Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-01 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, Відділу Держкомзему у Дніпропетровському районі, Дніпропетровського районного відділу Дніпропетровської регіональної філії Державного підприємства Центр Державного земельного кадастру при Держкомземі України, треті особи: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк Надра, [PERSON], про визнання недійсним Державного акту на право власності на землю, скасування його реєстрації та зобовязання видати новий [PERSON] акт, у якому просила визнати недійсним державний акт на право власності на землю серії ЯЕ №474954, зобовязати відділ Держкомзему у Дніпропетровському районі та Дніпропетровський районний відділ Дніпропетровської регіональної філії ДП Центр ДЗКскасувати запис про реєстрацію вказаного державного акту, а також просила зобовязати відділ Держкомзему та Кіровську селищну раду видати їй новий державний акт та присвоїти спірній земельній ділянці кадастровий номер. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх необгрунтованність та просили відмовити в задорволенні позову у повному обсязі. Представник Кіровської селищної ради Дніпропетровського району [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та просив його задовольнити позов. Відділ Держкомзему у Дніпропетровському районі та Дніпропетровський районний відділ Дніпропетровської регіональної філії Центр ДЗКв судове засідання не зявилися, надали листи про слухання справи у їх відсутність. Представник третьої особи ПАТ Комерційний банк Надрав судовому засіданні проти позову не заперечував. [PERSON] особа [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та надані докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серїі ДП ДН №033536, виданого Кіровською селищною радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області на підставі рішення Кіровської селищної ради №31 від 15 січня 1999 року, [PERSON] належала земельна ділянка, площею 0,150 га, що розташована по вул. Перемоги, 10, с. Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області, а згідно рішення виконкому Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 18 липня 2007 року вказаній земельній ділянці присвоєно поштову адресу, а саме с. Кіровське, вул. Перемоги, 10, Дніпропетровського району Дніпропетровської області, про що також зазначено і у державному акті на право приватної власності на землю виданого [PERSON] (а.с.10, 11). Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки, площею 0,150 га, що знаходиться по вул. Перемоги, 10, с. Кіровське, Дніпропетровського району Дніпропетровської області, від 20 серпня 2007 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №2202, позивачка придбала вказану земельну ділянку, що також підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів №4474767 (а.с. 8, 9). Крім того судом встановлено, що [PERSON] після придбання вказаної земельної ділянки 27 березня 2008 року уклала з ТОВ Земельні реформидоговір №613 на виконання робіт по отриманню Державного акту на право власності на земельну ділянку. Однак, ТОВ Земельні реформиповідомили позивачку, що за адресою спірної земельної ділянки виданий [PERSON] акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯЕ №474954 на ім'я [PERSON] на підставі рішення Кіровської селищної ради №187 від 26 грудня 2006 року. Також судом встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №4774954 від 07 травня 2008 року, виданого на підставі рішення VIII сесії V скликання Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 26 грудня 2007 року, [PERSON] належить земельна ділянка, площею 0,150 га, кадастровий номер 1221455400-02-002-0202, що розташована по вул. Перемоги, 10, с. Кіровське Дніпропетровського району Дніпропетровської області (а.с. 13). Проте, як вбачається з відповіді голови Кіровської селищної ради [PERSON] від 05 серпня 2009 року на скаргу [PERSON], спірна земельна ділянка за адресою: вул. Перемоги, 10, с. Кіровське, Дніпропетровського району Дніпропетровської області, крім [PERSON] іншим особам не належала, а також VIII сесія V скликання Кіровської селищної ради відбулася 23 листопада 2006 року, на цій сесії були прийняті рішення за номерами 103 по 109, а земельні питання на цій сесії не розглядалися. Рішення від 26 грудня 2006 року VIII сесії V скликання Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області селищною радою не видавалося, а про [PERSON] їм нічого не відомо. (а.с.16). Відповідно до акту №4 від 23 листопада 2011 року щодо перевірки земельної ділянки по вул. Перемоги, 10 в с. Кіровське Дніпропетровського району Дніпрпоетровської області, проведеної комісією в складі: заступника голови Кіровської селищної ради [PERSON], землевпорядника селищної ради [PERSON], народних депутатів Кіровської селищної ради [PERSON], [PERSON], встановлено, що на земельну ділянку за адресою: с. Кіровське, вул. Перемоги, 10, виготовлено та видано два [PERSON] акта на різних осіб. Підстава для виготовлення та видачі державного акту, виданого на імя [PERSON] відсутня. Також згідно постанови заступника начальника СВ Дніпропетровського РВ ГУМВС України від 19 жовтня 2009 року порушено кримінальну справу за фактом підробки документів, а саме: державного акту на право власності на земельну ділянку, а також рішення Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 258 ч.1 КК України, а згідно висновку почеркознавчої експертизи №04/04-20 від 30 вересня 2009 року підписи в графах Селищний голова ……. [PERSON]Л.в рішеннях VIII сесії V скликання Кіровської селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області від 26 грудня 2007 року за №№186, 187, 188 та в графах Голова селищної ради ……. В.[PERSON] державних актах на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №474952 на імя [PERSON] від 07 травня 2008 року, серії ЯЕ №474953 на імя [PERSON] від 07 травня 2008 року та серїі ЯЕ №474954 на імя [PERSON], виконані не [PERSON], а іншою особою (а.с.77-80). У звязку з чим суд вважає, що земельна ділянка площею 0,150 га, передана у власність [PERSON] за рахунок земельної ділянки площею 0,150 га, яка належить [PERSON], неправомірно. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, а згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна, а згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Крім того відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей, а згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] набув право власності на спірну земельну ділянку з порушенням закону, а тому суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] є обгрунтованими та підлягаючими до задоволення частково. Що стосується вимог позивача про зобовязання відділу Держкомзему у Дніпропетровському районі та Кіровську селищну раду Дніпропетровського району Дніпропетровської області видати позивачу [PERSON] акт на право власності на земельну ділянку на її імя, суд вважає необгрунтованими, оскільки ці питання відносяться до компетенції саме цих державних органів, куди позивачка має право особисто звернутися для вирішення цих питань.

Outcome: partial