overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-12 00:00:00

У листопаді 2011 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 23.11.1990 року. Від спільного шлюбу мають двох дітей: неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], повнолітню доньку [PERSON], [INFO] Подружнє спільне життя не склалося через не бажання позивача жити однією сімєю, проживання позивача в іншій родині. Спільне господарство не ведеться. З огляду на вищевикладене позивач просить шлюб розірвати. Від позивача та відповідачки надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутністю, а також про те, що позов підтримують в повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.11.1990 року (свідоцтво про одруження серії І-ФП № 453789, а/з № 1804 від 23.11.1990 року). Від спільного шлюбу мають двох дітей: неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а/з № 9 від 05.01.1999р.), повнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а/з № 2813 від 05.08.1992р.), які проживають разом з позивачкою. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Подружнє спільне життя не склалося через не бажання позивача жити однією сімєю, проживання позивача в іншій родині. Подальше збереження сім`ї позивач вважає неможливим, шлюб необхідно розірвати. Майновий спір не заявлявся. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 110, 111, 112, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-12 00:00:00

У грудні 2011 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 28.08.2009 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] Подружнє спільне життя не склалося. Спільне господарство не ведеться. З огляду на вищевикладене позивач просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов підтримав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.08.2009 року (свідоцтво про шлюб серії І-ФП № 054015, а/з № 478 від 28.08.2009 року). Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] (а/з № 4136 від 17.12.2009р.), яка проживає разом з позивачкою. Сімейне життя не склалося. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження сім`ї позивач вважає неможливим, шлюб необхідно розірвати. Майновий спір не заявлявся. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 110, 111, 112, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-12 00:00:00

У грудні 2011 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 29.08.2002 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] Подружнє спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя. Спільне господарство не ведеться. З огляду на вищевикладене позивач просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач просив позов задовольнити. Відповідачка у судовому засіданні підтримала позов. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.08.2002 року (свідоцтво про шлюб серії І-ФП № 062025, а/з № 594 від 29.08.2002 року). Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а/з № 3318 від 25.12.2003р.). Сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження сім`ї позивач вважає неможливим, шлюб необхідно розірвати. Майновий спір не заявлявся. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 110, 111, 112, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-12 00:00:00

У жовтні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Вимоги мотивував тим, що позивач позичив відповідачу грошові кошти в розмірі 3500 дол. США, які відповідач зобовязався повернути впродовж 4 місяців, тобто до 12.04.2010р. [PERSON] повернув позивачу частину боргу в сумі 500 дол. США. В порушення умов договору позики відповідач повну суму позики у зазначений термін не повернув. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідача борг в розмірі 29165,02 грн., судові витрати у сумі 411,65 грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 2000,00 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. У 2009 році було укладено договір позики між сторонами, відповідно до якого позивач позичив відповідачу грошові кошти в розмірі 3500 дол. США, які відповідач зобовязався повернути впродовж 4 місяців, тобто до 12.04.2010р. (а.с. 9, 10). Позивач свої зобовязання за договором позики виконав, а саме: надав відповідачу грошові кошти в сумі 3500 дол. США. [PERSON] повернув позивачу частину боргу в сумі 500 дол. США. (а.с. 10). В порушення умов договору позики відповідач суму позики у зазначений термін не повернув. Тому за ним виникла заборгованість в розмірі 29165,02 грн., що складається з заборгованості за договором позики 23931,00 грн., суми 3% річних 1456,83 грн., суми інфляційних втрат 3777,19 грн.. Позивачем було направлено вимога про повернення боргу до відповідача від 31.10.2011року, але станом на теперішній час борг не повернутий, відповідач ухиляється від виконання зобовязання за договором позики. Згідно ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Як вбачається з ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання та на вимогу у кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% від простроченої суми. Таким чином, суд вважає, що позов необхідно задовольнити. В порядку ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 411,65 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 2000грн стягненню не підлягають, оскільки позивачем не надано доказів в підтвердження цих витрат. На підставі ст.ст. 525, 526, 536, 625 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-12 00:00:00

У грудні 2011 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що від шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO], який знаходяться на утриманні позивачки та потребує матеріальної допомоги. У звязку із тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, до повноліття сина. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, від нього надійшло клопотання про слухання справи за його відсутністю, проти позову не заперечує. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до наступного. Від спільного проживання позивачка та відповідач мають: сина [PERSON], [INFO] (а/з № 3543 від 04.11.2010р.), який знаходяться на утриманні позивачки та потребує матеріальної допомоги в звязку з тим, що відповідач ухиляється від утримання дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при призначені аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Розмір аліментів визначено судом з врахуванням матеріального становища сторін і не суперечить інтересам неповнолітніх дітей. Враховуючи вищевикладене суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 214,60 грн. На підставі ст.ст.180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-12 00:00:00

У листопаді 2011 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що від шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO], який знаходяться на утриманні позивачки та потребує матеріальної допомоги. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.06.2010р. позовні вимоги [PERSON] задоволено частково: стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх дитини в розмірі 250,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У звязку із тим, що сума стягуваних аліментів є недостатньою для утримання дитини, позивачка просить суд змінити розмір стягуваних аліментів та стягувати аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання їх дитини в розмірі ? частини його щомісячного доходу (заробітку) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, зазначив, що він не працює та не має змоги сплачувати частку від заробітку якого не має. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до наступного. Від спільного проживання позивачка та відповідач мають дитину: сина [PERSON], [INFO] (а/з № 3329 від 25.10.2007р.), який знаходяться на утриманні позивачки та потребує матеріальної допомоги. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.06.2010р. позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів, задоволено частково: стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання спільної дитини в розмірі 250,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У звязку зі збільшенням витрат на дитину позивачка вважала за необхідне змінити розмір стягуваних аліментів. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Листом ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва від 12.01.2012р. за № 108/9/29-061 зазначено, що станом на 10.01.2012р. згідно Відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб [PERSON] за період з 01.01.2010р. по 30.09.2011р. інформації про доходи ф/о в ЦБД ДРФО немає. Статтею 184 СК України у разі якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач не працює, як фізична особа підприємець не зареєстрована, постійного заробітку не має, у звязку з чим у суду не має підстав для зміни розміру сплачуваних аліментів Враховуючи вищевикладене суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.180-183 СК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-12 00:00:00

Відповідач є батьком синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], матірю яких є позивачка. Позивачка, посилаючись на те, що відповідач не надає допомоги на утримання синів, звернулась в суд з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідач позов визнав. Оскільки відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки у вказаному нею розмірі, то позов підлягає до задоволення. З відповідача слід стягнути на користь держави 107 грн. 30 коп. судових витрат. Приймаючи до уваги, що судовим наказом від 6 вересня 2011 року з відповідача на користь позивачки на утримання синів [PERSON] та [PERSON] стягнуту аліменти не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, то цей наказ слід відкликати з виконання. На підставі наведеного, ст.ст.180-182, 192 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-12 00:00:00

28 квітня 2009 року померла [PERSON] мати відповідачки, після смерті відкрилась спадщина на будинковолодіння з надвірними спорудами № 157 по вул. Леніна в с. Носачів Смілянського району. [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON], яка прийняла спадщину шляхом подання заяви до нотаріальної контори, але оформити не може, оскільки відсутні необхідні для реєстрації документи. 28 квітня 2010 року [PERSON] передав [PERSON] 20000 грн., а вона зобовязалася повернути їх до 28 жовтня цього ж року. На випадок неможливості повернути кошти у визначений строк, сторони передбачили передання у власність позикодавцю будинковолодіння з надвірними спорудами № 157 по вул. Леніна в с. Носачів Смілянського району. Позивач, посилаючись на те, що відповідачка до сьогоднішнього дня не повернула гроші, звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на вказане будинковолодіння. Відповідачка проти позову не заперечує про що вказала в заяві. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28 квітня 2010 року передав [PERSON] 20000 грн., а вона зобовязувалася до 28 жовтня цього ж року їх повернути, про що свідчить її розписка. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Під час укладення договору для забезпечення виконання зобовязання сторони обумовили можливість відчуження будинковолодіння з надвірними спорудами № 157 по вул. Леніна в с. Носачів Смілянського району,що згідно заповіту від 9 грудня 2004 року належить [PERSON] Судом не встановлено порушення прав інших осіб, у визначений в розписці строк відповідачка вз»ятого на себе зобовязання щодо повернення грошей не виконала, а тому вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на будинковолодіння з надвірними спорудами № 157 по вул. Леніна в с. Носачів Смілянського району. На підставі викладеного, ст.ст. 625, 1046, 1049 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-12 00:00:00

Позивач 1.02.2012 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів його доходів до досягнення нєю повноліття. Вказала, що мешкає окремо від відповідача , який добровільно допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в засідання не з»явилася , просила суд розглянути справу без її участі. Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі. Суд , дослідивши матеріали справи і оцінивши докази, дійшов до висновку , що позов підлягає задоволенню повністю. В судовому засіданні достовірно встановлено , що [PERSON] та [PERSON] мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач мешкає окремо , працездатний, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини , але добровільно її не надає. За таких обставин позов підлягає задоволенню, при цьому аліменти підлягають стягненню з моменту звернення позивачки до суду, тобто з 1.02.2012 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів посилаючись на те, що з 15 січня 2009 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, а з 1993 року проживала з ним у цивільному шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на виховання дитини не надає, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач в судове засідання не зявилась, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 15 січня 2009 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с.3). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.2). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Часиною 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/2 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], за участю третьої особи Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області, про демонтування пятого поверху житлового будинку в м. Тернополі по вул. Набережна,3Б, влаштування стіни багатоповерхового будинку за адресою м. Тернопіль, вул. Набережна,3Б, яка межує з будинковолодінням по вул. Набережній,1, глухою, замурувавши віконні прорізи та демонтувавши балкони. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], за участю третьої особи Інспекція Державного архітектурно-будівельного контролю у Тернопільській області, про усунення перешкод в користуванні житловим будинком та земельною діяльною для будівництва житлового будинку в м. Тернополі по вул. Набережній,3Б, шляхом зобовязання [PERSON] привести побутовий розрив між житловими будинками по вул. Набережна,3Б, і вул. Набережна,1, в м. Тернополі, у відповідність до вимог Державних будівельних норм, демонтування самочинно здійснених добудови до житлового будинку з надбудовою другого поверху та господарської будівлі по вул. Набережна,1, в м. Тернополі, та стягнення 10000 грн. моральної шкоди. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 28.12.2011р. в задоволенні позовів було відмовлено. Однак, при виготовленні повного тексту рішення судом помилково не було зазначено додаткової позовної вимоги [PERSON], а саме демонтування самочинно здійснених добудов до житлового будинку з надбудовою другого поверху та господарської будівлі по вул. Набережна,1, в м. Тернополі, яка подана згідно заяви від 28.10.2011р. Дана вимога прийнята судом до розгляду, була предметом дослідження та сторонами надавалися відповідні пояснення по суті. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. За таких обставин, суд ухвалює додаткове рішення. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-12 00:00:00

ПАТ «Дніпрообленерго» звернулося до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування збитків згідно акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення. В обґрунтування своїх позовних вимог, позивач посилається на те, що відповідач є споживачем електричної енергії ПАТ «Дніпрообленерго». Під час контрольних відвідувань вищевказаного споживача, який проживає [INFO], працівниками Петропавлівського РЕМ неодноразово виявлялись факти порушення п.п.42, 48 Правил користування електричною енергією для населення, внаслідок чого, було складено акт про порушення правил користування електричною енергією для населення, а саме акт: №Д 009133 від 18.11.2011 р.. На підставі вищевказаного акту-протоколу згідно Методики НКРЕ було нараховано загальну суму збитків 6865грн. 91 коп. Несплатою за використану електроенергію, [PERSON] спричиняє шкоду інтересам держави в особі Міністерства палива та енергетики України, в особі структурної одиниці Петропавлівського РЕМ. Це виражається в послабленні престижу держави, яка при теперішній енергетичній кризі, у звязку з великою заборгованістю за використану електроенергію, не має змоги повному обсязі забезпечити нею споживачів. У добровільному порядку сплатити заборгованість відповідач відмовляється. Представник позивача надав заяву про слухання справи в його відсутність. Позов підтримує повністю, просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості в розмірі 6865грн. 91 коп. та витрати, понесені при розгляді даної справи в суді в розмірі 214грн.60 коп. за сплату судового збору повязаного з розглядом цивільної справи. Відповідач в судові засідання не зявляється. Причина неявки суду не відома, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки, належним чином повідомлений відповідач не зявився в судове засідання та не надав повідомлення про причини неявки, суд вважає можливим розглянути справу в порядку заочного провадження. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки завдання шкоди позивачеві відповідачем в результаті самовільного без облікового підключення квартири відповідача до електричних мереж Петропавлівського РЕМ на суму 6865грн. 91 коп. підтверджується наданим вищевказаним актом-протоколом, розрахунками кількості не донарахованої електроенергії та її вартості. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved