Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-17 00:00:00

В грудні 2011 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок злочину, посилаючись на те, що 03.07.2011 року близько 14 год. 30 хв. відповідачка, перебуваючи поблизу будинку № 14 по вул.. Шишацькій в м. Полтава, умисно нанесла їй тілесні ушкодження у вигляді перелому четвертої п’ясткової кістки правої кисті, гематоми м’яких тканин лівої верхньої кінцівки, тулубу, які згідно висновку судово-медичної експертизи кваліфікуються, як ушкодження середнього ступеню тяжкості. Постановою Київського районного суду м. Полтави від 25.10.2011 року відповідачка була звільнена від кримінальної відповідальності на підставі ЗУ «Про амністію», тому заявлений нею позов у межах кримінальної справи не розглядався. Після заподіяних відповідачкою тілесних ушкоджень вона в період з 03.07.2011 року по 01.08.2011 рік вимушена була проходити лікування, в зв’язку з чим на придбання ліків нею витрачено 213 грн. 16 коп., які вона просила стягнути з [PERSON] у відшкодування майнової шкоди. Також їй була завдана моральна шкода, яку вона зазнала у зв’язку з пошкодженням здоров’я, душевних та фізичних стражданнях. Завдану їй моральну шкоду вона оцінює в 10000 грн., які просить стягнути з відповідачки на її користь. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала, зазначивши, що вона не визнає себе винною у заподіянні позивачці тілесних ушкоджень. Так, вона погодилась на застосування до неї ЗУ «Про амністію», проте їй було невідомо, що це тягне за собою обов’язок відшкодувати завдану шкоду. Вказала, що позивачка в період з 03.08.2011 року була працездатною, доглядала за своїм господарством і сторонньої допомоги не потребувала. Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Постановою Київського районного суду м. Полтави від 25.10.2011 року встановлено, і вказані обставини, відповідно до ст.. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, що 03.07.2011 року, близько 14 год. 30 хв. [PERSON], перебуваючи поблизу будинку № 14 по вул.. Шишацькій в м. Полтава, на підставі раптово виниклих неприязних відносин до [PERSON], умисно нанесла останній удари дерев’яною палицею в ході чого спричинила їй тілесні ушкодження у вигляді: перелому четвертої п’ясткової кістки правої кисті, гематоми м’яких тканин лівої верхньої кінцівки, тулубу, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1702 від 18.08.2011 року кваліфікуються, як ушкодження середнього ступеню тяжкості. Вказаною вище постановою [PERSON] звільнена від кримінальної відповідальності на підставі ст.. 1 ЗУ «Про амністію»від 08.07.2011 року. Справа по обвинуваченню її за ст.. 122 ч. 1 КК України провадженням закрита на підставі п. 4 ст. 6 КПК України. У відповідності із ст. 1 ЗУ „Про застосування амністії в Україні” від 01.10.1996 року з подальшими змінами амністія є повне або часткове звільнення від кримінальної відповідальності і покарання певної категорії осіб, винних у вчиненні злочинів. Таким чином виходячи із змісту вказаної статті застосування амністії передбачає наявність вини особи в інкримінованому їй злочині і не є реабілітуючою підставою при її звільненні від кримінальної відповідальності. Як вбачається з постанови суду [PERSON] особисто звернулася до суду із заявою про закриття кримінальної справи відносно неї на підставі ЗУ „Про амністію” та не наполягала на продовженні провадження в справі, визнавши фактично свою вину. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як встановлено судом, після заподіяння відповідачкою тілесних ушкоджень, позивачка [PERSON] в період з 03.07.2011 року по 01.08.2011 року знаходилась на лікуванні у лікаря травматолога, яким було призначено лікування, що підтверджується довідками Першої міської клінічної лікарні, а також медичною карткою [PERSON] Згідно наданих чеків, для проходження лікування позивачкою були придбані медичні препарати на загальну суму 213 грн. 16 коп. Приймаючи до уваги те, що неправомірними діями відповідачки, позивачці [PERSON] завдана майнова шкода в розмірі 213 грн. 16 коп., вона підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] на користь позивачки. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених Законом. Судом встановлено, що внаслідок нанесених відповідачкою тілесних ушкоджень, позивачці, завдана моральна шкода, яка полягає в перенесених нею моральних стражданнях та фізичному болі, який відчувала [PERSON] під час нанесення тілесних ушкоджень, а також під час відновлення свого фізичного стану, неможливості належним чином забезпечити себе, а також вести звичайний порядок та спосіб життя. Враховуючи викладене вище, проаналізувавши надані докази, а також виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивачки [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 2000 грн. При цьому, визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер, ступінь, обсяг та тривалість моральних страждань, яких зазнала позивачка, а також конкретні обставини по справі, зокрема те, що відповідачка є пенсіонеркою, додаткових заробітків не має. Крім того, відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки підлягає стягнення судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп.

Outcome: partial