Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

Позивач звернулась з даним позовом до суду, в якому зазначила, що під час шлюбних стосунків у 2007 році вона та її колишній чоловік [PERSON] вирішили збудувати магазин по пл.. Привокзальній, 32 м. Сватове. З цією метою вони звернулись до [PERSON] міської ради про надання в оренду земельної ділянки. Так як вони були подружжям, спору з питання щодо оформлення земельної ділянки в оренду не виникало. Заява на отримання земельної ділянки була подана її колишнім чоловіком і йому була надана в оренду земельна ділянка по пл.. Привокзальна, 32 м. Сватове під будівництво цього магазину. Документи необхідні для будівництва, а саме: проект відведення земельної ділянки, договір оренди земельної ділянки і дозвіл на будівництво також було оформлено на [PERSON]. Протягом 2008-2010 років ними було проведено будівництво магазину на виділеній для цих цілей земельній ділянці. Доля робіт, невиконана відповідно до проекту є незначною, що підтверджується довідкою [PERSON] РБТІ про процент готовності обєкту та складає 85%. Згідно абз. 1 п.3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва(створення майна) особа вважається власником матеріалів , обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). В звязку з розірванням шлюбу між ними відбувся поділ належного їм майна, в тому числі і недобудованого. Рішенням Сватівського районного суду від 11 лютого 2011 року за нею було визнано право власності в спільній сумісній власності на 1\\2 чистини будівельних матеріалів, використаних в процесі будівництва нежитлового приміщення, розташованого за адресою м. Сватове, пл.. Привокзальна, 32. Ухвалою Сватівського районного суду від 01.08.2011 року було встановлено спосіб та порядок виконання рішення суду від 11.02.2011 року шляхом визнання за нею права власності на іншу 1\\2 частину будівельних матеріалів, використаних в процесі будівництва нежитлового приміщення, розташованого за адресою м. Сватове пл.. Привокзальна, 32. Таким чином, їй належить 100 % будівельних матеріалів, використаних в процесі будівництва нежитлового приміщення. Але подальше використання належного їй майна неможливе, оскільки їй належать на праві власності будівельні матеріали, які вже використані і тому подальше користування ними можливе лише у вигляді недобудованої споруди, якою вони не визнані. Щоб завершити будівництво магазину їй необхідно отримати відповідні дозвільні документи на її імя. Але для оформлення даних документів першочергово вимагається документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою під обєктом. Звернувшись до міської ради про оформлення на себе документів, що посвідчують право на земельну ділянку договору оренди земельної ділянки на якій розміщені використані в процесі будівництва належні їй будівельні матеріали, їй було розяснено, що оскільки вона отримала право на будівельні матеріали, а не на будівлю чи споруду, то відповідно до ст.. 120 ЗК України до неї не переходить право користування земельною ділянкою. І на даний час ця земельна ділянка вважається вільною від забудови і може бути виділена лише з аукціону. В той же час фактично земельна ділянка не вільна і на ній розміщений недобудований обєкт нерухомості, який до вводу в експлуатацію вважається будівельним матеріалом. Подальше завершення будівництва та введення в експлуатацію обєкта неможливе без вирішення питання права користування земельною ділянкою. Але для переходу права на користування земельною ділянкою, її будівельні матеріали повинні бути визнані спорудою, що буде підтверджуватись відповідними правовстановлюючими документами, зареєстрованими в установленому законодавством порядку. Законодавством передбачено порядок реєстрації права власності на обєкт незавершеного будівництва, але лише особою, якій виділялась земельна ділянка під будівництво і надавались дозвільні документи на будівництво. Згідно абз. 2 п. 3 ст. 331 ЦК України у разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо обєкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджуються право власності або право користування земельною ділянкою для створення обєкта нерухомого майна, проектно кошторисної документації, а також документів, що містять опис обєкта незавершеного будівництва. Відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 № 7/5 ( у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28.07.2010 № 1692/5) у разі проведення державної реєстрації виникнення, переходу або припинення права власності на обєкт незавершеного будівництва до заяви про державну реєстрацію прав заявником (заявниками) додаються документи, що посвідчують право на земельну ділянку та дозвіл на виконання будівельних робіт, їх копії, документи, що підтверджуються оплату за проведення державної реєстрації прав, видачу витягу про державну реєстрацію прав та надання витягу з Реєстру прав, а також інші документи, визначені Положенням. Вона не має жодного з документів, передбаченого законодавством та необхідних для реєстрації, оскільки їх має її колишній чоловік [PERSON]. Таким чином, зареєструвати за нею право власності на незакінчений будівництвом обєкт нерухомості, як на споруду, без визнання її будівельних матеріалів, використаних в процесі будівництва, обєктом нерухомості незакінченого будівництва та визнання за нею права власності на незакінчений будівництвом обєкт нерухомого майна вона не може. З отриманням права власності на будівельні матеріали, використані в процесі будівництва, до неї не перейшли права по будівництву, право користування земельною ділянкою може перейти до неї лише під спорудою. Тому її будівельні матеріали використані в процесі будівництва необхідно визнати спорудою незавершену будівництвом. Без визнання такого факту вона не може отримати земельну ділянку під будівництво, проводити подальше будівництво, закінчити будівництво обєкту і ввести його в експлуатацію. Вважає, що саме судом може бути визнано її право власності на недобудовану будівлю по пл.. Привокзальній, 32 м. Сватове, як на нерухоме майно. Просить суд визнати обєктом незавершеного будівництва магазин збудований із будівельних матеріалів, право власності на які визнано за нею, а також визнати за нею право власності на обєкт незавершеного будівництва магазин, що знаходиться за адресою: м. Сватове, пл.. Привокзальна, 32. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов з підстав, зазначених в ньому , вказавши суду , що в оренду земельну ділянку для будівництва в період їх з [PERSON] шлюбу за спільним їх рішенням було оформлено на чоловіка. , тоді вони сумісно вели господарство , будівництво на цій ділянці вони розпочали теж сумісно в 2005 році . Будівництвом керував [PERSON] , а вона здебільшого фінансувала будівництво. Будівництво проводилось законно ,згідно наданих дозвільних документів, тому доводи [PERSON] про порушення правил та норм будівництва є надуманими та безпідставними. В даний час право власності за всіма будівельними матеріалами , використаними в процесі будівництва цього нежитлового приміщення , яке спочатку планувалось як сарай , а потім як магазин, визнано судом за нею , після прийняття судом рішень ніяких робіт по будівництву не проводилось, це приміщення перебуває в її користуванні. Просить суд позов задовольнити, що необхідно вподальшому для реалізації її прав, як власника майна, про що зазначено нею в позові . Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, вказавши , що будівництво нежитлової будівлі [PERSON] та [PERSON] почали , будучи в шлюбі , за спільної згоди. [PERSON] договір оренди земельної ділянки , на якій розміщено цей незакінчений будівництвом магазин, востаннє продовжено міською радою на термін до 31.12.2011 р., про що прийнято рішення та заключено договір . При цьому міською радою недопрацьоване це питанні , було допущено помилку, оскільки земельну ділянку надано [PERSON] для будівництва магазину , тоді як він її отримав як фізична особа , він не є приватним підприємцем, а тому не мав права на її отримання для здійснення підприємницької діяльності. Допущену помилку необхідно міській раді виправити. На цій земельній ділянці знаходиться дійсно незавершений будівництвом обєкт магазин , при цьому право власності за всіма будівельними матеріалами , використаними в його будівництві , визнано судом за позивачем [PERSON] Цей обєкт має фундамент, його не можна перенести без порушення його цілостності , тому позивач має всі можливості на захист свого права власності ,а її позов підлягає задоволенню . Доводи третьої особи [PERSON] щодо небезпечності будівельних матеріалів вважає безпідставними та такими , що не мають ніякого відношення до даної справи, при закінченні будівництва та введенні в експлуатацію магазину , буде перевірено дотримання правил та норм будівництва спеціальними органами, а на початок будівництво необхідні дозвільні документи видано. Третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що будівельні матеріали належать позивачу , але земельна ділянка виділена йому . Вимоги позивача не підлягають задоволенню, бо будівництво проводилось незаконно , ніхто не перевіряв звідки використаний матеріал для будівництва , який вже раніше використовувався, можливо він є небезпечним, зі складу ядохімікатів, на цьому місці раніше була вбиральня , а тепер планується відкритись магазин. З позивачкою вони перебували в шлюбі, за отриманням земельної ділянки для будівництва звертався він , вони збирали, заготовлювали будівельні матеріали , спочатку планували збудувати сарай , а потім передумали на будівництво магазину. Цією земельною ділянкою та спорудою він не користується, хоча сплачує орендну плату , на момент укладення договору він проживав за іншою, ніж помилково зазначено в договорі іншою адресою, він не є приватним підприємцем, ніяких будівельних робіт після винесення рішення судом він не проводив. Суд, заслухавши сторони , дослідивши в судовому засіданні надані ними докази, оцінивши їх у сукупності, зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень , підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволеню в зв язку з наступним. Згідно рішення Сватівського районного суду від 11 лютого 2011 року ( а.с.14-16) , яке залишено без змін ухвалою колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Луганської області від 06.04.2011 р. ( а.с.28-30) за [PERSON] визнано право власності в спільній сумісній власності подружжя в вигляді 1\\2 частини будівельних матеріалів вартістю 157306, 5 грн. , використаних в процесі будівництва нежитлового приміщення розташованого за адресою м.Сватове пл..Привокзальна 32, а згідно ухвали Сватівського районного суду від 01 серпня 2011 р. , яка не оскаржувалась ,- встановлено спосіб і порядок виконання рішення Сватівського районного суду від 11 лютого 2011 р. шляхом визнання зі згоди боржника [PERSON] за стягувачкою [PERSON] права власності на іншу 1\\2 частину будівельних матеріалів , використаних в процесі будівництва цього нежитлового приміщення , які належали відповідно до рішення суду боржникові за виконавчим провадженням [PERSON] в рахунок часткового погашення боргу на суму 157306, 50 грн. ( а.с.17-18). Отже , [PERSON] є власником всіх будівельних матеріалів вартістю 314613 грн., використаних в процесі будівництва нежитлового приміщення , розташованого за адресою м.Сватове плПривокзальна 32. Як пояснили в судовому засіданні позивач [PERSON] та третя особа [PERSON] будівельні роботи після винесення судом рішення не проводились, отже кількість будівельних матеріалів залишилась незмінною. Згідно ст..61 ЦПК України- обставини , визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню . Вказане нежитлове приміщення є обєктом незакінченого будівництва , що підтверджується як показаннями осіб, що брали участь у справі , так і наданими суду доказами , а саме : звітом про оцінку незакінченого будівництвом нежитлового приміщення магазину за адресою Луганська обл..м.Сватове пл..Привокзальна 32, виконаним на замовлення [PERSON] директором ТОВ Агентства з нерухомості ДИСКОНТ [PERSON] , який надавався [PERSON] в цивільній справі №2-65-11 , рішення по якій набрало законної сили ( а.с. 87,88). Крім того обставина проведення будівництва нежитлового приміщення за вказаною адресою м.Сватове пл..Привокзальна 32 встановлена судовим рішенням у цивільній справі №2-65-11 , про яке зазначено вище , під час розгляду якої дана обставина визнавалась і сторонами по справі, в т.ч. і [PERSON], про що ним крім іншого зазначено в запереченнях проти зустрічного позову [PERSON] по цій справі ( а.с.84-86). Згідно довідки начальника [PERSON] РБТІ - відсоток готовності магазину , розташованого за адресою м.Сватове пл..Привокзальна 32 станом на 24.10.2011 р. складає 85% (а.с.10) . Такий же відсоток готовності магазину був і станом на 08.07.2010 р., про що зазначено в рішенні суду в справі № 2-65-11 ( а.с. 15). На вказаний обєкт складено РБТІ технічний паспорт( а.с7-9). Про проведення будівництва за вказаною адресою свідчать і надані в матеріали справи рішення органу місцевого самоврядування , договори та дозвільні документи ( а.с.38-83). Підлягають задоволенню також вимоги позивача про визнання права власності , оскільки як зазначено вище судовими рішеннями визнано за нею право власності на всі будівельні матеріали , використані в процесі будівництва цього нежитлового приміщення , кількість яких залишилась незмінною до цього часу . Згідно ж ст.. 61 ЦПК України обставини , встановлені судовим рішенням у цивільній , господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили , не доказуються при розгляді інших справ , у яких беруть участь ті самі особи або особа , щодо якої встановлено ці обставини . Згідно ст..16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст..392 ЦК України власник майна може пред явити позов про визнання його права власності ,якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Пояснення ж третьої особи [PERSON] про належність йому земельної ділянки згідно договору оренди та про незаконність проведення будівництва, як заперечення на позовні вимоги позивача ,суд не бере до уваги , оскільки згідно ст..60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини , які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а згідно ст.. 58 цього Кодексу - суд не бере до розгляду докази , які не стосуються предмета доказування. Пояснення ж третьої особи [PERSON] в цій частині не стосуються предмета спору , а пояснення про незаконність будівництва ,крім того , -є і припущеннями. На підставі викладеного,

Outcome: approved