Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-01 00:00:00

[PERSON] 6 вересня 2011 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на її утримання. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] вказала, що від зареєстрованого шлюбу з відповідачем вона має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. На даний час відносини між позивачем та відповідачем зіпсувалися, дитина перебуває на повному утриманні позивача, відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає. [PERSON] вказує, що оскільки вона є інвалідом ІІ групи не має змоги самостійно забезпечити доньку всім необхідним для її нормального розвитку та життєдіяльності. На підставі викладеного, просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини та 300 грн. щомісячно на її утримання, оскільки вона є інвалідом ІІ групи. Позивач [PERSON] в судове засідання для розгляду справи в суді не зявилася, надала письмову заяву, в якій на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі, розгляд справи просила провести за її відсутності, в звязку з неявкою належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, просила ухвалити заочне рішення по справі. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не повідомив, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній доказів. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ВЛ № 263274, виданого 14 травня 1994 року Бірківською сільською радою Зміївського району Харківської області, [PERSON] і [PERSON] вступили у зареєстрований шлюб 14 травня 1994 року. / а.с.6/ З копії свідоцтва про народження № 1-ВЛ № 265936, виданого 23 грудня 1994 року Таранівською сільською радою Зміївського району Харківської області вбачається, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] матірю неповнолітньої [PERSON], [INFO] /а.с. 3/. З довідки № 2017, виданої 9 серпня 2011 року Бірківською сільською радою Зміївського району Харківської області вбачається, що [PERSON] проживає разом зі своєю матірю [PERSON] та прербуває на її утриманні. / а.с.4/ Відповідно до довідки до акту МСЕК від 10 березня 2010 року, [PERSON] з 10.03.2011 року встановлено ІІ групу інвалідності з причини загального захворювання опорно рухової системи. / а.с.11/ [PERSON], як інвалід ІІ групи перебуває на обліку в УПФ України в Зміївському районі та отримує пенсію у розмірі 764 грн. 00 коп. / а.с.12/ Відповідно до ч. 1 ст. 75 Сімейного Кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ч. 2 ст. 75 Сімейного Кодексу України, право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Частиною 3 статті 75 Сімейного Кодексу України встановлено, що непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 СК України, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий заробіток, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З вищенаведеного вбачається, що відповідач не виконує свої обовязки по утриманню дитини, але має можливість надавати утримання доньці, оскільки [PERSON] є непрацездатною особою інвалідом ІІ групи, відповідно до вимог, встановлених ст. 75-76 Сімейного Кодексу України має право на утримання (аліменти) від відповідача. Оскільки позивачем не надано доказів в обґрунтування суми аліментів, яку вона просить стягнути з відповідача на утримання дитини та своє утримання, відповідач у судове засідання не зявився, що позбавляє суд можливості в повній мірі зясувати необхідні відомості про стан його здоровя, розмір доходу /заробітку/, оскільки, як вказує позивач [PERSON] має не стабільний /мінливий/ заробіток, чи перебувають на утриманні відповідача інші непрацездатні члени сімї, тощо. Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки у розмірі 300 грн., щомісячно та на утримання позивача, як інваліда ІІ групи в сумі 150 грн. щомісячно. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 188 грн. 20 коп.

Outcome: partial