overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-24 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанк посилаючись на те, що між Банком та відповідачем 08 травня 2008 року укладений кредитний договір, відповідно до якого він отримав кредит в сумі 10000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30.00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, однак своєчасно борг не повертав, внаслідок чого станом на 30 червня 2011 року виникла заборгованість в сумі24404 грн. 03 коп. звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача на користь Банку вказаної заборгованості та понесених судових витрат. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. 08 травня 2008 року між ПАТ КБ ПриватБанк та [PERSON] був укладений кредитний договір відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 10000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30.00% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з розрахунком заборгованості, заборгованість відповідача станом на 30 червня 2011 року за кредитним договором становить 24404 грн. 03 коп., які підлягають стягненню з нього на користь Банку в примусовому порядку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, відповідач зобовязаний повернути позивачу суму отриманого кредиту та сплатити відсотки. З відповідача на користь Банку необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору. Доказів, які б спростували заявлений позов відповідач суду не надав

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-24 00:00:00

24 грудня 2007 року між ВАТ КБ "Надра" та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого вона отримала кредит в сумі 7000 грн., зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 2.9% на місяць, з кінцевим терміном повернення кредиту 17 грудня 2010 року. Позивач, посилаючись на те, що відповідачка належним чином умови кредитного договору не виконувала, суму кредиту та відсоткову ставку своєчасно не сплачувала, в результаті чого станом на 18 квітня 2011 року створила заборгованість за кредитом в сумі 12386 грн. 34 коп., чим порушує умови кредитного договору, звернувся в суд з позовом в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість по кредитному договору та понесені банком судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві зазначив, що справу просить розглядати без участі представника банку, на задоволенні позову наполягає. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, хоча про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. 24 грудня 2007 року між ВАТ КБ "Надра" та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого вона отримала кредит в сумі 7000 грн., зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 2.9% на місяць, з кінцевим терміном повернення кредиту 17 грудня 2010 року. Як вбачається з меморіального ордеру, [PERSON], 24 грудня 2007 року отримала в ВАТ КБ "Надра" кредит в сумі 7000 грн. Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ПАТ "КБ "Надра" та статуту, ПАТ "КБ "Надра" є правонаступнокм всіх прав та обов'язків ВАТ "КБ "Надра". Згідно з ст. 1054 ЦК України, відповідач зобовязаний повернути позивачу суму отриманого кредиту та сплатити відсотки. Як вбачається з розрахунку заборгованості, заборгованість [PERSON], перед позивачем по кредитному договору станом на 18 квітня 2011 року становить 12386 грн. 34 коп., з яких 5882 грн. 61 коп. заборгованість по кредиту; 4097 грн. 76 коп. заборгованість по відсоткам; 2045 грн. 97 коп. несплачена пеня; 360 грн. 00 коп. - штраф. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу. З відповідачки на користь Банку необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору. Доказів, які б спростували заявлений позов відповідачка суду не надала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-24 00:00:00

18 серпня 2011 року позивач [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у сумі 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. До судового засідання позивач не зявилась, подала заяву, в якій просила розглянути справу за своєї відсутності та ухвалити заочне рішення. Відповідач до судового засідання не зявився, про місце та час судового розгляду повідомлявся належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі даних та доказів при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження І-ВЛ №024171 від 22.02.2006р. Статтею 180 СК України передбачений обовязок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути меншим за неоподаткований мінімум доходів громадян. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне стягнути зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі щомісячно у сумі 2000 грн., починаючи з 18.08.2011р,. до досягнення дитиною повноліття. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в доход держави судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 28.09.1979 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO] Посилаючись на те, що протягом спільного життя між ними постійно виникали сварки, внаслідок чого вони втратили почуття поваги та любові один до одного, з жовтня 2008 року припинили подружні стосунки та проживають окремо, на теперішній час він проживає з іншою жінкою в цивільному шлюбі, від якого мають дитину, просив розірвати шлюб з відповідачкою. В судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву та, посилаючись на викладені в ній підстави, просив задовольнити останню. Відповідачка в судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 28 вересня 1979 року Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №933 (а.с.7). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. З урахуванням зазначених вище положень закону, враховуючи, що сторони тривалий час, з жовтня 2008 року, проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, не мають наміру відновлювати сімейні відносини, на теперішній час позивач проживає з іншою жінкою в цивільному шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, протирічить інтересам останніх, а тому позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути державне мито в сумі 8 грн. 50 коп. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-24 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про визначення частки майна у спільній сумісній власності. Вимоги мотивовано тим, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. На теперішній час позивач має намір розпорядитися своєю власністю, однак не має можливості, оскільки не визначені частки майна у спільній сумісній власності. Поділити майно, що є у спільній сумісній власності за домовленістю відповідач відмовляється, оскільки вважає, що його частка є більшою, тому позивач змушений звернутися з вищевказаним позовом до суду. Позивач просить визначити, що кожному із співвласників належить по 1/2 квартири. В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився вдруге, про дату, час і місце розгляду справи оповіщений належним чином у встановленому порядку, про причини неявки їх поважність суд не повідомила. Письмових заперечень проти позову, будь-яких заяв та клопотань від неї не находило. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача. Вимога підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 11 листопада 1998 року виконавчим комітетом Каховської міської Ради, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, без виділення часток належить квартира [ADDRESS], загальною площею 43,9 кв. м. (а.с. 6). 16 липня 1999 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за № 99, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище Барановська(а.с. 9). Як зазначає ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно із ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом, що відповідає положенням ч. 2 ст. 372 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Суд, заслухавши позивача, дослідивши надані письмові докази, вважає, що співвласникам на підставі свідоцтва квартира належала в рівних частках.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-24 00:00:00

В листопаді 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Маломочульської сільської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, - [PERSON] та [PERSON], про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказав, що 30 березня 2010 року в с.Мала Мочулка Теплицького району помер його батько [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки, яка розташована на території Маломочульської сільської ради. Коли він звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, то виявилось, що шестимісячний строк, який передбачений законодавством України для подання заяви про прийняття спадщини, закінчився, тому йому відмовили у прийняті заяви про прийняття спадщини. Вважає, що вказаний строк пропущено ним з поважної причини, оскільки йому не було відомо про наявність заповіту, який батько залишив на його імя, про існування заповіту він випадково дізнався від працівників сільської ради. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, від його представника [PERSON], який діє на підставі довіреності, надійшла заява, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. Від відповідача Маломочульської сільської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, вимоги [PERSON] визнають. Від третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, - [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи без їх присутності, з позовними вимогами погоджуються. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 30 березня 2010 року в с.Мала Мочулка Теплицького району помер [PERSON], після його смерті залишилось майно. Позивач [PERSON] є спадкоємцем після смерті батька за заповітом, який 24 березня 2010 року [PERSON] склав в Маломочульській сільській раді Теплицького району. Позивач до нотаріальної контори звернувся після спливу шестимісячного строку, який встановлено ст.1270 ЦК України, тому державним нотаріусом Теплицької державної нотаріальної контори йому було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини. У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи встановлені судом обставини, те, що відповідач позовні вимоги визнає, суд вважає причину пропуску строку на прийняття спадщини поважною і вважає можливим його продовжити. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-24 00:00:00

В листопаді 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Маломочульської сільської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, - [PERSON], [PERSON] та [PERSON], про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказав, що 30 березня 2010 року в с.Мала Мочулка Теплицького району помер його тесть [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з майнового паю КСП "Прогрес". Коли він звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, то виявилось, що шестимісячний строк, який передбачений законодавством України для подання заяви про прийняття спадщини, закінчився, тому йому відмовили у прийняті заяви про прийняття спадщини. Вважає, що вказаний строк пропущено ним з поважної причини, оскільки йому не було відомо про наявність заповіту, який [PERSON] залишив на його імя, про існування заповіту він випадково дізнався від працівників сільської ради. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явився, від позивача надійшла заява, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. Від відповідача Маломочульської сільської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, вимоги [PERSON] визнають. Від третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, - [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи без їх присутності, з позовними вимогами погоджуються. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 30 березня 2010 року в с.Мала Мочулка Теплицького району помер [PERSON], після його смерті залишилось майно. Позивач [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом, який 24 березня 2010 року останній склав в Маломочульській сільській раді Теплицького району. Позивач до нотаріальної контори звернувся після спливу шестимісячного строку, який встановлено ст.1270 ЦК України, тому державним нотаріусом Теплицької державної нотаріальної контори йому було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини. У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи встановлені судом обставини, те, що відповідач позовні вимоги визнає, суд вважає причину пропуску строку на прийняття спадщини поважною і вважає можливим його продовжити. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-24 00:00:00

В листопаді 2011 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Маломочульської сільської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, - [PERSON] та [PERSON], про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказала, що 22 липня 2007 року в с.Мала Мочулка Теплицького району померла її мати [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки, яка розташована на території Маломочульської сільської ради, а також іншого майна. Коли вона звернулась до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, то виявилось, що шестимісячний строк, який передбачений законодавством України для подання заяви про прийняття спадщини, закінчився, тому їй відмовили у прийняті заяви про прийняття спадщини. Вважає, що вказаний строк пропущено нею з поважної причини, оскільки , вона вважала, що строк оформлення спадщини необмежений, якщо на руках знаходяться правовстановлюючі документи. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, направила на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. Від відповідача Маломочульської сільської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, вимоги [PERSON] визнають. Від третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, - [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи без їх присутності, з позовними вимогами погоджуються. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 22 липня 2007 року в с.Мала Мочулка Теплицького району померла [PERSON], після її смерті залишилось майно. Позивач [PERSON] є спадкоємцем після смерті матері за законом, що підтверджується свідоцтвом про її народження та свідоцтвом про укладення 30 липня 1989 року шлюбу з [PERSON] в Маломочульській сільській раді Теплицького району. Позивач до нотаріальної контори звернувся після спливу шестимісячного строку, який встановлено ст.1270 ЦК України, тому державним нотаріусом Теплицької державної нотаріальної контори їй було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини. У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи встановлені судом обставини, те, що відповідач позовні вимоги визнає, суд вважає причину пропуску строку на прийняття спадщини поважною і вважає можливим його продовжити. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-24 00:00:00

В листопаді 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Теплицької ЦРЛ про неправомірні дії працівників відповідача, які не провівши його особистого огляду та не провівши комісійного огляду ЛКК, закрили листок непрацездатності з 15 квітня 2011 року. Вказав, що з 29 березня 2011 року він перебував на амбулаторному лікуванні в поліклініці Теплицької ЦРЛ, а 08 квітня йому було видано направлення у Вінницьку обласну лікарню ім..Пирогова та продовжено лист непрацездатності до 15 квітня 2011 року. Після консультації в поліклініці обласної лікарні в лікаря кардіолога йому було призначено госпіталізацію на 18 квітня та призначено амбулаторне лікування за місцем проживання. Через погіршення стану здоровя він не зміг зявитись 15 квітня 2011 року на ЛКК, про що телефоном повідомив лікуючого лікаря [PERSON]. 16 квітня 2011 року за станом свого здоровя він змушений був викликати швидку допомогудодому, про що зроблено запис в журналі звернень та викликів швидкої медичної допомоги. 18 квітня 2011 року його було госпіталізовано в кардіологічне відділення обласної лікарні. Вважає, що через неналежне виконання своїх обовязків лікарями Теплицької ЦРЛ було незаконно перервано листок непрацездатності та відповідний страховий випадок, наслідком чого стало те, що йому не оплатили допомогу по тимчасовій непрацездатності. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав. Представник відповідача Теплицької ЦРЛ [PERSON], який діє на підставі довіреності від 05 жовтня 2011 року, позовні вимоги визнав. Вказав, що справді листок непрацездатності було закрито без комісійного огляду ЛКК. Згідно ч.4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст. ст..174, 175 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Представнику відповідача розяснено наслідки визнання позову, передбачені ст..174 ЦПК України, після чого представник відповідача [PERSON], який відповідно до довіреності від 05 жовтня 2011 року уповноважений на повне або часткове визнання позову, вказав, що вчиняє вказану дію, позовні вимоги визнає. Судом встановлено, що визнання представником відповідача позову не суперечить законові, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, для ухвалення рішення про задоволення позову у звязку з визнанням відповідачем позову наявні для цього законні підстави, оскільки лікарями Теплицької ЦРЛ не було дотримано вимог Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, яку затверджено Наказом Міністерства охорони здоров'я України 13.11.2001 N 455, та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 4 грудня 2001 р. за N 1005/6196, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів у зв'язку з навчанням дитини. Позов мотивує тим, що [PERSON] її колишній чоловік, шлюб з яким розірвано 03.07.2001 року. Від даного шлюбу у них 26.10.1993 року народилася донька [PERSON], яка на даний час вже повнолітня, однак продовжує навчання на 2 курсі стаціонарного відділу (платна форма) в Дрогобицькому коледжі статистики Національної академії статистики, обліку та аудиту, який закінчить 30.06.2013 року. Так як донька на даний час знаходиться на її утриманні, а вона тимчасово не працює, то їй самій важко утримувати доньку, а тому просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти у зв'язку з навчанням доньки [PERSON], [INFO], в розмірі по ? частині всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2013 року. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просить задоволити її позов. Через небажання відповідача з'являтись в судове засідання просить провести заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши причин, хоча повістка йому була направлена своєчасно по останньому відомому місцю проживання і,

Outcome: approved