Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-19 00:00:00

Заочним рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 06 жовтня 2011 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ [PERSON] Авальзаборгованість за кредитним договором № 014/2549/74/55791 від 23 травня 2007 року у розмірі 1474678 грн. 07 коп., а також 1820 грн. судових витрат. 06 січня 2012 року від відповідача надійшла заява про перегляд вказаного заочного рішення, в якій він посилається на те, що в день, коли розглядалася справа, він знаходився у відрядженні і не міг бути присутнім у судовому засіданні. Також він не мав на час розгляду справи представника, який би міг представляти його інтереси у суді. Крім того зазначив, що на теперішній час він має на меті врегулювати спір шляхом укладення з позивачем мирової угоди про реструктуризацію своєї кредитної заборгованості. Також відповідач посилається на те, що виконання його зобовязань за кредитним договором було забезпечено майновими правами на договір на участь у фінансуванні будівництва трьохкімнатної квартири, який не досліджувався при розгляді справи. На підставі наведеного заявник просить скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду в загальному порядку. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав та зазначив, що на сьогоднішній день банк та [PERSON] домовились про проведення рефінансування кредиту за умови погашення простроченої заборгованості за кредитом та передачі банку в іпотеку квартири. Також представник заявника пояснила, що [PERSON] не вирішував з банком питання про реструктуризацію заборгованості під час розгляду справи в суді, оскільки у нього в той час не було грошових коштів для погашення заборгованості. Представник ПАТ [PERSON] Аваль просив задовольнити заяву про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що між банком та відповідачем, після ухвалення рішення суду, вирішується питання про реструктуризацію заборгованості. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали вказаної заяви та справи, суд приходить до висновку, що заяву слід залишити без задоволення у звязку з наступним. Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Згідно ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою їх місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідач викликався в судове засідання на 20 червня 2011 року повісткою, направленою за місцем його реєстрації, кореспонденція повернулася без вручення у звязку з закінченням терміну зберігання. З поміток на конверті вбачається, що відповідач неодноразово повідомлявся відділенням звязку про необхідність отримати адресовану йому кореспонденцію. 19 липня 2011 року було складено телефонограму про те, що дружина відповідача повідомлена про те, що відповідач викликається в судове засідання, яке відбудеться 21 вересня 2011 року. 20 вересня 2011 року відповідач надіслав до суду заяву про неможливість бути присутнім у судовому засіданні у звязку з відрядженням. За вказаною заявою відповідача, суд відклав розгляд справи на 06 жовтня 2011 року. Відповідача було повідомлено про судове засідання належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи телефонограма від 21 вересня 2011 року. Суд не приймає доводів відповідача про поважність причини його неявки у судове засідання 06 жовтня 2011 року у звязку з відрядженням, оскільки відповідач, будучи обізнаним з характером своєї роботи, яка передбачає часті та тривалі відрядження, мав достатньо часу для визначення представника для представництва своїх інтересів у суді, а також для подання до суду своїх заперечень проти позову, та доказів, на які він посилається, в тому числі й договору про забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором. За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати причину неявки відповідача у судове засідання 06 жовтня 2011 року поважною. Можливість вирішення питання про укладення мирової угоди, реструктуризацію боргу, тощо, після ухвалення рішення по справі не є підставою для перегляду заочного рішення. Крім того, ст.372 ЦПК України передбачено можливість укладення сторонами мирової угоди і на стадії виконання судового рішення, а сама наявність судового рішення у справі жодним чином не обмежує права сторін укласти мирову угоду. Наявність договору про забезпечення виконання зобовязань, на який посилається відповідач, також не є підставою для перегляду заочного рішення, оскільки представник відповідача не заперечує наявність заборгованості за кредитним договором, а позовні вимоги про звернення стягнення на майнові права на договір на участь у фінансуванні будівництва трьохкімнатної квартири банком не заявлялися і в судовому засіданні не розглядались. За таких обставин підстави для скасування заочного рішення та призначення справи до розгляду в загальному порядку відсутні, тому заяву відповідача про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Outcome: dismissed