Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про застосування наслідків нікчемного правочину. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 22.12.2004 року він підписав договір купівлі-продажу житлового будинку по вул. Чапаєва, 231, що у м. Городище Черкаської області, відповідно до якого, продав належний йому будинок чоловікові своєї дочки - [PERSON]. У договорі купівлі-продажу вказано, що вартість будинку складає 32060 грн. 00 коп., які, ніби то, він отримав від покупця [PERSON] у повному розмірі, до підписання вказаного договору. Однак, позивач заперечує факт отримання даних коштів. Зазначив, що метою укладення даного договору було те, що чоловікові його другої дочки - [PERSON] виділялись кошти в сумі 1500 грн. на купівлю будинку, які повинні були бути використані за цільовим призначенням. [PERSON] отримала у відділенні Ощадбанку вказану суму грошей та передала їх [PERSON]. Посилаючись на нікчемність договору купівлі-продажу жилого будинку від 22.12.2004 року, позивач просив застосувати наслідки його недійсності та зобовязати [PERSON] повернути йому жилий будинок що по вул. Чапаєва, 221, у м. Городище Черкаської області. Оскільки, позивач не отримував від відповідача кошти в сумі 32060 грн. 00 коп. за ніби то проданий будинок, просить їх не стягувати на користь відповідача. У судовому засіданні, позивач [PERSON] підтримав предявлені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, заперечував щодо їх задоволення, пояснивши, що йому, як військовослужбовцю запасу, Городищенською міською радою були виділені кошти в сумі 14700 грн. 00 грн. для придбання житла. За дані кошти, він і придбав у позивача житловий будинок, що по вул. Чапаєва, 231 у м. Городище Черкаської області. Вважає, що договір купівлі-продажу будинку був укладений з дотриманням всіх норм законодавства. Вислухавши сторін, свідків, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступні обставини. 22.12.2004 року, [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу, відповідно до якого [PERSON] продав, а [PERSON] купив житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований на присадибній земельній ділянці, за адресою: вул. Чапаєва, 231, м. Городище, Черкаської області. Продаж сторони оцінили у 32060 грн. 00 коп.. 24.12.2004 року, Городищенською міською радою, відповідно до рішення обласної ради № 6-1 від 24.01.2003 року, враховуючи рішення президії районної ради, прийнято рішення № 20-52/4 про виділення коштів за рахунок субвенції, передбаченої обласним бюджетом на придбання житла учаснику бойових дій в Афганістані, військовослужбовцю запасу [PERSON] в сумі 14\~700 грн.. На підставі даного рішення, відповідно до платіжного доручення № 1184 від 29.12.2004 року, виконавчий комітет Городищенської міської ради, перерахував на особистий рахунок [PERSON] грошові кошти на придбання житла в сумі 14700 грн. 00 коп.. Відповідно до записів у ощадній книжці, виданій на імя [PERSON], вказані кошти, в сумі 14\~700 грн., надійшли на його особистий рахунок 31.12.2011 року та, цього ж дня, були зняті з рахунку. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила факт отримання позивачем у відділенні Ощадбанку коштів в сумі 14700 грн. 00 коп. При цьому, заперечила доводи позивача щодо отримання нею вказаних коштів. Свідок [PERSON] показала, що її чоловікові відповідачу [PERSON], Городищенською міською радою були виділені кошти для придбання житла, у пошуку якого, вони погодилися з пропозицію позивача про купівлю належного йому будинку, що по вул. Чапаєва, 231, м. Городище, Черкаської області. Як було встановлено, та не заперечувалось сторонами, договір купівлі-продажу від 22.12.2004 року, який позивач просить визнати нікчемним, був укладений з дотриманням вимог ст. 203 ЦК України: зміст правочину не суперечив Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особи, які його вчиняли мали необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасників правочину були вільними і відповідали їх внутрішній волі; були дотримані вимоги законодавства щодо форми укладення договору; правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Таким чином, розглянувши позов у межах заявлених позовних вимог, враховуючи те, що позивач, у судовому засіданні, не довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed