Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача, вказуючи, що 01.12.2006 року між нею та відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки № 13 площею 4,94га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Красноармійської сільської ради Новоазовського района Донецької області, яка належить їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №359117, виданого на підставі розпорядження Новоазовської районної державної адміністрації від 26.10.2006 року №539. Договір укладений строком на 15 років. Державна реєстрація договору вчинена 25.07.2007 року за №040716400055. У відповідності до п. 5.1 договору оренди земельної ділянки щорічна орендна плата встановлена у розмірі 2% вартості орендованої земельної ділянки. Розмір орендної плати при укладенні договору із врахуванням вартості земельної ділянки 66359,32 грн., складав 1327,18 грн. Включивши в п.8 договору оренди земельної ділянки умови, які суперечать діючому законодавству, про те, що умови договору зберігають силу на весь строк його дії і у випадках, якщо після набрання ним законної чинності, законодавством встановлено інші правила, ніж передбачені договором, відповідач не виконує свої зобов’язання за договором. Порушуючи умови договору про виплату орендної плати в розмірі 2% від вартості орендованої земельної ділянки, відповідач виплачує орендну плату в розмірі на свій розсуд. Так, при укладенні договору в 2006 році вартість орендованої земельної ділянки складала 66359,32 грн., тому розмір орендної плати в договорі було вказано правильно в сумі 1327,18 грн., а сплачено 686,68 грн. Недоплата орендної плати склала 640,50 грн. У 2007 році вартість орендованої земельної ділянки складала 68232,24 грн., тому розмір орендної плати повинен був складати 1364,64 грн., відповідачем сплачено 686,68 грн. Недоплата орендної плати склала 677,96 грн. У 2008 році вартість орендованої земельної ділянки складала 78611,45 грн., тому розмір орендної плати повинен був складати 1572,23 грн., відповідачем сплачено 1364,36 грн. Недоплата орендної плати склала 207,87 грн. У 2009 році вартість орендованої земельної ділянки складала 83249,53 грн., тому розмір орендної плати повинен був складати 1664,50 грн., відповідачем сплачено 1572,28 грн. Недоплата орендної плати склала 92,22 грн. Таким чином при щорічній орендній платі в розмірі 2% від вартості орендованої земельної ділянки, недоплата орендної плати за період з 2006 року по 2009 рік склала 1618,55 грн. Указом Президента України за № 725/2008 від 19.08.2008 року передбачено, що орендна плата за оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення повинна складати не менш 3% вартості земельної ділянки. Проте відповідачем відповідні зміни до договору не внесені і встановлений Указом Президента України розмір орендної плати не нарахований. Таким чином, з вини відповідача, який порушив істотні умови договору оренди земельної ділянки, позивачка не отримала орендну плату, яка за весь час оренди склала 3537,74 грн. У відповідності до п.7, п.8 договору оренди земельної ділянки, орендар за несвоєчасну виплату орендної плати, виплачує орендодавцю пеню у розмірі 0,01% не виплаченої суми за кожен день прострочення. Підставами для припинення договору вказані: взаємна згода сторін; вимога однієї зі сторін у випадку невиконання іншою стороною зобов’язань, передбачених договором. 17.07.2008 року вона звернулася до відповідача з письмовою заявою про розірвання договору. Проте відповідач відмовився розірвати договір, про що повідомив її листом від 18.07.2008 року № 120Д/1238, листом від 17.03.2010 року за №1200/447 відповідач знову відхилив вимогу про дострокове розірвання договору. Просить розірвати договір оренди земельної ділянки від 01.12.2006 року №13, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 25.07.2007 року за №040716400055, стягнути заборгованість з орендної плати за період з 2006 року по 2009 рік в сумі 3537,78 грн., пеню в розмірі 0,01% від невиплаченої суми за кожен день прострочення, а також стягнути судові витрати та витрати на правову допомогу. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, просили позов задовольнити, пояснивши, що позивач не отримувала орендну плату в сумі по 200 гривень у квітні та липні 2008 року та у платіжних відомостях за вказані місяці стоять не її підписи. Крім того, позивач вказує, що не отримувала 795 кг зерна у 2007 році за рахунок орендної плати та у відомості за 26.12.2007 року про отримання зерна стоїть не її підпис. Представники відповідача ДП «[PERSON] –[PERSON]» [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнали, просили у задоволенні позовних вимог відмовити, виходячи з наступного. Позовні вимоги про розмір орендної плати обґрунтовуються витягом №39/330 про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 15.03.2010 року, виданим відділом держкомзему в Новоазовському районі Донецької області, проте в ньому неправильно у протиріччі нормативно-правових актів України, вказана грошова оцінка земельної ділянки на 2007 рік, на 2008 рік, на 2009 рік. Індексація орендної плати проводиться у відповідності з діючим законодавством України. На підставі ст.ст. 2, 23 Закону України «Про плату за землю», плата за землю проводиться у вигляді орендної плати, яка визначається в залежності від грошової оцінки землі; грошова оцінка земельної ділянки щорічно, станом на 01 січня уточнюється на коефіцієнт індексації, порядок проведення якої затверджується Кабінетом Міністрів України. На підставі п.3 Постанови Кабінету Міністрів України №783 від 12.05.2000 року «Про проведення індексації грошової оцінки земель», Державний комітет України з земельних ресурсів уповноважений встановлювати коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки землі, в тому числі для виплати орендної плати. У листах Державний комітет України з земельних ресурсів повідомив про дані коефіцієнти: від 10.01.2007 року №14-22-6/20; від 10.01.2008 року № 14-22-6/55; від 09.01.2009 року №14-22-6/87; від 11.01.2010 року №641/22/6-10. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідачки на 01.01.2007 року складала 66359,30 грн., тому що індексація за 2006 рік не проводилась. Даний факт підтверджується довідкою №626 від 20.02.2007 року, виданою відділом держкомзему в Новоазовському районі Донецької області. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідача на 01.01.2008 рік з урахуванням коефіцієнта індексації за 2007 рік 1,028 роки складає 68217,36 грн. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідача на 01.01.2009 рік з урахуванням коефіцієнта індексації за 2008 рік 1,152 роки складає 78586,40 грн. На підставі ст.3 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», зі змінами та доповненнями, при нарахуванні доходів у будь-яких не грошових формах об’єкт оподаткування визначається як вартість такого нарахування, визначена за звичайними цінами, помножена на коефіцієнт, який розраховується за формулою, згідно п.3.4 даного Закону. Тому сума орендної плати, згідно договору, збільшувалась на суму нарахування, яка визначалась як вартість натуральної плати помноженої на коефіцієнт. Вказаний розрахунок приведений у довідці про виплату орендної плати. Вимоги про збільшення орендної плати на підставі Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток»від 19.08.2008 року №725/2008, яким були внесені зміни до ст.1 Указу Президента України від 02.02.2002 року №92 «Про додаткові заходи соціального захисту селян –власників земельних ділянок та земельних часток», суперечать діючому законодавству України. На теперішній час відповідачем виконуються всі умови договору оренди земельної ділянки, позивачу виплачувалася орендна плата як натуроплатою, так і грошима, індексація орендної плати проводиться, у зв’язку з чим просять у задоволенні позовних вимог відмовити. Свідок [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON], які є працівниками агроцеху № 6 ДР «Ілліч –[PERSON]» в судовому засіданні показали, що всі орендодавці, в тому числі й позивач [PERSON] завжди отримували орендну плату, проте чи особисто позивач розписувалася у відомостях про отримання орендної плати, їм не відомо. Суд, вислухавши в судовому засіданні позивача та її представника, представників відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 359117 (а.с. 10) позивач є власником земельної ділянки площе. 4,94 га призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Красноармійської сільської ради Новоазовського району Донецької області. Сторонами 01.12.2006 року за № 13 укладено договір оренди вказаної земельної ділянки (а.с. 12-13). З п.5.1, 5.3 вказаного договору вбачається, що розмір річної орендної плати на час підписання договору складає 1327,18 гривень, орендна плата виплачується не пізніше 01 грудня поточного року. З п. 7 вказаного договору вбачається, що орендар за несвоєчасну сплату орендної плати сплачує орендодавцю пеню в розмірі 0,01 % невиплаченої суми за кожен день прострочки. З відповіді головного управління Держкомзему у Новоазовському районі Донецької області від 09.08.2010 року (а.с. 47-48) вбачається, що нормативна грошова оцінка належної [PERSON] земельної ділянки становить: станом на 01.01.2006 року –66014 грн.( коеф.індексації 2,551), станом на 01.01.2007 року –66014 грн.(нормативна грошова оцінка за 2006 рік не індексувалося), станом на 01.01.2008 року –67877,19 грн. (коеф.індексації 2,623 грн.), станом на 01.01.2009 року –78202,39 грн. (коеф.індексації 3,022), станом на 01.01.2010 року –82816,33 грн. (коеф.індексації 1,059). Згідно довідок агроцеху № 6 ДП «Ілліч –[PERSON]»(а.с.18, 31) вбачається, що сума орендної плати сплаченої [PERSON] складає: за 2006 рік –сума до виплати 686,68 гривень, за 2007 рік –сума до виплати 1187,75 гривень (з яких виплачено грошима на суму 791 грн., озимою пшеницею на суму 397,50 грн., а всього 1188,50 грн., переплата 0,75 грн.), за 2008 рік –сума до виплати 1248,82 гривень (з яких виплачено грошима 400 грн., озимою пшеницею на сум 629 грн., а всього 1029 грн., залишок 219,07 грн., за 2009 рік – сума до виплати 1465,95 гривень (з яких виплачено грошима 680 грн., м’ясом яловичини на сум 336 грн., озимою пшеницею на суму 700 грн., а всього на суму 1716 грн., переплата 30,98 грн.). Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли в наслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов’язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. З ст. 21 ч. 2-3 Закону України «Про оренду землі»вбачається, що розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. На підставі добутих у судовому засіданні доказів та вищезазначених норм законодавства, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до ДП «Ілліч – [PERSON]»в частині розірвання договору оренди земельної ділянки підлягаючими задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що при виконанні договору оренди відповідачем істотно порушуються умови договору оренди землі, що є підставою для розірвання договору, а саме відповідачем орендна плата виплачувалася не в повному обсязі, а також позивач не отримала орендну плату у вигляді 795 кг пшениці фуражної у 2007 році та у грошовій формі на суму 400 гривень, на чому наполягала позивач в судовому засіданні та що підтверджено висновком судово –почеркознавчої експертизи № 4526/02 від 27.12.2011 року (а.с.106-109). Розраховуючи суму заборгованості з орендної плати суд виходить з нормативно грошової оцінки орендованої земельної ділянки, наданої головним управлінням Держкомзему у Донецькій області, виконаної у відповідності з Методикою грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженою постановою КМУ України від 23.03.1995 року № 213, та Порядком грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженим спільним наказом Державного комітету України по земельним ресурсам, Міністерства сільського господарства та продовольства України, Державного комітету України в справах містобудівництва та архітектури та Української академії аграрних наук від 07.04.1995 року № 24/87/70/45 (а.с. 47-48). Отже, за 2006 рік сума недоотриманої [PERSON] орендної плати складає 633 грн. (1320,28 грн. (2% від 66014 грн.) –686,68 грн. отриманих позивачем); за 2007 рік сума недоотриманої [PERSON] орендної плати складає 131,78 грн. ( 1320, 28 грн. (2% від 66014 грн.) –1188, 50 грн. отриманих позивачем); за 2008 рік сума недоотриманої [PERSON] орендної плати складає 328,54 грн. ( 1357, 54 грн. (2% від 67877,19 грн.) –1029 грн. отриманих позивачем); за 2009 рік [PERSON] переплачено орендну плату на 151,95 грн. (1564,05 грн. (2% від 66014 грн.) –1716 грн. отриманих позивачем). Загальна сума заборгованість з орендної плати за період з 2006 року по 2009 рік, з урахуванням зайво сплачених в 2009 році 151,95 грн., та з урахуванням неотриманнях 795 кг пшениці в 2007 році та 400 гривень в 2008 році, становить 1739,47 грн. (941,97 + 397,50 грн. вартість пшениці + 400 грн.), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з виплатою пені у розмірі 0,01% від невиплаченої суми за кожен день прострочення, що передбачено п. 7 договору оренди. Таким чином позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з орендної плати підлягають задоволенню частково. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати з судового збору на суму 51 грн., витрат з ІТЗ на суму 120 грн. та витрати з проведення судово –почеркознавчої експертизи на суму 1627,92 гривні. Щодо відшкодування витрат на правову допомогу, то вони підлягають задоволенню частково на суму 442 грн. (50% від 884 грн. –розмір мінімальної заробітної плати у вересні 2010 року на час звернення позивача з позовом до суду), виходячи з того, що адвокат [PERSON] приймав участь в зазначеній справі саме в якості представника позивача, а діючим ЦПК відшкодування витрат за представництво не передбачено, та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 590 від 27.04.2006 року «Про граничні розміри компенсації витрат, пов’язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ і порядок їх компенсації за рахунок держави»витрати, пов’язані з вчиненням інших дій необхідних для розгляду справи не можуть перевищувати 50 відсотків мінімальної заробітної плати за сукупність дій, необхідних для розгляду справи. Тобто загальна сума судових витрат, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 2240,92 грн.

Outcome: partial