Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-10 00:00:00

Позивач, ВАТ «Полтавагаз», у липні 2010 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природній газ за період часу з січня 2009 року по липень 2010 року у сумі 1352 гривні 67 копійок, судових витрат у сумі 30 гривень (а.с. 3-4). В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що відповідач є споживачем природного газу і перебуває у договірних стосунках із ним на підставі договору № 203153 від 24 березня 2010 року, а тому йому, як абоненту, та споживачу газу, який мешкає у кв. № 12 у б. № 11 по вул. Монастирській у м. Полтаві, було відкрито особистий рахунок та видано абонентську книжку для оплати послуг з газопостачання. Згідно з п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачем є фізична особа, яка придбає, замовляє, використовує, або має намір придбати чи замовити продукцію для власних потреб. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», такими послугами є результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд, відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Враховуючи наведені норми законодавства, відповідач, який є споживачем природного газу, перебуває у договірних відносинах із ВАТ «Полтавагаз», зобов’язаний оплачувати кошти за наданий йому газ. Згідно з п. 17 постанови Кабінету Міністрів України № 2246 від 09 грудня 1999 року «Про затвердження Правил надання населенню послуг з газопостачання», розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць, а плата за послуги газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяця. Однак, у порушення вимог наведених нормативно-правових актів, відповідач належним чином не здійснював оплату за спожитий природній газ і за період часу з січня 2006 року по 01 липня 2010 року за ним утворилася заборгованість у сумі 1352 гривні 67 копійок, яку прохає стягнути з нього разом із судовими витратами у сумі 30 гривень. У судове засіданні представник позивача не з’явився, звернувся до суду із письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності, свої позовні вимоги підтримав (а.с. 48). Відповідач позов не визнав у повному обсязі. Не заперечував проти розгляду справи за відсутності представника позивача. З цих підстав суд, спираючись на норми ст.ст. 169, 197, 224 ЦПК України, розглянув справу за відсутності представника позивача та ухвалив рішення. Відповідач пояснив, що дійсно, раніше мав заборгованість за спожитий природній газ, яку сплатив у повному обсязі. Так, облік спожитого ним природного газу здійснюється за лічильником. За період часу з 27 листопада по 11 грудня 2008 року лічильник знаходився на повірці і оплату спожитого газу він здійснював за нормою споживання, у сумі 188 гривень 01 копійка. Після повірки лічильник встановили з початковими показниками у сумі 215 м. кубічних. 02 червня 2010 року йому відключили газопостачання у зв’язку з боргом і показники лічильника становили 6183 м. кубічних. Таким чином, за період часу з 11 грудня 2008 року по 27 листопада по 11 грудня 2008 року він спожив 5968 м. кубічних газу (6183-215). Згідно з постановою Національної комісії регулювання електоро енергетики України № 1239 від 25 жовтня 2008 року, якою затверджено роздрібні ціни на природній газ, що використовується для потреб населення, якщо споживання не перевищує 6000 м. кубічних на рік, за наявності лічильника, тисяча кубічних метрів газу становить 732 гривні. Ціна спожитого ним газу з 11 грудня 2008 року по 02 червня 2010 року становить 4556 гривень 59 копійок (5968 м. кубічних спожитого газу помножено на 0,732 і дорівнює 4368 гривень 58 копійок). До 4368 гривень 58 копійок, як коштів за спожитий за показниками лічильника газ, слід додати 188 гривень 01 копійка, як ціну газу сплаченого за нормою, за період часу з 27 листопада по 11 грудня 2008 року і таким чином вартість спожитого ним природного газу з 27 листопада 2008 року по 27 листопада по 11 грудня 2008 року становить 4556 гривень 59 копійок. Ці кошти він сплатив у повному обсязі наступними платежами: у сумі 2196 гривень від 23 березня 2009 року, у сумі 146 гривень 40 копійок від 28 серпня 2009 року, у сумі 366 гривень від 29 жовтня 2009 року, у сумі 1098 гривень від 10 лютого 2010 року, у сумі 732 гривні від 01 червня 2010 року, у сумі 10 гривень 98 копійок від 21 лютого 2011 року, у сумі 7 гривень 21 копійка від 03 червня 2011 року. Заслухавши пояснення відповідача та перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих сторонами межах та оцінивши їх, суд приходить до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Згідно із карткою абонента [PERSON], який мешкає у кв. № 12 у б. № 11 по вул. Монастирській у м. Полтаві та має особистий рахунок № 203153, оплату за спожитий газ він здійснює по лічильнику, показники якого станом на грудень 2008 року становили 215 м. куб, нарахування за цей місяць здійснювалося по нормі, у сумі 188 гривень 01 копійка; показники лічильника станом на червень 2010 року становлять 6183 гривні, а заборгованість становить 1352 гривні 67 копійок (а.с. 12). 24 березня 2010 року сторонами укладено договір № 203153 про газопостачання (а.с. 9). Згідно з актом про припинення газопостачання від 02 червня 2010 року, у зв’язку із заборгованістю газопостачання [PERSON] припинено (а.с. 8). За період часу з 23 березня 2009 року по 03 червня 2011 року відповідачем сплачено грошові кошти у загальній сумі 4556 гривень 59 копійок, що дорівнює ціні за спожитий ним по лічильнику та по нормі споживання природній газ, а тому заборгованості він не має (а.с. 24-34, 53-59). Судові витрати становлять 30 гривень (а.с. 1). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов’язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов’язанням правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства України, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимогами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання, Згідно з вимогами ст. 714 ЦК України, до договору постачання енергетичними ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення договору про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. З наведених норм чинного цивільного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Позивач та відповідач знаходилися у фактичних правовідносинах з постачання енергетичними ресурсами –газом, як кредитор та боржник, через приєднану мережу до 24 березня 2010 року, а з цієї дати –на підставі письмового договору. Станом на 02 червня 2010 року відповідач мав борг за спожитий природній газ, у зв’язку з чим газопостачання йому припинено. Станом на 03 червня 2011 року відповідач заборгованості за спожитий природній газ не має. У зв’язку з цим позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed