Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Позивачка вказувала на те, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання вказаної дитини, а також на її утримання, а тому позивачка просила в судовому порядку стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання вказаної дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини, та аліменти на особисте утримання позивачки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною віку трьох років. Позивачка у суді свій позов підтримала. Відповідач позов визнав. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що батьками малолітнього [PERSON], [INFO] являються [PERSON] та [PERSON]. Також встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні, батько дитини відповідач по справі добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Наведене підтверджується поясненнями учасників процесу. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання вказаної дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.10.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд врахував обставини, які передбачені в ст. 182 СК України. Згідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною віку трьох років. А згідно до ч. 4 цієї ж статті, право на утримання дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання позивачки, хоча він має можливість надавати позивачці таку допомогу, що ствердили у суді учасники процесу. А тому враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачці, і суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на особисте утримання позивачки в розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача, починаючи з 17.10.2011 року і до досягнення вищевказаною дитиною віку трьох років, тобто до 20.08.2014 року включно. Суд вважає, що відповідача слід стягнути державне мито на користь держави в сумі 51 гривня. Суд також вважає, що з відповідача слід стягнути 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі ст.ст. 180-183, 84 СК України,

Outcome: approved