Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту проживання однією сім'єю, зміну черговості отримання права на спадкування та визнання права власності на ? частину спадкового майна після смерті [PERSON], який помер 23.08.2007 року, та з яким вона проживала однією сім'єю близько десяти років. Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа Четверта дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та за законом після смерті діда [PERSON], який помер 23.08.2007 року. Обидва позови були об'єднані в одне провадження. Позивачка [PERSON] обґрунтовувала свої позовні вимоги тим, що вона має право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки проживала разом зі спадкодавцем однією сім'ю без реєстрації шлюбу з 1998 року по день його смерті. Спадщину після померлого [PERSON] вона прийняла шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори у встановлений законом строк. Також [PERSON] вказувала на те, що [PERSON] хворів, переніс операцію, тяжко ходив, важко дихав, у зв'язку з чим вона його доглядала до самої смерті та була зареєстрована у його будинку. Вона вела усе домашнє господарство, готувала їжу, купувала ліки, додатково працювала та заробляла кошти на проживання їх сім'ї. З цих підстав позивачка [PERSON] просила суд встановити факт проживання однією сім'єю зі спадкодавцем не менше ніж п'ять років, змінити черговість одержання прав на спадкування, та визнати за нею право власності на 1/4 частину домоволодіння №28 по вул.Лозовій у м.Дніпропетровську, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 23.08.2007 року. У судовому засіданні [PERSON] та її представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили визнати за позивачкою право власності ? частину спадкового майна, що підлягає спадкуванню між спадкоємцями за законом. Позов [PERSON] визнали частково. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалась на те, що вона є онукою [PERSON], якому на підставі свідоцтва про право власності, виданого 16.03.1989 року відділом комунального господарства виконкому АНД районної ради згідно з рішенням виконкому №276/10 від 06.05.1983 року, належить домоволодіння №28 по вул.Лозовій у м. Дніпропетровську. У [PERSON] був єдиний син [PERSON], [INFO], який помер 09.03.1992 року. Єдиною дочкою [PERSON] є позивачка [PERSON]. 23 серпня 2007 року [PERSON] помер та після його смерті відкрилася спадщина у вигляді вищевказаного домоволодіння №28 по вул.Лозовій. За життя 15.07.2005 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округа [PERSON], згідно з яким ? частину належного йому домоволодіння №28 по вул.Лозовій заповідав онуці [PERSON], яка є єдиною спадкоємицею першої черги після смерті діда [PERSON]. У встановлений законом термін [PERSON] прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини: ? частину - за заповітом, та ? частину за законом. Свідоцтва про право на спадщину позивачка не отримувала, оскільки із заявою про прийняття спадщини після [PERSON] звернулася також [PERSON], яка претендує на спадщину разом з нею. У зв'язку з цим [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на ? частину домоволодіння №28 по вул.Лозовій у м.Дніпропетровську в порядку спадкування за заповітом, та на ? частину домоволодіння за законом по праву представлення після смерті [PERSON], який помер 23.08.2007 року. У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити, проти позову [PERSON] заперечували. Представник третьої особи - Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, показання свідків, дослідивши матеріали цивільної справи та копію спадкової справи, суд вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі; позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є дочкою [PERSON], який помер 09.03.1992 року. [PERSON] є сином [PERSON], який помер 23.08.2007 року [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 16.03.1989 року відділом комунального господарства виконкому АНД районної ради згідно з рішенням виконкому №276/10 від 06.05.1983 року, належить домоволодіння №28 по вул.Лозовій у м. Дніпропетровську. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді вищевказаного домоволодіння №28 по вул.Лозовій. За життя 15.07.2005 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округа [PERSON], згідно з яким ? частину належного йому домоволодіння №28 по вул.Лозовій заповідав онуці [PERSON], яка є також єдиною спадкоємицею першої черги після смерті діда. У встановлений законом термін [PERSON] прийняла спадщину, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини: ? частину - за заповітом, та ? частину за законом, однак свідоцтва про право на спадщину не отримувала, оскільки заяву про прийняття спадщини подала також і [PERSON], яка проживала разом із [PERSON] однією сім'єю з 1998 року по день його смерті. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи і показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Згідно з положеннями ст.ст. 1261, 1264 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки; у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця успадковують ту долю спадщини, яка належала б за законом їх матері, батькові, бабі, діду, якби вони були живі на момент відкриття спадщини. Як вбачається, у [PERSON] був єдиний син [PERSON], який помер 09.03.1992 року, тому його онука - позивачка [PERSON] є єдиною спадкоємицею після смерті діда [PERSON] по праву представлення. Відповідно до п.п.4 п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування, проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі ст. 1261 ЦК України. Як вбачається з вимог ч.2 ст.1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. У судовому засіданні не встановлено жодних обставин, які б були підставою для зміни черговості одержання права на спадкування між спадкоємцями після смерті [PERSON], який до дня своєї смерті матеріально себе забезпечував, оскільки отримував пенсію та тільки за 2 роки до смерті перестав працювати. Окрім цього, суду не надано жодних доказів, які б свідчили про його безпорадність за станом здоров'я, він не був інвалідом, не знаходився на обліку у лікаря через тяжку хворобу, не потребував постійного догляду через похилий вік. Надання йому всякого роду допомоги позивачкою [PERSON] (прання, готування їжі, придбання ліків, турбота у лікарні тощо), на думку суду, не може бути підставою для зміни черговості у спадкуванні, оскільки вищевказана допомога та догляд є підтвердженням факту проживання їх однією сім'єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, виконання нею обов'язків дружини, а не як піклування за особою у зв'язку з його безпорадним станом. Факт достатнього матеріального забезпечення [PERSON] та перебування його у фізичному стані, який не може розцінюватися як безпорадний, підтверджується матеріалами справи, поясненнями самих сторін, а також показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] більше п'яти років до часу відкриття спадщини, та визнати [PERSON] спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON], який помер 23.08.2007 року. В іншій частині позову [PERSON] суд вважає відмовити через відсутність на це правових підстав. Оскільки позивачка [PERSON] є спадкоємицею за заповітом та єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті [PERSON], підстави для зміни черговості одержання права на спадкування разом з нею спадкоємцями наступної черги відсутні, тому суд вважає визнати за [PERSON] право власності на ? частину домоволодіння №28 по вулиці Лозовій у місті Дніпропетровську в порядку спадкування за заповітом від 15.07.2005 року, та на ? частину домоволодіння №28 по вулиці Лозовій у місті Дніпропетровську в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 23.08.2007 року.

Outcome: partial