Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-03 00:00:00

11 квітня 2011 року позивач звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк» про розірвання кредитного договору. В обґрунтування своїх вимог, з урахуванням останніх уточнень, представник позивача у позовній заяві та у судовому засіданні посилалася на те, що 29 серпня 2008 року між позивачем та відповідачем ЗАТ «Перший Український міжнарожний банк», яке згодом змінило найменування на ПАТ «Перший Український міжнарожний банк» було укладено кредитний договір №6657311, про отримання позивачем кредитних коштів на споживчі цілі, а саме для придбання транспортного засобу в сумі 36 502, 00 долари США строком з 29.08.2008 року до 29.08.2015 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13, 49 % річних. В забезпечення виконання зобов’язань позичальника за вказаним кредитним договором був укладений договір застави транспортного засобу №6830529 від 29.08.2008 року, згідно з яким забезпеченням виступив автомобіль марки «TOYOTA», який належить позичальнику на праві власності. Представник позивача зазначила, що зміст кредитного договору №6657311 від 29.08.2008 року суперечить чисельним нормам законодавства України, тому просила розірвати кредитний договір №6657311 від 29 серпня 2008 року, укладений між позивачем та ЗАТ «Перший Український міжнарожний банк», яке згодом змінило найменування на ПАТ «Перший Український міжнарожний банк». У судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги, просила розірвати кредитний договір №6657311, заявлені позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, просив суд у задоволенні вимог позивача відмовити в повному обсязі, надав суду заперечення на позовну заяву. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що 29 серпня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №6657311, відповідно до якого банк надав позивачу кредитні кошти у розмірі 36502, 00 долари США строком з 29.08.2008 року до 29.08.2015 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13, 49 % річних. У судовому засіданні також встановлено, що у відповідності до вимог ст. 203 Цивільного кодексу України при укладенні даного кредитного договору були дотримані всі передбачені діючим законодавством істотні умови договору, котрі були обумовлені згодою сторін, як узгоджені сторонами, так і прийняті ними. Окрім того, на момент укладення цього договору обидві сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, їх волевиявлення відповідало їхній внутрішній волі, було вільним, що підтверджується власноручними підписами учасників правочину та печаткою фінансової установи. В забезпечення виконання зобов’язань позичальника за вказаним кредитним договором був укладений договір застави транспортного засобу №6830529 від 29.08.2008 року, згідно з яким забезпеченням виступив автомобіль марки «TOYOTA», реєстраційнпий номер [NUMBER], який належить позичальнику на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 28.08.2008 року. Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу (ЦК) України, умовами укладеного між сторонами кредитного договору №6657311 від 29 серпня 2008 року та договору застави транспортного засобу №6830529 від 29.08.2008 року. Одним із загальних принципів цивільного законодавства, який знайшов своє втілення у ст.ст. 3, 627 ЦК України, є принцип свободи договору, що у собі розуміє вільний вибір контрагента та вільне визначення сторонами умов договору, де фіксуються взаємні права та обов’язки учасників, з урахуванням вимог діючого Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Отримуючи кредит, позивач не пред'явила до відповідача вимог щодо зміни умов кредитування, порядку та строків сплати кредиту чи недійсності укладення договору. Зазначені умови кредитного договору є суттєвими і оговорені (погоджені сторонами) в самому договорі. За кредитним договором та відповідно до ст. 1054 ЦК України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов’язковим для виконання сторонами. У ст. 525 ЦК України зазначається, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 652 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У відповідності до ч. 3 ст. 10 та до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, і щодо яких у сторін виник спір. Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. При наявності істотної зміни обставин, що істотно порушила баланс інтересів сторін, сторони спочатку здійснюють спроби щодо зміни або розірвання договору за взаємною згодою, як зазначено у частині першій статті 651 ЦК України. Звертаючись до суду та обґрунтовуючи свої вимоги, представник позивача посилалася на те, що у 2009-2011 роках змінилися обставини, а саме: економічна криза, різке підвищення курсу долара США по відношенню до курсу гривні України. Однак частиною другою статті 652 ЦК України передбачено, що в разі недосягнення сторонами згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за наявності одночасно таких умов: 1. в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2. зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3. виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4. із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Отже, для розірвання договору у разі істотної зміни обставин необхідно наявність усіх перелічених умов одночасно. До того ж, вимагаючи розірвання договору на підставі статті 652 ЦК України, на позивача покладається, у відповідності до статті 60 ЦПК України, обов'язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Представником позивача не доведено наявності всіх чотирьох умов, необхідних для розірвання кредитного договору у зв'язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору. Крім того, відповідно до статті 36 Закону України "Про Національний банк України" офіційний курс гривні до іноземних валют установлюється Національним банком України. Валютні курси, як зазначено у частині першій статті 8 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання та валютного контролю", встановлюються Національним банком України за погодженням із Кабінетом Міністрів України. Поряд з цим, згідно Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року N 496, офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема до долару США, установлюється щоденно. Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформація про котирування іноземних валют за станом на останню дату. Отже, незмінність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена. Таким чином, укладаючи спірний кредитний договір в іноземній валюті, сторони приймали на себе певні ризики на випадок зміни валютного курсу та в момент укладення договору не мали будь-яких законних підстав вважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане. Позивачем не доведено, що сторони при укладенні кредитного договору, були впевнені в тому, що така зміна обставин не настане. Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, виходячи з того, що позивач, укладаючи зазначений договір, погодилася зі всіма викладеними у ньому умовами та враховуючи той факт, що представником позивача не доведено наявності всіх чотирьох умов, необхідних для розірвання кредитного договору у зв'язку з істотною зміною обставин, суд вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню у повній мірі, у зв’язку з викладеними вище обставинами. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed