Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача [PERSON], 07.07.1977р.н. аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], 15.09.2001р.н. в розмірі 600грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що проживала з відповідачем в громадському шлюбі. 15 вересня 2001 у них народилася донька [PERSON]. З 2003 року відповідач з нею та донькою не проживає, не цікавиться дитиною, її здоров'ям, не займається її вихованням, фізичним та духовним розвитком, матеріально не допомагає, не надає жодних коштів на утримання дитини. Дитина проживає з нею та перебуває на повному її матеріальному забезпеченні та вихованні. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 02 листопада 2009 року відповідача позбавлено батьківських прав. У неї на утриманні є двоє неповнолітніх дітей, виховання та утримання яких потребує значних коштів, у зв'язку з чим просить позов задоволити. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні до змісту позовних вимог. Додатково пояснила, що з часу припинення їх спільного проживання відповідач не надавав жодних коштів на утримання дитини та взагалі не цікавився донькою. З урахуванням вищенаведеного, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений в порядку передбаченому ст.74 ЦПК України, через оголошення в газеті „ Високий Замок, а тому, згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обовязків і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Як вбачається з ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. У відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження батьком неповнолітньої [PERSON], 15.09.2001р.н. є відповідач [PERSON]. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 02 листопада 2009 року відповідача [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дочки [PERSON], 15.09.2001р.н. З 2003 року дитина [PERSON], 15.09.2001р.н. залишилася проживати лише з позивачем, яка несе всі витрати по утриманню дитини. Відповідач протягом тривалого часу не займається вихованням своєї дочки, не цікавиться її життям, проблемами, здоров'ям, матеріальної допомоги не надає, що встановлено також рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 02 листопада 2009 року. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають до задоволення, а саме, слід визначити аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 600грн., щомісячно, починаючи з 14.06.2011р. і до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць в порядку ч.1 ст. 367 ЦПК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати. В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача. Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судових витрат звільнена законом. Таким чином з відповідача потрібно стягнути 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в дохід держави. На підставі ст.ст. 141, 166, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, та

Outcome: approved