Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-18 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до Українського консорціуми «Екосорб» про визнання майнових прав, посилаючись на те, що 26 жовтня 2009 року між сторонами було укладено договір про бронювання квартири № 277 в житловому будинку за будівельною адресою: вул. Коцюбинського, 9 (будівельний № 36), с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області. Відповідно до п.2.2. договору про бронювання, відповідач зобов'язується закріпити за позивачами квартиру та передати її власникам облігацій у власність в рахунок погашення пакета облігацій, а власники облігацій зобов'язуються оплатити вартість пакета облігацій по договору купівлі-продажу облігацій, а також пред'явити такий пакет облігацій до погашення емітенту у порядку, строки та на умовах, що визначені цим говором та інформацією про випуск. У відповідності до умов п.2.3. договору про бронювання, квартира мала передаватись в строки, зазначені в цьому договорі, однак в будь-якому випадку після введення жилого будинку з експлуатацію з дотриманням порядку та умов погашення облігацій, передбачених інформацією про випуск та договором купівлі-продажу облігацій. Квартира передається у власність власнику облігацій Відповідно до п. 2.4 договору про бронювання, квартира, яка повинна бути передана власнику облігацій має відповідати наступним характеристикам: Будівельна адреса: вул. Коцюбинського, 9 (будівельний № 36), с. Чайки Києво- Святошинського району Київської області, секція 7, поверх 3, квартира №277; Кількість кімнат: дві; Загальна площа: 59,60 метрів квадратних; Житлова площа: 35,07 метрів квадратних; Згідно п. 2.5. договору про бронювання орієнтовний строк введення житлового будинку в експлуатацію було визначено І квартал 2010 року. На виконання зазначених умов договору про бронювання, 22 жовтня 2009 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу облігацій, відповідно до п.1.1. якого сторони домовились про те, що відповідач (продавець) зобов'язується передати, а позивач (покупець) зобов'язується прийняти і оплатити нижчезазначені цінні папери на умовах цього договору купівлі- продажу облігацій. Позивачем у повному обсязі виконаний обов'язок щодо оплати пакету облігацій у кількості 60_шт. загальною вартістю 450 000,00 грн. Відповідно до умов п.4.1. договору про бронювання, умовою передачі квартири у власність позивачу є передача останнім пакета облігацій емітенту до погашення. . Відповідно до умов п.4.7. договору про бронювання, строк погашення облігацій та передачі квартири власникові облігацій за актом прийому-передачі квартири становить не пізніше 02.04.2010 року. У зв'язку із закінченням строку погашення облігацій до моменту введення Будинку в експлуатацію 23 березня 2010 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до договору про бронювання спірної квартири, відповідно до якої відповідач повністю визнав перед позивачем дійсність власних обов'язків по завершенню будівництва житлового будинку та введення його в експлуатацію. Пунктом 1 додаткової угоди № 1 сторони визначили спосіб передачі квартири у власність позивача шляхом підписання акту прийому-передачі Квартири, надання позивачу витягу з рішення органів місцевого самоврядування про визнання права приватної власності на квартиру за позивачем, після введення житлового будинку в експлуатацію. Відповідач зобов'язувався перед позивачем завершити всі роботи, пов'язані з будівництвом житлового будинку та введенням його в експлуатацію. Згідно з п. 2 додаткової угоди № 1 відповідач зобов'язувався забезпечити введення житлового будинку в експлуатацію в строк не пізніше 30 липня 2010 року. В строк до 01 жовтня 2010 року відповідач зобов'язувався передати у власність позивача квартиру в закінченому будівництвом та введеним в експлуатацію житловому будинку за актом прийому-передачі, а також в межах вказаного строку надати позивачу витяг з рішення органів місцевого самоврядування про визнання права приватної власності за позивачем. Відповідно до п.3 додаткової угоди №1 відповідач, залишається відповідальним перед власником облігацій за завершення будівництва та введення в експлуатацію житлового будинку, а також за передачу квартири у власність власнику облігацій в строки, що визначенні цією угодою. У п. 4 додаткової угоди № 1 зазначено, що ця додаткова угода № 1 є належним підтвердженням того факту, що єдиним законним власником майнових прав на квартиру є позивач, що є підставою для оформлення та реєстрації права власності на квартиру виключно за позивачем. Відповідно до п.5 додаткової угоди №1 відповідач гарантує, що належні власнику облігацій майнові права на квартиру не перебувають під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави та іншим засобом забезпечення виконання зобов'язань перед будь-якими фізичними або юридичними особами, державними органами і державою, а також не є предметом будь-якого іншого обтяження чи обмеження, передбаченого чинним законодавством України. Однак у передбачений додатковою угодою № 1 строк - до 30 липня 2010 року -будинок в експлуатацію не введено, квартира у власність позивача не передана. . Позивач в свою чергу виконав умови договорів у повному обсязі, сплативши 100% вартості квартири. Тому, позивачі просили визнати за ними майнові права на об'єкт інвестування, яким є двокімнатна квартира № 277 загальною площею 59,60 квадратних метрів, яка знаходиться в житловому будинку за будівельною адресою:вул. Коцюбинського 9 (будівельний №36), с.Чайки, Києво-Святошинського р-ну Київської області. В судовому засіданні позивачі позов підтримали. Представник відповідача позовні вимоги визнав. Суд вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав: Судом встановлено, що 22 жовтня 2009 року між сторонами було укладено договір про бронювання квартири № 277 в житловому будинку за будівельною адресою: вул. Коцюбинського, 9 (будівельний № 36), с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області. Відповідно до п.2.2. договору про бронювання, відповідач зобов'язується закріпити за позивачами квартиру та передати її власникам облігацій у власність в рахунок погашення пакета облігацій, а власники облігацій зобов'язуються оплатити вартість пакета облігацій по договору купівлі-продажу облігацій, а також пред'явити такий пакет облігацій до погашення емітенту у порядку, строки та на умовах, що визначені цим говором та інформацією про випуск. У відповідності до умов п.2.3. договору про бронювання, квартира мала передаватись в строки, зазначені в цьому договорі, однак в будь-якому випадку після введення жилого будинку з експлуатацію з дотриманням порядку та умов погашення облігацій, передбачених інформацією про випуск та договором купівлі-продажу облігацій. Квартира передається у власність власнику облігацій . Відповідно до п. 2.4 договору про бронювання, квартира, яка повинна бути передана власнику облігацій має відповідати наступним характеристикам: Будівельна адреса: вул. Коцюбинського, 9 (будівельний № 36), с. Чайки Києво- Святошинського району Київської області, секція 7, поверх 3, квартира №277; Кількість кімнат: дві; Загальна площа: 59,60 метрів квадратних; Житлова площа: 35,07 метрів квадратних; Згідно п. 2.5. договору про бронювання орієнтовний строк введення житлового будинку в експлуатацію було визначено І квартал 2010 року. На виконання зазначених умов договору про бронювання, 22 жовтня 2009 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу облігацій, відповідно до п.1.1. якого сторони домовились про те, що відповідач (продавець) зобов'язується передати, а позивач (покупець) зобов'язується прийняти і оплатити нижчезазначені цінні папери на умовах цього договору купівлі- продажу облігацій. Позивачем у повному обсязі виконаний обов'язок щодо оплати пакету облігацій у кількості 60_шт. загальною вартістю 450 000,00 грн. Відповідно до умов п.4.1. договору про бронювання, умовою передачі квартири у власність позивачу є передача останнім пакета облігацій емітенту до погашення.. Відповідно до умов п.4.7. договору про бронювання, строк погашення облігацій та передачі квартири власникові облігацій за актом прийому-передачі квартири становить не пізніше 02.04.2010 року. У зв'язку із закінченням строку погашення облігацій до моменту введення Будинку в експлуатацію 23 березня 2010 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до договору про бронювання спірної квартири, відповідно до якої відповідач повністю визнав перед позивачем дійсність власних обов'язків по завершенню будівництва житлового будинку та введення його в експлуатацію. Пунктом 1 додаткової угоди № 1 сторони визначили спосіб передачі квартири у власність позивача шляхом підписання акту прийому-передачі Квартири, надання позивачу витягу з рішення органів місцевого самоврядування про визнання права приватної власності на квартиру за позивачем, після введення житлового будинку в експлуатацію. Відповідач зобов'язувався перед позивачем завершити всі роботи, пов'язані з будівництвом житлового будинку та введенням його в експлуатацію. Згідно з п. 2 додаткової угоди № 1 відповідач зобов'язувався забезпечити введення житлового будинку в експлуатацію в строк не пізніше 30 липня 2010 року. В строк до 01 жовтня 2010 року відповідач зобов'язувався передати у власність позивача квартиру в закінченому будівництвом та введеним в експлуатацію житловому будинку за актом прийому-передачі, а також в межах вказаного строку надати позивачу витяг з рішення органів місцевого самоврядування про визнання права приватної власності за позивачем. Відповідно до п.3 додаткової угоди №1 відповідач, залишається відповідальним перед власником облігацій за завершення будівництва та введення в експлуатацію житлового будинку, а також за передачу квартири у власність власнику облігацій в строки, що визначенні цією угодою. У п. 4 додаткової угоди № 1 зазначено, що ця додаткова угода № 1 є належним підтвердженням того факту, що єдиним законним власником майнових прав на квартиру є позивач, що є підставою для оформлення та реєстрації права власності на квартиру виключно за позивачем. Відповідно до п.5 додаткової угоди №1 відповідач гарантує, що належні власнику облігацій майнові права на квартиру не перебувають під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави та іншим засобом забезпечення виконання зобовязань перед будь-якими фізичними або юридичними особами, державними органами і державою, а також не є предметом будь-якого іншого обтяження чи обмеження, передбаченого чинним законодавством України. Однак у передбачений додатковою угодою № 1 строк - до 30 липня 2010 року - будинок в експлуатацію не введено, квартира у власність позивача не передана. Позивач в свою чергу виконав умови договорів у повному обсязі, сплативши 100% вартості квартири. В судовому засіданні також встановлено, що процедура банкрутства Українського консорціуму «Екосорб» припинена, що підтверджується постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.12.2011 року. Згідно ст. 16 ЦКУ кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права та примусове виконання обов'язку в натурі. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. 182 ЦКУ право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Стаття 190 ЦКУ встановлює, що майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживчою річчю. Майнові права визнаються речовими правами. У відповідності до ст. 316 ЦКУ правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦКУ власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 328 ЦКУ встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦКУ власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 526 ЦКУ зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 530 ЦКУ якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За правилами ст. З ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду саме за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно Закону України Про державну реєстрацію речових прав та їх обмежень (п.5 Прикінцевих положень цього Закону).а також Тимчасове положення про порядок Реєстрації прав власності на нерухоме майно затвердженого наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 року за №7/5 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (із змінами та доповненнями) Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна (затвердженою наказом Держбуду України від 24.05.2001 №127 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.07.2001р. За №582/5773 (зі змінами та доповненнями), згідно з якими реєстрація спірного об»єкту незавершеного будівництва виключається.). Частина 2 ст.331 ЦКУ передбачає, що право власності на новостворене майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо), виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. БТІ проводять державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно відповідно до вимог Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. № 7/5, на підставі документів, що визначені цим Тимчасовим положенням. Згідно п. 1.6. Положення, реєстрації підлягають права власності тільки на об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці об'єкти. Отже для того, щоб БТІ зареєструвало право власності на спірну квартиру житловий будинок , в якому знаходиться квартира , має бути завершений будівництвом та у відповідності до чинного законодавства зданий в експлуатацію згідно порядку який визначає Постанова Кабінету Міністрів від 08.10.2008р. за №923 Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів із змінами та доповненнями внесеними 20.05.09 року Частина 3 ст. 331 ЦКУ визначає, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використанні в процесі цього будівництва. У разі необхідності така особа може укласти договір щодо обєкта незавершеного будівництва (далі - ОНБ) на право власності на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення обєкта * нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис обєкта незавершеного будівництва. Згідно додаткової угоди № 1 до договору про бронювання квартири спірної , ця додаткова угода є належним підтвердженням того факту . що єдиним законним власником майнових прав на квартиру є власник облігацій , що відповідно буде підставою для оформлення та реєстрації права власності на квартиру виключно за власником облігацій. Емітент зобов»язується перед власником облігацій не вчиняти будь-якіх дій, наслідком яких може бути відчуження майнових прав на квартиру третім особам або обтяження цих майнових права на квартиру будь-якими зобов»язаннями будь-якого характеру, що є свідченням визнання майнових прав на спірну квартиру за позивачем. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач довів ті обставин на які посилався як на підставу уточнених позовних вимог про визнання майнових прав на квартиру, та надав докази в обґрунтування цих вимог , що є його обов»язком відповідно до засад змагальності процесу заст.. 10 ЦПК України. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст. ст.. 57-59 ЦПК України.

Outcome: approved