Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить постановити рішення, яким визнати, що їй належить частка у розмірі 2/3, відповідачу 1/3, квартири №15а по вул.Стрийській,74 у м.Львові, зобовязати відповідача виплатити їй 2/3 вартості автомобіля Сеат Ібіса, 1989 року випуску, тобто 6 000 грн., та зобовязати відповідача виплатити їй 2/3 вартості гаражу, що знаходиться по вул.Мишуги,22 у м.Львові, тобто 50 000 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, під час проживання у шлюбі з позивачем, ними було набуто спільне сумісне майно квартиру [ADDRESS], яку продали 14.05.1998 року. В 1999 році придбали квартиру №15а по вул.Стрийській,74 у м.Львові та збудували гараж по вул.Мишуги,22 у м.Львові. Також за час перебування у шлюбі ними було придбано легковий автомобіля Сеат Ібіса, 1989 року випуску. Враховуючи те, що з нею залишилась проживати їхня неповнолітня дочка [PERSON], [INFO], а відповідач про її матеріальний стан та духовний розвиток не турбується, просить відступити при поділі спільного сумісного майна подружжя від частки рівності з метою забезпечення прав та законних інтересів дитини. Відповідач подав зустрічний позов, в якому просить визнати за ним право особистої приватної власності на квартиру №15а по вул.Стрийській,74 у м.Львові та при розподілі часток у майні спільної сумісної власності врахувати суму боргових зобовязань, що виникли у період шлюбу, у розмірі 28 308 грн. Обґрунтовуючи зустрічні вимоги покликається на те, що для придбання спірної квартири він позичав гроші в своєї сестри [PERSON], що стверджується відповідною розпискою. Оскільки кошти за вказаним борговим зобовязанням за час перебування у шлюбі не погашались, та лежать виключно на ньому, відтак, вважає, що спірна квартира належить йому на праві особистої приватної власності. Крім цього, при поділі іншого спільного сумісного майна подружжя просить врахувати боргові зобовязання, які погашаються ним за банківським договором кредиту. В заперечення первісного позову, зокрема щодо відступлення від рівності часток при поділі спільного майна подружжя, покликається на те, що свої зобовязання по сплаті аліментів на дитину виконує добросовісно, постійно допомагає дочці матеріально,завжди цікавиться її справами, відвідує батьківські збори, згідний проживати разом з донькою в його квартирі по вул.Мишуги,22 та утримувати її. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю та просять їх задоволити, а в зустрічному позові відмовити. В підтримку своїх позовних вимог надали пояснення, аналогічні фабулі позову. В заперечення зустрічного позову пояснили, що придбання квартири та будівництва гаража відбулися за рахунок коштів, отриманих від придбання квартири у м.Золочеві. Банківський кредит був отриманий відповідачем в період припинення фактичних шлюбних відносин та на час знаходження позивачки на відпочинку в Криму, а відтак боргові зобовязання за даним кредитним договором не можуть враховуватись при розподілі спільного майна. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти первісного позову заперечили та в задоволенні такого просять відмовити. Погодились, що вартість спірного автомобіля становить близько 9 000 грн. Однак, визначення позивачкою вартості гаража в розмірі 75 000 грн. заперечили, оскільки даний гараж не зданий в експлуатацію, є незавершеним будівництвом, а відтак не може бути оцінений на рівні інших збудованих гаражів у даному районі та його вартість може бути визначена, як вартість використаних матеріалів. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідків, вивчивши матеріали справи та зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що первісні позовні вимоги [PERSON] та зустрічний позов [PERSON] підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.07.1997 року, мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с.8) Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 15.04.2009 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.197). Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 14.05.1998 року (а.с.23) сторони продали належну їм на праві спільної сумісної власності квартиру [ADDRESS]. З свідоцтва про реєстрацію ТЗ (а.с.5) вбачається, що з 06.08.1998 року [PERSON] є власником автомобіля Сеат Ібіса, 1989 року випуску, р.н. [NUMBER]. Відповідно до даних УДАІ ГУ МВСУ у Л/о вказаний автомобіль зареєстрований за відповідачем і на час розгляду справи (а.с.31-32). Як вбачається з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.62), реєстраційного посвідчення від 20.03.2000 року (а.с.58) та договору купівліпродажу квартири від 01.07.1999 року (а.с.60) [PERSON] на праві власності належить спірна квартира №15а по вул.Стрийській,74 у м.Львові. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом також встановлено, що за час перебування у шлюбі сторонами було споруджено гараж по вул.Мишуги,22 у м.Львові (а.с.10). Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.1 ст.70 цього ж кодексу у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Аналогічні норми містять ч.3 ст.368 та ч.2 ст.372 ЦК України відповідно. Оскільки спірне майно - квартира №15а по вул.Стрийській,74 у м.Львові, автомобіль Сеат Ібіса, 1989 року випуску, р.н. [NUMBER] та гараж по вул.Мишуги,22 у м.Львові набуті сторонами під час їх перебування у шлюбі, зокрема за кошти отримані від продажу спільної квартири у м.Золочеві, то таке майно належить їм на праві спільної сумісної власності. При цьому суд приходить до висновку, що частки позивача та відповідача у спільному майні є рівними та не підлягають збільшенню чи зменшенню у звзку з наявністю на утриманні позивача дитини, оскільки позивачкою не надано жодних доказів та не доведено, що відповідач не турбується про її матеріальний стан та духовний розвиток. Суд приходить до висновку про належність сторонам на праві спільної сумісної власності квартири №15а по вул.Стрийській,74 у м.Львові, на підставі тих міркувань, що спірна квартира придбана сторонами та зареєстрована за відповідачем під час його перебування у шлюбі; дана квартира придбана сторонами за нижчу вартість через рік після продажу ними квартири у м.Золочеві; придбання квартири для спільного проживання підтверджується реєстрацією позивачки стороною по сплаті послуг за водопостачання цієї квартири (а.с.95,96,97,98). Разом з тим, суд критично ставиться до показань свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], про придбання [PERSON] спірної квартири №15а по вул.Стрийській,74 у м.Львові виключно для себе за кошти позичені в сестри [PERSON] в розмірі 4 000 грн. згідно розписки від 16.06.1999 року, оскільки такі є близькими родичами та друзями відповідача, а відтак заінтересовані у вирішені спору на його користь. При цьому не надає віри твердженням відповідача, що такі кошти якщо і позичались, то не були повернуті протягом часу більш як 10 років та на час розгляду справи в суді. Щодо визначення вартості гаража, що знаходиться по вул.Мишуги,22 у м.Львові, то суд погоджується з думкою сторони відповідача, та вважає, що така повинна відповідати вартості будівельних матеріалів, використаних для його спорудження. Відповідно до висновку №014/11 судової будівельно-технічної експертизи від 28.04.2011 року (а.с.157-179) та доданого до нього локального кошторису вартість матеріалів, виробів та конструкцій, використаних для спорудження гаража, становить 42 537,00 грн. (без ПДВ), з врахуванням ПДВ 51 044,40 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи, що відповідач проживає [INFO], постійно користується спірним гаражем за даною адресою та спірним автомобілем, суд вважає за можливе визнати за ним право власності на обєкти спільної сумісної власності гараж та автомобіль, стягнувши з нього в користь позивачки компенсацію в розмірі Ѕ частки їх вартості, а саме - 30 022,20 грн. ((51 044,40 грн. + 9 000,00 грн.) / 2 = 30 022,20 грн.). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як вбачається з рішення Сихівського районного суду м.Львова від 15.04.2009 року по справі про розірвання шлюбу, сторони з березня 2007 року проживають окремими сімями, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружні відносини. Крім цього, на час укладення відповідачем кредитного договору від 01.09.2009 року позивачка перебувала на відпочинку в м.Алушта (Крим), що стверджується відповідною довідкою ЗАТ «Кий Авіа»(а.с.71). Відтак, суд вважає, що врахування боргових зобовязань відповідача за кредитним договором у розмірі 28 308,00 грн. при розподілі часток у майні спільної сумісної власності є безпідставним. На підставі ст. 60, ч.1 ст.70 СК України, ч.3 ст.368, ч.2 ст.373 ЦК України та

Outcome: approved