Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-21 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. Позов мотивує тим що відповідно до укладеного договору № VO21GА0000000073 від 21.08.2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 43976,91 доларів США зі сплатою відсотків за користування в розмірі 15,00% в рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.08.2013 року. В забезпечення виконання зобовязань за цим кредитним договором, між ПАТ КБ «Приватбанк»та відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] 21.08.2008 р. було укладено договір іпотеки, згідно з умовами якого, відповідачі надали в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 60,50 кв.м., яка розташована за адресою: м. Луцьк, вул. Новочерчицька, 51/4. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання по кредитному договору не виконав, в звязку з чим у нього утворилась заборгованість перед банком, яка станом на 07.06.2011 року разом з відсотками та пенею становить 61909,65 доларів США. Просить, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу його позивачем, виселити відповідачів з квартири, на яку звертається стягнення. Крім того, стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору та витрат на ІТЗ. В судове засідання представник позивача не зявився, подав суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. У разі відсутності відповідачів не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ч. 5 ст. 74, ч. 3 ст. 76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за їх відсутності відповідачі не подали. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із змісту ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення позичальником зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Судом встановлено, що згідно умов кредитного договору № VO21GА0000000073 від 21.08.2008 року відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 43976,91 доларів США зі сплатою відсотків за користування в розмірі 15,00% в рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 21.08.2013 року та зобовязався надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати. (а.с. 8-10). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору, не належним чином виконав взяті на себе зобовязання, що стверджується дослідженим в судовому засіданні розрахунком заборгованості за договором (а.с. 3-4), з якого вбачається, що станом на 07.06.2011 року заборгованість становить 61909,65 доларів США, яка складається з наступного: 38300,59 доларів США - заборгованість за кредитом; 8140,69 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 2096,16 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 10394,30 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 31,33 доларів США штраф (фіксована частина), 2946,59 доларів США штраф (процентна складова). Як вбачається з договору іпотеки від 21.08.2008 р. з метою забезпечення виконань по кредитному договору, відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON] надани в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 60,50 кв.м., яка розташована за адресою: м. Луцьк, вул. Новочерчицька, 51/4. (а.с. 11-13). Відповідно до договору іпотеки, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку порушення іпотекодавцем термінів виконання якого-небудь із зобовязань по кредитному договору. Згідно з ч. І ст. 33 Закону України «Про іпотеку»у разі невиконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, а тому вимога позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки є підставна і підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до п. 4 ст. 39 Закону України «Про іпотеку»у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону. Ст. 39 Закону України «Про іпотеку»передбачено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. І ст.40 Закону України «Про іпотеку»та ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. У звязку з цим, відповідачі підлягають виселенню з житла, яке є предметом іпотеки і розташоване за адресою: м. Луцьк вул. Новочерчицька, 51/4. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. А тому суд вважає, що вимога позивача про зняття з реєстрації відповідачів до задоволення не підлягає, оскільки виселення і є підставою для внесення даних про зняття особи з реєстраційного обліку. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вимога позивача про відшкодування відповідачем судових витрат також підлягає до задоволення.

Outcome: partial