Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-26 00:00:00

21.02.2012 року позивачка подала до суду позов про стягнення з відповідача на її користь неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дочки - [PERSON] за період з 10.08.2010 року по 01.02.2012 року в сумі 1165 грн. 65 коп. Позов обґрунтувала тим, що рішенням Ульяновського районного суду від 14.09.2010 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.08.2010 року до досягнення дитиною повноліття - тобто до 22.06.2022 року. Позивачка вказує, що відповідач внаслідок неналежного ставлення до своїх батьківських обовязків матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, аліменти не сплачує. У звязку з цим заборгованість по сплаті аліментів відповідача станом на 01.02.2012 року становить 3885, 50 грн. Посилаючись на ст.196 СК України просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь неустойку (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення у розмірі 1165 грн. 65 коп. Позивачка в судовому засіданні підтвердила обставини, заявлені у позові та підтримала позов у повному обсязі з підстав, наведених у позові. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що сплатив аліменти частково за жовтень 2010 року 303 грн.20 коп., за листопад, грудень 2010 року по 303 грн.92 коп. за кожен місяць, за березень 2011 року 303 грн.92 коп., за серпень 2011 року - 314 грн.40 коп., за лютий 2011 року 209 грн.60 коп., за березень 2012 року 316 грн. 20 коп., що підтвердив поштовими квитанціями про переказ вказаних коштів на імя відповідачки. Вказану позивачкою заборгованість зі сплати аліментів пояснив тим, що у 2011 році хворів на запалення легенів і йому було заборонено працювати на будівництві. Також вказав, що не має регулярного заробітку, працює час від часу на будівництві, сплачує аліменти по мірі можливості. З досліджених у справі доказів встановлені такі обставини та визначені такі правовідносини сторін, що з них випливають: Рішенням Ульяновського районного суду від 14.09.2010 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.08.2010 року до досягнення дитиною повноліття - тобто до 22.06.2022 року (а.с.6-7). Відповідно до довідки Відділу ДВС Ульяновського районного управління юстиції № 63 від 15.02.2012 року заборгованість по сплаті аліментів відповідача відповідно до рішення Ульяновського районного суду від 14.09.2010 року про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дочки - [PERSON] станом на 01.02.2012 року становить 3885, 50 грн. Відповідач частково сплатив аліменти за жовтень 2010 року 303 грн.20 коп., листопад, грудень 2010 року по 303 грн.92 коп. за кожен місяць, за березень 2011 року 303 грн.92 коп., за серпень 2011 року - 314 грн.40 коп., за лютий 2011 року 209 грн.60 коп., за березень 2012 року 316 грн. 20 коп., що підтверджується поштовими квитанціями про переказ вказаних коштів на імя відповідачки. Суд приходить до висновку, що до визначених судом правовідносин сторін підлягають застосуванню такі правові норми: Відповідно до ч.1 ст.169 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно положення ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України встановлено обовязок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Пленум Верховного Суду України в постанові № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у п. 22 роз'яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні не доведена вина відповідача у неповній сплаті аліментів на користь позивачки та виникненні вказаної нею заборгованості зі сплати аліментів. Згідно положень ст.88 ЦПК України, судові витрати у справі покладаються на позивачку. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed