overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, у зв'язку з навчанням. Позивачка в судове засідання не з'явилася, у наданій суду письмовій заяві позов підтримала, просила справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, у письмовій заяві позов визнав, не надав заперечень проти обставин, викладених у позові, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив слухати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що з 01 вересня 2008 року позивачка навчається на третьому курсі Луганського обласного коледжу культури та мистецтв на денній формі навчання. У зв'язку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги, тому що не має доходів. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на ї утримання не надає, хоча має таку можливість, оскільки він отримує пенсію. Відповідно до ст. 199 ч.1 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 51 грн. та інформаційне-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 120 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та ст.ст.199 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-14 00:00:00

Позивач -[PERSON] звернувся до суду з позовом кредитної спілки "Надія"про стягнення боргу в сумі 5525 грн., оскільки відповідач відмовляється добровільно повернути кошти. Посилаючись на те, що 05.01.2009 року позивач уклав з відповідачем договір про залучення внеску (вкладу) на депозитний рахунок строком на три місяці, тобто до 05.04.2009 року, вніс на рахунок відповідача кошти в сумі 30000 грн. Після закінчення строку дії договору позивач отримав нараховані відсотки в сумі 1553,43 грн., пізніше позивач звернувся до відповідача з заявою про повернення йому внеску в сумі 30000 грн., але відповідач відмовив у видачі коштів, посилаючись на відсутність останніх. Починаючи з 23.09.2009 року відповідач частково виплатив позивачу [PERSON] кошти в сумі 24485 грн., до виплати залишилось 5525 грн.,тому позивач вимушений був звернутись до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, позов підтримав, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, у наданій суду письмовій заяві позов визнав, не надав заперечень проти обставин, викладених у позові, просив справу слухати в його відсутність. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія паспорта позивача /а.с.3-4/, копія договору № 385 від 05.01.2009 р. про залучення внеску на депозитний рахунок /а.с.5/, довідка КС "Надія"№ 90 від 07.07.2011 року /а.с.6/, копія квитанції до прибуткового касового ордера № 2 від 05.01.2009 року /а.с.7/. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що починаючи з 05.01.2009 року позивач уклав з відповідачем договір № 385 про залучення внеску (вкладу) на депозитний рахунок строком на три місяці, тобто до 05.04.2009 року, вніс на рахунок відповідача кошти в сумі 30000 грн. /а.с.5/. Строк дії договору скінчився. Позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату належних коштів, однак відповідач відмовився повернути належні позивачу кошти, пояснюючи відсутність останніх. Згідно довідки КС "Надія"№ 90 від 07.07.2011 року вбачається, що загальна сума грошових коштів, становить 5515 грн. /а.с.6/. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. На користь УДК на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 120 грн. інформаційно-технічних витрат на розгляд справи, на користь держави -судовий збір в розмірі 55,15 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-14 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що згідно договору дарування від 05.11.2002 року відповідач [PERSON] подарував йому ? частку квартири. Право власності на вказану квартиру він зареєстрував 12.11.2002 року. Відповідач не проживає у вказаній квартирі, однак продовжує перебувати за вказаною адресою на квартирному обліку. Просив постановити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням по вул. Шептицького,9/37 в м.Червонограді та зняти його з реєстраційного обліку за зазначеною адресою. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] вимоги [PERSON] підтримав, покликавшись на обставини, викладлені в позовній заяві,просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засіданн не зявився, про причини неявки до суду не повідомив,хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Тому суд на підставі ст. ст. 224,225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Представник сектору у справах громадянства Імміграції та Реєстрації фізичних осіб Червоноградського МВ ГУМВСУ у Львівській області в судовому засіданні участі не приймав. Вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні у справі письмові документи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення із наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Як встановлено з актів обстеження від 15.12.2008 року,19.01.2009 року, 03.03.2009 року, складеними з участю представників ЖЕКу, [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає і не є власником чи співвласником зазначеного житлового приміщення. При наведених обставинах, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право на користування жилим приміщенням по вул. Шептицького, 9/37 в м.Червонограді Львівської області і його слід зняти з реєстраційного обліку за цією адресою. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-14 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою\~ у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та\~ резолютивну частини. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 10 серпня 2010 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому дітей не мають. Шлюб у сторін перший і зареєстрований виконкомом Шипинецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис № 09. Подружні стосунки припинили у січні 2011 року через негативну поведінку відповідача, втрату поваги, її перебування у фактичних шлюбних стосунках з іншим чоловіком, тому просила шлюб розірвати, залишити сина біля неї та залишити їй прізвище «Денис». Позивачка [PERSON] підтримала заявлені вимоги, відповідач [PERSON] позов визнав, що вбачається із змісту поданих ними письмових заяв. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у звзку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Враховуючи наведене, ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до повноліття дитини. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 2006 року по теперішній час. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею. Шлюб між сторонами не розірвано, але на даний час вони не проживають однією сім`єю. Матеріальної допомоги на дитину, відповідач не надає. Позивачка не має можливості для всебічного та повного забезпечення доньки. Відповідач працює і отримає регулярну стабільну заробітну плату і має можливість утримувати дитину. У судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, судом по справі встановлено, що з 05 серпня 2006 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який до теперішнього часу не розірвано, але вони не проживають однією сім`єю. Від спільного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . На дитини відповідач матеріальної допомоги не надає. Дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе зобов`язати відповідача виплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти підлягають стягненню з моменту надходження позовної заяви до суду, тобто з 25 липня 2011 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-15 00:00:00

20.06.2011 року [PERSON] позивачка по справі, \~звернулася до суду з цим позовом та просила розірвати шлюб з [PERSON] відповідачем по справі, від якого \~мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яку просить залишити з нею на виховання. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач зловживав спиртним, наносив їй образи та \~побої, а тому, \~починаючи з 18 травня 2011 року вони не проживають разом. Вважає, за таких обставин для захисту її честі та гідності та інтересів сім"ї слід шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з»явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачка у письмовій заяві до суду просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує, які просить задовольнити. Відповідач повторно в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв-клопотань про відкладення розгляду справи від якого не надходило, а тому суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності сторін з винесенням заочного рішення, проти чого від позивачки заперечень не надійшло. Дослідивши матеріали справи, давши їм належну оцінку, суд задовольняє позов з таких підстав. Встановлено, що сторони \~29.09.2007 року \~зареєстрували шлюб у \~міському відділі реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 438, що стверджується свідоцтвом про шлюб \~(а.с. 4 ). Від даного шлюбу у них народилася дочка, непонолітня [PERSON], [INFO], що слідує з копій свідоцтв про народження ( а.с. 5 ). Перебуваючи у шлюбі сторони не змогли створити міцної сімї, про що свідчить той факт, що останні припинили подружні відносини, проживають окремо з травня 2011 року. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, її неповнолітньої дитини, \~а тому шлюб розриває, а неповнолітню дочку залишає на вихованні з її матір»ю позивачкою, про що у сторін не виникало спору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-15 00:00:00

Позивачка просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 950 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до 30.06.2015 року, мотивуючи тим, що син продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, а відповідач працює на заробітках в Києві, а також є військовим пенсіонером і отримує пенсію. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. Пояснила, що син навчається в Державному економіко-технологічному університеті транспорту, потребує коштів на навчання, підручники, харчування, одяг та проїзд. Вона є інвалідом, не працює, а отримує лише пенсії по інвалідності. Відповідач їздить на заробітки, отримує пенсію в розмірі 2000 грн. спроможний надавати допомогу на утримання дитини під час навчання, але він ухиляється від цього, тому була змушена звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на навчання їх сина. Відповідач позов визнав частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання їх сина [PERSON], але у розмірі не більше ? його доходів, мотивуючи тим, що він отримує пенсію, не працює, крім того, сам хворіє. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження( а.с. 6), якій згідно довідки №423 від 14.04.2011 року, навчається у Державному економіко-технологічному університеті транспорту на бюджетній денній формі навчання. У відповідності до ст. 199 СК України, якщо повнолітні син, дочка продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 -х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Як видно з матеріалів справи, син [PERSON] знаходиться на утриманні матері, яка не працює, є інвалідом 3 групи та отримує пенсію по інвалідності. Загальний дохід позивачки за період січень-червень 2011 року складає 4700,76 грн.. Встановлено, що відповідач є військовим пенсіонером, працездатною особою, на утриманні інших дітей та непрацездатних осіб немає. Враховуючи вище викладене, матеріальний стан відповідача, його можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину, якій продовжує навчання, а також враховуючи, що син [PERSON] отримує стипендію, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України також необхідно стягнути з відповідача на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120 грн. та судовий збір в сумі 51 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-15 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне у відповідності до ч.3 ст. 209 ЦПК України проголосити його вступну та резолютивну частини, при цьому складання повного рішення відкласти на строк два дні з дня закінчення судового розгляду. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання [PERSON]. недієздатною, в якій зазначила наступне. Заявник [PERSON] є онукою [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою [INFO] в кв.41, є інвалідом ІІ групи . 27.10.2008 року перенесла ішемічний, та 13.05.2009 року перенесла інсульт повторно, після якого стан її погіршився, самостійно себе не обслуговує. За своїм станом здоровя вона потребує постійного догляду, так як внаслідок захворювання не розуміє значення своїх дій та керувати ними. Просить визнати [PERSON] недієздатною. В судовому засіданні заявник підтримала заяву, просить визнати [PERSON] недієздатною. Представник органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації м. Запоріжжя в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про слухання справи за її відсутності. Суд, вислухавши заявника, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є бабусею [PERSON], що підтверджується відповідно свідоцтвами про народження. Згідно виписка з медичної картки [PERSON] страждає на церебральний атеросклероз внаслідок перенесених інсультів. Згідно акту № 398 від 16.06.2011 року первинної амбулаторної судово психіатричної експертизи, проведеної експертами КУ «Обласної психіатричної лікарні», [PERSON],[INFO] виявляє ознаки деменції, внаслідок органічного ураження головного мозку, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно ч.1 ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Таким чином, зібрані у справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON] На підставі вищевикладеному та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-15 00:00:00

Заявник звернувся до суду з даною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.10.2003 року померла гр. [PERSON], яка на час смерті являлася власником земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Лебедин, вул. Куйбишева, 20, Сумської області. Після її смерті відкрилася спадщина на вказане майно, проте від дня смерті [PERSON] і до теперішнього часу земельна ділянка ніким не успадкована і нею ніхто не користується. Тому заявник просив спадщину [PERSON] визнати відумерлою та передати її у комунальну власність територіальної громади м. Лебедина. В судовому засіданні представник заявника вимоги щодо визнання спадщини [PERSON] відумерлою підтримав в повному обсязі. Вислухавши представника заявника та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено, що 11.10.2003 року померла гр. [PERSON] За життя останній належала земельна ділянка площею 0,06 га, розташована в м. Лебедин по вул. Куйбишева, 20, Сумської області, що стверджується довідкою (а.с. 4). В судовому засіданні також встановлено, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла [PERSON], спадкоємиця за заповітом, але вона відмовляється від своїх прав щодо вказаної земельної ділянки, що стверджується заявою (а.с. 28). Згідно вимог ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою. Відповідно ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Тому суд вважає необхідним вимоги заявника задовольнити в повному обсязі. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-15 00:00:00

Прокурор звернувся до суду з даною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO], але на протязі тривалого часу участі в утриманні та вихованні дитини не приймає. На протязі більш ніж двох років у місці свого постійного проживання відсутній, відомості про його місце знаходження не надходять. Тому прокурор просив суд визнати [PERSON] безвісно відсутнім. В судовому засіданні прокурор свої вимоги підтримав в повному обсязі. Вислухавши заявника та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає до задоволення, так як в судовому засіданні встановлено, що гр. [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. На даний час [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], але понад один рік у місці свого постійного проживання відсутній, що стверджується поясненнями (а.с. 15, 16). Дані обставини позбавляють його малолітню дитину можливості отримувати матеріальну допомогу. Згідно вимог ст. 43 ЦК України суд може визнати особу безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Тому суд вважає необхідним вимоги прокурора задовольнити в повному обсязі

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеною позовною заявою до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.02.2004 року померла її мати [PERSON]. Позивачка являється спадкоємицею на майно померлої за заповітом. Проте вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину, так як пропустила встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини. Строк позивачкою був пропущений в звязку з тим, що вона не знала про існування заповіту на її користь, не знала, що спадкоємець зобовязаний подати в шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини та в звязку з скрутним матеріальним становищем. Тому вона просила визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] В попередньому судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в попереднє судове засідання не зявився, в наданій заяві проти задоволення позову не заперечив та просив справу розглянути у його відсутності. Вислухавши позивачку та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява обґрунтована, позовні вимоги повязані з спорами про спадкове право та підлягають задоволенню, так як в попередньому судовому засіданні було встановлено, що 01.02.2004 року померла [PERSON] Після її смерті позивачка бажає прийняти спадщину, але не може цього зробити, так як своєчасно не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, чим пропустила встановлений для цього законом строк. Згідно вимог ст. 1270, ч. 3 ст. 1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тому суд вважає необхідним вимоги позивачки задовольнити в повному обсязі. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved