overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в якій вказала, що від шлюбу з відповідачем у них народилвся 22 листопада 2003року син [PERSON]. Шлюбні стосунки з відповідачем припинені. Відлповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина, тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі по 1/4 частини його доходу, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на місяць для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з дня подання заяви до суду. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Пояснила, що відповідач працездатний. Він працює в м.Києві, має доход. На його утриманні інших дітей не має. Добровільно допомоги не надає. Просить позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяву про розгляд справи за його відсутністю не надав. Суд прийняв рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що позивач та відповідач є батьками неповнолітнього сина [PERSON], 22.11.2003року народження. Неповнолітня дитина проживає з матірю [PERSON]. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає, що відповідач [PERSON] може надавати сину матеріальну допомогу, так як він працює , отримує дохід. Відповідач не надав доказів того, що надає матеріальну допомогу дитині у добровільному порядку. У звязку з чим аліменти підлягають стягненню у примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоровя дитини, те що відповідач працює, не має на утриманні, крім сина [PERSON], інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, яким він зобовязаний надавати матеріальну допомогу. В звязку з наведеним, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини його доходу на місяць. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір у сумі 188,20грн. на користь держбюджету м.Дружківка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, в якій вказала, що від шлюбу з відповідачем у них народився 18 листопада 1999року син [PERSON]. Шлюб було розірвано у липні 2010р. На утримання дитини відповідач добровільно допомоги не надає. Тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі по 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в позові. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав вимоги. Не заперечує надавати матеріальну допомогу в розмірі зазначеному позивачем, однак на даний час є тимчасово безробітний. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що позивач та відповідач є батьками неповнолітнього сина [PERSON], 18.11. 1999року народження. Неповнолітня дитина проживає з матірю [PERSON] Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає, що відповідач [PERSON] може надавати сину матеріальну допомогу, так як він працездатний, згодний платити аліменти за рішенням суду. Відповідач не надав доказів того, що надає матеріальну допомогу дитині у добровільному порядку. У звязку з чим аліменти підлягають стягненню у примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоровя дитини, те що відповідач являється працездатним, у нього не має на утриманні, крім сина [PERSON], інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, яким він зобовязаний надавати матеріальну допомогу. В звязку з наведеним, суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини його доходу на місяць. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь державного бюджету м.Дружківка судовий збір у сумі 188,20грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-02 00:00:00

14.04.2007 року Чапаївською сільською радою Пологівського району, Запорізької області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ЖС 066340, яке було видане 23 червня 2009 року. Подружжя має двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. В період спільного життя між позивачкою та відповідачем склалися неприязні стосунки, вони втратили повагу одне до одного в звязку з чим припинили шлюбні стосунки та разом не живуть. 19.10.2011 року [PERSON] предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судове засідання сторони не зявилися, але 31.10.2011 року вони подали заяви в яких просять розірвати шлюб, а справу розглянути за їх відсутності. Після розірвання шлюбу прізвище позивачка просить залишити „Носко Вивчивши матеріали справи та давши оцінку доказам, суд приходить до висновку про те, що зберегти сімю не можливо, а тому шлюб між [PERSON]. та [PERSON] слід розірвати. На підставі викладеного, ст.,ст. 105, 110 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що між нею та відповідачем 17 жовтня 2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зареєстрований шлюб, актовий запис № 791. Проживаючи у зареєстрованому шлюбі з відповідачем не змогли створити міцну сім'ю. Шлюбні відносини припинили, причиною розпаду сім'ї стали різні погляди на спільне життя та ведення сумісного господарства. Сторони до суду не з'явились, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, звернулись з заявами про розгляд справи в їх відсутності. У відповідності зі ст. 197 ЦПК України , суд вважає за можливе розглянути справу в відсутності сторін. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 17 жовтня 2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зареєстрований шлюб, актовий запис № 791, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Суд встановив, шлюбні відносини між сторонами припинені. На протязі останнього часу сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, стали один одному чужими людьми. Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, такі докази має подати і позивач у справі про розірвання шлюбу. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позивач надав достатній обсяг доказів, які підтверджують позов, та вважає за необхідне вимогу позивача задовольнити та шлюб, зареєстрований між сторонами, розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-02 00:00:00

12.07. 2011 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання позивачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням в гуртожитку по вулиці Маршала Бірюзова, 94 в м. Полтаві . Посилався на те, що після передачі їм на баланс гуртожитку по вудлиці Маршала Бірюзова, 94 в м. Полтава зясувалось , що в гуртожитку зареєстровані відповідачі, [PERSON] з 1990 року, а [PERSON] з 2002 року. З часу реєстрації в гуртожитку, відповідачі ніколи в ньому не проживали. Оскільки вони не проживають в гуртожитку більше ніж 6 місяців, вони втратили право на користування жилим приміщенням та підлягають зняттю з реєстраційного обліку. У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, задовольнити позовні вимоги, а в разі неявки відповідачів у судове засідання розглядати справу у порядку заочного провадження. Відповідачі у судове засідання не зявились будучи належним чином, через засоби масової інформації , повідомленими про час і місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомляли, не надавали заяв про неможливість розгляду справи у їхню відсутність. Представник Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області у судове засідання не зявився, надав заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність. Представник УЖКГ виконкому Полтавської міської ради у судове засідання не зявився , надав заяву про розгляд справи у їхню відсутність. Представник третьої особи, виконавчого комітету Полтавської міської ради зявився до суду, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив задовольнити позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Згідно довідки КП ЖЕО №5 Полтавської міської ради відповідачі зареєстровані в гуртожитку на ліжко-місце, відповідач [PERSON] з 1990 року, а [PERSON] з 2002 року. Згідно акту від 24.02.2011 року вбачається, що відповідачі в гуртожитку не проживають та ніколи у ньому не проживали, їхнє місце проживання у гуртожитку не визначене, за проживання у гуртожитку не сплачують. Оскільки відповідачі в гуртожитку не проживають більше ніж шість місяців без поважних причин, вони втратили право на користування жилим приміщенням у спірному гуртожитку та підлягають зняттю з реєстраційного обліку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-02 00:00:00

12.07. 2011 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання позивача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням в гуртожитку по вулиці Маршала Бірюзова, 94 в м. Полтаві . Посилався на те, що після передачі їм на баланс гуртожитку по вулиці Маршала Бірюзова, 94 в м. Полтава зясувалось , що в гуртожитку зареєстрований відповідач з 1983 року. З часу реєстрації в гуртожитку, відповідач ніколи в ньому не проживав. Оскільки він не проживає в гуртожитку більше ніж 6 місяців, втратив право на користування жилим приміщенням та підлягає зняттю з реєстраційного обліку. У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність, задовольнити позовні вимоги, а в разі неявки відповідачів у судове засідання розглядати справу у порядку заочного провадження. Відповідач у судове засідання не зявився будучи належним чином, через засоби масової інформації , повідомленим про час і місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомляв, не надавав заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність. Представник Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області у судове засідання не зявився, надав заяву в якій просив розглядати справу у його відсутність. Представник УЖКГ виконкому Полтавської міської ради у судове засідання не зявився , надав заяву про розгляд справи у їхню відсутність. Представник третьої особи, виконавчого комітету Полтавської міської ради зявився до суду, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив задовольнити позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Згідно довідки КП ЖЕО №5 Полтавської міської ради відповідач зареєстрований в гуртожитку на ліжко-місце з 1983 року. Згідно акту від 24.02.2011 року вбачається, що відповідач в гуртожитку не проживає та ніколи у ньому не проживав, його місце проживання у гуртожитку не визначене, за проживання у гуртожитку не сплачує. Оскільки відповідач в гуртожитку не проживає більше ніж шість місяців без поважних причин, він втратив право на користування жилим приміщенням у спірному гуртожитку та підлягає зняттю з реєстраційного обліку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-02 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду , повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін , на що може бути витрачений значний час , суд вважає на необхідним проголосити вступну та резолютивну частини .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-02 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт належності їй трудової книжки, виданої 17.09.1973 року на імя Мачулиной (Кустиковой) Светланы Анатолиевны, їй - [PERSON]. Заявник в попередньому судовому засіданні на своїх вимогах наполягала, просила суд задовольнити їх. Представник заінтересованої особи [PERSON] в судове засіданні не зявився, надавши заяву, в якій проти заявлених вимог не заперечував, просив справу розглянути без його участі. Відповідно паспорту по батькові заявника вказано Анатоліївна(а.с. 4). Відповідно до трудової книжки від 17.09.1973 року вона видана Мачулиной (Кустиковой) Светлане Анатолиевне(а.с.5). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] Анатольевнанародилась 02 жовтня 1956 року (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу мачулі [PERSON] та [PERSON] одружились 29 березня 1978 року, після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові [PERSON], дружині [PERSON] (а.с.7). Згідно ст. 130 ЦПК України, якщо в попередньому судовому засіданні відповідач визнав позов, то суд ухвалює судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши заявника дослідивши матеріали справи, приходить до наступного: як встановлено в судовому засіданні: заявник згідно паспорту має по батькові Анатоліївна, 17 вересня 1973 року їй була видана трудова книжка, де по батькові заявника вказане як Анатолиевна. На теперішній час в звязку з оформленням пенсії, через невідповідність по батькові, заявник не має можливості отримувати пенсію. За такими обставинами суд вважає, що оскільки по батькові „Анатолиевна в трудовій книжці вказане невірно, то заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що з відповідачем спільного життя не склалося, вони припинили вести спільне господарство, понад два роки проживають окремо, шлюб носить формальний характер, а тому подальше збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала повністю, посилаючись на мотиви, викладені у позовній заяві, просить задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За згодою позивача, на підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини. Сторони уклали шлюб 03 червня 2004 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД №090580 виданим відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №557 від 03.06.2004року. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], 06.10.2005року народження, про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-ИД №039671 видане відділом РАГС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис № 2119 від 21.10.2005 року. Судом встановлено, що у сторін внаслідок непорозумінь склалися неприязні стосунки. Подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї є неможливим. Позивач миритись не бажає і збереження шлюбу суперечить його інтересам, категорично заперечує проти надання терміну для примирення. За таких обставин суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-02 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 31 серпня 2002 року, причиною розпаду сімї вважає непорозуміння один одного, від своїх відносин мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], спільне господарство не ведеться, разом не поживають понад 3 роки, вважає, що збереження шлюбу є неможливим. В судове засідання позивач не зявилася, в своєї заяві просила справу розглядати без її участі, на позові наполягала, строк для примирення просила не надавати. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши на адресу суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позов визнав, строк для примирення просив не надавати. Відповідно до свідоцтва про одруження сторони уклали шлюб 31 серпня 2002 р. Суд, дослідивши докази, приходить до наступного, 31 серпня 2002 року сторони уклали шлюб, спільним сімейним життям сторони не проживають понад 3 роки. Мають неповнолітнього сина, спір про сумісно нажите майно та місце проживання дитини не заявляють. Причиною розпаду сімї є непорозуміння один одного. Внаслідок того, що в сімї відбулось непорозуміння один одного, подальше спільне проживання та збереження шлюбу буде протирічить інтересам подружжя. Тому, суд розриває шлюб, вважаючи його таким, що розпався та існує формально, сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, разом не проживають понад 3 роки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-02 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про поділ майна подружжя. В обґрунтування позову зазначив, що під час перебування в шлюбі з відповідачкою, ними по договору купівлі-продажу від 12.05.1998 року було придбано квартиру, що в м.Броди по вул.Храпая,8/30. Покупцем по договору є [PERSON] і право власності на дану квартиру зареєстроване за нею. З посиланням на ст.ст.60 ч.1, 70 ч.1 СК України та на ст.368 ч.3 ЦК України просить розділити спільне майно подружжя та визнати за ним право власності на Ѕ частку двокімнатної квартири [ADDRESS]. В судове засідання позивач не зявився, подав суду письмову заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності, просить постановити рішення про задоволення позову. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечила про поділ майна та визнання за позивачем Ѕ частки двокімнатної квартири [ADDRESS]. У відповідності до ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову. Відповідно до ст.60 ч.2 СК України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст.71 СК України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.11.1996 р. (а.с.8). Відповідно до договору купівлі-продажу від 12.05.1998 р. відповідачка [PERSON] придбала квартиру за адресою м.Броди вул.Храпая,8/30 (а.с.6), яка зареєстрована за нею на праві особистої власності (а.с.7). Таким чином, з врахуванням вищенаведених норм сімейного законодавства, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує прав свобод чи інтересів інших осіб, тому суд приймає визнання позову та знаходить законні підстави для задоволення позову. На підставі ст.ст.60,69 ч.1,70 ч.1,71 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-02 00:00:00

У серпні 2011 року позивачка звернулась з позовом до суду про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Сторони подали суду заяви, у яких просили суд розглянути справу у їх відсутність. В обгрунтування пред*явлених позовних вимог вказала, що вона з відповідачем знаходилась у зареєствованому шлюбі. Їхній шлюб було розірвано 28 липня 2010 року. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Син мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. На утримання сина відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає та у добровільному порядку надавати не бажає. Вона потребує матеріальної підтримки з боку відповідача. Тому і просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до повноліття сина. Відповідач пред*явлені позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні було встановлено, що сторони перебували у шлюбі та від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на утриманні позивачки. Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання сина відповідач не бажає. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України Батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При таких обставинах суд, оцінюючи всі докази, зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає, що судові витрати по справі повинні бути стягнуті з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-02 00:00:00

У вересні 2011 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони подали суду заяви, у яких просили суд розглянути справу у їх відсутність. В обгрунтування пред*явленого позову позивачка вказала, що з відповідачем вона шлюб уклала 04 вересня 1999 року. Шлюб у них перший. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. На утримання сина відповідач зобов*язаний до сплати аліментвів. Між ними спору стосовно розподілу спільного майна немає. Сімейних стосунків вони не підтримують з лютого 2011 року. Сім*я їхня розпалась з тих причин, що відповідач залишив сім*ю. У них різні погляди на життя та різні інтереси. На цьому грунті між ними постійно виникали сварки та скандали. Між ними також не було взаєморозуміння. Нею приймались спроби для примирення та збереження та поновлення їхньої сім*ї. Однак це позитивного результату не дало. За останній час, що вони мешкають окремо, між ними спроб для примирення та поновлення сімейних стосунків не було. Вважає, що їхня сім*я розпалась. Просить позов задовольнити. Відповідач пред*явлений позов визнав та також просив суд їхній шлюб розірвати. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки не підтримують з лютого 2011 року з тієї причини, що між ними не було взаєморозуміння. Сторони припинили спільне проживання та весь цей час мешкають окремо. За минулий час між сторонами спроб для примирення та поновлення сімейних стосунків не було. Позивачка вважає, що їхня сім*я розпалась остаточно. При таких обставинах суд, оцінюючи всі докази, зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved