Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати право власності на житловий будинок, посилаючись на те, що відповідно договору підряду на капітальне будівництво ним умови договору виконано в повному обсязі, відповідач умов договору не виконав. У звязку з чім позивач просить позов задовольнити та визнати за ним право власності на житловий будинок розміщений в с. Старі Безрадичі, Обухівського району Київської області, вул. Конюша. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на те, що відповідно договору укладеного між сторонами, у разі затримки замовником (відповідачем) сплати коштів підряднику (позивачу) більше ніж на 60 днів, підрядник має право залишити за собою право власності на забудований обєкт. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату та час проведення судового засідання до суду не зявився, його представником надано письмову заяву у якій зазначено, що відповідач визнає позов у повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того закон них підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем суд вважав можливим вирішити спір у попередньому судовому засіданні. Вивчивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, свідків, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 серпня 2008 року сторони уклали договір підряду на капітальне будівництво житлового будинку на земельній ділянці розміщеній в с. Старі Безрадичі, Обухівського району Київської області, вул. Конюша (державний акт серії ЯЖ №332227 виданий управлінням земельних ресурсів у Обухівському районі 18 лютого 2008 року). Відповідно п.3.1.2 договору підрядник (позивач) зобовязувався виконати своїми силами і коштами, зі свого матеріалу, якісно та у встановлений термін передбачені договором роботи відповідно до проекту не пізніше 31 грудня 2008 року. На виконання умов договору, позивачем здійснено капітальне будівництво житлового будинку, що підтверджується актом про готовність від 31.12.2008 року. Статтею 876 ЦК України передбачено, що власником обєкта будівництва, або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором. Пунктом 4.4 договору підряду на капітальне будівництво передбачено, що до проведення замовником повної оплати підряднику, останній залишається власником обєкта. Пунктом 7.2 договору передбачено, що в разі затримки замовником сплати коштів підряднику більше ніж на 60 днів, підрядник має право залишити за собою право власності на збудований обєкт. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свого охоронюваного законом інтересу. Як розтлумачив Конституційний Суд України у своєму рішенні № 18-рп/2004 від 01 грудня 2004 року поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій ст. 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретними матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом цивільного захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам. Правовою природою виникнення майнових прав у їх носія вважається загально прийнятий момент набуття права власності, визначений ст. 328 ЦК України тобто право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 177 ЦК України встановлено, що до об'єктів цивільних прав відносять речі, майнові права та інше, статтею 190 ЦК України встановлено, що майном як особливим об'єктом вважається річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки, майнові права є не споживною річчю; майнові права визнаються речовими правами, а статтею 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлюється, що майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та права вимоги. Ці майнові права є відмінні від права власності на майно, вони не потребують державної реєстрації і охороняються законом. Вказані обставини дають підстави позивачу стверджувати про порушення відповідачем умов договору. Враховуючи викладене вище, позовні вимоги доведені належними і допустимими доказами, ґрунтуються на законі, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved