Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-18 00:00:00

В червні 2011 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача посилаючись, що 19.10.2010 року відповідач отримав від нього позику на суму 131 010 грн., в еквіваленті 16 500 доларів США строком повернення до 25.10.2010 року. Грошові кошти відповідач отримав, відповідно до чого 19.10.2010 року була написана розписка. Оскільки відповідач своїх зобовязань за договором не виконав, гроші не повернув, позивач просив стягнути з [PERSON] заборгованість за договором займу та 3% річних від простроченої суми 32752,50 грн., а всього 163 762 грн.50 коп. грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача вимоги уточнила, пояснила, що фактично відповідно до розписки позивач позичив [PERSON] 16500 доларів США, що на теперішній час згідно курсу долара США до гривні становить 131505 грн, а 3% річних були невірно розраховані та становлять на теперішній час -3550,64 грн. Просила стягнути з вказані суми, а також судові витрати. Відповідач в судовому засіданні визнав позов, пояснив, що дійсно позичив 19.10.2010 року у [PERSON] 16500 доларів США, які повинен був повернути до 25 жовтня 2010 року, але у зв»язку із скрутним матеріальним становищем не зміг це зробити. Представник відповідача після уточнення розрахунків не заперечував їх правильність, але просив у задоволенні позову відмовити, вважаючи неправильним зазначення предмету позову позивачем. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 19 жовтня 2011 року [PERSON] надав, а [PERSON] взяв у борг 16 500 доларів США та зобов»язалася повернути борг до 25.10.2010 року, що вбачається з розписки від 25.10.2011 року, та не заперечувалось відповідачем. У вказаний у термін і до теперішнього часу відповідач грошові кошти позивачу не повернув. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. З ч.2 ст.625 ЦК України вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивача має бути стягнуто борг за договором позики -131 505 грн. ( 16 500 доларів США * 7,97 грн.), 3% річних в сумі 3550 грн.64 коп. ( за 329 днів). Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 1350,55 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн. мають бути стягнуті з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved