Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом (з врахуванням уточнень до нього під час розгляду справи) до [PERSON] районної ради Львівської області, КП «Редакція районного радіомовлення та телебачення [PERSON] районної ради Львівської області» з участю третьої особи голови [PERSON] районної ради Львівської області [PERSON], у якому просив про: визнання незаконним та скасування рішення ІІ сесії районної ради VІ демократичного скликання від 11.03.2011 року №49 «Про звільнення директора комунального підприємства «Редакція районного радіомовлення та телебачення [PERSON] районної ради Львівської області»; поновлення [PERSON] на посаді директора комунального підприємства «Редакція районного радіомовлення та телебачення [PERSON] районної ради Львівської області» з 22.02.2011 року; стягнення з Комунального підприємства «Редакція районного радіомовлення та телебачення [PERSON] районної ради Львівської області» середнього заробітку за час вимушеного прогулу з часу фактичного припинення виконання ним трудових обовязків (14.03.2011 року); стягнення з [PERSON] районної ради Львівської області в його користь 1600 грн. у відшкодування моральної шкоди, які перерахувати на розрахунковий рахунок дитячого сиротинця «Рідний дім». В обґрунтування позову у первісній позовній заяві, позовній заяві уточненій, заяві-уточненні, особистих поясненнях та поясненнях свого представника під час розгляду справи вказував про те, що 16.01.2009 року між ним та [PERSON] районною радою Львівської області було укладено строковий трудовий договір (контракт), згідно якого він був призначений на посаду директора КП «Редакція районного радіомовлення та телебачення [PERSON] районної ради Львівської області» строком з 16.01.2009 року по 20.02.2010 року та відповідно до якого між ними виникли трудові правовідносини. До цього він працював керівником вказаного підприємства на безстроковій основі. Виконуючи свою трудові обовязки згідно вказаного контракту окремого наказу по підприємству про те, що він приступив до виконання посадових обовязків (згідно контракту) він не виносив, оскільки вважав, що контракт є достатньою підставою для виконання таких. Строк дії контракту рішенням сесії [PERSON] районної ради від 26.02.2010 року, на підставі його заяви було продовжено до 20.02.2011 року. Згодом оспорюваним рішенням сесії [PERSON] районної ради від 11.03.2011 року його було звільнено із займаної ним посади директора згаданого комунального підприємства у звязку із закінченням терміну дії контракту з 21.02.2011 року. Він дійсно заяви про продовження строку дії контракту не писав, оскільки вважав контрактну форму трудового договору, укладення якої мало місце між ним та відповідачем [PERSON] районною радою незаконною, оскільки така форма для керівників засобів масової інформації у законі не передбачена. Бажав укладення безстрокового договору з відповідачем, однак про це теж заяви не писав. Вважає, що оскільки рішення відповідачем про його звільнення до 20.02.2011 року прийняте не було з ним фактично був укладений трудовий договір на невизначений строк, згідно ст. 39-1 КЗпП України і він фактично працював до 11.03.2011 року. Його дійсно повідомили листом від 18.02.2011 року про те, що буде на сесії вирішуватись питання про його звільнення, однак вимог у такому про негайне припинення ним роботи немає, таким лише констатовано, що питання про припинення трудових відносин між ним та районною радою буде вирішене на сесії. Крім цього, вважає, що взагалі укладення з ним контрактної форми трудового договору було незаконним через це він і не погоджувався написати заяву про продовження терміну його дії у 2010 році. Вважає так в силу рішення Конституційного Суду України №12-рп/98 від 9.07.1998 року, і через те, що укладення контракту з керівниками комунальних підприємств не передбачено. Крім цього, у рішенні сесії не наведено статті КЗпП України, на підставі якої він звільнений. Йому вручено рішення сесії про звільнення, однак не вручено трудової книжки при звільненні, хоч і проведено з ним повний розрахунок за виконання ним трудових обовязків до 11.03.2011 року та він претензій з приводу належності розрахунку при звільненні до підприємства не має. Просив стягнути з КП середній заробіток за увесь час вимушеного прогулу з часу фактичного припинення виконання ним трудових обовязків (14.03.2011 року). Фактично не маючи жодних підстав для його звільнення районною радою було прийняте згадане, на його думку, неправомірне рішення. Внаслідок цього йому була заподіяна і моральна шкода, яка полягає у тому, що він внаслідок звільнення втратив душевний спокій, постійно перебуває у роздратованому стані, не може собі знайти іншу роботу через те, що йому не видають трудової книжки. Вважає, що такі моральні страждання спричинені саме діями районної ради та можуть бути компенсовані шляхом стягнення з неї на його користь 1600 грн., які слід перерахувати на користь дитячого сиротинця. Крім цього, вважає, що не пропустив строк звернення до суду із даним позовом, хоч і звернувся до суду 7.06.2011 року, оскільки йому трудова книжка вручена лише під час розгляду справи судом (18.10.2011 року), а копія наказу про звільнення взагалі не вручено. Крім цього, перед тим як звернутись в суд він звертався за захистом своїх прав до прокурора Золочівського району Львівської області, а саме 15.03.2011 року. Просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] районної ради та третя особа голова [PERSON] районної ради [PERSON] позов заперечили. Пояснили, що на їх думку, звільнення позивача з посади директора КП «Редакція районного радіомовлення та телебачення [PERSON] районної ради Львівської області» проведена у відповідності до вимог закону. Так, дійсно між позивачем та КП був укладений контракт у 2009 році, термін дії якого було продовжено у 2010 році до 20.02.2011 року. Необхідність укладення такого з директорами комунальних підприємств прямо передбачено у нормах Господарського кодексу України. Згідно змісту контракту (п.20) термін його дії може бути продовжено за згодою сторін або укладено новий на інший термін, вказане може мати місце протягом 2 місяців до закінчення строку його дії. Ні за два місяці до закінчення строку дії контракту укладеного між сторонами, ані в проміжку від 20.02.2011 року (дня закінчення строку його дії) до проведення чергової сесії районної ради (11.03.2011 року) на якій вирішувалось питання про звільнення позивача з посади керівника КП «Редакція районного радіомовлення та телебачення [PERSON] районної ради Львівської області» від позивача жодних заяв з проханням (вимогами) про продовження строку дії контракту, укладення нового, будь-яких інших стосовно продовження трудових стосунків не надходило. Вважаючи відсутність заяви відповідача відповідно відсутністю згоди з його боку на продовження строку дії контракту районною радою йому 18.02.2011 року було офіційно повідомлено про те, що строк дії укладеного між ними контракту припиняється і сесією 11.03.2011 року буде вирішуватись питання про його звільнення з посади директора КП. Незважаючи на таке повідомлення жодних заяв звернень від нього до районної ради не надходило. Зважаючи на відсутність угоди між ним та районною радою про продовження строку дії контракту укладеного між ними сесією було прийнято рішення про його звільнення з посади директора згаданого КП. Звільнено позивача було з 21.02.2011 року рішенням від 11.03.2011 року, оскільки строк контракту діяв до вказаного числа. Що ж до видачі позивачу трудової книжки, то він як керівник підприємства на якому вона зберігалась і відповідальний за це, як і за проведення належного розрахунку та винесення наказів про прийняття на роботу та звільнення з роботи. З рішенням сесії про його звільнення позивач був ознайомлений 14.03.2011 року, а крім цього був присутній на сесії при його прийнятті. Крім цього, вважають, що можливе рішення про поновлення на роботі позивача буде суперечити чинному на даний час Закону України «Про засади запобігання та протидії корупції», оскільки на підприємстві у прямому підпорядкуванні керівника працює донька позивача. Просили у задоволенні позову відмовити. Крім цього, вважають, що позивач пропустив строк звернення до суду з даним позовом, оскільки будучи ознайомленим з рішенням сесії 14.03.2011 року, звернувся до суду лише 7.06.2011 року, чим пропустив передбачений законом місячний строк на звернення до суду. Звернення до прокуратури з питанням відновлення трудових прав, а також невидача з вини ж самого позивача йому трудової книжки та копії наказу про звільнення з роботи не можуть бути поважними причинами для поновлення такого строку. Представник відповідача КП «Редакція районного радіомовлення та телебачення [PERSON] районної ради Львівської області» позов визнала. Пояснила, що, на їх думку, контрактна форма укладення трудового договору з керівниками комунальних підприємств не передбачена у законі, а тому контракт з позивачем районною радою був укладений неправомірно. Враховуючи вказане вважають, що позов є підставним та підлягає до задоволення. Крім цього, вона, прийнявши виконання обовязків керівника підприємства на себе, у сейфі трудової книжки позивача не виявила, а наказу про його звільнення не виносила, оскільки не була проінформована про необхідність винесення такого. Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Як встановлено з пояснень осіб, що беруть участь у справі, свідка [PERSON], копії рішення №49 від 11.03.2011 року ІІ сесії ІV демократичного скликання [PERSON] районної ради Львівської області «Про звільнення директора комунального підприємства «Редакція районного радіомовлення та телебачення [PERSON] районної ради Львівської області» (а.с. 6, 42); контракту на управління комунальним підприємством «Редакція районного радіомовлення та телебачення [PERSON] районної ради Львівської області», укладеним між головою [PERSON] районної ради та позивачем (а.с. 7-10); листа [PERSON] районної ради Львівської області надісланого позивачу №163 від 18.02.2011 року (а.с. 11, 41); статуту комунального підприємства «Редакція районного радіомовлення та телебачення [PERSON] районної ради Львівської області» (а.с. 14-19, 46-49); рішення №278 XVI сесії V демократичного скликання від 12.01.2009 року [PERSON] районної ради Львівської області «Про затвердження директора комунального підприємства «Редакція районного радіомовлення та телебачення [PERSON] районної ради Львівської області» (а.с. 36); рішення №412 XX сесії V демократичного скликання від 26.02.2010 року [PERSON] районної ради Львівської області (а.с. 40); рішення №277 XVI сесії V демократичного скликання від 12.01.2009 року [PERSON] районної ради Львівської області (а.с. 45); штатного розпису на 2011 рік комунального підприємства «Редакція районного радіомовлення та телебачення [PERSON] районної ради Львівської області» (а.с. 54); протоколу засідання президії [PERSON] районної ради VI демократичного скликання від 17.02.2011 року (а.с. 58); заяви позивача голові [PERSON] районної ради від 12.02.2010 року (а.с. 71); трудової книжки позивача; записки про надання розрахунку від 27.05.2011 року з додатками на 2 арк.; книги наказів комунального підприємства «Редакція районного радіомовлення та телебачення [PERSON] районної ради Львівської області» судом встановлено таке. Згідно рішень [PERSON] районної ради «Про затвердження директора комунального підприємства «Редакція районного радіомовлення та телебачення [PERSON] районної ради Львівської області» від 12.01.2009 року №278 та №277 та контракту укладеного між позивачем та [PERSON] районною радою Львівської області від 16.01.2009 року позивача було затверджено на посаді директора комунального підприємства «Редакція районного радіомовлення та телебачення [PERSON] районної ради Львівської області» та з таким було укладено особливу форму трудового договору контракт, за яким позивач виконував свої трудові (посадові) обовязки до 11.03.2011 року. Строк дії контракту укладеного 16.01.2009 року було продовжено рішенням сесії районної ради від 26.02.2010 року №412 за його заявою, за угодою сторін (що відповідає вимогам п. 20 укладеного між сторонами контракту) до 20.02.2011 року. Рішенням сесії від 11.03.2011 року №49 позивача звільнено із займаної посади у звязку із закінченням дії контракту з 21.02.2011 року. Вказане мало місце через відсутність угоди сторін на продовження строку дії контракту або укладення такого на новий чи інший термін. Так, позивачем не подано заяви про продовження строку дії контракту чи укладення його на новий чи інший термін чи будь-якої іншої заяви про продовження трудових стосунків. Відповідачем же ж [PERSON] районною радою позивачу було висловлено свою волю на припинення дії контракту у листі до позивача від 18.02.2011 року №163 до закінчення дії контракту, через ненадходження від нього пропозиції про продовження строку його дії, укладення на новий чи інший термін. Вказаний лист був надісланий позивачу, після засідання президії районної ради 17.02.2011 року на якому вказане питання обговорювалось та було внесене у порядок денний чергової сесії районної ради 11.03.2011 року. Позивач був проінформований про чітку позицію районної ради щодо припинення дії контракту з ним через відсутність пропозицій на продовження його дії чи укладення на новий чи інший термін 18.02.2011 року, однак жодних дій щодо внесення таких пропозицій (зокрема подання заяви про продовження строку дії контракту) не вчинив. Вказане сторонами не оспорювалось. Враховуючи вказане, а саме відсутність угоди сторін на продовження укладеного між сторонами контракту; заявлення чіткої позиції районною радою про доцільність припинення трудових відносин з позивачем у звязку із закінченням терміну дії контракту до закінчення терміну його дії, суд вважає звільнення позивача з посади директора комунального підприємства «Редакція районного радіомовлення та телебачення [PERSON] районної ради Львівської області» таким, що відповідає вимогам закону та укладеного між сторонами контракту (п.п. 17 (а), 20). Однак, враховуючи те, що позивач продовжував, незважаючи на закінчення строку дії контракту 20.02.2011 року, виконувати свої трудові (посадові) обовязки до 11.03.2011 року, що мало місце не через те, що жодна із сторін не вимагала припинення трудових відносин (про що заявляв позивач), (оскільки про свою незгоду в продовженні дії трудового договору районна рада заявила у листі 18.02.2011 року), а в силу того, що сесія районної ради скликається чергово, а питання про звільнення керівника комунального підприємства не входить до питань, які вирішуються на позачерговій сесії, суд вважає, що днем звільнення позивача слід вважати 11.03.2011 року (про що і зроблено запис у його трудовій книжці), оскільки таке питання (що вирішуються виключно на сесії районної ради) до вказаного дня вирішене не було, а можливість звільнення працівника у день, що передує дню фактичного звільнення з роботи чинним КЗпП України не передбачено. Вказаним слід частково задовольнити позовні вимоги. Що стосується тверджень позивача про незаконність укладення між ним та [PERSON] районною радою особливої форми трудового договору контракту. То такі, на думку суду, є безпідставними, оскільки спростовуються вимогами ст.ст. 2, 55, 56, 63, 65, 78 Господарського кодексу України, які передбачають укладення контракту (особливої форми трудового договору) із керівниками, зокрема, і комунальних підприємств. Враховуючи вказане, а саме, законність звільнення позивача з посади директора Комунального підприємства «Редакція районного радіомовлення та телебачення [PERSON] районної ради Львівської області», те, що законність проведення розрахунку з ним на день фактичного звільнення 11.03.2011 року позивач не оспорював, суд вважає, що слід відмовити у задоволенні вимог про: визнання незаконним та скасування рішення ІІ сесії районної ради VІ демократичного скликання від 11.03.2011 року №49 «Про звільнення директора комунального підприємства «Редакція районного радіомовлення та телебачення [PERSON] районної ради Львівської області»; поновлення [PERSON] на посаді директора комунального підприємства «Редакція районного радіомовлення та телебачення [PERSON] районної ради Львівської області» з 22.02.2011 року та стягнення з Комунального підприємства «Редакція районного радіомовлення та телебачення [PERSON] районної ради Львівської області» середнього заробітку за час вимушеного прогулу з часу фактичного припинення виконання ним трудових обовязків (14.03.2011 року). Враховуючи вказане слід відмовити, також, і у задоволенні вимоги про стягнення з районної ради 1600 грн. на користь позивача моральної шкоди, оскільки спричинення такої позивачу діями вказаного відповідача ним не доведено. Що стосується тверджень представників відповідача про необхідність відмови у задоволенні позову з підстав пропуску строку звернення до суду, то суд при постановленні рішення такі до уваги не бере, оскільки місячний строк звернення до суду у справах про звільнення розпочинає свій перебіг з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки, оскільки трудова книжка вручена позивачу під час розгляду справи в суді, а копія наказу про звільнення взагалі не вручена суд вважає, що позивачем вказаний строк не пропущено. Враховуючи вказане у задоволенні решти позову слід відмовити за безпідставністю. Зважаючи на часткове задоволення позову з відповідача [PERSON] районної ради в користь держави слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial