Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-07 00:00:00

Прокурор Личаківського району м. Львова звернувся з позовом в інтересах [PERSON] до відповідача, третіх осіб про усунення перешкод в користуванні квартирою [ADDRESS] та відшкодування моральної шкоди в сумі 1 тис. грн.. В подальшому уточнювала позовні вимоги, просить стягнути солідарно з відповідачки 20 тис. грн. морального відшкодування та з Личаківської районної адміністрації та ЛКП 503 по 30 тис. грн.. та матеріальну шкоду в сумі 1 тис. грн.. Позов мотивує тим, що моральні страждання зазнала у зв»язку з необґрунтованим , зверненням Личаківської районної адміністрації до неї з позовом про усунення перешкод відповідачці [PERSON] в переключенні газової колонки. Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 27.01.2010 року в позові відмовлено та ухвалою Апеляційного суду Львівської області рішення залишено без змін. Таким встановлено, неможливість переключення газової колонки, оскільки це суперечить Правилам безпеки систем газопостачання України. Незважаючи на це ЛКП 503, продовжує надсилати на її адресу попередження та вимагати документи щодо переобладнання квартири. Вище вказані дії та тривала судова тяганина заподіяли їй моральні страждання, оскільки є особою похилого віку, погіршився стан її здоров»я. Крім цього їй заподіяно матеріальну шкоду, яку оцінює у 1 тис. грн.., що включає витрати пов»язані з відправленням кореспонденції, зверненням за правовою допомогою, користування послугами таксі. Прокурор в судовому засіданні позов підтримав з мотивів викладених у позові. Позивачка направила на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідачка в судовому засіданні проти позову заперечила, суду пояснила, що в дійсності діями позивачки моральні страждання заподіяні їй, оскільки не мала змоги довгий час користуватися комунальними вигодами у своїй квартирі. Представник ЛКП 503 суду пояснила, що дійсно Личаківською районною адміністрацією було подано позов до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні газовою колонкою, позов був поданий на основі висновків про можливість здійснення переключення газової колонки в квартиру [PERSON]. В позові судом відмовлено, оскільки ВАТ Львівгаз було дано висновок про неможливість такого переключення, однак такий висновок був наданий значно пізніше, після пред'явлення позову. Тому з огляду на наведене просить в позові відмовити. Оглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши представлені письмові докази, суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити виходячи з наступних підстав. Згідно вимог ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування моральної ( немайнової) шкоди. Ст.23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Судом встановлено, що Личаківська районна адміністрація, на основі заяви [PERSON] та ЛКП 503, зверталися до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні газовою колонкою та рішенням суду від 24.04.2007 року позов задоволено. 26.03.2008 року ВАТ «Львівгаз»надано висновок на звернення [PERSON] згідно якого переключення газової колонки є неможливим, оскільки неможливо використання каналу №6 в якості вентиляційного, оскільки він починається з третього поверху. На основі цього висновку, рішенням суду від 27.01.2010 року в позові відмовлено та ухвалою апеляційного суду Львівської області від 11.05.2010 року рішення залишено без змін. Як пояснила в попередньому судовому засіданні позивачка, подача цього позову та тривалий розгляд справи заподіяла їй значні душевні страждання. Відповідно до Постанови ПВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди «від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи вище наведене, судом встановлено, що дійсно відповідачем Личаківською районною адміністрацією пред'являвся до позивачки позов, однак як встановлено судом, такий був поданий за наявності достатніх підстав, висновок на який покликається позивачка був представлений суду після розгляду справи по суті, тому суд приходить до висновку, що дії відповідача відповідали вимогам закону, а сама подача позову до суду не є підставою для відшкодування моральної шкоди. Жодних інших доказів на підтвердження заподіяння позивачці душевних страждань нею не представлено. Позивачкою на підтвердження заподіяння матеріальної шкоди, яку оцінює у 1000 грн. представлено квитанції про направлення повідомлень у зв»язку з розглядом справи, копії чеків про проїзд на таксі, однак у зв»зку з безпідставністю позовних вимог такі не підлягають до відшкодування.

Outcome: dismissed