Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поновлення строку позовної давності та поділ спільного майна подружжя шляхом визнання за [PERSON] права власності на Уг частину квартири за адресою [ADDRESS] , вказуючи нате, що 25.10.1998 року сторони зареєстрували шлюб. За час спільного проживання з відповідачем 15.06.1999 року було придбане майно однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка зареєстрована на відповідача [PERSON] . [INFO] шлюбу народився син [PERSON] . 26 січня 2005 року шлюб між сторонами було розірвано. У зв`язку з розірванням шлюбу відповідач змусив її, позивача, разом з сином піти з квартири і вона змушена була з малолітнім сином поїхати проживати до своїх батьків за адресою: [ADDRESS] . В силу неграмотності та юридичної недосвідченості нею був пропущений процесуальний строк позовної давності. Просить вважати причину пропуску позовної давності поважною, поновити строк звернення до суду та визнати право власності на Уг частину квартири за адресою [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач [PERSON] , яке відбулося 16.12.2011 року та представник позивача за дорученням [PERSON] в судовому засіданні 29.02.2012 року позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Крім того, позивач [PERSON] , а в подальшому - представник позивача [PERSON] змінили дані, які зазначені в позові, на те, що вона, позивач, після розірвання шлюбу проживала в зазначеній квартирі до червня 2009 року, а потім поїхала до батьків. Відповідач [PERSON] та його представник за дорученням [PERSON] . позов не визнали та просили у його задоволенні відмовити, оскільки квартира за адресою: [ADDRESS] у 1998 році була придбана на особисті кошти матері відповідача -свідка [PERSON] , у зв`язку з чим квартира була оформлена на відповідача [PERSON] . Крім того, вказують, що в позовній заяві позивачка правильно зазначає, що після розірвання шлюбу вона в 2005 році виїхала з зазначеної квартири. В заяві про поновлення строку позовної давності позивачка посилається на свою неграмотність, юридичну неосвіченість, хоча позивач закінчила в 2001 році Барське педагогічне училище за спеціальністю «правознавство» та їй виданий диплом за кваліфікацією «юрист». Просить відмовити у поновленні строку позовної давності, застосувати строк позовної давності і у задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши пояснення позивача [PERSON] , її представника за дорученням [PERSON] відповідача [PERSON] та його представника за дорученням Руднічука Д.В., пояснення свідка [PERSON] , дослідивши матеріали даної цивільної справи, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 25.10.1998 року сторони зареєстрували шлюб , про що виконкомом Войнашівської сільської ради Барського району Вінницької області зроблено актовий запис за № 25. Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 01 грудня 2004 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано, про в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 26 січня 2005 року зроблено відповідний запис за № 46. За час спільного проживання [INFO] була придбана згідно договору купівлі- продажу, укладеного між гр..гр. [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] однокімнатна квартира за адресою [ADDRESS] , яка зареєстрована, згідно довідки Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації від 25.01.2012 року за відповідачем [PERSON] з зазначеною в договорі купівлі-продажу вартістю на 7700,00грн. Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку. Твердження позивача [PERSON] про те, що вона після розірвання шлюбу проживала в спірній квартирі до червня 2009 року спростовуються даними, викладеними в позовної заяві, де позивач [PERSON] зазначає, що після розірвання шлюбу вона в 2005 році виїхала з зазначеної квартири, поясненнями відповідача [PERSON] в судовому засіданні, що в січні 2005 року позивач [PERSON] виїхала з зазначеної квартири. Дану обставину підтвердила свідок [PERSON] . Будь-якіх доказів про те, що позивач [PERSON] продовжувала проживати після розірвання шлюбу в спірній квартирі суду не надано. У відповідності до ч.2 ст.72 СК України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу , застосовується позовна давність у три роки. Відповідач [PERSON] в ході судового розгляду справи надав суду заяву про застосування до вимог позову про поділ майна позовної давністі. На час розірвання шлюбу позивачу [PERSON] достеменно було відомо про те, що придбана квартира за адресою [ADDRESS] зареєстрована за відповідачем [PERSON] особисто. Тобто з моменту, коли позивач [PERSON] виїхала з квартири слід обчислювати у відповідності до ч.2ст.72 СК України позовну давність. Посилання позивача [PERSON] в заяві про поновлення строку позовної давності на свою неграмотність, юридичну неосвіченість спростовується тим фактом, що позивач закінчила в 2001 році Барське педагогічне училище за спеціальністю «правознавство» та їй виданий диплом за кваліфікацією «юрист».Інших підстав для поновлення строку позивач в заяві не зазначив. За таких обставин суд не вбачає підстав для поновлення строку позовної давності. За результатами судового розгляду справи суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] про поновлення строку позовної давності та поділ спільного майна подружжя шляхом визнання за [PERSON] права власності на !4 частину квартири за адресою [ADDRESS] - слід відмовити. На підставі ст.ст. 10,11, 209, 212, 214-215, 218, 223 ЦПК України, ч.2 ст.72 СК України, суд,-

Outcome: dismissed