Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-26 00:00:00

13.01.2012 року позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь борг за договором позики у сумі 77 600 грн., проценти за користування позикою у сумі 6 196 грн. 44 коп., 838 грн. судового збору. Позивач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки суду не повідомив. Його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений в порядку ст. ст. 74, 76 ЦПК України, що підтверджується телеграмою. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. 01.02.2011 року між сторонами був укладений договір позики, відповідно до умов якого [PERSON] отримав у позику від [PERSON] грошові кошти у розмірі 85 000 грн. та зобовязався повернути отриману суму за першою вимогою, що підтверджується дослідженою у судовому засіданні власноручною розпискою [PERSON] від 01.02.2011 року, копія якої долучена до матеріалів справи (а. с. 6). Не оспорюється ствердження позивача про те, що 17.10.2011 року та 30.10.2011 року відповідач повернув йому 900 грн. та 500 грн., відповідно. 05.12.2011 року позивач передав відповідачу, письмову вимогу про повернення залишку боргу, з якою [PERSON] ознайомився і зробив про це відповідну відмітку (а. с. 7). На виконання цієї вимоги відповідач 28.12.2011 року повернув позивачу 5 500 грн., що також не оспорюється. Таким чином, на даний час відповідач повернув позивачу борг у розмірі 7 400 грн. та його заборгованість щодо повернення позики складає 77 600 грн. Оскільки розпискою від 01.02.2011 року не було встановлено розміру процентів за користування грошовими коштами, сума процентів розраховувалась позивачем на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з розрахунком процентів за користування позикою (а. с. 8) сума процентів з 01.02.2011 року становить 6 196 грн. 44 коп. За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити та стягнути з [PERSON] заборгованість у сумі 77 600 грн. та нараховані проценти за користування позикою у сумі 6 196 грн. 44 коп. Також, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір у розмірі 838 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved