Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-10 00:00:00

У серпні 2011 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Публічного Акціонерного Товариства Підриємство з експлуатації електричних мереж Центральна енергетична компанія про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування предявлених позовних вимог позивачка вказала, що 31 березня 2005 року її неповнолітній син [PERSON], [INFO], зайшов у відчинені двері трансформаторної підстанції відповідача. У підстанції відбулось коротке замикання та її син отримав термічний опік голови, обличчя, шиї, грудної клітини та правою плеча 111-1У ступеню, опік верхніх дихальних шляхів. В період 2005-2006 років син переніс 11 операцій та був визнаний інвалідом. У звязку зі спричиненими пошкодженнями син направлявся у санаторій Авангард у м. Немирів, куди вона його супроводжувала. Нею на лікування сина та придбання путівок на санаторно-курортне лікування сина було витрачено значні кошти. Винним за каліцтво сина визнаний відповідач. Вона зверталась до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2008 року її позов був задоволений частково та з відповідача на її користь було стягнуто в рахунок спричиненої матеріальної шкоди 5.693 гривні 32 копійки та 100.000 гривень в рахунок спричиненої моральної шкоди. Рішенням Колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2008 року рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2008 року було змінено. З відповідача на її користь в рахунок спричиненої моральної шкоди було стягнуто 50.000 гривень. Однак, під час розгляду справи судом її сину 24 квітня 2008 року, 16 травня 2008 року та 26 травня 2008 року було проведено ще три операції у звязку з каліцтвом і син з 22 квітня 2008 до 20 червня 2008 року знаходився на стаціонарному лікуванні. Нею для придбання ліків було витрачено 1.110 гривень 32 копійки, придбання продуктів харчування під час його знаходження у лікарні - 1.408 гривень 62 копійки, на проїзд до лікарні - 180 гривень. Всього на лікування та знаходження її сина у лікарні у 2008 році нею було витрачено 2.698 гривень 94 копійки. Окрім того, на придбання 02 путівок в санаторій-профілакторій Лісний в 2008 році нею було витрачено 359 гривень 22 копійки, а придбання 02 путівок в санаторій Дніпровський у 2010 році - 2.822 гривні 40 копійок. Загальна сума понесених нею витрат складає 5.880 гривень 56 копійок. Ці витрати не були включені у первісні позовні вимоги та не були стягнуті з відповідача на її користь. Окрім того, їй у звязку з каліцтвом сина відповідачем була спричинена і моральна шкода: син тривалий час знаходився на лікуванні, він визнаний інвалідом, йому 17 років та він виходить із квартири лише у сутінки. Спричинену їй моральну шкоду оцінює у 50.000 гривень. Просить позов задовольнити. Відповідач предявленого позову не визнав та пояснив, що позивачці за рішеннями Бабушкінського районного та Апеляційного суду Дніпропетровської області в рахунок спричиненої матеріальної та моральної шкоди відповідно було стягнуто 5.693 гривні 32 копійки та 50.000 гривень. Позивачка у судовому засіданні не надала суду доказів, що її син потребує додаткових витрат на медичну та соціальну допомогу, додаткове, поліпшене харчування. Вказане повинно стверджуватись висновком МСЕК або висновком судово-медичної експертизи. У задоволенні позову просить відмовити. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити. Так, із рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 жовтня 2008 року вбачається, що з відповідача на користь позивачки було стягнуто 5.693 гривні 32 копійки в рахунок спричиненої матеріальної шкоди та 100.000 гривень в рахунок спричиненої їй відповідачем у звязку з каліцтвом сина моральної шкоди. Рішенням Колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2008 року рішення Бабушкінського районного суду було змінено. З відповідача на користь позивачки у рахунок спричиненої моральної шкоди було стягнуто 50.000 гривень. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем позивачці спричинена шкода відшкодована. Згідно з ч.1 ст.1168 ЦК України Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Із матеріалів цивільної справи вбачається, що рішенням суду з відповідача на користь позивачки в рахунок спричиненої моральної шкоди було стягнуто 50.000 гривень. При таких обставинах суд вважає, що у задоволені позову у цій частині позивачці необхідно відмовити. Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України Фізична або юридична особа яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя фізичній особі, зобовязана відшкодувати потерпілому заробіток /дохід'', втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Із виписки із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] вбачається, що він дійсно з 22 квітня 2008 року по 20 червня 2008 року знаходився на стаціонарному лікуванні у Комунальному закладі "Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарня та йому було проведено три операції: 24 квітня 2008 року, 16 травня 2008 року та 26 травня 2008 року. Разом з тим, позивачкою суду не надано доказів стосовно необхідності придбання ліків чи медичних препаратів для сина. Деякі фіскальні чеки, надані позивачкою суду, датовані квітнем та липнем, коли її син у лікарні уже не знаходився. У інших фіскальних чеках неможливо прочитати дату придбання ліків чи медпрепаратів. Деякі надані суду фіскальні чеки мають одну і ту ж саму дату: так 29 травня 2008 року придбання в 13 годин 42 хвилини, 13 годин 43 хвилини; 13 годин 48 хвилин, 13 годин 51 хвилину. 14 годин 24 хвилини, 14 годин 28 хвилин та 15 годин 02 хвилини - придбавалось в аптеці № 367 по вулиці Космічній у м. Дніпропетровську. Позивачкою також надані чеки по яких придбання відбулося о 05 годині 45 хвилин та о 22 годині 20 хвилин. Також позивачкою суду не надано висновку МСЕК щодо потреби її сином у додаткових витратах на медичну та соціальну допомогу, витрат на додаткове чи посилене харчування. Із наданих суду чеків вбачається, що позивачкою у якості додаткового та посиленого харчування для сина вона купувала жувальну гумку, чіпси, крабові палички, продукти швидкового харчування Мівіна, різноманітні цукерки, миючі засоби, нижню білизну. Із наданих суду квитків на проїзд у міському транспорті вбачається, що суду позивачкою надано 37 квитків однієї серії з № 133571 до № 133608; 12 квитків однієї серії підряд з № 347270 до X» 347281; 08 квитків однієї серії підряд з№ 104529 до № 104-536, що є недопустимим. Позивачкою суду надано дві довідки від 13 вересня 2010 року та 23 вересня 2010 року, що для лікування сина їй були надані дві путівки в санаторій-профілакторій Лісний з 14 липня 2008 року загальною вартістю 359 гривень 22 копійки та дві путівки також для лікування сина в санаторій "Дніпровський з 12 серпня 2010 року загальною вартістю 2.822 гривні 40 копійок. Путівки позивачці були надані пільгові та за місцем її роботи. У цій частині позивачкою також не надано суду доказів чи рекомендації лікарів щодо проходження її сином лікування саме у вказаних санаторіях. Таким чином, позивачкою не надано суду жодного висновку МСЕК або судово-медичної експертизи, які б передбачали необхідність у тих витратах про які у позові вказує позивачка. Оцінюючи всі докази, зібрані по справі у їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed