Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-20 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк, звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] Едуардiвни та [PERSON], у якому зазначає, що 04.06.2008 року відповідачка отримала кредит у розмірі 6000,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 25.11.2009 року. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється згідно графіку погашення кредиту та відсотків (Додаток №1 до кредитного договору № 231960-CRED). Також, 04.06.2008 р. в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором позивач і [PERSON] уклали договір поруки, згідно якого [PERSON] виступив поручителем. Станом на 19.07.2009 року заборгованість відповідачів складає 4958,82 дол. США. Оскільки відповідачі взяті на себе зобов'язання з погашення кредиту, належним чином не виконували позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості. В судовому засіданні представник позивача подав уточнену позовну заяву, якою збільшив розмір позовних вимог до 5886,05 дол. США, що за курсом НБУ складає 46794,14 грн., та надав до суду уточнений розрахунок заборгованості. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав уточнені позовні вимоги та просив стягнути з відповідачів суму заборгованості. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та подала до суду заперечення, в яких зазначила, що вимоги Банку неправомірні. [PERSON] визнала факт укладення договору та отримання кредиту, проте не погоджується із розміром відсотків, які нараховуються банком. Відповідач не згодна із тим, що під час слухання справи банк не зупинив нарахування відсотків за договором. Також, [PERSON] вважає, що сплачені нею 26.11.2009р. грошові кошти в розмірі 2000,00 грн. повинні бути враховані банком при розрахунку заборгованості. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, 21.10.2011 року надав аналогічні заперечення, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином та про причини неявки суд не повідомив. Суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: 04.06.2008 р. ПАТ КБ ПриватБанкта [PERSON] уклали кредитний договір № 231960-CRED (а.с. 5-6). Відповідно до укладеного договору [PERSON] надав [PERSON] кредит у розмірі 6000,00 дол. США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення до 25.11.2009 року. Взяті на себе зобов'язання за Кредитним договором [PERSON] виконав вчасно й повністю, надавши кредитні кошти. При цьому, [PERSON] не заперечує факту підписання кредитного договору та отримання кредиту за зазначеним договором. Відповідно до п. 3.1 Кредитного договору за користування кредитом Позичальник сплачує відсотки в розмірі 25,00 % річних. Згідно п. 3.2 Кредитного договору при порушенні Позичальником будь-якого із зобов'язань по погашенню кредиту Позичальник платить Банку відсотки за користування кредитом в розмірі 50 % річних, розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості по кредиту. При цьому, як вбачається із наданого банком розрахунку заборгованості Банком нараховуються відсотки відповідно до зазначених норм договору. На момент розгляду справи пункти 3.1. та 3.2. Кредитного договору не визнані недійсними, тому вони є обов'язковими для виконання сторонами. Крім того, нормами укладеного договору та нормами закону не передбачено зупинення нарахування процентів за договором у випадку звернення сторін цього договору до суду. За таких обставин, суд вважає необґрунтованими заперечення [PERSON] щодо нарахування процентів за користування кредитними коштами та розміру процентів встановлених договором. Згідно розрахунку, [PERSON] починаючи з 11.12.2008р. прострочила платежі, чим порушила взяті нею зобовязання щодо погашення кредиту. Внаслідок невиконання відповідачем умов Кредитного договору виникла заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості станом на 24.03.2010 року становить 5886,05 доларів США, що за курсом НБУ складає 46\~794 грн. 14 коп (а.с. 35-36). Крім того, [PERSON] було відкрито в Банку картковий рахунок № 4149 6253 0320 3143. Відповідний договір про надання банківських послуг від 27.08.2007р. складається із заяви клієнта на оформлення платіжної карти та Умов і Правил надання банківських послуг, а також тарифів банку. Відповідно до п. 4.11. Умов та Правил надання банківських послуг, клиент, допустивший нарушение более одного кредитного обязательства перед банком, поручает принимать и распределять денежные средства для погашения просроченной кредитной задолженности в очередности определяемой самостоятельно Банком, с приоритетом погашения беззалоговых кредитных обязательств. 26.11.2009 року грошові кошти сплачені [PERSON] в розмірі 2000,00 грн. Банком було направлено, відповідно до Договору про надання банківських послуг, на рахунок 4149 6253 0320 3143 для погашення заборгованості по кредитній карті. Згідно виписки по кредитній карті 4149 6253 0320 3143, кошти в розмірі 2000,00 грн. надійшли на картковий рахунок 30.11.2009р. Оскільки дії Банку щодо розподілення коштів отриманих від [PERSON] відповідають умовам договорів, що укладені сторонами, суд не вбачає в діях банку порушень умов договорів. Також, судом встановлено, що 04.06.2008 р. в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором [PERSON] і [PERSON] уклали договір поруки, згідно якого [PERSON] виступив поручителем (а.с.8). З умовами кредитної угоди № 231960-CRED від 04.06.2008 р. поручитель [PERSON] був ознайомлений, про що зазначено у п. 3 договору поруки. У відповідності з умовами п.п. 2 та 4 вищенаведеного договору поруки та ст. 554 Цивільного кодексу України, поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та пояснення відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги Банку такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, завдатком. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч.2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Кредитодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. З огляду на вищевказане суд вважає, що позов ПАТ КБ ПриватБанк підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст.ст. 526, 611, ч. 2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України та

Outcome: approved