overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить визнати договір купівлі-продажу таким, що відбувся, дійсним, та визнання за нею право власності на незавершений будівництвом будинок, що знаходиться за адресою: Одеська область, м. Балта, вул. Леніна, 6-а. В заяві посилається на те, що 12.02.09. придбала у відповідача вищезазначений незавершений будівництвом будинок, за який сплатила кошти та отримала від відповідача розписку про отримання коштів та технічну документацію на будинок. Однак нотаріально посвідчити угоду не має можливості, оскільки відповідач ухиляється від нотаріально посвідчення договору купівлі-продажу. З цього приводу позивач звернулася до суду і просить захистити її права як власника будинку. Сторони по справі, відповідно до ст.. 158 п. 2 ЦПК України, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Суд, перевіривши матеріали, що є у справі, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з слідуючих підстав. [PERSON], відповідно до рішення Балтського міської ради Одеської області № 616-У від 11.12.07. Про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо надання земельних ділянок у приватну власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, ведення особистого селянського господарства та гаражного будівництванадано у власність земельну ділянку загальною площею 1000 м. кв. для будівництва та обслуговування жилого будинку та ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться за адресою: Одеська область, м. Балта, вул.. Леніна, 6-а, На наданій у власність земельній ділянці, [PERSON], почав зводити житловий будинок, який 12.02.09. продав мазур С.О., і отримав від останньої кошти, за що надав розписку про одержання коштів. Незважаючи на те, що сторони дотрималися простої письмової форми укладення договору, однак в порушення ст.. 657 ЦК України - нотаріально його не посвідчили, що породило проблеми для позивача, оскільки фактично придбавши будинок вона позбавлена права володіти та розпоряджатися майном як власник. Зважаючи на умови ч. 2 ст. 220 ЦК України, беручи до уваги, що сторони укладаючи договір купівлі-продажу будинку домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується розпискою і відбулося повне виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення. З огляду на зазначене, суд визнає правочин дійсним, оскільки встановлено, що він відповідав справжній волі сторін по справі, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджали обставини, які не залежали від волі позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-18 00:00:00

Подружжя [PERSON] уклали шлюб, який 31 липня 2004 року зареєстрували в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Носівського районного управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 53. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. 04 серпня 2011 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що подружнє життя не склалося, тривалий час вони проживають окремо. Сторонам було надано строк на примирення три місяці. В судове засідання позивач не зявився, направив заяву, в якій зазначив, що позов підтримує, просив справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, розглядає справу в відсутності сторін, оскільки немає потреби заслуховувати їх особисті пояснення, в справі достатньо документів для розгляду її по суті. Суд вважає за можливе постановити заочне рішення по справі, так як позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-18 00:00:00

Сторони уклали шлюб 26.09.1999 року. Від спільного проживання мають сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що спільне життя з відповідачем не склалось. Відповідач зловживає спиртними напоями, на грунті цього між ними постійно виникають сварки, скандали, сімю матеріально не забезпечує. Перебуваючи в стані алкогольного спяніння виганяв її з дітьми з дому. На її неодноразові прохання змінити спосіб життя відповідач не реагує. При таких обставинах позивачка вважає подальше сумісне життя і збереження сімї не можливим. Після розірвання шлюбу просить дітей для дальшого проживання залишити з нею, прізвище залишити «Босак». В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав, суду показав, що дійсно їх сімейне життя не склалось. Між ними постійно виникали сварки через те, що він вживає спиртні напої. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як сімя розпалась остаточно. Сторони втратили почуття поваги друг до друга. Вони припинили шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство. Подальше збереження сім'ї суперечило б інтересам сторін. Дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] для подальшого виховання залишити з позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним вище позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося через небажання відповідача вести спільне господарство та постійні сварки, які виникали з боку останнього. Шлюбні відносини не1 підтримуються протягом 2 років. Майнове питання відсутнє. У судовому засіданні позивач па задоволенні позовних вимог наполягала. Відповідач не заперечував проти позову. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважас, що позов підлягає задоволенню, що з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Шлюб між [PERSON] і [PERSON] був зареєстрований 05 серпня 2000 року у Шевченківському райвідділі реєстрації актів громадянського стану Харківської області, актовий запис № 25, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.З). Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] Дапііла Сергійовича, [INFO], (її.с.4-5) Спільне життя сторін не склалося через небажання відповідача вести спіле господарство, через що між ними постійно виникали сварки. Позивач вказує, що фактично шлюбні стосунки не існують протягом 2 років, оскільки проживають окремо. Наміру на примирення вона не мас. Суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню відповідно до ст. 1 12 СК України, так як подальше життя подружжя у шлюбі буде суперечити як інтересам позивача, так І їх дітей. Як вказав позивач, спору з відповідачем про розподіл спільного сумісного майна не мас. Діти після розлучення будуть проживати з матір'ю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, зазначивши, що 19 січня 2009 року помер [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно житловий будинок № 17 по вул. Центральна в с. Іржавець Носівського району Чернігівської області. Він є спадкоємцем майна покійного по заповіту, спадщину прийняв, звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Він (позивач) не може отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі на будинок, так як на нього відсутні правовстановлюючі документи. На його (позивача) замовлення Носівським БТІ було виготовлено технічну документацію на будинок. [PERSON] просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок № 17 по вул. Центральна в с. Іржавець Носівського району Чернігівської області. В судове засідання позивач не зявився, представник позивача пояснила, що [PERSON] та його дружина [PERSON] володіли будинком. Після смерті [PERSON] спадщину прийняв [PERSON], який за життя склав заповіт, яким заповів все своє майно позивачу. В судове засідання представник Іржавецької сільської ради не з'явився, на адресу суду направив заяву, в якій позов визнав та просив справу розглядати без участі представника сільської ради. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові докази, приходить до наступного. [PERSON] померла 12 квітня 2002 року, а [PERSON] помер 19 січня 2009 року, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с. 9,8). За життя [PERSON] залишив заповіт, яким заповів все своє майно позивачу. Відповідно до ст. 1223 ЦК України позивач, як особа, яка зазначена в заповіті, має право на спадкування після смерті [PERSON] З копії спадкової справи № 299/2009 до майна померлого 19 січня 2009 року [PERSON] видно, що після його смерті спадщину прийняв позивач, звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, інших спадкоємців немає (а.с. 21-28). З матеріалів справи видно, що на будинок виготовлена технічна документація (а.с. 11-13). Аналізуючи добуті й досліджені докази, суд вважає, що є всі підстави для визнання позивача власником спадкового житлового будинку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-18 00:00:00

07.12.2011 року позивачка [PERSON]. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21.07.2001 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі,який зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану Красноармійського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №242. Від даного шлюбу мають дітей [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, через, що постійно виникають сварки,у звязку з чим подальше збереження сімї та примирення не можливі, спільне господарство не ведеться, спорів про виховання дітей та поділ майна не має, тому позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі. Позивачка [PERSON] до судового засідання зявилася, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] до судового засідання зявився, надав пояснення позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с.11) Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони по справі 21.07.2001 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Красноармійського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №242. (а.с.4). Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені через несумісність характерів, через, що постійно виникають сварки, від шлюбу мають дітей [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO]. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спорів майнового характеру та про виховання дітей немає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на предявлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сімю неможливо, тобто позовні вимоги слід задовольнити - шлюб між [PERSON]та [PERSON] розірвати. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] у серпні 2011 року звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на те, що одруження з відповідачкою виявилося невдалим, через втрату взаємних почуттів шлюбні відносини між ними припинились у грудні 2010 року. Відповідачка створила іншу сімю і проживає з іншим чоловіком. На неодноразові прохання позивача зберегти сімю відповідачка не реагувала. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], спору про те з ким буде проживати дитина немає, тому просить шлюб розірвати, примиритися категорично не бажає, оскільки судом було надано неодноразово термін на примирення, що виявився безрезультатним Відповідач [PERSON] заперечувала проти розірвання шлюбу, але не відмовлялася від того, що вони не проживають разом більше шести місяців, через періодичне вживання позивачем алкоголю. У судове засідання відповідачка не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить підпис у довідковому листі. Судом установлено: Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про одруження від 04.08.2007 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області. (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спору про місце мешкання якого у сторін не виникає, як і про поділ майна, що є спільною сумісною власністю. Спільне господарство не ведеться. На даний час відповідачка проживає у [INFO]. Суд, розглянувши докази по справі уважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справ про розірвання шлюбу судом було всебічно з'ясовано взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу, вжито заходів до примирення подружжя. Так, 08.09.2011 року ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області сторонам, за клопотанням відповідачки, надавався строк на примирення терміном один місяць. Сторони не примирилися. 18.11.2011 року Пирятинський районний суд Полтавської області вдався до повторного відкладення справи, надаючи подружжю можливість самим урегулювати конфлікт, надавши сторонам строк на примирення терміном один місяць, про що свідчить ухвала суду. Але, міри прийняті судом для збереження шлюбу виявилися безрезультатними. Відповідно до ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Як встановлено у судовому засіданні і про це стверджували сторони, що вони не проживають разом вже більше шести місяців. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їхньої дитини, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя. Прізвище, яке б відповідачка хотіла б залишити після розірвання шлюбу не вказала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-18 00:00:00

Сторони уклали шлюб 17.07.1988 року. Від спільного проживання мають двоє дітей: із яких донька Тетяна, [INFO] є малолітньою. Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи це тим, що спільне життя з відповідачем не склалось. Під час спільного проживання відповідач постійно та безпричинно вчиняє сварки, зловживає алкоголем, Внаслідок чого їх подальше спільне проживання і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам та дітей і є не можливим. В звязку з цим вона вирішила припинити з відповідачем шлюбні стосунки і перестала вести спільне господарство. Після розірвання шлюбу просить доньку для дальшого проживання залишити з нею, прізвище залишити « Гресєва». Позивачка в судове засідання не зявилась, надіслала заяву в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав заяву в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як сімя розпалась остаточно. Вони втратили почуття поваги друг до друга, припинили шлюбні відносини, перестали вести спільне господарство і на даний час разом не проживають. Подальше збереження сім'ї суперечило б інтересам сторін. Дочку [PERSON], [INFO] для подальшого виховання залишити з позивачкою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-18 00:00:00

Позивачка 27.09.2011 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вона з відповідачем вступила в зареєстрований шлюб 06.11.1981 року, від даного шлюбу вони мають двох повнолітніх дітей. Посилаючись на те, що відповідач зловживає алкогольними напоями, ображає та принижує її , тому подальше сумісне життя і збереження шлюбу є неможливим, позивачка просить шлюб між нею і відповідачем розірвати, та залишити їй теперішнє прізвище Пупич. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки він зловживає спиртними напоями, ображає її та безпідставно ревнує. Як чоловік і дружина вони не проживають з 26.09.2011 року. Просила розірвати шлюб з відповідачем без надання строку на примирення та залишити їй теперішнє прізвище. Відповідач в судове засідання не зявився і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами склалися відносини, які регулюються шлюбносімейним законодавством. Зважаючи на взаємні відносини подружжя, які не мають наміру зберігати подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам сторін , тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст..113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивачки щодо залишення за нею шлюбного прізвища підлягають задоволенню. На підставі ст. ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-18 00:00:00

12.12.2011 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому пояснила, що вона з 21.11.1997 року перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому відділом РАГС Жовтневої районної ради м. Запоріжжя, актовий запис № 340. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки фактично припинені через постійні сварки, втрату почуття любові. Подальше збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Позивач у судове засідання надала заяву, в якій просить позов задовольнити та розглянути справу без її присутності. Відповідач у судове засідання надав заяву, в якій позов визнав, просить суд розглядати справу без його присутності. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, у відповідності до ст. 110 СК України, яка передбачає можливість предявлення одним з подружжя позову про розірвання шлюбу. Дослідивши заяви позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки родина фактично розпалася й подальше збереження шлюбу неможливо, тому як буде суперечити інтересам сторін та неповнолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 29.12.1989 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають дорослу дочку, сімейне життя не склалося, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, постійно виникали конфлікти із-за різних характерів та поглядів на сімейне життя, відповідач грає в азартні ігри та програє гроші, а тому вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, з квітня 2011 року проживають окремо, а тому вона вважає подальше збереження шлюбу неможливим і просить суд шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач позов не визнав, щодо розірвання шлюбу заперечує, хоча не оспорює викладені в позові обставини. Заслухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що сторони з 29.12.1989 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають дорослу дочку, що стверджується копією свідоцтва про одруження, поясненнями сторін. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, подружніх стосунків вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, наміру зберігати сімю позивач не має. Як пояснила в суді позивач, відповідач грає в азартні ігри та програє гроші, в звязку з цим між ними склалися напружені стосунки, відсутнє взаєморозуміння, відповідач свою поведінку не змінив, хоча вона його попередила заздалегідь про те, що буде звертатися до суду із заявою про розірвання їхнього шлюбу. Враховуючи те, що позивач взагалі не має наміру зберігати їхній шлюб, суд вважає за недоцільне надавати сторонам строк для примирення, оскільки за даних обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки. Судом приймаються до уваги також ті обставини, що неповнолітніх дітей подружжя не має, майнові спори між ними на даний час відсутні. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити прізвище-Піголь. На підставі ст..4 Декрету КМ України «Про державне мито» сторони звільнені від сплати судового збору на користь держави, оскільки позовна заява подана до суду 13.10.2011 року, тобто, до введення в дію Закону України «Про судовий збір». Враховуючи наведене та

Outcome: approved