Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості та просив суд стягнути з відповідача заборгованість по кредитним договором № DNQ1RХ202680109 від 10.12.2007року у сумі 26 144,37гривень та судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на доводи наведені у позові та на свої пояснення надані у судовому засіданні, просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з»явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за своєї відсутності не надав. Таким чином, в порядку ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що відповідач не зявився до суду без поважних причин. Представник позивача в судовому засіданні не заперечував проти заочного розгляду справи в порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та аналізуючи все у своїй сукупності, зважаючи на те, що позивачу було розяснено право змінити, уточнити, доповнити заявлені вимоги та процесуальні наслідки невиконання вказаних дій, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних обставин. Судом встановлено, що сторони перебували в договірних правовідносинах. 10.12.2007року між позивачем та [PERSON] був укладений договір №DNQ1RХ202680109, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 3226,80гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.12.2008року (а.с.6,7). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Проте, на порушення умов Договору, відповідач належним чином не виконав зобовязання, передбачені цим Договором. Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору №DNQ1RХ202680109 від 10.12.2007року, станом на 12.04.2011року сума заборгованості становить 26 144,37грн., з яких 3226,80грн. заборгованість за кредитом; 224,56грн.заборгованість по процентам за користування кредитом, 958,32грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 20 013,53грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, а також штрафи відповідно до п. 6.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00грн. штраф (фіксована частина), 1221,16грн. штраф (процентна складова) (а.с.4). З приводу зазначеного, суд погоджується з доводами позивача, що мало місце неналежне виконання відповідачем договірних зобовязань. Так, Банк у повному обсязі виконав свої зобовязання, натомість відповідач порушив умови договору, в наслідок чого банк не може повернути кредитні кошти, які були видані відповідачу у тимчасове користування зі сплатою процентів за користування даними коштами. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. В свою чергу, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 551 ЦК України, яка передбачає що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд вважає, що зазначена норма підлягає застосуванню до даного правового спору. В зв»язку з чим, виходячи з обставин справи та наставши наслідків, вимог розумності та справедливості, а також з урахуванням майнового стану відповідача, враховуючи фактично спричинені позивачу збитки, суд вважає за доцільне зменшити розмір пені, який значно перевищує розмір спричинених позивачу збитків та стягнути з відповідача на користь позивача 3226,80грн. даного виду платежу. Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 9357,64грн., а у задоволені іншої частини позовних вимог слід відмовити. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 42,86грн. та судовий збір у сумі 93,37грн., а разом 136,23грн., пропорційно від задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial