overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-19 00:00:00

Сторони уклали шлюб 04 серпня 1989 року у міському відділі актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2430. У шлюбі народились діти: син [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO]. Спільне життя не склалося, тому позивач звернувся з позовом про розірвання шлюбу покликаючись на те, що у 2001 році відповідачка разом з неповнолітніми дітьми переїхала на постійне місце проживання у [INFO], тобто більше 10 років вони проживають окремо, не підримують подружніх відносин, не ведуть спільне господарство. Примирення між ними неможливе, оскільки сім»я розпалась остаточно і іхній шлюб носить формальний характер. Просить позов задовольнити та розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю та додатково пояснив, що між ними немає спільних інтересів. Просить позов задовольнити та розірвати шлюб, який існує формально. Відповідач в судове засідання не з»явилась, хоча належним чином була повідомлена про день та час слухання справи, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно до ст.ст.104-105 СК України шлюб може припинятися внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки конфлікт між сторонами набув затяжного характеру, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження сімї стало неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-19 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з даною заявою і в судовому засіданні пояснила, що її колишній чоловік, [PERSON] є інвалідом другої групи. Причиною його інвалідності є хронічне психічне захворювання, в зв'язку з яким він перебуває на обліку в Житомирському обласному психоневрологічному диспансері ще з 1991 року. 21 червня 2002 року Корольовським районним судом м. Житомира, її колишнього чоловіка [PERSON] було визнано недієздатним та встановлено опікуном [PERSON] за її заявою. Опікун [PERSON] померла, тому до теперішнього часу [PERSON] немає опікуна (піклувальника). Захворювання [PERSON] призводить до того, що він не може повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує як медичного нагляду та лікування, так і постійної сторонньої допомоги і контролю. В даний час, син [PERSON] проживає в Росії. 14.12.2011 року він надіслав заяву про свою згоду на призначення її опікуном. На разі вона є найближчою людиною для [PERSON], тому і надає йому постійну допомогу у веденні господарства та догляді, тобто здійснюю фактичне опікунство над ним, забезпечуючи реалізацію ним його законних особистих немайнових і майнових прав та інтересів. На підставі викладеного просить встановити над [PERSON] опіку та призначити її опікуном. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала з наведених у ній підстав. Представник зацікавленої особи орган опіки та піклування, в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Заяву підтримує та не заперечує проти її задоволення. Заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про те, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Рішенням Корольовського районного суду м.Житомир від 21 червня 2002 року, [PERSON] [INFO] - визнаний недієздатним та призначено опікуна [PERSON]. [PERSON] померла 28.09.2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, а [PERSON], лишився на піклуванні заявниці, але ж з відсутністю опікуна визначеного судовим рішенням. [PERSON] за станом здоров'я не може самостійно здійснювати свої права та виконувати свої обов'язки . Крім того, встановлення опіки сприятиме захисту його прав, при цьому [PERSON] буде забезпечений належний догляд та лікування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-19 00:00:00

26.10.2011 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], вказує, що шлюб був зареєстрований між ними 11.07.2008 року виконкомом Староприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області актовий запис № 1. Від даного шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO]. Фактично шлюбні відносини між ними припинилися у звязку з тим, що відповідач ухиляється від виховання дитини , просить розірвати шлюб. Ухвалою суду від 14.12.2011 року направлено окреме доручення Липовецькому районному суду Вінницької області для допиту відповідача, а провадження по справі зупинено. 24.01.2012 року на адресу суду повернулось окреме доручення. В протоколі допиту відповідача відповідач [PERSON] позов визнав повністю, згоден щоб розгляд справи проводилось за його відсутності. Ухвалою суду від 24.01.2012 року провадження по справі поновлено. В судовому засіданні позивачка [PERSON] повністю підтримала позов, наполягає на розірванні шлюбу. Вислухавши та дослідивши пояснення позивачки, вивчивши письмові докази по даній справі, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачкою та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З таких підстав суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення по справі і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.105,110,112 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-19 00:00:00

14.12.2011 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив шлюб з відповідачкою розірвати, посилаючись на те, що за час перебування у шлюбі їхнє спільне життя з відповідачем склалося невдало із-за різних поглядів на життя, непорозумінням між собою, що призвело в кінцевому результаті до розпаду сімї. Представник позивача зазначила, що позивач та відповідач припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюб потрібно розірвати, оскільки шлюб існує формально, а подальше збереження сімї та примирення є неможливим. Відповідач у судовому засіданні позов визнала, проти їх задоволення не заперечувала. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.02.2001 р. в відділі реєстрації актів громадського стану Броварського міського управління юстиції Київської області/актовий запис № 62/. Встановлено та це підтвердили сторони у судовому засіданні, що фактично шлюбні відносини між ними припинені. Підставами для розірвання шлюбу, які суд враховує при задоволенні позову, є те, що подальше спільне життя подружжя та збереження сімї в умовах, що склалися, стали неможливими. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову, у звязку з чим позов підлягає задоволенню, шлюб між сторонами розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-19 00:00:00

В грудні 2011 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути на його користь борг за договором позики у розмір 49\~642,98 доларів США, на день подачі позову еквівалентно 396\~423,98 гривень, посилаючись на те, що відповідач свої зобовязання за оформленою ним розпискою не виконав та не виконує, кошти не повертає, позивач просив стягнути з відповідача на його користь основний борг в сумі 241112,19 грн., проценти за користування в розмірі 77879,46 грн., 55\~385,25 грн. - з урахуванням індексу інфляції, три проценти річних від простроченої суми в розмірі 22047, 08 грн., а також судовий збір в розмірі 3012,00 грн. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив про їх задоволення. У судове засідання відповідач не зявився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, а тому суд у відповідності до статті 224 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Встановлено, що позивач у справі [PERSON] з одного боку, та відповідач у справі [PERSON] з другого боку,16.12.2008 року оформили розписку, згідно умов якої [PERSON] отримав в борг від [PERSON] грошові кошти в розмірі 40 000 грн., які зобовязався повернути в строк до 30.03.2009 року. Відповідач в червні 2010 року віддавав позивачу грошову суму в розмірі 10 000 доларів США, як часткове погашення боргу за договором позики. Однак на цьому повернення коштів припинилося. Таким чином встановлено, що відповідач не виконав свої зобовязання за вказаною розпискою. Відповідно до статей 526, 530 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобовязанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Крім того, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Загальна сума боргу відповідача складає 30000 доларів США ( 40\~000 доларів США -10000 доларів США), що згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 241112,19 грн., проценти за користування в розмірі 77879,46 грн., 55\~385,25 грн. - з урахуванням індексу інфляції, три проценти річних від простроченої суми в розмірі 22047, 08 грн. і складають ціну позову 396423,98 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.. Відповідно до статті 88 ЦПК України сплачені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-19 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] у якому просила визнати особу такою, що втратив право користування квартирою №23 у будинку №31 по вул. Соломянській у м. Києві. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що, квартира [ADDRESS] належить їй на праві власності на житло №22488 від 28.05.1999 року. [PERSON] у спірній квартирі не проживає у звязку з її переїздом в інше постійне місце проживання, де саме позивачці не відомо. У звязку з цим позивач не може в повній мірі реалізувати своє право власника і розпоряджатися належною йому квартирою, що і змусило її звернутися до суду. Позивач просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день, час і місце розгляду справи за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Третя особа [PERSON] в судові засідання не зявлявся, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що, згідно довідки форми №3 в спірній квартирі зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], а також відповідач [PERSON], 03.11.1936 р. н. [PERSON] у спірній квартирі не проживає у звязку з її переїздом в інше постійне місце проживання, де саме позивачці не відомо. У звязку з цим позивач не може в повній мірі реалізувати своє право власника і розпоряджатися належною йому квартирою, що і змусило її звернутися до суду. Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-19 00:00:00

