Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-15 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про повернення боргу та стягнення моральної шкоди покликаючись на те, що 27.05.2010 року позичив відповідачеві 1500,00 Євро, в еквіваленті 17250,00 грн., з терміном повернення до 28.06.2010 року. Про отримання цієї суми грошей відповідачем 27.05.2010 року було видано розписку. Крім того на виконання умов договору про позику коштів від 17.06.2010 року, [PERSON] було надано відповідачу кошти в сумі 8000,00 доларів США, з терміном повернення не пізніше 20.12.2010 року. Відповідач не виконав своїх договірних зобовязань. Відповідач не повернув основну суму позики. Поросить стягнути з відповідача заборгованість згідно розписки від 27.05.2010 року та договору позики від 17.06.2010 року, яка, в гривневому еквіваленті становить 89378, 50 грн. та судові витрати у справі. Відповідач своє зобовязання належним чином не виконав, заподіявши йому моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях. Сума боргу з урахуванням інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних становить 89378, 50 грн. моральну шкоду вона оцінює у 2000,00 грн. Просить позов задовольнити, повернути борг та стягнути моральну шкоду. У судовому засіданні представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі, у якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи, наслідки неявки. Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обовязки та взаємовідносини сторін. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково. Судом встановлено, що згідно розписки від 27.05.2010 року відповідач [PERSON] позичив у позивача [PERSON] 1500,00 дол. США, з терміном повернення до 28.06.2010 року. /а.с.7/ Відповідно до ст. 1047 ч.2 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позивачем [PERSON] було передано відповідачу [PERSON] грошову суму, а саме: 1500.00 дол. США та на підтвердження укладення договору позики та його умов відповідачем була написана розписка. Відповідач не виконав свого зобовязання за договором позики, своєчасно не повернувши зазначеної грошової суми. Дана обставина справи підтверджується розпискою від 27.05.2010 року /а.с.7/ Згідно із ст.1050 ч.1 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Згідно ст.625 ч.2 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того 21.01.2008 року, [PERSON] відповідачеві [PERSON], згідно договору позики, надано кошти на загальну суму 8000,00 грн. В термін до 20.12.2010 року. Відповідно до п.2 даного договору, позичальник зобовязаний повернути кошти рівними частинами кожного тижня по 150,00 дол. США, а в кінці терміну сплатити 5000,00 дол. США. Однак відповідачем вказаний пункт договору порушено, оскільки останній не сплачує щотижня обовязкові платежі, передбачені договором. Згідно ст. 525, 526, ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. З огляду на наведену норму закону та оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав свого зобовязання згідно розписки та договору позики, своєчасно не повернувши грошової суми. Оскільки зобовязання повинні були бути виконані до 28.06.2010 року та 20.12.2010 року відповідно, то з наступного дня, відповідач є таким, що прострочив виплату. З врахуванням індексу інфляції, сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 89378,50 грн. Крім того, стягненню підлягає три відсотки річних від простроченої суми боргу, що становить 1854,50 грн. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] умов розписки та договору позики не виконав то загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором позики складає 91233,00 грн. Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому доведенню у спорах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Покликання позивача на нанесену йому моральну шкоду суд до уваги не бере, оскільки позивач не довів наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Крім того, стягнення моральної шкоди у договірних відносинах не передбачено спеціальним законодавством. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити частково. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача у обсязі.

Outcome: partial