Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним уточненим позовом, посилаючись на те, що з 1985 року він перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою і в цей період ними було набуто житловий будинок по вул.Дзержинського, 29 у м.Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області та квартиру [ADDRESS]. Вважав дане нерухоме майно об'єктом права спільної сумісної власності подружжя і просив визнати за ним право власності на 1/2 його частину. Відповідачка предявила до [PERSON] зустрічний позов та просила визнати за нею право власності на будинок по вул.Дзержинського, 29 у м.Підгородне, залишивши позивачеві автомобілі ВАЗ-21063д/н 94260АВ, Деу-Ланосд/н АЕ9674АМ, мотоцикл Дніпрод/н 3859ДНТ та земельну ділянку у м.Новомосковську Дніпропетровської області. Вказувала на те, що розрахунок за договором купівлі-продажу квартири [ADDRESS] було проведено нею за особисті кошти, отримані від продажу будинку по вул.Комарова, 2 в смт.Ювілейне Дніпропетровського району, про що свідчить складений в простій письмовій формі договір купівлі-продажу від 27.12.2006 року. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з урахуванням обставин, які згідно з ч. 1 ст.61 ЦПК не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, суд дійшов наступного. Встановлено, що з 12.10.1985 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про шлюб серії І-КИ №130312, видане 16.01.2009 року виконкомом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області). 16.07.2003 року Підгородненською міською радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області на ім?я [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок по вул.Дзержинського, 29 у м.Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області (лист КП Дніпропетровського району БТІ№49/0106 від 29.01.2010 року, а.с.11). Ринкова вартість даного будинку станом на 13.05.2011 року складає 521\~435 грн. (висновок судової будівельно-технічної експертизи №837-11 від 25.05.2011 року). Згідно договору купівлі-продажу від 27.12.2006 року, посвідченого того ж дня приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №3906, [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] за 3 568 грн. (а.с.33-34) Вказане нерухоме майна було набуто сторонами в період шлюбу, що визнано ними в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України (далі - КпШС України), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Аналогічну норму містить ч.1 ст.60 чинного Сімейного кодексу України. Дані норми встановлюють презумпцію права спільної сумісної власності подружжя на речі, придбані ним за час шлюбу. Таким чином, вищевказане нерухоме майно є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч. 1 ст. 28 КпШС, ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Будь-яких домовленостей між сторонами щодо спільного майна судом встановлено не було і підстав для відступу від засад рівності часток подружжя в порядку ч.1 ст.28 КпШС, ч.3 ст. 70 СК України суд не вбачає. Отже вимоги позивача про визнання права власності на ? частину даного нерухомого майна суд вважає обґрунтованими. Вирішуючи питання щодо зустрічного позову [PERSON], суд виходить з наступного. Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч. 2 ст. 71 СК України). Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (ч. ч. 4, 5 ст. 71 СК України). Крім того, у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжяроз'яснено, що, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема, неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав припинення права власності позивача на його частку в будинку по вул.Дзержинського, 29 у м.Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Як вбачається з листа УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області №10038 від 21.08.2010 року (а.с.37) та визнано сторонами в судовому засіданні, [PERSON] в період шлюбу також набув права власності на автомобілі ВАЗ-21063 д/н 94260АВ, Деу-Ланосд/н АЕ9674АМ та мотоцикл Дніпрод/н 3859ДНТ. Вказані транспортні засоби в цей же період були відчужені, що також визнано сторонами. Згідно ст.65 СК дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї. Згідно з вимогами частин 1, 4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В порушення наведених норм, [PERSON] не надано доказів відчуження [PERSON] спірних транспортних засобів і використання отриманих внаслідок цього коштів не в інтересах сім'ї, не спростовано презумпцію згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, а тому суд не враховує вартість таких транспортних засобів при поділі нерухомого майна (висновок щодо розподілу обов?язку доказування узгоджується із роз?ясненнями, що містяться в п.19, 30 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року). Також відсутні докази набуття позивачем права власності на земельну ділянку у м.Новомосковську Дніпропетровської області і в порядку ст.137 ЦПК України таких доказів добуто не було. Доводи відповідачки щодо придбання квартири [ADDRESS] за її особисті кошти, отримані від продажу будинку по вул.Комарова, 2 в смт.Ювілейне Дніпропетровського району спростовуються копією договору купівлі-продажу будинку від 26.06.2007 року (посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №1622, а.с.35), який підтверджує факт продажу цього будинку вже після придбання [PERSON] спірної квартири. Нотаріально посвідчена заява [PERSON] від 27.12.2006 року (посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрована в реєстрі за №3906), в якій він дає [PERSON] свою згоду на придбання квартири [ADDRESS] за спільні кошти, також спростовує твердження відповідачки щодо джерела придбання нерухомого майна. Суд ставиться критично до наданого відповідачкою договору купівлі-продажу будинку по вул.Комарова, 2 в смт.Ювілейне від 27.12.2006 року (а.с.31-32), оскільки він складений у простій письмовій формі та суперечить вищевказаним доказам по справі. Відповідно до вимог ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1 700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Outcome: partial