Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-11 00:00:00

06.02.2001 року до суду подано позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] міської ради, в якому позивач просить визнати за ним право власності на половину будинку «А-1» в ? частині, на праві спадщини за законом на ? частину та на прибудову до цього будинку «А1-1», надвірні будови «Б», «В», «Г», «Н», «О», «Л», «Д», «Ж», які самочинно збудовані за адресою: Харківська область Харківський район смт Коротич, вул. 105, б. 54. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутність, та наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON] міська рада - направила до суду листа, в якому просила справу розглядати без участі їхнього представника, претензій не має (а.с. 30). Інші відповідачі в судове засідання не зявилися, але надали суду заяви, в яких просили розглянути справу у їх відсутність, проти позову не заперечують. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законник підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач своїх заперечень проти доказів наданих позивачем в обґрунтування позовних вимог, суду не надав. Визнання позову відповідачем: не суперечить закону і не порушує права інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до рішення Харківського РВК №532 від 20.11.1956 року [PERSON] була виділена земельна ділянка під будівництво будинку в розмірі 0,12 га, що розташована за адресою: Харківській області Харківський район, смт Коротич, вул. 105-ти, №44 (а.с. 11). З договору укладеного між [PERSON] та Сільрадою, засвідчений Люботінською державною нотаріальною конторою від 10.06.1957 року реєстраційний №2266, вбачається, що [PERSON] надано в безстрокове користування земельну ділянку для будівництва житлового будинку (а.с. 9). Згідно акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 29.02.1960 року, затверджений рішенням виконавчого комітету Коротичанської селищної ради від 24.06.1960 року №14, житловий будинок був збудований в період з 1957-1959 роки та переданий в користування [PERSON] (а. с. 3). З довідки Комунального підприємства «Харківського районного бюро технічної інвентаризації» вбачається, що право власності на будинок не оформлено та в Харківському районному бюро технічної інвентаризації не зареєстровано (а.с. 2). Також судом встановлено, що 02 червня 1999 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ №185037 від 03.06.1999 року виданим Коротичанською селищною радою Харківського району Харківської області. Після його смерті залишилася спадщина, а саме: житловий будинок з надвірними спорудами «Б», «В», «Г», «Н», «О», «Л», «Д», «Ж» за адресою: Харківська область Харківський район, смт Коротич, вул. ім. 105-ти, буд. №54. Позивач [PERSON] є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб, зареєстрованим 20.04.1950 року, актовий запис №25, серії 1-ВЛ №064413, виданим повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського районного управління юстиції Харківської області 13 червня 2007 року. Відповідно до рішення Коротичанської селищної ради №7 від 15.01.2008 року змінено поштову адресу домоволодінню [PERSON] по вул. ім. 105-ти з №44 на №54, у звязку із збільшенням забудовників. Згідно розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2007 року п.1 у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні норми ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Позивач є спадкоємцем першої черги згідно ст.529 ЦК УРСР (1963р.) Спірна спадщина відкрилася після смерті [PERSON] 02 червня 1999 року, тобто під час дії ЦК УРСР 1963 року. Ст.548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття. Згідно ст.549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Позивачка проживала і проживає у спадковому будинку, а тому фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. При цьому згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У позивача відсутній правовстановлюючий документ на домоволодіння. Таким чином, суд вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved