Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-05 00:00:00

прокурор м. Олександрія в інтересах держави в особі ВАТ «Державний ощадний банк України» (надалі банк) звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 9 530 грн. 30 коп., мотивуючи свої вимоги тим, що згідно умов укладеного договору № 2085 від 07 серпня 2008 року [PERSON] - як позичальник та [PERSON] і [PERSON] - як поручителі отримали кредит на загальну суму 5 000 грн. на споживчі цілі. Згідно укладеного договору відсотки за користуванням кредитом передбачені в розмірі 33 відсотки річних та кінцевим терміном повернення кредиту до 07 травня 2011 року. Порушуючи умови кредитного договору відповідачі своєчасно не сплачували відсотки за користування коштами в наслідок чого виникла заборгованість за кредитом в сумі 9 530 грн. 30 коп. Наявна заборгованість не зменшилась після звернення до суду, тому прокурором були збільшені позовні вимоги і станом на 06 вересня 2011 року борг складає в сумі 10 964 грн. 44 коп. а саме: 9 064грн. 85 коп. - заборгованості за кредитом та нарахованими відсотками; пені на прострочений залишок по кредиту - 1 505 грн. 19 коп. та пені на прострочені проценти 394 грн. 41 коп. В судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягає, посилаючись на викладені обставини та наполягає на стягненні саме вказаної суми. Відповідачі подружжя [PERSON] позовні вимоги та збільшені вимоги визнають повністю, просять суд врахувати скрутне матеріальне становище в сімї, хворобу дитини, відсутність роботи, що призвело до заборгованості за наданий кредит. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в заяві до суду просить суд розглянути спір за його відсутності, просить суд надіслати на його адресу прийняте судом рішення. Заслухавши пояснення відповідачів та дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. 610-612, 614, 615,617,625, 1054 ЦК України. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання , несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України боржник і поручитель відповідають солідарно перед кредитором за порушення зобовязання боржником, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до вимог ст. ст. 549, 550 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що згідно умов укладеного договору кредиту №2085 від 07 серпня 2008 року [PERSON] . як позичальник та [PERSON] та [PERSON]. як поручителі отримали кредит на загальну суму 5 000 грн. на споживчі цілі. Згідно укладеного договору відсотки за користуванням кредитом передбачені в розмірі 33 відсотки річних та кінцевим терміном повернення кредиту до 07 травня 2011 року. Порушуючи умови кредитного договору відповідачі своєчасно не сплачували відсотки за користування коштами в наслідок чого виникла заборгованість за кредитом в сумі 9 530 грн. 30 коп. Наявна заборгованість не зменшилась після звернення до суду, тому прокурором були збільшені позовні вимоги і станом на 06 вересня 2011 року борг складає в сумі 10 964 грн. 44 коп. а саме: 9 064грн. 85 коп. - заборгованості за кредитом та нарахованими відсотками; пені на прострочений залишок по кредиту - 1 505 грн. 19 коп. та пені на прострочені проценти 394 грн. 41 коп. Сторонами дотримано форми кредитного договору та договору поруки. Позивачем заздалегідь вжито заходів для повернення кредиту. Суд вважає, що відповідачі ухиляються від взятих на себе зобовязань по сплаті заборгованості по кредиту. За викладених обставин суд вважає, що сума боргу за договором кредиту підлягає стягненню з відповідачів солідарно на користь банку, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо стягнення кредитної заборгованості солідарно з поручителя [PERSON] суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, оскільки згідно ст.. 555 ЦК України Банк набуває права вимагати від поручителя виконання зобовязання, що витікає з кредитного договору при умові, якщо в установлений кредитним договором строк виконання позичальником зобовязання в цілому чи в будь якій його частині не будуть виконані, а також при умові обовязкового направлення поручителю повідомлення з вимогою виконати зобовязання позичальника. В матеріалах справи позивачем надана копія листа, адресована [PERSON] однак відсутні докази про вручення йому листа претензії в липні 2010 року. Оскільки відповідач [PERSON] не був повідомлений про вимоги Банку щодо погашення заборгованості по кредиту, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. З відповідачів суд вважає необхідним стягнути також державне мито та витрати на ІТЗ . На підставі викладеного та

Outcome: partial