Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-10 00:00:00

02 червня 2011 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] інституту телекомунікацій та інформації національного технічного університету України Київський політехнічний інтитут про збільшення позовної давності та виплати вартості речового майна, мотивуючи свій позов тим, що 23.12.2005 року він на підставі наказу начальника Полтавського військового інституту звязку №296 був звільнений з військової служби в запас з посади начальника кафедри. На той час і по сей день речова служба інституту не розрахувалась з ним по речовому майну, мотивуя це відсутністю майна та коштів. При ліквідації Полтавського військового інституту звязку правоприємником став [PERSON] інститут телекомунікацій та інформації національного технічного університету України Київський політехнічний інтитут. 09.06.2008 року йому була видана довідка №95 про вартість речового майна, яке йому не було видано при звільненні в запас. Просив суд перебіг позовної давності почати з 09.06.2008 року та виплатити вартість заборгованого речового майна. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, поклавшись на викладені в ньому обставини. Просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник[PERSON] інституту телекомунікацій та інформації національного технічного університету України Київський політехнічний інтитут в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час, день та місце слухання справи. Про що в матеріалах справи є рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності представника [PERSON] інституту телекомунікацій та інформації національного технічного університету України Київський політехнічний інтитут. Суд, заслухавши позивача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити за безпідставністю. Судом встановлено, що позивач проходив дійсну військову службу на посаді начальника кафедри Полтавського військового інституту звязку та на підставі наказу начальника Полтавського військового інституту звязку №296 від 23.12.2005 року був звільнений з військової служби у запас за пунктом 67 підпунктом б(за станом здоровя). На час звільнення позивач знаходився на речовому забезпеченні в Полтавському військовому інституті звязку. Статтею 9 у ч.2 Закону України „Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року N2011-XII передбачено, що військовослужбовці одержують за рахунок держави грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або за бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них. Але іншим законодавчим актом Законом України „Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів від 17 лютого 2000 року №1459-ІІІ зі змінами, внесеними Законом України „Про внесення зміни до пункту 2 Закону України "Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" від 23 березня 2000 року №1577-ІІІ, - призупинено дію частини другої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в частині одержання військовослужбовцями продовольчих пайків або за їх бажанням грошової компенсації замість них та замість речового майна. Згідно довідки №95 від 09.06.2008 року (а.с.7) [PERSON] інституту телекомунікацій та інформації національного технічного університету України Київський політехнічний інтитут про вартість речового майна, що підлягає видачі після 11.03.2000 року при звільненні в запас полковника [PERSON] за п.67 п.п. бза станом здоровя, всього 18 предметів на загальну суму 2312 грн. 78 коп. Тобто, згідно чинного законодавства позивач не має права на одержання компенсації за речове майно, оскільки введений в дію Закон України „Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів від 17.02.2000 №1459-ІІІ, призупиняє виплату грошової компенсації замість речового майна. Збільшувати строк позовної давності суд підстав не вбачає, оскільки позивачем не надано доказів поважністі пропуску строку звернення до суду. За таких обставин суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed