overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-07 00:00:00

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу 16.06.2011 року надійшов зазначений позов (відправлений поштою згідно поштового штемпелю 09.06.2011 року), у якому позивач в особі представника [PERSON], який діє на підставі довіреності, просить стягнути з відповідачки заборгованість за Кредитним договором № 008-26503-241109 від 24.11.2009 року в сумі 3483,88 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24.11.2009 року [PERSON] акціонерне товариство «Дельта Банк» (надалі Банк) та фізична особа резидент України [PERSON] (відповідачка) уклали Кредитний договір № 008-26503-241109 (надалі Договір), відповідно до пункту 1.2 якого, Банк відкриває відповідачці картковий рахунок № 26252903228016 в національній валюті України - гривні, випускає та надає відповідачу платіжну картку та здійснює обслуговування Держателя картки на умовах, викладених в Тарифному пакеті, що міститься в Додатку № 1 до Договору на умовах, викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Банк надає Держателю Кредит шляхом відкриття невідновлюваної відкличної Кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного Договору. Ліміт Кредитної лінії розраховується Банком самостійно. Кредитні кошти та власні кошти Держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, що придбаваються Держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання Держателем своїх зобов'язань перед банком за Договором, та вчинення інших операцій, передбачених Договором. Відповідно до пункту 2.1 моментом надання Банком Держателю Кредиту є день здійснення операції за допомогою Картки або день утримання платежів за умови відсутності на Рахунку власних коштів Держателя. У відповідності до Договору, Держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом. Уклавши з ПАТ «Дельта Банк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідачка систематично порушувала свої договірні зобов'язання, про що неодноразово була повідомлена, однак кредитна заборгованість Позичальником погашена не була. Відповідачка порушила умови кредитного договору і станом на 21.03.2011 року має прострочену заборгованість на загальну суму 4983,88 грн. При формуванні ціни позову Позивач,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-07 00:00:00

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу 16.06.2011 року надійшов зазначений позов (відправлений поштою згідно поштового штемпелю 09.06.2011 року), у якому позивач в особі представника [PERSON], який діє на підставі довіреності, просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № 001-26503-091009 від 09.10.2009 року в сумі 5994,28 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 09.10.2009 року [PERSON] акціонерне товариство «Дельта Банк» (надалі Банк) та фізична особа резидент України [PERSON] (відповідач) уклали Кредитний договір № 001-26503-091009 (надалі Договір), відповідно до пункту 1.2 якого, Банк відкриває відповідачеві картковий рахунок № 26258903156740 в національній валюті України - гривні, випускає та надає відповідачу платіжну картку та здійснює обслуговування Держателя картки на умовах, викладених в Тарифному пакеті, що міститься в Додатку № 1 до Договору на умовах, викладених в Правилах здійснення операцій за картковими рахунками. Банк надає Держателю Кредит шляхом відкриття невідновлюваної відкличної Кредитної лінії, що передбачена п. 1.3 кредитного Договору. Ліміт Кредитної лінії розраховується Банком самостійно. Кредитні кошти та власні кошти Держателя використовуються для розрахунків за товари чи послуги, що придбаваються Держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання Держателем своїх зобов'язань перед банком за Договором, та вчинення інших операцій, передбачених Договором. Відповідно до пункту 2.1 моментом надання Банком Держателю Кредиту є день здійснення операції за допомогою Картки або день утримання платежів за умови відсутності на Рахунку власних коштів Держателя. У відповідності до Договору, Держатель картки зобов'язаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за Кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за Кредитною лінією та/або Овердрафтом та процентів за користування Кредитною лінією та/або Овердрафтом. Уклавши з ПАТ «Дельта Банк» кредитний договір та отримавши грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, відповідач систематично порушував свої договірні зобов'язання, про що неодноразово був повідомлений, однак кредитна заборгованість Позичальником погашена не була. Відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 15.04.2011 року має прострочену заборгованість на загальну суму 7694,28 грн. При формуванні ціни позову Позивач,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, де вказав, що 21.11.1998р. між ним та відповідачкою було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Томаківської райдержадміністрації Дніпропетровської області, актовий запис № 64. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, шлюбні відносини припинені з початку 2011 року через різні погляди на життя, що призводило до постійних конфліктів. Подальше спільне життя та примирення не можливе. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити, суду пояснив, що вважає подальше спільне проживання та збереження сімї не можливим, наполягає на розірванні шлюбу. За домовленістю син проживає та після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачкою, спору про поділ майна на даний час не має. Відповідачка проти задоволення позову не заперечувала, пояснила, що подальше спільне життя вважає не можливим. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.\~\~ \~ Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб \~припиняється \~внаслідок \~його \~розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, \~відповідно до \~статті 110 СК України. Згідно з ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. \~ З матеріалів справи вбачається, що 21.11.1998р. відділом реєстрації актів громадського стану Томаківської райдержадміністрації Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 64 (а.с.6). Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Як встановлено судом, подружнє життя у сторін \~не склалося через несумісність поглядів на спільне життя та сімейні відносини. Сімя фактично розпалася, шлюбні відносини припинені з початку 2011 року,\~ спільне господарство не ведуть. За домовленістю між сторонами син залишається проживати разом з відповідачкою. Майновий спір між сторонами на даний час відсутній. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб між ними підлягає розірванню. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до відпвідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 27.01.2001 року позивач уклала з відповідачем шлюб, який був зареєстрованй у відділі реєстрації актів цивільного стану виконкому Золотоніської міської ради Черкаської області, актовий запис № 9. Сторони від шлюбу мають доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сімейні та подружні відносини між сторонами припинені з червня 2011 року, причиною розпаду сімї є те, що між сторонами виникають постійно сварки та скандали, спільне господарство не ведеться, примирення з відповідачем не можливе. По домовленості діти залишаються проживати разом з позивачем, тому відповідач повинен утримувати дітей, згідно Сімейного кодексу України. Просить суд шлюб між ними розірвати та стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи із дня подачі позовної заяви до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги змінила просила суд шлюб між нею та відповідачем розірвати та стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку щомісячно, проте з дня винисення рішення, оскільки відповідач допомогав дітям матеріально з вересня 2011 року по даний час, а тому потреби в стягненні з нього аліментів за цей час не має. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, просив шлюб не розривати, оскільки він має намір на примирення з позивачем, щодо стягнення аліментів не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються сімейним законодавством. Судом встановлено, що 27.01.2001 року позивач уклала з відповідачем шлюб, який був зареєстрованй у відділі реєстрації актів цивільного стану виконкому Золотоніської міської ради Черкаської області, актовий запис № 9. Сторони від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя подружжя не склалось та з червня 2011 року сторони не проживають, як чоловік та дружина, спільне господарство не ведеться, сторони втратили повагу один до одного, постійні сварки негативно впливають на психічний стан дітей, тому суд вважає, що шлюб носить формальний характер. Вище викладене свідчить про остаточний розпад сімї і є підставою для розірвання шлюбу. По домовленості діти залишаються проживати разом з позивачем, а тому суд вважає за належне стягнути аліменти на користь позивача на утримання дітей за період з 24 жовтня 2011 року включно по день їх повноліття. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено в судовому засіданні відповідач має задовільний стан здоровя, являється працездатним, не має інших утриманців, що свідчить про спроможність сплачувати аліменти в запропонованому позивачем розмірі. Оцінивши зібрані докази в їх сукупності суд, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-07 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу автогаража № 15 по вул.Чубинського, 14 в м.Костопіль Рівненської області, укладений 05 лютого 2011 року між ним та відповідачем, та визнати за ним право власності на вказаний автогараж. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання позивач не з'явився, просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явилася. У поданій до суду заяві просить справу розглянути у її відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 05 лютого 2011 року відповідач продала, а позивач купив автомобільний гараж № 15 по вул.Чубинського, 14 в м.Костопіль Рівненської області площею 0,0024 кв.м. Відповідач по акту передала майно позивачу в натурі, а позивач провів оплату вартості зазначеного майна, що підтверджується актом прийому-передачі від 05 лютого 2011 року та розпискою про отримання грошових коштів від 05 лютого 2011 року. Договір купівлі-продажу від 05 лютого 2011 року, укладений між сторонами, містить всі істотні умови, які встановлені ч.1 ст.638 ЦК України, а також відбулося його повне виконання. У відповідності до ч.2 ст.220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Враховуючи наявність зазначених підстав для визнання договору дійсним та підтвердження їх письмовими доказами, суд вважає позовні вимоги щодо визнання договору дійсним обгрунтованими та такими, що підлагають до задоволення. Пункт 1 ст.319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суд дійшов висновку, що неможливість проведення державної реєстрації права власності на гараж позбавляє позивача можливості у повному обсязі реалізувати своє право на дане майно. Стаття 392 ЦК України надає власнику право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі відсутності у власника документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин відповідно до ст.328 ЦК України підлягає до задоволення і вимога про визнання права власності на вказане майно як набуте на законних підставах. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. \~\~\~\~ На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-07 00:00:00

Позивач звернулась до суду і просить стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], в розмірі 25% його заробітку (доходу), мотивуючи тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судове засідання не зявилась, однак надала заяву в якій просить справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням. Дослідивши в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач не перебували в зареєстрованому шлюбі. Як свідчить запис у свідоцтві про народження серії 1-ТП №136449 (а.с.3) [PERSON], являється батьком [PERSON], [INFO] Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач ухиляється від вказаного обовязку, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Статтями 182, 183 СК України визначено, що суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині, визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дитина знаходяться на утриманні позивача. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Від сплати судового збору на час предявлення позову (16.08.2011 р.) позивач була звільнена на підставі Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 51 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-07 00:00:00

27 вересня 2011 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку щомісячно, але не меншому, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, працює, має регулярний дохід, нікому аліментів не сплачує, на своєму утримані нікого не має. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-07 00:00:00

В провадженні суду знаходиться вказана справа. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/3 частини заробітку щомісячно. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з 18.09.1993 року по 16.03.2006 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу є неповнолітня дитина донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Спору про місце проживання дитини немає. Дитина є інвалідом дитинства до 18 років, в звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Позивач працює економістом в ПАТ Промінвестбанкта отримує заробітну плату у розмірі 1600 грн. На даний час доходів позивача не вистачає на утримання дитини. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки в добровільному порядку не надає, аліменти не сплачує. Тому позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Позивач у судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, заявила клопотання про заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Суд, на підставі ст. 224 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах. Судом у судовому засіданні встановлені наступні факти, обставини та правовідносини, які регулюються СК України. З 18.09.1993 року по 16.03.2006 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу є неповнолітня дитина донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Спору про місце проживання дитини немає. Дитина є інвалідом дитинства до 18 років, в звязку з чим потребує матеріальної допомоги позивача. Позивач працює економістом в ПАТ Промінвестбанкта отримує заробітну плату у розмірі 1600 грн. На даний час доходів не вистачає на утримання дитини. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки в добровільному порядку не надає, аліменти не сплачує. Батьки згідно ст. 180 СК України зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повнолітнього віку. Вимоги позивача підтверджені свідоцтвом про народження, свідоцтвом про розірвання шлюбу, довідкою з місця проживання. Відповідач в порушення своїх обовязків, передбачених ст.180 СК України, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, а тому з нього належить стягнути аліменти на утримання дитини. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 188,20 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-07 00:00:00

Сторони 12 жовтня 1991 року уклали шлюб. Від даного шлюбу 14 серпня 1992 року народився син [PERSON] та 22 жовтня 2006 року дочка [PERSON]. 31 жовтня 2011 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки останній вчиняв насильство, протягом останніх чотирьох років дітьми не цікавиться, проживають окремо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, наполягає на розірванні шлюбу, оскільки збереження сімї неможливе. Відповідач позов визнав та пояснив, що дійсно, протягом останніх чотирьох років проживають окремо з позивачкою. Згідний на розлучення, оскільки він має іншу жінку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом установлено, що сторони з 12 жовтня 1991 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 4). Від даного шлюбу 14 серпня 1992 року народився син [PERSON] та 22 жовтня 2006 року дочка [PERSON] (свідоцтва про народження (а.с. а.с. 5, 6). Згідно ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позивачка має право на звернення до суду із позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, чотири роки проживають окремо, тому поновлення їх неможливе. Стосунки, що склалися між ними на даний час, дають підстави суду для розірвання шлюбу, оскільки збереження його суперечить інтересам позивачки і це має істотне значення. Суд, задовольняючи позов, залишає позивачці прізвище [PERSON], оскільки, як вона заявила в судовому засіданні, всі її документи виготовлені на це прізвище. Неповнолітня дитина залишається для проживання з матірю. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача в користь держави судовий збір виходячи із Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ, який вступив в дію з 01 листопада 2011 року..

Outcome: approved