overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-01 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася інтересах [PERSON] до суду з заявою про встановлення факту родинних стосунків, посилаючись на те, що 20 вересня 2010 року померла мати неповнолітньої [PERSON] - [PERSON]. Розпорядженням Києво-Святошинської РДА від 17.12.2010 р. № 5259 опікуном над неповнолітньою [PERSON] призначено її бабусю [PERSON] З матір'ю [PERSON] проживала однією сім'єю за адресою [ADDRESS]. За цією ж адресою вони були зареєстровані. При житті матері жодних питань з приводу їхніх родинних відносин ні в школі, ні в інших установах не виникало. Після смерті матері вони звернулись за призначенням пенсії по втраті годувальника до Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі, але їй було відмовлено, по причині, що в свідоцтві про смерть вказане прізвище, ім.»я по-батькові матерії [PERSON]: «Шара Наталія Михайлівна», а в її свідоцтві про народження вказане прізвище, ім.»я по-батькові її матері: «Шара Наталка Михайлівна». Тому просила встановити факт родинних відносин [PERSON] з померлою 20 вересня 2010 року [PERSON], зокрема, те що вона є дочкою [PERSON]. В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала. Зацікавлена особа Управління пенсійного фонду в Києво-Святошинському районі Київської області в судове засідання не з»явився, про день слухання справи повідомлявся. Суд вислухавши осіб, які приймають участь в справі, вивчивши матеріали справи, заяву задовольняє з наступних підстав: Судом встановлено, що 20 вересня 2010 року померла мати неповнолітньої [PERSON] - [PERSON]. Розпорядженням Києво-Святошинської РДА від 17.12.2010 р. № 5259 опікуном над неповнолітньою [PERSON] призначено її бабусю [PERSON] З матір'ю [PERSON] проживала однією сім'єю за адресою [ADDRESS]. За цією ж адресою вони були зареєстровані. При житті матері жодних питань з приводу їхніх родинних відносин ні в школі, ні в інших установах не виникало. Після смерті матері вони звернулись за призначенням пенсії по втраті годувальника до Управління Пенсійного фонду України в Києво-Святошинському районі, але їй було відмовлено, оскільки в свідоцтві про смерть вказане прізвище, ім»я, по-батькові матерії [PERSON]: «Шара Наталія Михайлівна», а в її свідоцтві про народження вказане прізвище, ім»я, по-батькові її матері: «Шара Наталка Михайлівна». У відповідності з ст. ст. 234, 256 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами при неможливості відновлення втрачених документів. Те, що непповнолітня [PERSON] є дочкою померлої [PERSON] підтвердила свідок [PERSON] яка пояснила що вона до смерті проживала разом з дочкою . Згідно п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем з тих підстав, що у них виявилися різні погляди на сімейне життя, через що виникали сварки й непорозуміння. Останнім часом сварки та скандали виникали дуже часто, в ході яких вони ображали одине одного. Постійні конфлікти привели до того, що вони втратили інтерес один до другого, а їхня сім»я фактично розпалася. Вона не може жити в постійній нервовій обстановці, оскільки це негативно впливає на самопочуття, настрій та здоров»я. Вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, їхні сімейні відносини носять формальний характер, тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини. Просила суд не надавати строк для примирення, так як він позитивного результату не дасть, оскільки їхній шлюб вже давно носить формальний характер. Просила укладений з відповідачем шлюб розірвати, витрати, повязані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах РАГСу, покласти на відповідача, неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], залишити на проживанні з нею, шлюбне прізвище не змінювати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що він згідний на розвід, так як на цьому наполягає позивачка. Просив позов задоволити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши інші здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що заявлений позов належить до задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 109 ч.3 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Свідоцтво про укладення шлюбу серії ІІ-НМ № 253478 від 18.05.1991 року (а.с. 6) підтверджує, що сторони по справі 18 травня 1991 року зареєстрували шлюб у виконкомі Солуківської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис № 10. Про те, що від даного шлюбу у них 16.04.1995 року народився син [PERSON], свідчить свідоцтво про народження І-НМ № 284921 від 27.04.1995 року (а.с. 7). В судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їхньої сімї. Сторони зберегти сім»ю не бажають, наполягають на розлученні, вказуючи, що примирення між ними неможливе. При таких обставинах суд вважає за необхідне позов задоволити, укладений між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвати, прізвище дружини після розірвання шлюбу не змінювати, неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], залишити на проживанні з матір»ю, позивачкою по справі. Питання судових витрат суд вирішує згідно зі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 105,109,110,112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 30 % всіх видів доходу відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до повноліття дитини. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], який проживає з матір»ю. У звязку з тим, що відповідач матеріальну допомогу надає в недостатньому для належного утримання дитини розмірі позивач просить суд стягувати аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, змінивши позовні вимоги просить стягувати на її користь на утримання сина ј частину всіх видів доходів відповідача. Відповідач [PERSON] змінені позовні вимоги визнав повністю. Не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 182, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку на період відпустки по догляду за донькою Євгенією, [INFO] до досягнення нею 3-х річного віку. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 19.12.2009 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку Євгенію, [INFO], яка в даний час проживає разом з нею, її вихованням і утриманням займається вона. Відповідач на її утримання матеріальної допомоги не надає . Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю,посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві . Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.12.2009 р. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Євгенію, [INFO], яка в даний час проживає разом з позивачем, яка займається її вихованням і утриманням. Позивач в даний час не працює , оскільки здійснює догляд за донькою Євгенією до досягнення нею трьох річного віку. Відповідач матеріальної допомоги на утримання позивача не надає. Згідно зі ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. З урахуванням стану здоровя та матеріального становища позивача, стану здоровя та матеріального становища платника аліментів, інших обставин, що мають істотне значення, суд вважає, що позов підлягає до задоволення . На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-01 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду , повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін , на що може бути витрачений значний час , суд вважає на необхідним проголосити вступну та резолютивну частини .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 07.02.2003 року померла її мати [PERSON], яка проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина, до якої входить домоволодіння за вказаною адресою. Спадкоємцем померлої першої черги за законом є вона. Спадщину вона прийняла, оскільки вступила в управління та. володіння спадковим майном, але нотаріус відмовляє їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове домоволодіння, так як відсутній правоустановчий документ на це спадкове майно. Тому за захистом свого невизнаного права вона звернулась з позовом до суду та просила визнати за нею право власності на спадкове домоволодіння. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]-[PERSON] позовні вимоги підтримав. Представник відповідача - Гружчанської сільської ради- в судове засідання не прибув, просив справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнав. Представник третьої особи- КП КОР «Макарівське БТІ»- в судове засідання не прибув. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і суд його приймає. Судом встановлено, що 07.02.2003 року померла мати позивачки [PERSON], яка проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина, до якої входить домоволодіння за вказаною адресою. Спадкоємцем померлої першої черги за законом є позивачка [PERSON], яка спадщину прийняла, оскільки вступила у володіння та управління спадковим майном, на частину спадкового майна отримала свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус відмовляє їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове домоволодіння, так як відсутній правоустановчий документ на це спадкове майно. Домоволодіння в с.Грузьке Макарівського району Київської області, вул.Ватутіна.,39 належало померлій [PERSON] на підставі запису №491 в погосподарській книзі №6 Гружчанської сільської ради за 2003-2006 р.р.Лрибудова а до будинку вартістю 24701 грн. не є спадковим майном, так як побудована в 2008 р. та самовільно зведена, а тому вона з спадкового майна виключається. А тому право власності на дане домоволодіння може бути визнане за позивачкою [PERSON] 0.В.( крім прибудови а). На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 14 червня 2011 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 червня 1996 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. Подружнє життя у них не склалося. З часом їх стосунки стали псуватися через непорозуміння та сварки через різні характери та погляди на життя. Згодом почуття любові та взаємоповаги змінилося на почуття роздратованості, вони не можуть дійти згоди у вирішенні важливих питань. Вони неодноразово припиняли спільне проживання, відновлювали подружні стосунки, але нічого доброго з цього не вийшло. З квітня 2011 року вони припинили сімейні стосунки, кожен з них живе своїм життям. За таких умов подальше збереження шлюбу є неможливим, оскільки їх відносини носять лише юридичний характер та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Розірвати шлюб в органах РАЦС відповідач не бажає. Тому він заертається з позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, у якій свій позов підтримав, просив суд розірвати шлюб, розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву, у якій повністю погоджується з позовом свого чоловіка, строку для примирення просила не призначати, шлюб розірвати, справу розглянути без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов є законний, обґрунтований доказами, а тому підлягає задоволенню. Установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 червня 1996 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. Шлюб сторін виявився невдалим, через непорозуміння та сварки вони тривалий час сімейних стосунків не підтримують, проживають за різними адресами, збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення, шлюб розпався з вини обох сторін. Згідно статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Цих вимог закону сторони не дотрималися, що і призвело до розпаду сім'ї. За таких обставин суд з підстав статей 110-112 Сімейного кодексу України постановляє рішення про розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-01 00:00:00

Позивач, ПАТ Комерційний банк «Приватбанк», просив стягнути з відповідача на користь ПАТ заборгованість по кредитному договору в сумі 26913,75 грн., та судові витрати в сумі 389,14 грн., посилаючись на те, що 21.07.2008 року відповідач уклав з ПАТ кредитний договір на суму 1500 долларів США . на умовах визначених цим договором. Гроші, в сумі 1500 долларів США вІн отримав, але в обумовлені договором строки свої зобовязання, по поверненню кредиту, не виконував в звязку з чим, станом на 30.04.2011 року, за ним виникла заборгованість по сплаті кредиту в сумі 26913,75грн.. Відповідач,[PERSON] про час та місце слухання справи сповіщений належним чином. До суду не з*явився, про причини своєї неявки не повідомив. Заяви про слухання справи за її відсутності не подав. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що 21.07.2008 року ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» та відповідач, уклали кредитний договір на суму 1500 долларів США. Ця сума була видана йому в той же день. Одержаний кредит [PERSON] повинен був сплатити до 21.07.2009 року, починаючи з дня укладення кредитного договору, вносячи щомісяця оговорену ними суму, з встановленими договором процентами. В визначений договором строк, відповідач кредит і проценти, нараховані банком, не сплачував в звязку з чим, станом на 30.04.2011 року, за ним виникла заборгованість по сплаті кредиту і нарахованих процентів по ньому, а саме: - 1372,59 долларів США.- заборгованість по кредиту, - 1058,11 долларів США- заборгованість по відсоткам за користування кредитом, - 725,63 долларів США- заборгованість по комісії, - 62,74 долларів США - штраф , фіксовавна частина, - 157,82 долларів США.- щтраф /процентна складова/, а всього 3376,88долларів США, що за курсом доллара до гривні становить 26913,75 грн., яку він, на день розгляду справи судом, ще не сплатив. Викладене підтверджується: - кредитним договором, укладеним 21.07.2008 року ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем., згідно якого він отримав кредит в сумі 1500 долларів США і повинен сплачувати його до 21.07.2009 року, починаючи з дня укладення кредиту, вносячи щомісяця оговорену суму, з встановленими договором процентами; - розрахунком заборгованості по кредитному договору, укладеному 21.07.2008 року ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» та відповідачем згідно якого сума заборгованості, станом на 30.04.2011 року, становить: - 1372,59 долларів США.- заборгованість по кредиту, - 1058,11 долларів США- заборгованість по відсоткам за користування кредитом, - 725,63 долларів США- заборгованість по комісії, - 62,74 долларів США - штраф , фіксовавна частина, - 157,82 долларів США.- щтраф /процентна складова/, а всього 3376,88долларів США, що за курсом доллара до гривні становить 26913,75 грн., Приймаючи до уваги викладене та на підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що на користь ПАТ Комерційний банк «Приватбанк» з відповідача підлягає стягненнюо 27302,89 грн.. На підставі ст.. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню і судові витрати в сумі 389, 14 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-01 00:00:00

Позивачка просить суд поділити між сторонами земельну ділянку площею 3,71 га, що розташована на території Коднянської сільської ради і належить відповідачеві на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 05.06.2001 року. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вказана земельна ділянка є обєктом права спільної сумісної власності сторін, оскільки приватизована відповідачем під час їх шлюбу. В судовому засіданні адвокат позивачки [PERSON] підтримав позов з вищевикпадених підстав. Відповідач та його адвокат [PERSON] позов не визнали, оскільки спірна земельна ділянка не є обєктом права спільної сумісної власності сторін. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі з 16 червня 1993 року по 12 лютого 2010 року. Згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЖТ №0227332 виданого 16.05.1997 року відповідачеві, останньому належало право на земельну частку (пай) розміром 4,32 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» (а.с. 8). На підставі вказаного сертифікату [PERSON] 05.06.2001 року отримав державний акт про його право власності на земельну ділянку площею 3,71 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 7). Отже, вказана земельна ділянка не є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки відповідач отримав її у власність 05.06.2001 року, тобто до набрання чинності зміни до статті 61 СК України, яке відбулося 08.02.2011 року і відповідно до приписів якої земельна ділянка набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. У звязку з чим суд вважає, що повинна застосовуватись правова норма, яка діяла на момент набуття права власності на землю, а саме попередня редакція ст. 61 СК України, згідно якої спірна земельна ділянка площею 3.71 га є особистою власністю відповідача. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 24.05.2009 року померла [PERSON], яка проживала в с.Мар»янівка Макарівського району, вул.Тельмана,1, з якою він спільно проживав однією сім»єю з 2001 року по день смерті померлої. Після її смерті відкрилась спадщина, до якої входить 1/2 частина домоволодіння за вказаною адресою. Спадкоємцем померлої четвертої черги за законом є він. Спадщину він прийняв, але нотаріус відмовляє йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину домоволодіння, так як відсутній правоустановчий документ на це спадкове майно. Тому за захистом свого невизнаного права він звернувся з позовом до суду та просив визнати за ним право власності на спадкове домоволодіння. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]-[PERSON] позовні вимоги підтримала. Представник відповідача - [PERSON]»янівської сільської ради- в судове засідання не прибув, просив справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнав. Представник третьої особи- КП КОР «Макарівське БТІ»-та третя особа [PERSON] в судове засідання не прибули. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і суд його приймає. Судом встановлено, що 24.05.2009 року померла [PERSON], яка проживала в с.Мар»янівка Макарівського району, вул.Тельмана,1. Після її смерті відкрилась спадщина, до якої входить частина домоволодіння за вказаною адресою. Спадкоємцем померлої четвертої черги за законом є позивач [PERSON], який спадщину прийняв, але нотаріус відмовляє йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове домоволодіння, так як відсутній правоустановчий документ на це спадкове майно. 1/2 частина домоволодіння в с.Мар»янівка Макарівського району Київської області, вул.Тельмана, 1 належала померлій [PERSON] на підставі запису №301 в погосподарській книзі №4 [PERSON]»янівської сільської ради 2006-2010 р.р... А тому право власності на дану 1/2 частину домоволодіння може бути визнане за позивачем [PERSON]. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-01 00:00:00

22.06.2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Державний ощадний банк України». Вказував на те, що, відповідно до Договору № 152 на вклад «Пенсійний+» від 13.03.2009р. відповідачем було відкрито на імя позивача строковий банківський рахунок та прийняв на цей рахунок 12024,99 грн. - кошти позивача. Строк дії Договору 24 місяці, процентна ставка 8,5 річних. Умовами Договору передбачено своєчасне повернення Вкладнику внесок в повному обсязі, проте, після закінчення терміну договору, відповідачем не було повернуто суму вкладу. На підстави викладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь суму вкладу у розмірі у розмірі 12024,99 грн. та проценти у розмірі 360,75 грн., всього - 12385,74 грн. Крім того просив стягнути моральну шкоду у розмірі 5000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали. Позивач уточнив вимоги, вважає, що відповідач повинен повернути йому 25000 грн. та просив задовольнити вимоги на цю суму. Представники відповідача в судовому засіданні заявлені вимоги не визнали, пояснивши, що позивачем рахунки було закрито та усі кошти отримано. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 13.03.2009 року між [PERSON] та ВАТ «Державний ощадний банк України» був укладений Договір № 152 на вклад «Пенсійний+», відповідно до якого [PERSON] розмістив свої грошові кошти в сумі 12024,99 грн. на депозитному рахунку № 152 у відділенні 8351/088. Згідно умов п.п. 1.1., 1.2 договору Банк відкрив на імя [PERSON] вкладний (депозитний) рахунок строком 24 місяці та зарахував на нього суму вкладів у розмірі 12024,99 грн., з нарахуванням 8,5 % річних. 19.01.2010 року шляхом переведення коштів з вкладе "Пенсійний+" [PERSON] уклав новий Договір № 102 на вклад "Динамічний", строком на 90 діб (з 19.01.2010 року по 19.04.2010 року), під 19 % річних утому ж відділенні банку. Відповідно до виписки за депозитними вкладами, що належали [PERSON], останній 19.01.2010 р. перевів з рахунку вкладу "Пенсійний+" грошову суму у розмірі 11490 грн. на рахунок вкладу "Динамічний", відповідно до заяви на переказ готівки № 1 від 19.01.2010 року. 13.05.2010 року [PERSON] зняв залишок коштів в сумі 543,78 грн. з рахунку за депозитним вкладом "Пенсійний+" та закрив даний рахунок, передав ощадну книжку банку. 19.04.2010 року [PERSON] зняв всі кошти з депозитного рахунку "Динамічний", а саме : в розмірі 532,32 грн. - проценти на вклад та 11490 грн. основного вкладу, згідно власноруч написаних заяв №№ 46,47 від 19.04.2010 року та закрив рахунок., передав ощадну книжку банку. Таким чином, у відповідача відсутні грошові зобовязання перед позивачем, через що заявлені вимоги є безпідставними у повному обсязі.

Outcome: dismissed