18.01.2012 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просила шлюб з відповідачем розірвати, посилаючись на те, що за час перебування у шлюбі їхнє спільне життя з відповідачем склалося невдало із-за різних поглядів на життя, непорозумінням між собою, що призвело в кінцевому результаті до розпаду сімї. Позивач зазначила, що вони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюб потрібно розірвати, оскільки шлюб існує формально, а подальше збереження сімї та примирення є неможливим. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06.10.2007 р. в відділі реєстрації актів цивільного стану Соломянського управління юстиції у м. Києві/актовий запис № 2038/. Подружжя має неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] Встановлено та це підтвердили сторони у судовому засіданні, що фактично шлюбні відносини між ними припинені. Підставами для розірвання шлюбу, які суд враховує при задоволенні позову, є те, що подальше спільне життя подружжя та збереження сімї в умовах, що склалися, стали неможливими. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову, у звязку з чим позов підлягає задоволенню, шлюб між сторонами розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Позивачка вказувала на те, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання вказаної дитини, а також на її утримання, а тому позивачка просила в судовому порядку стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання вказаної дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини, та аліменти на особисте утримання позивачки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною віку трьох років. Позивачка у суді свій позов підтримала. Відповідач позов визнав. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що батьками малолітнього [PERSON], [INFO] являються [PERSON] та [PERSON]. Також встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні, батько дитини відповідач по справі добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Наведене підтверджується поясненнями учасників процесу. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання вказаної дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.12.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд врахував обставини, які передбачені в ст. 182 СК України. Згідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною віку трьох років. А згідно до ч. 4 цієї ж статті, право на утримання дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання позивачки, хоча він має можливість надавати позивачці таку допомогу, що ствердили у суді учасники процесу. А тому враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачці, і суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на особисте утримання позивачки в розмірі ј частини з усіх видів заробітку відповідача, починаючи з 16.12.2011 року і до досягнення вищевказаною дитиною віку трьох років, тобто до 15.01.2014 року включно. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь держави 214 гривень 60 коп. судового збору. На підставі ст.ст. 180-183, 84 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], мотивуючи це тим, що 04.07.2006 року між ними було укладено шлюб, актовий запис про шлюб за №2, зареєстрований виконкомом Тихохутірської сільської ради Жашківського району Черкаської області. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем виявився невдалим через невідповідність характерів, різних поглядів на сімейне життя, в результаті чого в сімї виникали сварки, скандали. Це все негативно впливає на виховання дитини. Шлюбні відносини з відповідачем припинено, спільне господарство не ведеться. Подальше проживання разом та збереження шлюбу не можливе, позивачка просить суд розірвати його. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, проте до суду направила заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить суд розірвати шлюб, термін на примирення просить не надавати. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, проте до суду направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає в повному обсязі, термін на примирення просить не надавати. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що сторони, відповідно до представленого свідоцтва про укладення шлюбу, знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 04 липня 2006 року. На даний час спільно не проживають. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд вважає, що збереження шлюбу та подальше проживання подружжя не можливе. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що 25 липня 2010 року померла її мати [PERSON], свідоцтво про смерть №19 від 27 липня 2010 року, видане Пугачівською сільською радою Жашківського району Черкаської області. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розміром 3,11 га. [PERSON] звернулася до Жашківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але не отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки в документах, що підтверджують факти родинних відносин, є невідповідність в прізвищах. А саме: в свідоцтві про народження заявниці прізвище матері записано Юзехович, у графі батько записаний [PERSON]. Всі документи про право власності на майно та земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва вписані на імя [PERSON]. Невідповідність дівочого прізвища [PERSON] з прізвищем померлої матері [PERSON] не дає можливості успадкувати після неї спадкове майно заявницею. Тому [PERSON] вимушена звернутися до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з [PERSON]. В судове засідання заявниця [PERSON] не зявилася, проте до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник заінтересованої особи Пугачівської сільської рада - в судуве засідання не зявився, проте до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти заявлених вимог не заперечує. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджуються актовими записами. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] дійсно являється дочкою [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Позивачка вказувала на те, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання вказаної дитини, а тому позивачка просила в судовому порядку стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання вказаної дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. Позивачка в суді позов підтримала. Відповідач позов визнав. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] являються [PERSON] та [PERSON]. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні, батько дитини відповідач по справі добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання вказаної дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.12.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд врахував обставини, які передбачені в ст. 182 СК України. Суд вважає, що з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 214 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі ст.ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved