overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

Позивач, який діє в інтересах неповнолітньої дитини звернулася з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав, відносно його неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вона як мати дитини ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, та не приймає участі в її утриманні, постійно ображає дитину. В судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримала і підтвердила обставини викладені в позовній заяві і додатково пояснила, що відповідач вихованням та утриманням дитини не займається, просила позов задовольнити. Представники третіх осіб : прокуратури Першотравневого району м.Чернівці, ВКМСД Першотравневого РВ УМВСУ в Чернівецькій області, управління праці та соціального захисту населення Першотравневої районної ради м.Чернівці позов підтримали просили його задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, вказала , що на її думку вона належним чином турбується про дитину. Просила в позові відмовити. Судом встановлено, що згідно до висновку органу опіки і піклування Чернівецької міської ради від 28.09.2011 року №11-24-957 встановлено, що відповідачка по справі [PERSON], не приймає участі в утриманні своєї дитини [PERSON], не займається її вихованням, зовсім не турбується і не цікавиться її життям, здоровям, навчанням та майбутнім. [PERSON] фактично без поважних причин ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. З метою соціального захисту інтересів неповнолітніх , позивач вважає за доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Суд дослідивши всі матеріали справи у їх сукупності, вислухавши позивача, відповідача, третіх осіб, висновок служби у справах дітей приходить до висновку, що позов обгрунтованний і підлягає задоволенню. Згідно до ст. 164 СК України мати дитини може бути позбавлена судом батьківських прав якщо вона ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Таким чином належними доказами судом встановлено, що відповідач по справі дійсно ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, в утриманні неповнолітньої дитини участі не приймає. Ці обставини підтверджується, поясненнями позивача, висновком служби у справах дітей Чернівецької міської ради від 28.09.2011 року, та іншими дослідженими судом доказами. Згідно психологічного обстеження [PERSON], [INFO] встановлено, що неповнолітня відстає у розумовому та психічному розвитку, що може бути обумовлено невиконанням батьків своїх обов»язків по догляду за дитиною. Допитана в судовому засіданні малолітня [PERSON] за участю педагога, вказала, що її мати регулярно вживає спиртні напої, її вихованням не займається, обржає її, годує не постійно. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з заявою про визначення частки квартири, яка перебуває у спільній сумісній власності з відповідачами. Вказала, що квартира [ADDRESS], яка складається з трьох кімнат, загальною площею 54,6 кв.м., в тому числі житловою площею 40,6 кв.м., , належить на праві спільної сумісної власності позивачці, [PERSON] та померлому [PERSON] на підставі договору дарування від 07.07.1994 року. 12.09.2010 року помер [PERSON] в наслідок його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить вказана квартира. Спадкоємцем за заповітом є позивачка. Просила визначити частки квартири всім власникам в рівних частинах та припинити спільну сумісну власність. При проведенні судового засідання позивачка в зал судового засідання не з»явилася, направила письмову заяву в якій позов підтримала повністю, просила розгляд справи провести у її відсутності. Відповідач [PERSON] в зал судового засідання не з»явилася, направила письмову заяву в якій позов визнала повністю, просила розгляд провести у її відсутності. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS], яка складається з трьох кімнат, загальною площею 54,6 кв.м., в тому числі житловою площею 40,6 кв.м., , належить на праві спільної сумісної власності позивачці, [PERSON] та померлому [PERSON] на підставі договору дарування від 07.07.1994 року. 12.09.2010 року помер [PERSON] в наслідок його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить вказана квартира. Спадкоємцем за заповітом є позивачка. Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Відповідно до ст..357 ЦК України у разі виділу частки із майна , що є у спільній сумісній власності , вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Наведені обставини підтверджені дослідженими судом доказами. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовна заява є обґрунтована та підлягає задоволенню. Дослідивши письмові докази, які були у справі, суд вважає, що позов обґрунтований. На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дане визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси, свободи інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. Позовні вимоги були уточнені. В обґрунтування позовних вимог в уточненій позовній заяві і в ході судового засідання посилалась на те, що з відповідачем перебувала в цивільному шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON] - [INFO], який проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач на утримання сина матеріальну допомогу не надає, тому вона вимушена звернутися до суду. Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісяця, до досягнення ним повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце судового засідання повідомлявся згідно правил ч. 1 ст. 76 ЦПК України. Позивачка не заперечувала, щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Із пояснень позивачки, матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] батьками є : батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с. 8). Як показала в судовому засіданні позивачка вона перебувала в цивільному шлюбі із відповідачем. І в них народився син [PERSON], [INFO]. Згідно довідки КЖЕП № 50 від 15.03.2011 року, малолітній син проживає за адресою: вул. Березинська, б. № 41 кв. 3 у м. Дніпропетровську і знаходиться на утриманні матері. Згідно до ст. ст.180,181,182 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення ним повноліття, таким чином суд вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі 700 грн. до досягнення ним повноліття, починаючи з 29 серпня 2011 року. Таку допомогу він може надавати, оскільки працездатний, інших утримань не має. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 188 грн. 20 коп. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180,181,182, 184 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач є батьком її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], однак матеріальної допомоги на його утримання не надає. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, відповідач позов визнав повністю. Під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28.09.2011 року (а. с. № 5). Від шлюбних відносин мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а. с. №4). В даний час відповідач добровільно не надає позивачу матеріальну допомогу на утримання сина. Відповідач працює на ВП «Южноукраїнська АЕС», має постійний дохід, його середньомісячний заробіток складає 4950, 24 гривень, що підтверджується довідкою від 16.11.2011 року, виданою ВП «Южноукраїнська АЕС». Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Такого висновку суд приходить з урахуванням того, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини, але не надає допомоги на її утримання, чим порушує свій обов'язок як батька утримувати дочку до досягнення нею повноліття, встановлений ст. 182 СК України. У справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць (п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України). У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави витрати повязані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що 22.11.2010 року уклала з відповідачем договір про надання туристичних послуг, згідно якого позивач сплатила 12380 грн. за тур в Єгипет на двох осіб з 05.01.2011 року. 04.01.2011 року відповідач повідомив позивача про неможливість виліту з аеропорту Бориспіль, у зв*язку з тим, що літаки затримуються на 2-3 доби, запропонувавши перенести виїзд на 13.01.2011 року з м. Харкова. 06.01.2011 року між сторонами укладений договір, додаток № 1, додаток № 2, згідно якого відповідач зобов"язався здійснити договір з третіми особами для організації туру в Єгипет. 13.01.2011 року позивач повинна була отримати туристичний ваучер у представника фірми Пегас-Туристик, який не змогла отримати, у зв*язку з тим, що відповідачем не було своєчасно та в повному обсязі здійснено оплату туристичного продукту. Відповідач добровільно не повернув оплачену нею суму, у зв*язку з чим вона вимушена звернутися до суду. Просить стягнути на її користь суму боргу з урахуванням 3% річних та індексу інфляції в розмірі 12560,99 грн. Крім того, зазначає, що діями відповідача їй спричинено моральну шкоду, яку оцінила в 10000 грн., яку також просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з*явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що передбачено ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 06.01.2011 року позивач уклав з відповідачем договір доручення № АС-134 про надання туристичних послуг, за умовами якого відповідач зобов*язується укласти одну або декілька угод с третіми особами від імені та за рахунок позивача для організації тура в Шарме на 8 днів \\ 7 ночів на двох осіб. Вартість туристичних послуг склала 11900 грн., яку було оплачено позивачем 22.11.2010 року, що підтверджено товарним чеком № 545. Листом ТОВ [PERSON] 25.01.2011 року № 5\\486 позивачу повідомлено, що туроператором було відмовлено у виданні туристичного продукту, у зв*язку з тим, що ФОП [PERSON] не виконав свого обов*язку щодо своєчасної та в повному обсязі оплати туристичного продукту, а саме тура в Шарм на період з 13.01.2011 року по 20.01.2011 року. Наданий представником позивача розрахунок заборгованості з урахуванням 3 % річних та інфляції перевірений судом та є вірним. В судовому засіданні встановлено, що за наявності вини відповідача, позивач позбавлена була відпустки за період з 13.01.2011 року по 20.01.2011 року, у зв*язку з чим перенесла душевні хвилювання, вимушена була звертатися до правоохоронних органів за захистом своїх порушених прав, внаслідок чого в неї порушився привичний уклад її життя. Таким чином, відповідачем було спричинено позивачу моральну шкоду. На підставі викладеного, суд задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

Позивач звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на свою користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку /доходів/ щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття. На обґрунтування позову вказала, що з відповідачем 18. 08.2010 року шлюб був розірваний, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, який був зареєстрований Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис № 420. Від спільного проживання мають доньку [PERSON], [INFO], проте відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання та розвиток дитини не бажає. Сторони на розгляд справи не зявилися про час та місце розгляду справи повідомлені були належним чином, причини неявки суду не повідомили. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просить стягувати аліменти з відповідача в заявленому в позові розмірі. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі, про що подав до суду відповідну заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає повному задоволенню. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], в графі батько записаний [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, проте відповідач від виконання свого батьківського обовязку ухиляється і матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України \~суд стягує з відповідача аліменти у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку /доходів/, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня предявлення позову. Згідно ст.81, ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць. На підставі ст.ст. 180-183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, вказуючи, що 04 червня 2011 року при перевірці працівниками Приазовського РЕМ у приватного абонента [PERSON] виявлені порушення Правил користування електричною енергією розкрадання електричної енергії внаслідок самовільного підключення електропроводки до електромережі ВАТ "Запоріжжяобленерго". Електроенергія споживалась без приладу обліку після відключення, електролічильником не обліковувалась. У зв'язку з чим, було складено акт № 00108590 від 04.06.2011 року, про порушення Правил користування електричною енергією побутовим споживачем і на підставі нього зроблений розрахунок по акту № 00108590 від 04.06.2011року, згідно якого загальна сума завданих збитків склала 262, 48 гривень. Оскільки, заподіяна шкода дотепер добровільно відповідачем не відшкодована, просить стягнути її у судовому порядку, а також сплачений судовий збір в розмірі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 30 гривень. У судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилася, надіслала заяву, у якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними діями особистим немайновим правам юридичної особи або шкода, заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла. В судовому засіданні встановлено, що відповідачем порушені вимоги ст. 27 Закону України Про електроенергетику, а саме ним здійснене самовільне підключення до об'єкту електроенергетики і споживання енергії без приладу обліку, в результаті чого позивачу була завдана майнова шкода в розмірі 262, 48 гривень. Вказані обставини підтверджуються, дослідженими в судовому засіданні, письмовими доказами: копією акту № 00108590 від 04.06.2011 року про порушення Правил користування електричною енергією для населення побутовим споживачем [PERSON] за місцем його проживання [INFO], розрахунком по акту № 00108590 на суму 262,48 гривень, копією угоди про визнання боргу від 07.06.2010 року, протоколом засідання комісії з розгляду Актів про виявлення порушення Правил користування електричною енергією для населення, копією договору № 106026 про користування електричною енергією. У зв'язку з викладеним суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

у жовтні 2011 року позивачка звернулась до відповідача з позовом, в якому просила розірвати шлюб, укладений між ними. В шлюбі мають одну малолітню дитину. Свої вимоги вона обґрунтувала тим, що їх сім*я остаточно розпалась, відповідач створив нову сіми*ю. Під час розгляду справи позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Ч.3 ст. 105, ч.1 ст.110 СК України передбачають, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Ч.1 ст.112 СК України встановлює, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). В шлюбі мають одну малолітню дитину: [PERSON], який народився 16 березня 2006 року (а.с.6). Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні, спору з приводу місця проживання дитини в даний час між сторонами немає. З пояснень сторін встановлено, що вони припинили шлюбні відносини, півтора року проживають окремо, за цей час примирення не досягли, кожен з них створив нову сім*ю. У зв*язку з чим, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому суд вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

Позивачка [PERSON] у листопаді 2011 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі ј частки всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення повноліття сина [PERSON], [INFO]. Позивачка у судове засідання не зявився, надіслала до суду заяву, в якій позов підтримує, просить справу розглянути у попередньому судовому засіданні. Відповідач у судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, у якій просить справу за позовом [PERSON] до нього про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина розглянути без його участі, проти задоволення позову не заперечує, як і проти розгляду справи у попередньому судовому засіданні. Згідно ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться у порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки визнання відповідачем [PERSON] позову [PERSON] не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про поставлення рішення у попередньому судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в розмірі 15 725,96 грн., посилаючись на те, що 05 травня 2008 року між ними і відповідачем було укладено кредитний договір №б/н. Згідно умов даного договору [PERSON] було надано кредит в розмірі 5 000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою 30% річних з кінцевим терміном, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки, проте свої зобов'язання виконав частково. Просить суд стягнути з відповідача на рахунок ПАТ КБ «ПриватБанку» заборгованість в розмірі 15 725,96 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити і справу розглянути у відсутності їх представника. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляд справи, про що свідчать розписки в повідомленнях, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, із кредитного договору № б/н від 05 травня 2008 року, вбачається, що відповідач [PERSON] отримав кредит в розмірі 5 000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30% річних з кінцевим терміном що відповідає строку дії картки. Судом в судовому засіданні встановлено, що заборгованість відповідача [PERSON] становить 15 725.96 грн., а саме: заборгованість за кредитом - 4 901,50 грн.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 7 849.41 грн.. заборгованість по комісії за користування кредитом - 1 750.00 грн.: штраф (фіксована частина) - 500.00 грн.. штраф (процентна складова) - 725.05 грн. Вказані розміри заборгованості виникли на підставі умов, передбачених кредитним договором і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами (а.с.4-12). Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановленій обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє обґрунтування в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved