Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»про визнання дій щодо збільшення відсоткової ставки за кредитним договором незаконним, зобов’язання здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором з урахуванням переплати, посилаючись на наступні обставини. 11.10.2007 року між нею та ПАТ КБ «Приватбанк»було укладено кредитний договір №DODWAK92230535, відповідно до умов якого банк надав їй кредитні кошти на строк з 11.10.2007 року по 10.10.2014 року включно у вигляді непоновлювальної кредитної лінії в розмірі 70 024,71 гривень зі сплатою нею відсотків за користування кредитними коштами на умовах, встановленими договором. Вона належним чином виконувала свої обов’язки за договором, вчасно вносила відповідні платежі в рахунок погашення кредиту. Іноді вона сплачувала грошові кошти у більшому розмірі, ніж це встановлено договором для обов’язкового щомісячного платежу. Проте відповідач в односторонньому порядку підвищив з листопада 2008 року відсоткову ставку за кредитом з 15% до 18% річних, а у січні 2009 року - до 27,48% річних. Згоди на підвищення відсоткової ставки вона не давала. 12.07.2010 року відсоткова ставка за договором була зменшена до 25,48% шляхом укладання додаткової угоди до кредитного договору. Але з січня 2011 року відповідач став збільшувати відсоткову ставку за договором в односторонньому порядку, вже не повідомляючи її про таке підвищення. Надати їй графік погашення кредиту відповідач відмовився. Вважає підвищення відповідачем в односторонньому порядку відсоткової ставки по кредитному договору незаконним та безпідставним. Банком було порушене її право отримувати повну інформацію про виконання умов договору, відомості про відсоткову ставку та порядок її нарахування тощо. Позивач, уточнив позовні вимоги, просила суд визнати неправомірним збільшення процентної ставки за кредитним договором та зобов’язати відповідача здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором. Ухвалою суду від 20 березня 2012 року провадження у справі закрито в частині позовних вимог [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк»про визнання неправомірним збільшення процентної ставки за кредитним договором у листопаді 2008 року та у січні 2009 року. Позивач у судове засідання не з’явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Представник відповідача у судове засідання не з’явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав суду заяву про відкладення розгляду справи у зв’язку з його зайнятістю. Згідно з вимогами ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки причини відсутності представника відповідача визнані судом неповажними. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.10.2007 року між позивачем [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк»було укладено кредитний договір №DODWAK92230535, відповідно до умов якого банк надав їй кредитні кошти на строк з 11.10.2007 року по 10.10.2014 року включно у вигляді непоновлювальної кредитної лінії в розмірі 70 024,71 гривень наступні цілі: 46 275 гривень на купівлю автомобіля, а також у розмірі 34 грн. для сплати за реєстрацію Предмету застави в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна шляхом перерахування відповідно до п.1.2.; на сплату страхових платежів за договором страхування ТЗ №DODWAK92230353 від 11.10.2007 року, договором особистого страхування №DODWLK92230353 від 11.10.2007 року на строк до 10.10.2008 року у сумі 462,75 гривень, а також винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 1388,25 гривень та у розмірі 21 864,71 гривень на сплату страхових платежів у випадках та згідно порядку, передбачених п.п.2.1.3., 2.2.7. даного Договору зі сплатою відсотків за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди у розмірі 0,14% від суми виданого кредиту на придбання автомобіля, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.10 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу згідно з п.6.2 даного договору. Періодом сплати кредитних коштів був встановлений строк з «11»по «15»число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором здійснюється в порядку щомісячної сплати Позичальником Банку коштів у сумі 1002,39 гривень. На підставі вищевказаного кредитного договору позивачем отримані грошові кошти у повному обсязі. Вказані обставини відповідачем не оспорювались та підтверджуються матеріалами справи. Пунктом 2.3.1. договору було передбачено, що банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом, при зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладання даного договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий (резервний) фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті (по статистиці НБУ). При цьому Банк направляє Позичальнику письмове повідомлення про зміну розміру процентної ставки на протязі 7 календарних днів з дати набрання чинності зміненої процентної ставки. Щомісяця починаючи з наступного місяця після підписання договору в період сплати, тобто, не порушуючи встановлених строків [PERSON] сплачувала Банку кошти (щомісячний платіж) на погашення заборгованості за кредитним договором. Однак у порушення п.2.3.1. кредитного договору не повідомляючи письмово в семиденний строк Позичальника, Банк з січня 2011 року збільшив розмір процентної ставки, у зв’язку з чим місячний платіж був збільшений до 1153,61 гривень, а у березні 2012 року платіж складав 1528,25 гривень. Будь яких належних та допустимих доказів дотримання процедури, передбаченої п.2.3.1. кредитного договору, банком суду не надано. У той же час, 12.12.2008 року був прийнятий Закон України № 661Л/І «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам змінювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку», який набув чинності 09.01.2009 року. Вказаним Законом внесені зміни до Цивільного Кодексу України, а саме: доповнено статтею 1056-1, ч.2 якої передбачає, що встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Частина З вказаної статті передбачає, що умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Також вказаним Законом стаття 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність»була доповнена частиною четвертою, згідно якої банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами. Отже, дії відповідача стосовно збільшення розміру процентної ставки за кредитним договором в односторонньому порядку без письмового повідомлення про це позичальника не відповідають вимогам діючого законодавства та умовам укладеного між сторонами кредитного договору. Оскільки підвищення відсоткової ставки за кредитом відбулось починаючи з 01.01.2011 року, дії Банку з одностороннього підвищення відсоткової ставки за договором є незаконними. Таким чином, враховуючи всі обставини справи,

Outcome: approved