Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-09 00:00:00

До суду з позовом звернулися позивачі, в якому просять суд встановити факт прийняття ними спадщини за законом, яка залишилася після смерті -[PERSON], який помер [INFO] та визнати за ними право власності на спадщину, а саме на житловий будинок зі всіма надвірними будівлями по [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що їхній чоловік та батько [PERSON] мав у власності зазначений житловий будинок, однак позивачам було відмовлено в оформлені спадщини на зазначений будинок у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивачі в судове засідання не з'явилися, але від них надійшла заява з проханням слухати справу у їхню відсутність. Позовні вимоги підтримують із зазначених в позовній заяві підстав. Від предстанвика Олевського відділення Лугинської міжрайонної державної податкової інспекції державної податкової адміністрації у Житомирській області надійшла заява про слухання справи без участі їх представника. Позовні вимоги визнають повністю. Представник Коростенського міжміського бюро технічної інвентаризації в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява з проханням про розгляд справи без участі представника. Представник від Відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Олевської районної адміністрації Житомирської області в судове засідання не з"явився, але надав листа, в якому просить слухати справу без його участі та просить прийняти рішення згідно закону. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Олевської селищної ради №1 від 12 січня 1993 року, свідоцтва про право власності [NUMBER] від 12 січня 1993 року виданого виконкомом Олевської селищної ради народних депутатів, технічного паспорту на квартиру в житловому будинку за [PERSON] рахується квартира [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO]. Та обставина, що [PERSON] є чоловіком та батьком позивачів, стверджується копією свідоцтва про одруження від 19 вересня 1982 року та копіями свідоцтв про народження [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Позивачі на час відкриття спадщини постійно проживали разом з спадкодавцем та вели спільне підсобне господарство, що підтверджується довідкою Олевської міської ради за №3492 від 05.10.2011 року. При зверненні в Олевську держану нотаріальну контору про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] позивачам було відмовлено із-за відсутності правовстановлюючих документів, які б доводили належність майна померлому спадкодавцю. Також позивачі зверталися до Коростенського міжміського бюро технічної інвентаризації щодо первинної реєстрації зазначеного будинку за померлим спадкодавцем та видачею на їхнє ім'я свідоцтва на право власності, але позивачам було відмовлено у зв'язку з тим, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна власнику повинно вирішуватися лише в судовому порядку. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що дані правовідносини врегульовані ст. 328 ЦК Украни (2004 року) та ст.ст. 524, 525, 529, 548, 549 ЦК України (1963 року), з яких слідує, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкоємство здійснюється за законом та заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках , діти ( у тому числі усиновлені) , дружина і батьки (усиновителі) померлого. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Також ст. 1299 ЦК України (2004 року) передбачає, що право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Крім того, відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04 жовтня 1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок"право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Під час розгляду справи було встановлено, що позивачі є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] на житловий будинок, що знаходиться в по [ADDRESS], зверталися до державної нотаріальної контори, але їм було відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно із-за відсутності правовстановлюючих документів, які б доводили належність даного будинку померлому [PERSON], позивачі фактично прийняли спадщину, інших спадкоємців, які претендують на прийняття спадщини судом не встановлено, тому суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved