Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання дійсним договору купівлі-продажу, згідно якого позивач придбав, а відповідачі продав житловий будинок № 30 по вул.. Дачній в м. Одеса, який в цілому складається з: житловий будинок літ. «А»загальною площею 748,0 кв.м., житловою площею 186,3 кв.м. та земельну ділянку площею 0,0623 га, що розташована за адресою: м. Одеса, вул.. Дачна, 30, згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 475390, виданий для індивідуального дачного будівництва на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] від 03 вересня 2008 року, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010950500147, посилаючись на наступне. 14 березня 2011 року між сторонами в простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу зазначеного житлового будинку та земельної ділянки. Однак, при укладанні договору купівлі-продажу, сторонами була порушена його форма, не був нотаріально засвідчений, через ухиляння відповідача нотаріально посвідчити договір, позивач не має змоги оформити свої майнові права, у звязку з чим він був змушений звернутися до суду з відповідним позовом. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, та просив суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно до якої позов визнає та просить суд розглянути справу за їх відсутністю та задовольнити заявлені вимоги. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позовних вимог. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. У судовому засіданні встановлено, що 14 березня 2011 року між позивачем та відповідачем в простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку № 30 по вул.. Дачній в м. Одеса, який в цілому складається з: житловий будинок літ. «А»загальною площею 748,0 кв.м., житловою площею 186,3 кв.м. та земельну ділянку площею 0,0623 га, що розташована за адресою: м. Одеса, вул.. Дачна, 30, згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 475390, виданий для індивідуального дачного будівництва на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] від 03 вересня 2008 року, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010950500147. Даний житловий будинок належав відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок серії САЕ № 073452 від 03.02.2011 року. Сторони повністю виконали всі істотні умови договору від 14.03.2011 року, а саме: відповідач передав, а позивач прийняв у свою власність житловий будинок № 30 по вул.. Дачній в м. Одеса, який в цілому складається з: житловий будинок літ. «А»загальною площею 748,0 кв.м., житловою площею 186,3 кв.м. та земельну ділянку площею 0,0623 га, що розташована за адресою: м. Одеса, вул.. Дачна, 30, що підтверджується актом прийома-передачі від 14 березня 2011 року. Позивач виплатив повну вартість предмету договору від 14.03.2011 року перед підписання договору. Однак, при укладанні договору купівлі-продажу, сторонами була порушена його форма, не був нотаріально засвідчений. Через ухиляння відповідача нотаріально посвідчити договір, позивач не може належним чином зареєструвати право власності на майно. Оскільки з невідомих позивачу причин відповідач ухиляюєься від нотаріального посвідчення вищезазначеного договору, посилаючись на постійну зайнятість, хоча за договором були повністю виконані всі умови угоди з обох сторін, а наслідком не посвідчення договору стала його недійсність, що на теперішній час спричиняє порушення його майнових прав, позивач просить позов задовольнити. Так відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Таким чином, суд має визнати зазначений договір дійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved