overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

В січні 2011 року ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно кредитного договору від 06.02.2008 року № 400039461 [PERSON] отримав в ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» кредит в сумі 12054,78 грн. з процентною ставкою по кредиту 6% річних до 06.02.2011 року. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 12054,78 грн. Вказані умови кредитного договору відповідач не виконував належним чином, що є підставою для предявлення позивачем вимоги про дострокове виконання відповідачем боргових зобовязань. В результаті утворилась заборгованість, яка станом на 30.12.2010р. складає 15568 грн. 85 коп. У судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги, зменшила суму заборгованості, просила стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 15568грн.85коп.. та судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не відомо. Відповідно до ухвали суду ведеться заочний розгляд справи. Вислухавши думку представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази, суд доходить до наступного. Відповідно до укладеного кредитного договорувід 06.02.2008 року № 400039461 [PERSON] отримав в ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» кредит в сумі 12054,78 грн. В порушення умов кредитного договору [PERSON] взяті на себе обовязки не виконував, в звязку з чим, станом на 30.12.2010р. за ним виникла заборгованість в сумі 15568 грн. 85 коп., що складається з заборгованості по кредиту 10122,70 грн., заборгованості по сплаті комісії за РО 5466,15 грн. Згідно ст.ст. 525-526 ЦК України не допускається однобічна відмова від зобов'язання або зміна умов договору, зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і норм законодавства. В порушення вищевказаних норм, умов договору, відповідач не сплатив у встановлені строки заборгованість по кредиту. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача стягуються судові витрати: 158 грн. 69 коп. судовий збір, 120 грн. 00 коп. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. На підставі ст.ст. 525 - 527, 530, 536, 1054 ЦК України, ст.ст.10, 14, 30, 60, 62, 212-215, 226 ЦПК України, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

В липні 2011 року ПАТ «Банк «Київська Русь» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно кредитного договору від 11.06.2007 року № 11979-С [PERSON] отримала в ПАТ «Банк «Київська Русь» кредит в сумі 15000,00 грн. з процентною ставкою по кредиту 25,5% річних до 10.06.2010 року. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 15000,00 грн. Вказані умови кредитного договору відповідач не виконувала належним чином, що є підставою для предявлення позивачем вимоги про дострокове виконання відповідачем боргових зобовязань. В результаті утворилась заборгованість, яка станом на 15.06.2011р. складає 32661 грн. 11 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача вище указану суму боргу, судові витрати у розмірі 326,61 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді у сумі 120,00 грн. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, просив стягнути заборгованість у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не відомо. Відповідно до ухвали суду ведеться заочний розгляд справи. Вислухавши думку представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази, суд доходить до наступного. Відповідно до укладеного кредитного договору від 11.06.2007 року № 11979-С [PERSON] отримала в ПАТ «Банк «Київська Русь» кредит в сумі 15000,00 грн. В порушення умов кредитного договору [PERSON] взяті на себе обовязки не виконувала, в звязку з чим, станом на 15.06.2011р. за нею виникла заборгованість в сумі 32661 грн. 11 коп., що складається з заборгованості по кредиту 13332,00 грн., заборгованості по сплаті відсотків 12796,89 грн., штраф 6532,22 грн. Згідно ст.ст. 525-526 ЦК України не допускається однобічна відмова від зобов'язання або зміна умов договору, зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і норм законодавства. Згідно ст.625 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В порушення вищевказаних норм, умов договору, відповідач не сплатила у встановлені строки заборгованість по кредиту. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача стягуються судові витрати: 326 грн. 61 коп. судовий збір, 120 грн. 00 коп. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. На підставі ст.ст. 525 - 527, 530, 536, 1054 ЦК України, ст.ст.10, 14, 30, 60, 62, 212-215, 226 ЦПК України, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

Позивачка просить суд визнати за нею право власності на садовий будинок №383, що розташований по вул. Офіцерській, Березівського масиву, Березівської сільської ради Житомирського району, як за спадкоємицею після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 23.01.2011 року. Свої вимоги мотивує тим, що офіційно право власності за померлим чоловіком на вказаний садовий будинок в державних органах не зареєстровано. В судовому засіданні позивачка позов підтримав з тих же підстав. Представник відповідача до суду не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомив, тому суд розглянув справу без його участі, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. 23.01.2011 року помер чоловік позивачки [PERSON] (а.с. 5). На час розгляду справи спірний садовий будинок не прийнятий до експлуатації та право власності на нього за померлим [PERSON] в державних органах не зареєстроване. Викладені факти підтверджуються довідкою КП 'Житомирського обласного міжміського бюро технічної інвентаризації'" № А-160 від 08.08.2011 року (а.с. 9), зі змісту якої вбачається, що за [PERSON] право власності на вказаний будинок не зареєстроване. Доказів того, що вказаний садовий будинок прийнятий до експлуатації, позивачка суду не надала. Також судом встановлено, що згідно технічного паспорту даний садовий будинок був побудований у 1987 році (а.с. 15). В свою чергу, відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР від 14.02.1985 року №65 ?Про впорядкування організації колективного садівництва та городництва» садові будинки не підлягали прийняттю в експлуатацію лише до набрання даною постановою законної сили, тобто до 01 січня 1985 року. У відповідності ж до чинного законодавства, зокрема, ст. ст. 182, 331, 1216-1218 ЦК України, якщо спірний будинок не прийнятий до експлуатації та право власності на нього за померлим в державних органах не зареєстроване, він не може входити до складу спадщини, у звязку з чим вимоги позивачки про визнання за нею права власності на цей будинок в порядку спадкування задоволенню не підлягають. Окрім цього, суд звертає увагу позивачки на те, що остання не надала доказів того, що нотаріусом їй було офіційно відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка на спірний будинок, зокрема постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, що передбачена п. 32 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.02.2009 року. Від шлюбу дітей не має. Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося, у них склалися неприязні стосунки, які ролять подальше спільне життя неможливим. У судове засідання позивач не зявився, однак подав суду заяву в якій вказав, що позов підтримує. З 30.05.2011 року разом не проживають, просить справу розглянути у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, повторно, будучи належним чином повідомленим про день і час розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд ухвалив про заочний розгляд справи. За таких обставин суд визнав можливим розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів у її відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає всебічному дослідженню обставин справи та винесенню судом законного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, оскільки після надання терміну сторони не помирилися. На підставі всебічного, повного і обєктивного зясування їх взаємин та дослідження інших обставин справи, суд вважає встановленим, що сумісне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до Відкритого акціонерного товариства „Калуського заводу комунального устаткування про стягнення середньомісячної заробітної плати, стверджуючи, що з 14.06.2011 року він звільнений з роботи у звязку з скороченням штату працівників, згідно ст.40 п.1 КЗпП України. На час звільнення його заборгована заробітна плата складала 8708.25 грн. 10.08.2011 року заборговану заробітну плату йому виплатили. Вважає, що згідно ст.117 КЗпП України відповідач зобовязаний виплатити середньомісячний заробіток за весь час затримки виплати розрахункових. Його середньомісячний заробіток становить 1279,58 грн. згідно довідки виданої ПАТ „Калуського заводу комунального устаткування. Позивач в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву в якій вказав, що позов підтримує, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача середньомісячну заробітну плату в сумі 4286,66 грн., тобто по день постановлення судового рішення та справу розглянути у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, повторно, будучи належним чином повідомленим про день і час розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд ухвалив про заочний розгляд справи. За таких обставин суд визнав можливим розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає всебічному дослідженню обставин справи та винесенню судом законного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні позивач працював у ПАТ „Калуський завод комунального устаткування та 14.06.2011 року звільнений з роботи у звязку з скороченням штату працівників за ст. 40 п.1 КЗпП України, що стверджується копією трудової книжки. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні робітника з роботи, виплата всіх сум проводиться в день звільнення. У відповідності до ст.117 КЗпП України відповідач повинен виплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно довідки виданої відповідачем N 511 від 20.06.2011 року, заборгована заробітна плата позивача станом на 20.06.2011 року становить 8708,25 грн. Середньоденна заробітна плата становить 63,98 грн. Середньоденний заробіток становить 63,98 грн., одже до оплати підлягає 67 днів, що становить 4286,66 грн. (67 х 63,98 = 4286,66 грн.), які слід стягнути з відповідача в користь позивача. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача судові витрати. На підставі викладеного ст.117 КЗпП України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 28.01.2011 року. Від шлюбу народилися діти: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Позивачка звернулася до суду з позовом, просить стягнути аліменти на неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень на кожну дитину, так як відповідач матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування неповнолітніх дітей не надає. Позивачка в судове засідання не зявилася, однак подала суду заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити повністю та справу заслухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день і час розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд ухвалив про заочний розгляд справи. За таких обставин суд визнав можливим розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає всебічному дослідженню обставин справи та винесенню судом законного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] вони являються дітьми позивачки та відповідача. Із довідки Копанківської сільської ради від 04.04.2011 року № 389 видно, що діти проживають з матірю. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач матеріально сім'ю не підтримує та грошей на утримування дитини не надає. Позивачка на даний час проживає з дітьми, які перебувають на її утриманні. Відповідач в даний час працездатний, на утриманні інших осіб не має, будь яких інших стягнень з нього суду не представив, а тому суд розцінює, що він спроможний сплачувати аліменти на утримання дітей. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнути в користь позивачки з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі по 300,00 гривень, щомісячно на дітей так як він має нерегулярний, мінливий дохід.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом про визнання за нею права власності на самовільно збудованій гараж та сарай у дворі житлового [ADDRESS], розташованого за адресою: вул. Маріупольська в м. Артемівську Донецької області. Відповідно свідоцтва про право власності позивач є власником вказаного житла та земельної ділянки за вищевказаною адресою і вона як власник зробила будівництво гаража та сарай за власні кошти до цього будинку. В 2000 році вона закінчив будівництво, але не має можливості провести державну реєстрацію, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на згадані самовільно збудовані споруди. На підставі вищевикладеного позивач просить суд визнати за нею право власності на самовільно збудований гараж та сарай у дворі будинку, розташованого за адресою м. Артемівськ Донецької області, вул.. Маріупольська 24-7. Ці обставини і зявилися підставою позову. В попередньому судовому засіданні позивач наполягає на задоволенні вимог. Представник відповідача у попередньому судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував. Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, з урахуванням думки відповідача вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонено законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.. 376 ч.1 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельної ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно з ст. 130 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем у попередньому судовому засіданні, суд ухвалює рішення про задоволення позову, відповідно до ст.. 174 ч.4 ЦПК України, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а потому приймається судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи тим, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 31.01.2004 року. Шлюб зареєстровано Белелуйською сільською радою Снятинського району Івано-Франківської області, актовий запис №2. Від спільного проживання в шлюбі, у них народилась дочка - [PERSON], [INFO]. Однак, сімейне життя не склалось по тій причині, що в них різні погляди на життя в результаті чого постійно виникають конфлікти, які зразу переростають у сварки. Вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. Просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву в якій, зазначає, що позовні вимоги підтримує повністю, просить шлюб розірвати, дочку залишити проживати з нею, прізвище після розірвання шлюбу просить залишити «Шлемко». Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву в якій, зазначає, що позовні вимоги визнає, просив шлюб розірвати, дочку [PERSON] залишити проживати біля матері. Суд вислухавши сторін, дослідивши і перевіривши зібрані докази приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення оскільки сторони однією сім'єю не живуть, миритися не бажають, а подальше збереження сім'ї суперечить їхнім інтересам. Тому суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

У липні 2011 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивував тим, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 16.08.2003 року. Подружнє спільне життя не склалося через протилежні погляди на сімейне життя, сварки, конфлікти. Спільне господарство не ведеться. З огляду на вищевикладене позивач просить шлюб розірвати. Позивач у судовому засіданні позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про дату розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Відповідно до ухвали суду ведеться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.08.2003 року (свідоцтво про шлюб серія 1-ФП № 067290, а/з № 227 від 16.08.2003 року). Сімейне життя не склалося через різницю характерів сторін, протилежних поглядів на сімейне життя. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження сім`ї позивач вважає неможливим, шлюб необхідно розірвати. Майновий спір не заявлявся. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 110, 111, 112, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

31 серпня 2011 року до суду звернулася позивачка з даним позовом, мотивуючи тим, що 06 вересня 1997 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Турківській сільській раді, Коломийського району, Івано-Франківської області, про що зроблено актовий запис № 17. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. З початку їхнього спільного проживання у них були нормальні сімейні відносини, однак з часом вони погіршились. Відповідач виявився людиною важкого характеру, схильним до надмірного вживання спиртними напоями. Приходячи додому в нетверезому стані, постійно влаштовував скандали, обзивав її нецензурними словами, що принижують її честь та гідність. Така поведінка відповідача призвела до того, що вони вже більше року не проживають разом як сімя і не підтримують будь-яких стосунків. Між нею та відповідачем не склалося хороших стосунків, вони виявилися людьми різних Вважає, що сімя їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому просить суд розірвати його, так як збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, неповнолітніх дітей залишити проживати із нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище Струтинська . Відповідач в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить шлюб розірвати та розглядати справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 06 вересня 1997 року [PERSON] (д.п. Струтинська) І.М. зареєструвала шлюб з [PERSON] у Турківській сільській раді, Коломийського району, Івано-Франківської області, про що зроблено актовий запис № 17 /а.с.4/. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Між позивачкою та відповідачем не склалося хороших стосунків. Відповідач виявився людиною важкого характеру, схильним до надмірного вживання спиртними напоями. Приходячи додому в нетверезому стані, постійно влаштовував скандали, обзивав її нецензурними словами, що принижують її честь та гідність. Така поведінка відповідача призвела до того, що вони вже більше року не проживають разом як сімя і не підтримують будь-яких стосунків. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON] (д.п. Струтинська) І.М. та [PERSON] розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved