Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який уточнив в ході судового розгляду справи і остаточно свої вимоги мотивував тим, що перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 1989 року . Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В 1994 році їх сім»ї була надана 3-кімнатна квартира [ADDRESS]/Б в м.Суми . В 2000 році його колишня дружина виїхала до Італії а напочатку 2005 року забрала до Італії на постійне місце проживання також і неповнолітнього сина. 03.02.2005 року шлюб між ним та відповідачкою було розірвано . Відповідачі спірною квартирою не користуються, коштів на її утримання не надають, втратили інтерес до даної квартири. В 2008 році він вдруге одружився і від шлюбу має неповнолітнього сина [PERSON]. Також з 2008 року в квартирі проживає і зареєстрований його непрацездатний батько. Наполягає, що його колишня дружина [PERSON] разом з неповнолітнім сином добровільно залишили спірну квартиру і виїхали на постійне місце проживання до Італії. Просить постановити рішення, яким визнати відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням квартирою № 71 по вул.Черепіна. 68/Б в м.Суми та зобов»язати Зарічний ВМ СМВ УМВС України в Сумській області в особі СГІРФО зняти відповідачів з реєстрації в даній квартирі. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON] Я В. заперечила проти задоволення позовних вимог і звернулась із позовом, який уточнила в ході судового розгляду справи і остаточно вимоги мотивувала тим, що дійсно перебувала у шлюбі з [PERSON] і від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В 1994 році їм була надана 3-кімнатна квартира [ADDRESS]/Б в м.Суми . В 2000 році , за домовленістю з відповідачем, вона знялась з реєстрації в квартирі і дана квартира була приватизована і передана у спільну сумісну власність [PERSON] та їх неповнолітньому сину [PERSON] Вподальшому вона знову зареєструвалась в спірній квартирі в якості члена сім»ї . З 2002 року вона почала виїжджати а заробітки до Італії , але кожні пів-року поверталась до м.Суми . В 2005 році шлюб між нею та [PERSON] було розірвано і , оскільки відповідач не забезпечував належного догляду та виховання їх неповнолітньому синові, вона забрала на тимчасове проживання також і неповнолітнього сина, який навчається в учбових закладах. На час їх тимчасового виїзду , в спірній квартирі залишались меблі , особисті речі її та її сина. Оскільки спірна квартира була приватизована в тому числі і на неповнолітнього сина, тому вона вважала, що житлові права дитини захищені. Вподальшому, відповідач звернувся до суду із позовом і рішенням суду було визнане недійсним розпорядження про приватизацію житла та визнане недійсним свідоцтво про право власності на житло, тому просить постановити рішення , яким вселити її неповнолітнього сина [PERSON] до спірної квартири, оскільки дане житло є постійним його місцем проживання. В судових засіданнях позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги заявлені в інтересах неповнолітнього сина і , крім того, заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] , оскільки вона ніколи не виїзджала на постійне місце проживання до Італії, працює в зазначеній країні за трудовими контрактами і має дозвіл на проживавання , який діє лише на період дії укладених трудових контрактів . Їх неповнолітній син також має дозвіл на проживання, у зв»язку із навчанням. Про те, що її знято з реєстрації за рішенням суду постановленим в заочному порядку ще в 2006 році їй стало відомо в 2008 році. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог [PERSON] про вселення неповнолітнього сина [PERSON] до спірної квартири, оскільки вважає, що таким чином будуть порушуватись права осіб, які на даний час мешкають в зазначеній квартирі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з»явилась, в попередніх судових засіданнях заперечувала проти задоволення позовних вимог , оскільки вважала, що [PERSON] разом з неповнолітнім сином [PERSON] добровільно залишили спірну квартиру і виїхали на постійне місце проживання до Італії, просила відмовити в задоволенні позовних вимог за їх безпідставністю. Представники 3-х осіб Зарічного ВМ СМВ УМВС України в Сумській області в особі СГІРФО , Служби у справах дітей Сумської міської ради , ПРБП «Рембуд» в судове засідання не з»явились, про день та час слухання справи попереджені належним чином, в своїх заявах просять слухати справу в їх відсутність, тому суд вважає за необхідне слухати справу у відсутність представників 3-х осіб оскільки в справі достатньо доказів про права та відносини сторні. Суд, заслухавши сторони, їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає , що позовні вимоги [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] підлягають задоволенню а позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 03.02.2005 року (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO]. Відповідно до ордеру на житлове приміщення від 18.07.1994 року позивачу [PERSON] на склад сім»ї чотирі чоловіка було надано 3-кімнатну квартиру [ADDRESS]»Б» в м.Суми ( а.с.8). Станом на 17.07.2006 року в спірній квартирі були зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). 11.10.2006 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] і просив постановити рішення, яким визнати відповідачку такою, що втратила право користування квартирою № 71 в будинку № 68»Б» по вул.Черепіна в м.Суми, у зв»язку з відсутністю в ній понад 6 місяців без поважних причин. Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 11.12.2006 року, постановленим в заочному порядку, позовні вимоги позивача були задоволені і визнано [PERSON] такою, що втратила право користування спірною квартирою та зобов»язано ПРБП «Рембуд» зняти відповідачку з реєстрації в зазначеній квартирі . На підставі рішення суду відповідачка 02.03.2007 року була знята з реєстрації в зазначеній квартирі (а.с.98). Відповідачка [PERSON] звернулась із заявою про скасування заочного рішення, яка була судом задоволена і ухвалою суду від 31.07.2009 року заочне рішення суду від 11.12.2006 року було скасоване. Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 25.02.2011 року було визнане недійсним розпорядження відділу комунального майна та приватизації Сумської міської ради № 4707 від 27.12.2000 року про передачу у приватну спільну сумісну власність [PERSON] та [PERSON] квартири [ADDRESS] та визнане недійсним свідоцтво про право власності на житло видане на підставі вищезазначеного розпорядження ( а.с. 183-184). Також в судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] працює в Італії за терміновими контрактами а саме : з 03.01.2002 року по 31.12.2005 року , 03.01.2006 року по 30.11.2006 року , 02.01.2007 року по 01.04.2010 року що підтверджується свідоцтвами про роботу та проживає на підставі дозволів на проживання ( т.1 а.с.56-61, 88-93, 219- 221) . На даний час позивачка працює в ДП Автомаркет і і термін дії контракту закінчується 30.01.2012 року і має дозвіл на проживання , який дійсний до 19.08.2012 року ( т.1 а.с.217, т.2 а.с. 21). Відповідачка [PERSON] з 21.04.2002 року по 22.09.2006 року шість раз виїзджала до Італії і поверталась до України , що підтверджується відомостями про проведення прикордонного контролю ( т.1 а.с. 156). З матеріалів цивільної справи вбачається, що [PERSON] навчався в Сумській середній загальноосвітній шкоді Золота рибка, яку закінчив в 2007 році, він перебуває на обліку в лікарні і в амбулаторній картці на його імя зазначене місце його проживання [INFO] . Крім того, 03.12.2009 року він отримав паспорт громадянина України і його місцем реєстрації зазначено спірну квартиру ( а.с.209-214). На даний час [PERSON] навчається в Італії в Державному науковому ліцеї Лоренца Мосса і має дозвіл на тимчасове проживання в країні (т.2 а.с. 19-20). Відповідно до ч.2 ст. 107 Житлового кодексу у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття . Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сімя, то договір найму жилого пприміщення не розривається, а член сімї, який вибув , втрачає право користування цим житловим приміщенням з дня вибуття. Пленум Верховного Суду УРСР в постанові від 12.04.1985 року № 2 Про деякі питання, що вникли в практиці застосування судами житлового кодексу України ( п. 11) зазначив , що на ствердження вибуття наймача або члена сімї на інше постійне місце проживання суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місяця проживання ( повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сімї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо). Суд вважає, що позивач [PERSON] не надав суду переконливих доказів на підтвердження того, що його колишня дружина [PERSON] та їх неповнолітній син [PERSON] виїхали на інше постійне місце проживання, оскільки [PERSON] виїхала до Італії для роботи за терміновими контрактами і має дозвіл на тимчасове проживання в країні лише на період терміну дії контрактів , постійного житла в Італії не має і винаймає житло де мешкає разом з неповнолітнім сином. Неповнолітній син сторін навчається в навчальному закладі Італії і також постійного місця проживання в Італії не має. Будь-яких інших доказів на пітвердження позовних вимог щодо виїзду відповідачів на інше постійне місце проживання позивач суду не надав. За таких підстав, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання [PERSON] та [PERSON] такими , що втратили право користування спірною квартиирою у звязку з виїздом на інше постійне місце проживання. Також суд вважає за необхідне задовільнити позовні вимоги [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] про вселення його в спірну квартиру, оскільки позивач перешкоджає в проживанні його в квартирі, без згоди [PERSON] вселив до спірної квартири свою другу дружину та батька, які користуються квартирою тим самим перешкоджаючи [PERSON] у проживанні в квартирі. На підставі вищенаведеного та

Outcome: dismissed