Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-15 00:00:00

У жовтні 2011 року [PERSON] і [PERSON] звернулись до суду з позовом, в якому зазначили, що 28.05.1999 р. померла їх мати [PERSON], а 27.08.2000 р. помер їх батько [PERSON] і після їх смерті відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді земельних часток (паїв) та грошових вкладів. Спадкоємцями за законом першої черги після смерті батька були вони та їх рідні брати [PERSON] та [PERSON] За ініціативою [PERSON] вони домовились з ним, що вони обоє відмовляються від прийняття спадщини після смерті їх батька на користь [PERSON], а останній зобовязується виплатити кожному з них грошову компенсацію за їх частку у спадковому майні. На виконання домовленості 19.02.2001 р. [PERSON] і 21.02.2001 р. [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь відповідача. Своїх зобовязань [PERSON] не виконав і 21.10.2011 р. повідомив їх, що не має наміру виконувати ці зобовязання. Посилаючись, що відмова від спадщини була отримана відповідачем шляхом обману з використанням їх необізнаності у правових наслідках таких дій, позивачі просили визнати недійсними їх відмови від прийняття спадщини після смерті їх батька на користь відповідача [PERSON] В судовому засіданні позивачі свої вимоги підтримали. Відповідач позов не визнав і просив відмовити в його задоволенні, посилаючись на його необгрунтованість. Заслухавши пояснення сторін, показання свідка [PERSON], суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 57 ЦК України в редакції закону 1963 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин між сторонами, угода, укладена внаслідок обману, насильства, погрози, зловмисної угоди представника однієї сторони з другою стороною, а також угода, яку громадянин був змушений укласти на вкрай невигідних для себе умовах внаслідок збігу тяжких обставин, може бути визнана недійсною за позовом потерпілого або за позовом державної чи громадської організації. Згідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України в п. 12 постанови від 28.04.1978 р. №3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними»при вирішення позовів про визнання угоди недійсною на підставі ст. 57 ЦК України суди повинні мати на увазі, що такі вимоги можуть бути задоволені при доведеності фактів обману, насильства, погрози, зловмисної угоди представника однієї сторони з другою стороною або збігу тяжких обставин і наявності їх безпосереднього звязку з волевиявленням сторони укласти угоду на вкрай невигідних для неї умовах. Під обманом у таких випадках слід розуміти умисне введення в оману учасника угоди шляхом повідомлення відомостей, що не відповідають дійсності, або замовчування обставин, які мають істотне значення для угоди, що укладається. [PERSON] померла 28.05.1999 р., а [PERSON] помер 27.08.2000 р. (а.с. 13,15) Позивачі та відповідач діти спадкодавців і відповідно до ст. 529 ЦК України в редакції закону 1963 року є спадкоємцями за законом , в рівних частках. 21.02.2001 р. [PERSON] і 16.02.2001 р. [PERSON] шляхом подання письмових заяв до Овідіопольської державної нотаріальної контори відмовились від прийняття спадщини після смерті їх батька на користь відповідача Тишкевича.О.П. Судом з пояснень позивачів, показань свідка [PERSON] встановлено, що за пропозицією відповідача позивачі погодились відмовитись від спадщини на його користь у звязку з тим, що відповідач зобовязався компенсувати кожному з них вартість їх часток у спадковому майні, але у жовтні 2011 року відповідач відмовився від виконання взятих ним зобовязань. Тобто, відмова позивачів від спадщини після смерті їх батька була отримана відповідачем під впливом обману, з використанням відповідачем правової необізнаності позивачів, оскільки наміру відмовлятися від спадщини у позивачів не було. Заперечення відповідача, що між ним не існувало будь-яких домовленостей з позивачами щодо поділу спадщини після смерті його батька, що він не брав зобовязання компенсувати позивачам вартість їх часток у спадковому майні після смерті батька взамін на їх відмову від спадщини, суд до уваги не приймає тому, що вони спростовуються поясненнями позивачів та показаннями свідка [PERSON] Узвязку з тим, що про порушення їх прав відповідачем позивачам стало відомо лише у жовтні 2011 року, суд вважає, що ними не пропущено строк позовної давності для звернення до суду за захистом їх права. З наведених підстав суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved