Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-18 00:00:00

В березні 2011 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Вознесенської міської [PERSON] Миколаївської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті його матері - [PERSON], яка померла 23 грудня 2008 р. в місті Вознесенськ Миколаївської області, на 33/50 часток квартири [ADDRESS]. В подальшому позивач доповнив позовні вимоги та остаточно просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті його матері - [PERSON], на квартиру [ADDRESS]. При цьому останній зазначав, що 23 грудня 2008 р. померла його мати - [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина до складу якої увійшла квартира [ADDRESS] та яка належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06 квітня 2011 p., яке було видано замість Свідоцтва про право власності від 08 січня 2009 p., виданого виконавчим комітетом Вознесенської міської [PERSON] Миколаївської області на підставі рішення виконавчого комітету Вознесенської міської [PERSON] Миколаївської області №346 від 24 грудня 2008 р. При зверненні позивача [PERSON] до Першої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області з приводу видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, зокрема на вищевказану квартиру, державним нотаріусом було відмовлено в оформлені спадщини, оскільки наданий правовстановлюючий документ на квартиру був виданий після смерті спадкодавця, що суперечить положенням ст.25 ЦК України та позивачу рекомендовано звернутися до суду для вирішення вказаного питання. Посилаючись на неможливість оформлення своїх спадкових прав в нотаріальній конторі, позивач [PERSON] просив позов задовольнити та визнати за ним право власності в порядку спадкування на вказане спадкове майно. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 квітня 2011 р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено Комунальне підприємство «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації». Наступною ухвалою того ж суду від 05 травня 2011 р. до участі у справі в якості відповідачів залучено [PERSON] та [PERSON], як спадкоємців [PERSON], які відмовились від спадщини на користь позивача [PERSON] В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити. При цьому, надав пояснення, аналогічні викладеним в позові. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача - Вознесенської міської [PERSON] Миколаївської області, в судове засідання не зявився, направив до суду заяву від 01 червня 2011 р., відповідно до якої, проти задоволення позову не заперечував та просив розглянути справу у його відсутність. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, направили на адресу суду письмові заяви, відповідно до яких позовні вимоги підтримали та просили розглянути справу у їх відсутність. Представник третьої особи - Комунального підприємства «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації, в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив на адресу суду заяву, згідно якої просив розглянути справу у його відсутність. Ухвалою суду справа розглянута у відсутність сторін, оскільки в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Так, зі свідоцтва про смерть, виданого 25 грудня 2008 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області (актовий запис про смерть №800 від 25 грудня 2008 р.) вбачається, що 23 грудня 2008 р. в місті Вознесенськ Миколаївської області померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS], яка належала спадкодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 06 квітня 2011 р., яке було видано замість Свідоцтва про право власності від 08 січня 2009 р., виданого виконавчим комітетом Вознесенської міської [PERSON] Миколаївської області на підставі рішення виконавчого комітету Вознесенської міської [PERSON] Миколаївської області №346 від 24 грудня 2008 р. Разом з тим, з матеріалів інвентарної справи, судом встановлено, що 15 серпня 2000 р. [PERSON] уклала письмовий договір купівлі - продажу нерухомого майна з [PERSON] За даним договором позивачка придбала у власність квартиру [ADDRESS], передавши в рахунок покупки продавцю грошову суму в розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп. Вищевказане нерухоме майно раніше належало продавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Другою Вознесенською державною нотаріальною конторою Миколаївської області 15 липня 1999 р. та зареєстрованого в реєстрі за №846 (вісімсот сорок шість). Даний договір укладений на Південній Товарній Біржі та визнаний дійсним рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 квітня 2008 р. В подальшому між [PERSON], як продавцем та [PERSON], як покупцем, 28 червня 2008 р. був укладений письмовий договір купівлі - продажу частини квартири, за яким продавець [PERSON] продала 17/50 часток вищевказаної квартири. Вказаний договір посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області та зареєстрований в реєстрі за №1838. На підставі рішення виконавчого комітету Вознесенської міської [PERSON] Миколаївської області «Про розгляд питань та реєстрації обєктів нерухомого майна» від 24 грудня 2008 р. за №346 було прийнято рішення про рахування цілим окремим обєктом - 33/50 часток квартири [ADDRESS], з видачею Свідоцтва про право власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS] з вилученням в інвентарну справу комунального підприємства «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації» та погашенням правовстановлюючих документів. З довідки Першої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області за №218/01-16 від 21 березня 2011 р. вбачається, що позивач є спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON], шляхом подачі до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Заява зареєстрована в реєстрі спадкових справ за №232 від 01 червня 2009 р. Окрім позивача, до державної нотаріальної контори з заявами про відмову від спадщини на користь позивача звернулися [PERSON] та [PERSON]. Проте, при зверненні позивача до державної нотаріальної контори з приводу оформлення своїх спадкових прав на обумовлену квартиру, нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки правовстановлюючий документ на спадкове майно був виданий після смерті спадкодавця. Згідно довідки Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області №304/01-16 від 19 березня 2011 р., спадкова справа після смерті [PERSON], померлої 23 грудня 2008 р. по вказаній державній нотаріальній конторі не заводилась. З заявами про прийняття спадщини та/або відмову від спадщини ніхто не звертався. За даними Спадкового реєстру (заповіти І спадкові договори), спадкодавець [PERSON] заповіт на випадок своєї смерті не складала. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). В п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності від 22 грудня 1995 р. № 20 (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 1998 р. № 15) зазначено, що при вирішенні спорів про право власності на жилий будинок, на квартиру в житло-будівельному або житловому кооперативі, на інші будівлі судам слід виходити з розяснень, які дано Пленумом Верховного Суду України у прийнятих ним постановах з цих питань. Разом з тим, при розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно, у тому числі і при розгляді справ про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, необхідно враховувати, що за наявності правовстановлюючих документів на нього, документального підтвердження місця, часу відкриття спадщини, підстав закликання до спадкування та за відсутності спору між спадкоємцями свідоцтво про право на спадщину на підставі ст. ст. 1296,1297 Цивільного кодексу України, ст.34 Закону України від 02 вересня 1993 р. за №3425-ХІІ „Про нотаріат видається державним нотаріусом. При цьому, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, враховуючи наведене, а також те, що за життя [PERSON] звернулася до виконавчого комітету Вознесенської міської [PERSON] Миколаївської області з питанням оформлення права власності на об'єкт нерухомого майна та вказаним органом було прийнято рішення про рахування цілим окремим обєктом 33/50 частки квартири [ADDRESS], суд вважає, що в даному випадку, спадкоємець має право ставити питання про визнання за ним права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. При цьому, суд виходить з того, що [PERSON] на законних підставах набула права власності на вищевказане спадкове майно, але правовстановлюючий документ на нього був виданий з порушенням діючого законодавства, зокрема Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно. Ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу, а тому обраний позивачем спосіб захисту цивільного права шляхом визнання за ним права власності на квартиру в порядку спадкування за законом є вірним і може бути застосований судом. Враховуючи, що ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, з врахуванням неможливості оформлення позивачем своїх спадкових прав у нотаріальному порядку, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку про можливість визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 23 грудня 2008 р. в місті Вознесенськ Миколаївської області, на квартиру [ADDRESS]. У відповідності до ст. 88 ЦП К України судовий збір та витрати на інформаційно -технічне забезпечення розгляду справи сплачено позивачкою при подачі позову до суду.

Outcome: approved