Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-16 00:00:00

\~ [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить встановити факт, що [PERSON], є батьком [PERSON], [INFO] та стягнути з нього на утримання дочки аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.09.2011 року і до її повноліття. \~В ході судового розгляду [PERSON] заявлені вимоги підтримала та просила задоволити В обгрунтування позову вказала, що [PERSON] та [PERSON] проживали з 2000 року у цивільному шлюбі, вели спільне господарство та підтримували фактичні подружні стосунки. 21.01.2001 року зареєстрували церковний шлюб в Свято-Троїцькому храмі Межиріцького чоловічого монастиря. Від шлюбу 04.11.2001 року у них народилася дочка [PERSON] в м. Нетанія, [PERSON], куди будучи вагітною поїхала позивачка, оскільки не могла розірвати трудовий договір. Зароблені кошти сторони витрачали разом на потреби сім?ї, так як вели спільне господарство, здійснювали ремонт квартири, подарованої їм на весілля. В 2002 році [PERSON] похрестили в церкві мучениці Параскеви в м. Нетішині. [PERSON] періодично їздила в [PERSON], а з 2003 року по листопад 2006 року постійно проживали з відповідачем у квартирі № 105, [ADDRESS]. Жодного разу відповідач не ставив питання про батьківство і не мав щодо цього сумнівів, називав [PERSON] дочкою, виховував, утримував її, водив до дитячого садочка № 7. Причиною розриву сімейних стосунків між сторонами стала зрада відповідача, після якої [PERSON] з дочкою виїхали в [PERSON]. По сьогоднішній день, [PERSON] спілкується з позивачкою та дитиною по телефону та за допомогою Інтернет-зв?язку, однак кошти на утримання останньої не надає. Оскільки сторони не перебували в зареєстрованому шлюбі, тому виникає необхідність в судовому порядку встановити батьківство щодо народженої в цивільному шлюбі дитини для виникнення у позивачки права на стягнення аліментів на утримання дитини, а у відповідача обовязку утримувати дочку. \~Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позов не визнали та просили відмовити в його задоволенні. Крім того, представник відповідача [PERSON] просив закрити провадження в справі в зв?язку з непідсудністю судам України . В судовому засіданні [PERSON] пояснив, що мав з [PERSON] дружні та інтимні стосунки, уклали фіктивний церковний шлюб, щоб він міг також виїхати в [PERSON]. Про вагітність [PERSON] сказала по телефону коли дзвонила з [PERSON]. [PERSON] хрестили в Нетішині, кілька разів водив її в дитячий садок, навіть мав думки усиновити дівчинку, проте своєю дочкою не визнає, а тому й вважає, що не зобовязаний її утримувати. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання\~ не зявився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, телефонограмою. Суд вважає, що представник відповідача не з?явилися до суду без поважних причин, оскільки не надавав суду заяви про відкладення розгляду справи та не повідомив про причини неявки. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] кожна окремо пояснили, що [PERSON] та [PERSON] познайомились у 2000 році, стали проживати разом. [PERSON] працювала у [PERSON] та періодично їздила туди. У січні 2001 року повінчались у Межиріцькому монастирі. Проживали спільно у подарованій на весілля квартирі, вели спільно господарство, робили ремонт житла, [PERSON] купував м?яку мебель. Про вагітність [PERSON] повідомила його по телефону, відповідач радів цьому та чекав дитину. [PERSON] хрестили в півтора року, спільно виховували, водили в дошкільний заклад. Свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] його племінник і жив у нього з 2000 року \~ до 2007 року. Уклав фіктивний церковний шлюб з [PERSON], щоб поїхати в [PERSON], з його слів він не батько дитини. [PERSON] та її дочку бачив лише один раз. \~Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущення Судом встановлено, що [PERSON] народилася 04.11.2001 року в м. Нетанія, [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження, посвідчене штампом «Апостиль». В свідоцтві про народження запис \~про \~батька \~дитини відсутній. \~Згідно роз'яснень, які надані в Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (п.3) оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у статті 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у статті 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. \~\~Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до їх народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Враховуючи зазначене вище, а також те, що [PERSON] народилася до 1 січня 2004 року, суд вважає за необхідне застосувати норми КпШС, які були чинними на той час. Відповідно до ч. 2 ст. 53 КпШС \~в разі народження дитини у \~батьків, \~які \~не \~перебувають \~у шлюбі, \~при \~відсутності \~спільної \~заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна \~\~(піклувальника) \~\~дитини, \~\~особи, \~\~на \~утриманні \~якої знаходиться дитина, \~а також самої \~дитини \~після \~досягнення \~нею повноліття. \~Частиною 3 ст. 53 КпШС визначено, що при встановленні \~батьківства \~суд \~бере \~до \~уваги \~\~спільне проживання \~та \~ведення \~спільного \~господарства \~матір'ю дитини і відповідачем \~до \~народження \~дитини, \~або \~спільне \~виховання \~чи утримання \~\~ними \~\~дитини, \~\~або \~\~докази, \~\~що \~\~з \~достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. \~З наданих позивачкою та її представником та досліджених в ході судового розгляду доказів встановлено, що [PERSON] та [PERSON] в період з 2000 року 2006 рік \~проживали \~однією \~сім'єю, вели спільне господарство, підтримували фактичні шлюбні відносини. До вагітності [PERSON] сторони 21.01.2011 року зареєстрували \~ церковний шлюб в Свято-Троїцькому храмі Межиріцького чоловічого монастиря, що підтверджується довідкою ( а.с. 3) та фотокартками (а.с. 11-13), після чого проживали у спільному житлі, як сімя. \~\~Від цивільного шлюбу у них 04.11.2001 року народилася дочка [PERSON]. Як під час проживання однією сім'єю з [PERSON] так і після, [PERSON] визнавав себе \~батьком [PERSON], що підтвердили свідки \~ [PERSON], [PERSON], які вказували на те, що сторони проживали разом після знайомства у 2000 році, вели спільне господарство, а також\~\~\~\~підтвердили, що [PERSON] визнавав своє батьківство по відношенню до [PERSON] та називав себе чоловіком [PERSON], що вбачається і з відеозапису дня святкування дня народження позивачки у 2004 році.\~\~\~\~\~ Також, суд враховує ту обставину, що по батькові [PERSON] записували в дитячому садочку та хрестили, як Ігорівна, як звати відповідача, що стверджується відповідною документами ( а.с. 7, 8). Відомості про батька дитини в її свідоцтві про народження не вказано, що відповідає законам держави [PERSON]. Відповідно до довідки за № 532/529 від 20.01.2004 року виданої генеральним консулом посольства України в державі [PERSON] [PERSON] є громадянкою України( а.с. 40). Відповідач доказів на спростування заявлених позивачкою вимог окрім власних пояснень та пояснень свідка [PERSON] суду не надавав. Суд вважає, що пояснення свідка [PERSON] спростовані поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], даними відеозапису, фотокарток, а також поясненнями представника позивачки. Оскільки відповідач не заявляв клопотання про призначення судово-генетичнї експертизи, вказають на наявність у нього сумнівів щодо позитивних результатів такої, тому суд цей факт трактує на користь позивачки . Таким чином, досліджені в судовому засіданні докази, їх належна оцінка підтверджують батьківство [PERSON] щодо [PERSON]. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що відповідач працездатного віку, має постійну роботу та матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Вказаного відповідач не заперечував. Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності суд вважає, що є законні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] щодо стягнення аліментів у заявленому нею розмірі. Питання щодо розподілу судових витрат, підлягає вирішенню в порядку ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved