Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить зменшити розмір аліментів, що з нього стягуються на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], з 1000 грн. до 400 грн. на місяць, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтовує змінами, які відбулись у його житті та зміною його матеріального становища. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримав повністю та пояснив, що при винесенні рішення про стягнення аліментів він визнав вказаний розмір аліментів, оскільки мав постійний заробіток. На даний час, за відсутності попиту на його послуги, у нього відсутня можливість надавати визначену судом грошову суму фінансової допомоги на утримання сина. Відповідач [PERSON] в суді у задоволенні позову просила відмовити, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість вимог позивача, про що надала письмові заперечення (а.с.20). Заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані письмові докази, суд вважає позов необґрунтованим і таким, що до задоволення не підлягає повністю, виходячи з наступних мотивів. Судом встановлено, що на підставі рішення Комсомольського міського суду від 09.11.2010 р. з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 01.02.2010 р. і до досягнення дитиною повноліття. За змістом ст.ст.10 та 60 ЦПК України, правосуддя у цивільних справах здійснюється на засадах змагальності сторін, тому кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Як убачається з пояснень позивача наданих у судовому засіданні, останній є приватним підприємцем, проте у звязку із відсутністю попиту на його послуги, він підприємницькою діяльністю не займався і відповідного доходу не отримував. На підтвердження вказаної обставини позивачем було надано суду довідки Царичанської міжрайонної державної податкової інспекції, за якими останній з 07.06.2007 р. знаходиться на обліку у податковій інспекції як підприємець, і за період часу з 01.10.2010 р. по 31.03.2011 р. прозвітувався про відсутність підприємницької діяльності і доходів. Проте, суд вважає, що вказані довідки не можуть достовірно підтвердити факт зміни матеріального стану позивача, а лише вказують на те, що [PERSON] прозвітувався до податкової інспекції про відсутність господарської діяльності за вказаний період. Достовірність цієї звітності повноважними оргазми не підтверджено. Таким чином, суд вважає, що позивач не довів в судовому засіданні відсутність можливості утримувати неповнолітню дитину та підтверджувати факт зміни його матеріального стану. Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Розглянувши справу у межах заявлених вимог, враховуючі всі обставини справи, стан здоров'я, матеріальне становище неповнолітнього [PERSON], якому згідно з медичним висновком надано статус дитини-інваліда, платника аліментів, суд вважає, що підстави для задоволення вимог позивача та відповідного зменшення розміру аліментів, що стягуються з [PERSON] відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed