Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом до [PERSON], треті особи - Садівницьке товариство «Ландиш», Рожнівська сільська рада Броварського району Київської області, [PERSON], Управління Держкомзему в Броварському районі Київської області, Комунальне підприємство Київської обласної ради Броварське МБТІ про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна, припинення права власності на 1/2 частину нерухомого майна, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та свідоцтва про право власності на садовий будинок в частинах права власності за відповідачем на 1/2 частину зазначеного будинку. В ході розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги, а саме просила визнати за нею право власності на ? частини земельної ділянки, площею 0, 0625 га в Садівничому товаристві «Ландиш» по вул.Медична, 39 Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області та ? частини садового будинку А-1 , площею 53,5 кв.м., баня - Г, гараж - Б, вбиральня В, колодязь - К, огорожа -N по вул.Медичній, 39 в Садівничому товаристві «Ландиш», с.Рожни Броварського району Київської області, визнати вищевказане майно спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON], припинити право власності [PERSON] в частині ? у вищевказаному нерухомому майні, визнати частково недійсними державний акт на право власності на спірну земельну ділянку та свідоцтво про право власності на нерухоме майно в частині ? даного майна. Свій позов обгрунтовує тим, що з 1997 році по жовтень 2003 сторони проживали як подружжя без реєстрації шлюбу, а з жовтня 2003 року по листопад 2010 перебували в зареєстрованому шлюбі. В 1997 році позивач придбала спірну земельну ділянку.В цьоиу ж році в рахунок заробітної плати, працюючи в ВАТ «Перший Київський авторемонтний завод» позивач отримала два комплекти садових будинків, з яких в подальшому позивачем , за належні їй кошти, з допомогою відповідача здійснено будівництво спірного садового будинку, яке закінчено в 2003 році. Як стверджує позивач оформлення правовстановлюючих документів було вирішено відкласти в звязку з внесенимии змінами в законодавсто з цих питань.В 2007 році ставлення [PERSON] до позивача різко змінилось, а в травні 2008 році їй стало відомо, що останній потай від неї провів оформлення земельної ділянки та садового будинку на своє імя. Наполягаючи на тому , що вищевказане нерухоме майно є спільним майном подружжя, матеріальний вклад позивача в придбання земельної ділянки та будівництво спірного будинку є набагато більшим, беручи до уваги те, що відповідач обманним шляхом отримав правовстановлюючі документи на спірне нерухоме майно на своє імя, позивач звернулась до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні позивач та її представник уточнені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, крім того пояснили, що спільно придбані подружжям: автомобіль [PERSON], 2002 року випуску, побутову техніку та меблі відповідачем обманним шляхом вивезено в невідомому напрямку, що на думку сторони позивача є підставою для визнання за позивачем права власності на ? частини спірного нерухомого майна. Відповідач та його представник в судовому засіданні не визнали позовні вимоги в повному обсязі та просили в їх задоволенні відмовити, позивач пояснив, що з 1998 року знайомий з позивачем, але спільно як подружжя з нею не проживав до 2003 року, самостійно в 2000 році придбав спірну земельну ділянку, після чого на ній розпочав будівництво спірного садового будинку. Пропозицію [PERSON], з якою знаходився в дружніх стосунках, використати дошки із старих садових будинків, які остання отримала в рахунок заробітної плати, відповідач прийняв.На тверодження відповідача, останній до середини 2003 року самостійно за власні кошти збудував садовий будинок з надвірними будівлями, [PERSON] ніякої участі в його будівництві не приймала, і лише 10 жовтня 2003 року сторони зареєстрували шлюб і позивач переїхала до відповідача проживати в спірний будинок. Представник третьої особи - СТ «Ландиш» позов визнав та просив його задовольнити, пояснив , що першопочатково на підставі заяви членом товариства була [PERSON], але оформлення технічної документації вже проводилось на її чоловіка [PERSON] Представники третіх осіб - Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, Управління Держкомзему в Броварському районі Київської області, КП КОР Броварське МБТІ до суду надали заяви проводити розгляд справи без їх участі, третя особа - [PERSON] до суду надала листа, в якому просить проводити розгляд справи без її участі. Допитані в судовому засіданні свідки на стороні позивача [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що дійсно в період з 1997 року по 2003 рік сторони проживали як подружжя без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, починаючи з 1998 року спільними зусиллями та коштами будували спірний садовий будиночок на придбаній ними земельній ділянці. Свідок [PERSON], якому раніше належала спірна земельна ділянка, підтвердив суду той факт, що на підставі усної домовленості саме [PERSON] в 1997 році придбала в нього дану земельну ділянку, грошові кошти сплачувала позивач, але при укладенні угоди був присутній відповідач, якого свідок вважав чоловіком [PERSON] оформлення нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу вирішено було відкласти, так як на той момент був відсутній правовстановлюючий документ на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON] Через декілька років [PERSON] приїхав до [PERSON] з метою оформлення письмового договору купівлі продажу, вважаючи сторін подружньою парою будь-яких підозр та заперечень при оформленні договору в свідка не виникло. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] на стороні позивача підтвердив те, що працюючи на ВАТ «Перший Київський авторемонтний завод» на посаді директора філії позивач в 1997 році в рахунок заборгованості по заробітній платі отримала два садових будиночки. Свідок [PERSON] засвідчила, що допомагала позивачу в перевезенні отриманих нею на підприємстві двох садових будиночків на спірну земельну ділянку та в будівництві спірного будинку. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], допитані в судовому засіданні на стороні відповідача, не заперечували той факт, що з 1997 року [PERSON] та [PERSON] проживали як подружжя, зазначили, що сторони самостійно своїми силами збудували спірний садовий будинок. Суд вислухавши сторін,їх представників, представника третьої особи -СТ «Ландиш», свідків, повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як встановлено судом в ході розгляду справи, що підтверджено показами свідків як на стороні позивача так і на стороні відповідача, [PERSON] та [PERSON], починаючи з 1997 року проживали без реєстрації шлюбу як подружжя, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. В 1997 році між позивачем [PERSON] та [PERSON], укладено усну угоду про купівлю- продаж спірної земельної ділянки, площею 0, 0625 га в Садівничому товаристві «Ландиш» по вул.Медична, 39 Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, за придбання якої саме позивачем сплачено грошові кошти , при чому був присутній [PERSON] На момент укладення угоди [PERSON] сприймав сторін як чоловіка та дружину, тому в нього не виникло будь-яких питань, коли в 2000 році [PERSON] запропонував [PERSON] оформити нотаріально посвідчений договір купівлі- продажу вищевказаної земельної ділянки від 05 січня 2000 року , на підставі якого видано державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0, 0625 га, що розташована в Садівничому товаристві «Ландиш» по вул.Медична, 39 Рожнівської сільської ради Броварського району Київської області, серії КВ №107806 на імя [PERSON] Після придбання земельної ділянки в 1997 році сторони, проживаючи як подружжя без реєстрації шлюбу, на даній ділянці розпочали будівництво садового будинку, основою якого стали два садових будинки, які отримала позивач в рахунок заборгованості по заробітній платі за місцем роботи у ВАТ «Перший Київський авторемонтний завод», що підтверджується матеріалами справи, поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] Факт спільного будівництва сторонами спірного садового будинку підтвердили всі свідки, допитані на стороні позивача та не заперечували свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], допитані судом на стороні відповідача, що також підтверджується платіжними документами (а.с.50-81). 10 жовтня 2003 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом серії 1-ОК за №066497. 12 лютого 2007 року виконкомом Рожнівської сільської ради видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме садовий будинок -1 , площею 53,5 кв.м., баня - Г, гараж - Б, вбиральня В, колодязь - К, огорожа -N по вул.Медичній, 39 в Садівничому товаристві «Ландиш», с.Рожни Броварського району Київської області на імя [PERSON], роком побудови якого значиться 2003 рік. Згідно ч.1 ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно набуте ними за час спільного проживання , належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На таке майно поширюються положення глави 8 цього Кодексу. В ході розгляду справи судом встановлено, що спірне нерухоме майно садовий будинок та земельна ділянка, частково набуті сторонами під час їхнього проживання однією сімєю,частково під час перебування в зареєстрованому шлюбі, тому є спільним майном подружжя. Відповідно ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку визнати за кожною із сторін право власності по ? частині за кожним в спірному нерухомому майні. Як наслідок визнанню недісними підлягають державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на імя [PERSON] в частині права власності за ним на 1/2 частину зазначеної земельної ділянки та свідоцтво про право власності на нерухоме майно на імя відповідача в частині права власності за ним на 1/2 частину зазначеного садового будинку та господарських будівель . Позовні вимоги [PERSON] щодо збільшення за нею права власності на ? частини в спірному нерухомому майні задоволенню не підлягають, оскільки стороною позивач не надано суду будь-яких обґрунтувань з посиланням на відповідні докази в цій частині. Підставою для відступлення від засади рівності часток подружжя в сторону збільшення частки позивача до ? частин на думку сторони позивача є привласнення відповідачем іншого нерухомого майна ( побутова техніка, меблі, автомобіль), однак дані обставини не можуть розглядатись судом, так як позивачем на предявлялись позовні вимоги щодо поділу рухомого майна, тому вони не є предметом розгляду даного спору. Згідно ст. 72 СК України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовуються позовна давність у три роки, яка обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатись про порушення свого права власності. Судом достовірно встановлено, що про порушення свого права позивачу стало відомо в травні 2008 року, даний позов подано до суду 15 грудня 2010 року, таким чином суд прийшов висновку, що позивачем не пропущено строку позовної давності для звернення до суду з даною позовною заявою.

Outcome: partial