Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він передав на умовах позики [PERSON] 01.10.2006 року 3000 доларів США строком на б місяців , а саме до 01.03.2007 року та 5000 доларів США 08.09.2008 року на строк 10 місяців, а саме до 01.06.2009 року. В підтвердження цього Відповідачем було надано розписки від 01.10.2006 року та 08.09.2008 року .Разом з тим, у обумовлений договорами позики строк відповідач боргу не повернув, мотивуючи це тимчасовими трудностями на роботі, в сімї. Так, як відповідач працював на постійній роботі, мав сталий заробіток, сумнівів щодо повернення заборгованості по вищезазначених розписках в нього не виникало. Станом на 01.05.2011 року відповідач не виконав свого обов'язку, ухиляється від зустрічі з ним, на телефонні дзвінки не відповідає та відмовляється повідомити про час виконання грошового зобов'язання. Вважає, що в даному випадку, обставини справи свідчать про те, що відповідач відмовився від взятих на себе зобов'язань в односторонньому порядку. Просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість на загальну суму 63840-00 грн.. В судовому засіданні позивач позов підтримав за викладених у ньому обставин та просив задовольнити. Будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, відповідач в судове засідання не зявився, про причину своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за своєї відсутності та заперечення на позов не подав, подавши натомість заяви, якими просив застосувати строк позовної давності щодо вимоги позивача про стягнення з нього боргу за розпискою від 01.10.2006 року та про те, що надана позивачем в підтвердження своїх вимог розписка від 08.09.2009 року ніякого відношення до нього не має. За викладеного та зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК У країни. Заслухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. В судовому засіданні було установлено, що дійсно між сторонами спору мали місце договірні стосунки відповідно до договору позики, за яким відповідач 01.10.2006 року зобовязався повернути наявний в нього перед позивачем борг в сумі 3000 доларів США до 01.03.2007 року. У обумовлений термін відповідач борг не повернув і між сторонами продовжували бути вказані договірні стосунки, які не викликали у позивача сумнівів у порядності відповідача і що не перешкоджало останньому передати йому в борг 08.09.2008 року ще 5000 доларів США на строк до 01.06.2009 року. Маючи хороші стосунки та вважаючи відповідача добросовісним позичальником, позивач тривалий період чекав повернення боргу та не звертався до останнього із вимогою про повернення боргу. Лише у 2011 році з поведінки відповідача він зрозумів, що останній ухиляється від взятих на себе зобовязань по поверненню позичених коштів і що змусило його звернутися за захистом своїх порушених прав до суду. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно положень ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.. Прохання відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності до розписки від 01.10.2006 року з огляду на встановлені обставини справи не заслуговує на увагу суду, оскільки суд визнає поважною причину пропуску останнього позивачем і приходить до висновку про необхідність захисту порушеного права позивача відповідно до вказаної розписки. За викладеного вимога позивача про стягнення боргу за встановлених обставини справи є обгрунтованою та підлягає задоволенню. Разом з тим, з огляду на дані НБУ про офіційний курс долара США станом на день постановлення рішення (за 1 долар США 7.974 грн. ) така вимога підлягає частковому задоволенню, а саме в сумі 63792-00 грн. Понесені позивачем судові витрати по оплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи у відповідності до положень ст..88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на його користь в повному обсязі. Від сплати судового збору позивач звільнений у відповідності до положень п. 18 ст.4 Декрету КМ України „Про державне мито як постраждалий від наслідків Чорнобильської катастрофи. Судовий збір в сумі 637-92 грн. підлягає стягненню з [PERSON] на користь держави у відповідності до положень ст..88 ЦПК України.

Outcome: partial