Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі по 25.06.1997 року, від якого мають сина [PERSON] [INFO], після розлучення син проживає з нею, на його утримання відповідач сплачував аліменти до досягнення ним повноліття, але на даний час [PERSON] навчається на 2-му курсі агрономічного факультету стаціонарної форми навчання Білоцерківського національного аграрного університету, отримує стипендію в сумі 530 грн., позивачка не має постійного місця роботи, забезпечити сина всім необхідним не має можливості, відповідач є фізично здоровим, працює інженером К ПБМР «Білоцерківводоканал», має постійне джерело прибутків,а тому може надавати матеріальну допомогу сину в звязку з його навчанням. Позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина на період його навчання до досягнення 23 років в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку. В суді позивач зменшила позовні вимоги і просила суд стягнути аліменти на повнолітнього сина на період його навчання в розмірі 1/6 частини заробітку /доходу/ відповідача. Відповідач позов визнав, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів на період навчання сина в розмірі 1/6 частини його заробітку /доходу/. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 25.06.1997 року, від якого мають сина [PERSON] [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про розірвання шлюбу, про народження сина сторін. Як вбачається з довідки Білоцерківського національного аграрного університету від 20.09.2011 року за № 287, [PERSON] є студентом 2 курсу агрономічного факультету стаціонарної форми навчання, термін навчання з 01.09.2010 року по 30.04.2014 року. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і /або/ у частці від заробітку /доходу/ платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як розяснено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття /незалежно від форми навчання/, виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою,сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Суд вважає, що [PERSON] звязку з навчанням потребує матеріальної допомоги, оскільки він не працює, навчається на денному відділенні навчального закладу, кошти йому необхідні на харчування, проїзд, придбання одягу, необхідних підручників, зошитів, канцелярських знарядь. Судом встановлено, що позивачка на даний час не має постійного місця роботи, згідно записів трудової книжки не працює з 2003 року, а згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності позивачки проведено 29.12.2009 року. Як вказано вище, син сторін [PERSON] в звязку з навчанням потребує матеріальної допомоги, він не має можливості працевлаштуватися, оскільки навчається на денному відділенні університету, одержує стипендію в розмірі 530 грн. Відповідач на даний час є працездатним за віком та станом здоровя, працює інженером Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківводоканал» і його середня заробітна плата складає 3815 грн.87 коп., тобто, він є спроможним сплачувати аліменти на користь позивачки в звязку з навчанням сина. При визначенні розміру аліментів судом враховуються ті обставини, що на утриманні відповідача є малолітня донька [PERSON] [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження дитини. А згідно довідки КП БМР «ЖЕК № 1» від 19.12.2011 року, відповідач проживає і зареєстрований [INFO], разом з ним проживають донька [PERSON] і мати дитини [PERSON], з якою відповідач перебуває у фактичних шлюбних стосунках. Отже, з врахування наведеного суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина на період його навчання в розмірі 1/6 частини заробітку /доходу/ відповідача, тобто, судом приймається до уваги визнання позову, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. За ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави. Враховуючи наведене та

Outcome: approved