, договору купівлі-продажу транспортного засобу від 19.09.2008 року та акту прийому-передачі транспортного засобу, згідно якого ТОВ «Епіка» передало [PERSON] автомобіль Тойота Прадо . В забезпечення виконання зобов»Язання по кредитному договору від 23.09.2008 року між банком та відповідачем 23.09.2008 року був укладений договір застави автомобіля Тойота Прадо . Відповідач з 11.05.2010 року своїх зобовязань по кредитному договору не виконує, відсотки за користування кредитом не сплачує, кредит не погашає. Відповідно до ст.. 526 ЦК України зобов»язання виконуватись належним чином відповідно до умов договору та у встановлений строк. Згідно ч. 2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням) , то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. Пунктом 6.1 Кредитного договору встановлено, що за прострочення повернення Кредитних ресурсів та сплати процентів, Позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку 1% від простроченої суми за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення Позичальником строків платежів. . Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України: «Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.» Як передбачено ч. 3 ст. 551 ЦК України: «Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.» Суд вважає, що пеня у розмірі 1 % від суми боргу за кожен день прострочення є завищеною і не відповідає тим збиткам, які Позивач може зазнати у випадку невчасного погашення кредиту. Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Стаття 3 вказаного Закону передбачає: «Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.» Пеня у розмірі 1 % від простроченої суми за кожен день прострочення створить для Позивача дохідність від операції з надання кредиту у розмірі 365 % річних, хоча кредит надавався лише під 12,5 % річних. А тому суд вважає за можливе застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України та зменшити розмір неустойки. А тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 286975,20 грн. заборгованість по основній сумі боргу, 55585,27 грн. заборгованість по нарахованих відсотках, 3218,22 грн. щомісячної комісії, 10\~000 грн. пені. В задоволенні зустрічного позову слід відмовити поскільки відповідач не надав суду доказів, що кредитний договір суперечить Цивільному Кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, так як можливість укладення кредитного договору передбачена ст.. 1054 ЦК України. Згідно ст.. 524,533 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов»Язання в іноземній валюті, і сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається на день платежу, якщо інший її порядок не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.. 36 Закону України «Про національний банк України» офіційний курс гривні до іноземних валют встановлюється Національним банком. У позичальника існувала можливість при належній обачливості передбачити в момент укладення договору можливої зміни курсу гривні України до іноземної валюти, який не є незмінним, виходячи з динаміки зміни курсів валют з моменту введення в обіг національної валюта та її девальвації, а також можливості отримання кредиту в національній валюті. Посилання відповідача на відсутність індивідуальної та генеральної ліцензії не є обґрунтованим, так як банком надано копії вказаних ліцензій. Так як позов задоволено, то з відповідача на користь позивача на підставі ст..88 ЦПК України слід стягнути судові витрати в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120,00 грн.

Outcome: dismissed