Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 7.05.2004 р. в Індустріальному відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №163, посилаючись на те, що з відповідачем, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 7.05.2004 р., і від якого не мають дітей, сімейне життя не склалось по причині несхожості, протилежності характерів, поглядів на життя, що призвело до повного віддалення та відчуження один до одного. Останні три роки не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, проживають окремо один від одного по різним адресам. Примирення та проживання однією сімєю неможливе і недоцільне, він фактично має іншу сімю та спільну малолітню дитину від іншої жінки. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав. [PERSON] позов визнала частково, пояснивши, що підстави розірвання шлюбу, вказані у позові, не є вірними, бо [PERSON] постійно їй зраджував, ігнорував її, через що між ними часто виникали сварки, а потім в 2007 р. вона виїхала до м. Києва на навчання та роду діяльності. Подальше перебування в шлюбі з позивачем по справі є неможливим. Суд, вислухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Згідно ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 7.05.2010 р., від якого не мають дітей. Між сторонами склалися відчужені взаємовідносини. Вони останні роки не підтримують сімейно-шлюбних і подружніх відносин,проживають окремо один від одного по різним адресам, позивач наполягає на розлученні й не бажає примирення та проживання єдиною сім*єю з відповідачем по справі, пояснивши, що між ними відсутні почуття любові та поваги. Від спільного життя з [PERSON] [PERSON] має малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Реальні взаємовідносини подружжя унеможливлюють їх спільне проживання і несуть за собою негативні наслідки у їх взаємовідносини. Відповідач в судовому засіданні не заявляла клопотання про надання строку на примирення. В провадженні Індустріального райсуду м. Києва знаходилась цивільна справа №2-388/2010 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання шлюбу недійсним, по якій 20 жовтня 2010 р. у задоволенні позову було відмовлено й рішення набрало законної сили. Вказаним рішення встановлено, що в 2007 р. [PERSON] переїхала в м. Київ, стосунки між подружжям погіршились. Отже, відчуження сторін та конфлікт між ними має стійкий характер і подальше збереження сімї може принести лише негативні наслідки для всіх членів такої сімї, враховуючи, що конфлікти та сварки між подружжям були предметом їх розвязання різними судовими інстанціями, тобто прийняли продовжуючий характер. Вказане підтверджується копіями позовних заяв та копіям судових ухвал та рішень по різним предметам спору. Конфлікт набув сталого характеру, усугублююється, позивач по справі не бажає збереження шлюбу ні при яких умовах і налаштований на самостійне життя без участі відповідача по справі. Суд враховує також, що відповідач по справі в своїх запереченнях на позов і в поясненнях в судовому засіданні фактично дає негативну оцінку діям позивача та його особистості. При таких обставинах подальше перебування сторін в шлюбі, їх сумісне подружнє життя і збереження сім*ї стали неможливими. На підставі викладеного,

Outcome: approved