Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеною позовною заявою 18.01.2012 року, просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 0,061 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, яка розташована на території садового товариства Веселка Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. Посилається на те, що в договорі купівлі продажу від 02.04.2001 року укладеному між позивачем та [PERSON], посвідченому завідуючим Криворізької районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №1275 за яким остання продала позивачу вищезазначену земельну ділянку, містяться незастережні виправлення через які вона не може оформити державний акт на землю на своє імя. 14.02.2011 року в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, в їх обґрунтування посилається, що в договорі купівлі продажу від 02.04.2001 року укладеному між позивачем та [PERSON], прізвище продавця вказане як Грищенко замість Гриценко. Крім того, предметом договору є земельна ділянка, площею 0,061 га, розташована на території Лозуватської сільської ради в садівницькому товаристві Веселка, право власності на яку посвідчене за відповідачем державним актом на право приватної власності на землю серія І-ДП №120307 КВ 009093 від 26.03.2001 року. Однак нотаріусом [PERSON] в тексті договору купівлі продажу зазначено, що невідємною частиною договору є державний акт на право приватної власності на землю серія ДП Кв000560 виданий 25.04.1995 року Кіровською сільською радою. Договір купівлі-продажу земельної ділянки є підставою для видачі позивачу державного акту на право приватної власності на землю, однак, через вказані помилки в договорі, на сьогоднішній день, позивач не має можливості належним чином оформити на своє ім'я державний акт на право приватної власності на землю в силу п.6.13 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 року №3253/5, п.21 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.04.2004 року №20/5. Вказані помилки також є перепоною у розпорядженні земельною ділянкою, площею 0,061 га, оскільки відповідно до п. 61, 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може посвідчити договір купівлі продажу нерухомого майна за умови подачі нотаріусу документів, які підтверджують право власності на вказане майно Представник позивача [PERSON] в судове засідання 22.02.2012 року не зявився, подавши заяву про можливість закінчення розгляду справи за його відсутності (а.с.31). Відповідач - [PERSON] в судове засідання 22.02.2012 року не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку (а.с. 28), в судовому засіданні 14.02.2012 року, в якому приймала участь, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти визнання права власності на вказану земельну ділянку за позивачем. Підтвердила, що в договорі купівлі продажу від 02.04.2001 року, за яким вона продала позивачу - [PERSON] належну їй на той час земельну ділянку, площею 0,061 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, яка розташована на території садового товариства Веселка Лозуватської сільської ради, дійсно нотаріус допустив помилки в її прізвищі, вказавши «Грищенко» замість «Гриценко» та безпідставно зазначив, що невідємною частиною договору є інший державний акт. Пояснила, що оригінал держаного акту на спірну земельну ділянку залишився у нотаріуса. Представники третіх осіб - Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, відділу Держкомзему у Криворізькому району Дніпропетровської області в судове засідання не зявилися, подавши до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 19, 29), при вирішенні справи відділ Держкомзем у Криворізькому району покладається на розсуд суду. Оскільки справа розглядається за відсутності сторін, то у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам по справі, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.04.2001 року між сторонами по справі був укладений договір купівлі продажу АВР№88870, земельної ділянки, посвідчений завідуючим Криворізької районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №1275, за яким відповідач - [PERSON] продала позивачу - [PERSON] земельну ділянку, площею 0,061 га, для ведення садівництва, яка розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області та знаходиться в садівницькому товаристві «Веселка», яка належала відповідачу - [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія І-ДП №120307 КВ 009093 від 26.03.2001 року, що підтверджується ксерокопіями вказаного договору купівлі продажу від 02.04.2001 року, державного акту серія І-ДП №120307 КВ 009093 від 26.03.2001 року, актом встановлення меж земельної ділянки, що передається у приватну власність [PERSON] від 12.03.2001 року, плану встановлених меж земельної ділянки, експлікацією земельних угідь (а.с. 5,6, 7, 8, 10, 24) та підтвердили в судовому засіданні 14.02.2012 року представник позивача та відповідачка. Також факт продажу та фактичної передачі відповідачкою [PERSON] вказаної земельної ділянки позивачу підтверджується довідкою СТ «Веселка» про те, що [PERSON] з 2001 року володіє садівною ділянкою №168, загальною площею 0,06 га. (а.с. 9), що не оспорюється сторонами. Як посилається позивач та встановлено судом в договорі купівлі продажу від 02.04.2001 року, нотаріусом було помилково вказано прізвище продавця як Грищенко замість Гриценко» та містяться незастережні виправлення прізвища «Грищенко», а в п.п. 5.1 зазначеного договору нотаріусом також помилково зазначено, що невідємною частиною договору є державний акт на право приватної власності на землю серія ДП Кв000560 виданий 25.04.1995 року Кіровською с/Радою згідно з рішенням V сесії ХХІІ скликання цієї ж с/Ради від 06.03.1995 року і зареєстрованого у Книзі записів державних актів за №1315, що підтверджується поясненнями відповідача, наявністю у позивача державного акту на право приватної власності на землю серія І-ДП №120307 КВ 009093 від 26.03.2001 року виданого на імя саме «[PERSON]Й.», відсутністю в сторін зазначеного нотаріусом державного акту. Згідно відомостей з відділу Держкомзему в Криворізькому районі від 22.02.2012 року, на ім'я [PERSON] виданий державний акт на право власності на земельну ділянку Серії І-ДП № 120307 КВ 009093, площа земельної ділянки 0,061 га, розташованої на території Лозуватської сільської ради Криворізького району, с/т «Веселка» цільове призначення якої для ведення садівництва, та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 265 від 26.03.2001 р.. На теперішній час земельна ділянка площею 0,061 га, розташована на території Лозуватської сільської ради Криворізького району, с/т «Веселка» цільове призначення якої для ведення садівництва зареєстрована на імя [PERSON]. Кадастровий номер земельної ділянки не присвоєно, в АС ДЗК не зареєстровано. Державний акт на право власності на землю Серії ДП КВ 000560 від 25.04.1995 року, площею 0.28 га. зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів на землю за № 1315 виданий на імя [PERSON]. Кадастровий номер земельної ділянки не визначений, в АС ДЗК не зареєстрований (а.с. 30). Вказані відомості також дають суду підстави вважати, що нотаріусом було помилково зазначено в договорі, що його невідємною частиною є державний акт на право приватної власності на землю серія ДП Кв000560 виданий 25.04.1995 року Кіровською с/Радою. Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, станом на 22.12.2011 року вартість земельної ділянки , площею 0,061 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, яка розташована на території садового товариства Веселка Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області складає 1098 грн. (а.с. 11, 23). Відповідно до ч.1 ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 131 ЗК України, громадяни України мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Тобто, договір купівлі-продажу земельної ділянки є підставою для видачі позивачу державного акту на право приватної власності на землю, однак, через вказані помилки в договорі, на сьогоднішній день, позивач не має можливості належним чином оформити на своє ім'я державний акт на право приватної власності на землю в силу ч.3 ст. 47 Закону України «Про нотаріат», п.6.13 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2010 року №3253/5, п.20-22 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.04.2004 року №20/5. У відповідності до ч.3 ст. 47 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, що мають підчистки або дописки, закреслені слова чи інші незастережні виправлення, документи текст яких неможливо прочитати внаслідок пошкодження, а також які написані олівцем, та у яких не можна прочитати все в них написане в первісному написанні. Також вказані помилки є перепоною у розпорядженні позивачем земельною ділянкою, площею 0,061 га, оскільки відповідно до п. 61, 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може посвідчити договір купівлі продажу нерухомого майна за умови подачі нотаріусу документів, які підтверджують право власності на вказане майно, що вбачається з відомостей приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу [PERSON] (а.с. 16). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст.. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. 2, п. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом: визнання прав. Тому, коли суб'єктивне право не визнається, або створюються перешкоди в його реалізації, особи можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності, яке буде мати самостійне правове значення, а відтак суд вважає, що наявні всі правові підстави для визнання за позивачкою права власності на земельну ділянку, площею 0,061 га, з цільовим призначенням - для ведення садівництва, яка розташована на території садового товариства Веселка Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved