Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

Прокурор діючи в інтересах [PERSON] звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості по виплаті заробітної плати та компенсації частини втраченого заробітку у звязку з несвоєчасним проведенням розрахунку. В судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, з підстав зазначених в заяві, додавши, що проведеною перевіркою підприємства з питань дотримання законодавства про оплату праці був виявлений факт не проведення розрахунку при звільненні в 2009 році [PERSON] та іншим працівникам ПНВО Техноплан. Дане стверджується матеріалами кримінальної справи, порушеної щодо засновника та директора підприємства [PERSON] за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 175 КК України. Просив стягнути з відповідача на користь особи, в інтересах якої предявлено позов 1772 грн. 59 коп. та компенсацію втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати. [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, підтвердивши факт трудових відносин [PERSON] на підприємстві, однак через злочинні дії останньої їй не була виплачена заробітна плата, а тому просив відмовити в задоволені позову. Суд, заслухавши позивача, дослідивши надані докази, приходить до висновку про наступне. З матеріалів справи вбачається, та не оспорювалось представником відповідача, що [PERSON] працювала допоміжним працівником на ПНВО Технопланз 16.07.2007 року по 30.08.2008 рік. Довідкою НВО Техноплан№54 від 12.05.2009 року підтверджується факт заборгованості по зарплаті в сумі 1772,59 грн. станом на 01.05.2009 року. В судовому засіданні жодним доказом не підтверджено зменшення суми заборгованості по заробітній платі за цей період, не заперечував цієї обставини і представник відповідача. Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 20.04.2011 року по кримінальній справі по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ст. 175 ч.1 КК України, де [PERSON] було визнано по справі потерпілою, встановлено, що фінансовий стан підприємства не покращився, заборгованість по заробітній платі не виплачена до теперішнього часу з вини [PERSON] Відповідно до вимог ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд в повній мірі сприяв стороні відповідача в наданні доказів, щоб підтверджували усні заперечення його представника, однак його поведінка в судовому засіданні як при розгляді цивільної справи так і кримінальної, свідчить про намір затягування розгляду справи та уникнення матеріальної відповідальності юридичної особи. Таким чином, суд вважає доведеним заборгованість відповідача по заробітній платі перед [PERSON] в розмірі вказаному в позовній заяві. Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум , що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення. При звільненні в порушення положення цієї норми відповідач не виплатив всі належні йому суми в день звільнення, які становлять 1772, 59 грн. Згідно зі ст. 34 Закону України "Про оплату праці" від 24 березня 1995 р. компенсація втрати частини заробітку через порушення строків його виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги в порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до п. 2 Положення про порядок компенсації працівникам втрат частини заробітної плати через порушення строків її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1427 від 20 грудня 1997 р., така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівнику за період роботи, починаючи з 1 січня 1998 р., якщо індекс цін на споживчі товари і тарифи на послуги зріс більше ніж на 1%. Виходячи з вимог Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 р., з 1 січня 2001 р. така компенсація провадиться на підставі цього Закону в порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21 лютого 2001 р. Згідно із п. 3 зазначеного Порядку компенсації підлягають грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни на території України в гривнях і не мають разового характеру, зокрема заробітна плата. Обовязковою \~умовою для \~індексації \~доходів відповідно \~до Закону України \~Про індексацію \~грошових \~доходів \~населення, а \~ також \~для \~ виплати \~компенсації згідно \~Закону \~України Про компенсацію громадянам \~ втрати \~частини \~доходів \~ у \~звязку \~із \~порушенням \~ строків \~їх \~ \~виплатиє \~те, що грошові \~доходи мають бути нараховані \~підприємством, \~установою, організацією \~всіх \~форм \~власності \~і \~господарювання. Як \~встановлено \~судом, платежі \~у встановленій \~належній \~сумі позивачу \~не \~були \~нараховані \~НВО Техноплан, \~а \~були \~стягнуті \~за \~рішенням суду, тобто, мають характер одноразових \~ виплат, \~як \~ суми, \~стягнуті \~ за \~рішенням \~суду. Тому в задоволенні вимог позову в цій частині слід відмовити. Згідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягають судові витрати у вигляді судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи. \~\~\~

Outcome: approved