Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-27 00:00:00

[PERSON]звернувся до суду з позовом до Петропавлівської селищної ради про перерозподіл спадкового майна та визнання права власності на таке спадкове майно. В обґрунтування позову зазначив, що 25 листопада 2006 року померла його бабуся [PERSON], свідоцтво про смерть серії І -КИ № 117572 видане 27.11.2006 року Петропавлівською селищною радою Дніпропетровської області, актовий запис 178. На момент відкриття спадщини [PERSON] належали на праві приватної власності земельна ділянка (пай), загальним розміром 5,440Га, розташована на території Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області та домоволодіння № 64 по вул. Куйбишева в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області. За життя спадкодавець склала два заповіти. Відповідно до заповіту посвідченого 06.09.2002 року державним нотаріусом Петропавлівської державної нотаріальної контори за № 938 спадкодавець заповідала належну їй вищенаведену земельну ділянку на користь матері позивача [PERSON], таке право його матірю було реалізовано шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину 06.07.2007 року від державного нотаріуса Петропавлівської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1256. Відповідно до другого заповіту посвідченого 01.04.1996 року державним нотаріусом Петропавлівської державної нотаріальної контори за № 632 спадкодавець заповідала все належне їй на день смерті майно трьом особам, своїм рідним дітям : [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. На момент звернення до нотаріальної контори для оформлення спадкового майна третій син спадкодавця, якого також визначено в заповіті, [PERSON] помер, 11.06.2010 року, не реалізувавши своє право на спадкування за заповітом. Спадкоємці першої черги після його смерті відсутні. Заповіт у повному розмірі складено на трьох осіб, двоє визначені по справі в якості третіх осіб. Треті особи не виявили бажання скористатись своїм правом на спадкування за заповітом,мати позивача, [PERSON] відмовилась від свого права на спадщину на користь позивача, він в спадковому будинку досить давно вже проживає, провів капітальний ремонт домоволодіння, доглядав за бабусею та поховав її за свої кошти. Померлий [PERSON], відповідно до чинного законодавства вважається таким , що прийняв спадщину, він на момент смерті спадкодавця разом з позивачем був зареєстрований за місцем проживання в спадковому домоволодінні. Отже на цей час позивач є спадкоємцем на майно померлої [PERSON], але не може розпорядитися майном на свій розсуд. Враховуючи все вищенаведене нотаріус запропонував позивачу звернутись до суду для вирішення даного питання. У судовому засіданні позивач зазначив, що на момент смерті спадкодавця був зареєстрований з нею, вже зробив ремонт в будинку, виписував вугілля, допомагав бабусі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачем надано лист про розгляд справи у відсутність представника селищної ради. Третя особа [PERSON] зазначила, що вона не бажала і не бажає приймати спадок за заповітом на будинок померлої, вона до нотаріальної контори звернулась лише з метою отримання землі відповідно до іншого заповіту, від іншого майна відмовляється на користь позивача, брат [PERSON] помер, дітей у нього не було ховала і його і матір спільно і за кошти позивача, самостійних вимог не заявила. Третя особа [PERSON] проти задоволення позову заперечує, вважає, що вона також має право на частку спадку. Вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги викладенні в позові доказаними і такими що підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до заповіту від 01.04.1996 року належним чином зареєстрованого і посвідченого, складеного померлою [PERSON] спадкоємцями майна, в тому числі жилого будинку за адресою вул.Куйбишева 64 в смт. Петропавлівка Дніпропетровської обл. є в рівних долях [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. На момент смерті спадкодавця за зазначеною адресою спільно з померлою були зареєстровані позивач та померлий [PERSON]. Від майна за зазначеним заповітом [PERSON] відмовилась на користь свого сина, [PERSON], [PERSON] помер, дітей та інших спадкоємців не мав. При задоволенні позову суд враховує, що [PERSON], що є 3 особою не зважаючи, що судом було надано час на отримання правової допомоги самостійних вимог письмово не заявила, заяву про поновлення строку на прийняття спадщини не подала, при зясування обставин, зазначила суду, що не має коштів на отримання правової допомоги і до правників не буде звертатись принципово, вважає, що суд зобовязаний вирішити питання на її користь відповідно до заповіту. Суд критично ставиться до пояснень [PERSON], так як третя особа не заявила суду самостійних вимог, не вирішила в судовому порядку питання про поновлення строку на прийняття спадщини, не звернулась своєчасно з відповідною заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Факт смерті [PERSON], підтверджується свідоцтвом про смерть 1-КИ № 117572 від 27 листопада 2006 року виданим виконкомом Петропавлівської селищної ради Петропавлівського району Дніпропетровської області. Відповідно до належним чином оформленого заповіту померла заповідала [PERSON], [PERSON] та [PERSON] майно та будинок. Відповідно до свідоцтва про народження позивач [PERSON] є сином [PERSON] та онуком померлої [PERSON]. Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 06.07.2007 року підтверджується, що [PERSON] стала власником земельної ділянки за заповітом після смерті [PERSON]. Довідкою Петропавлівської селищної ради від 26.05.2011 року №2759 підтверджується, що за домоволодінням по вул. Куйбишева 64 в смт. Петропавлівка закріплена земельна ділянка загальнею площею 0,20 га в тому числі для ведення ОСГ 0,05 га., запис проведено на [PERSON], яка померла 25.11.2006 року. Довідкою Петропавлівської селищної ради від 26.05.2011 року №2757 підтверджується, що [PERSON] дійсно мешкає по вул. Куйбишева 64 в смт. Петропавлівка і на день смерті був зареєстрований разом з померлою. Відповідно до листа № 348/01-16 від 25.05.2011 року, завідуючої Петропавлівської державної нотаріальної контори, заперечення щодо видачі свідоцтва на право власності, на спадщину, на домоволодіння мали місце в звязку з тим, що в спадкоємцями не надано належним чином оформленого правовстановлюючого документу на домоволодіння. Відповідно до довідки КП Павлоградського міжміського БТІ за даними БТІ право власності на зазначене домоволодіння не зареєстровано. Відповідно до домової книги за зазначено адресою зареєстрований лише позивач. Судом встановлено, що [PERSON]І пропустила строк на прийняття спадщини, [PERSON] відмовилась від домоволодіння на користь позивача, [PERSON] помер і інших спадкоємців немає. [PERSON]І не звернулася до нотаріальної контори на підставі ст. 1270 ЦК України, тобто на протязі шести місяців, вважаючи, що виконання заповіту можливо за будь-яких обставин в такому обсязі, як це визначено в заповіті, заяви про поновлення строку не подала, самостійних вимог відповідно до чинного цивільно-процесуального кодексу при розгляді справи не заявила. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або і законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а відповідно до ч. 2 у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержуючі особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особі на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1234 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. В даному випадку спадкодавець заповідав все майно своїм трьом донькам з різним визначенням часток в такому спадковому майні. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1280 ЦК України якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці, вона підлягає перерозподілу між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 1279 ЦК України спадкоємці, які протягом не менш як одного року до часу відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем однією сім'єю, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі предметів звичайної домашньої обстановки та вжитку в розмірі частки у спадщині, яка їм належить, а відповідно до ч. 2 спадкоємці, які разом із спадкодавцем були співвласниками майна, мають переважне право перед іншими спадкоємцями на виділ їм у натурі цього майна, у межах їхньої частки у спадщині, якщо це не порушує інтересів інших спадкоємців, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ППВСУ «Про практику розгляду судами України справ про спадкування » передбачений ст.549 ЦК ( ст. 1270 ЦК України в новій редакції ) шестимісячний строк для прийняття спадщини може бути продовжений судом за заявою заінтересованої особи при доведеності поважності причин його пропуску. Якщо у вказаний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Суд бере до уваги, що позивач є таким, що прийняв спадщину, що він проживає в зазначеному домоволодінні за адресою по вул. Куйбишева 64 в смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області з моменту смерті спадкодавця. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивачів слід задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved