Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-10 00:00:00

Позивач КП «Хрещатик» звернулося до суду з позовом, уточненим в судовому засіданні, до відповідача [PERSON], в якому просить зобов»язати відповідача звільнити земельну ділянку в дворі будинку [ADDRESS] в м. Києві, посилаючись на те, що на зазначеній ділянці встановлено гараж, яким на даний час користується відповідач, не маючи права власності на зазначену земельну ділянку. В ході розгляду справи до участі у справі в якості третьої особи судом було залучено ТОВ «АВМ ІНВЕСТ ГРУП», якому на праві власності належить земельна ділянка в дворі будинку [ADDRESS] в м. Києві Представник позивача Кузьмов А.Л. в судовому засіданні позов підтримав в межах уточнених позовних вимог, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, та просив суд позов задовольнити повністю. Представник відповідача [PERSON] визнав позов в межах уточнених позовних вимог та проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи: ТОВ «АВМ ІНВЕСТ ГРУП» Онищенко О.В. проти задоволення позову не заперечував. Суд, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 24 ЖК УРСР, житлово-експлуатаційні організації забезпечують схоронність житлового фонду і належне його використання, а також контролюють додержання Правил користування житловими приміщеннями, утримання жилого будинку і прибудинкової території. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] згідно форми № 3 є власником квартири [ADDRESS] (а.с.5). 22.10.1999р. Старокиївською районною державною адміністрацією м. Києва видано розпорядження «Про надання дозволу на тимчасове встановлення та використання гаражів за місцем проживання» відповідно до якого надано дозвіл гр. [PERSON], який відповідно до довідки від 18.07.2011р. № 497 помер [INFO] р. (а.с.6), на встановлення металевого збірно-розбірного гаража в садибі будинку [ADDRESS] в м. Києві, тимчасово, терміном до 01.10.2002р. (а.с.7). 15.07.201Ір. Товариство з обмеженою відповідальністю „АВМ ІНВЕСТ ГРУП" звернулося до КП УЖГ „Хрещатик" з проханням звільнити земельну ділянку від невідомих споруд (гаражів) за адресою м. Київ. [ADDRESS], яка належить їм відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ №039094 (а.с.59). Зважаючи на те, що садиба житлових будинків [ADDRESS] для вказаних будинків є спільною та знаходиться в мікрорайоні КП УЖГ «Хрещатик», за інвентаризацію гаражів відповідає вищевказане комунальне підприємство, у зв'язку з чим працівниками КП УЖГ „Хрещатик" було проведено суцільну інвентаризацію споруд (гаражів), розташованих на земельній ділянці по [ADDRESS] та встановлено, що [PERSON], який проживав за адресою, [ADDRESS], було дозволено встановлення гаража тимчасово, терміном до 01.10.2002р. Також відповідачем було порушено умови розпорядження Старокиївської районної державної адміністрації м. Києва від 22.10.І999р„ в якому зазначалося, що металевий збірно-розбірний гараж мав бути встановлений в садибі будинку [ADDRESS] в м. Києві, а не в дворі будинку [ADDRESS]. На даний час, зазначеним гаражем користується відповідач. [PERSON], що підтверджується актами від 18.07.2011р., 15.08.2011р. (а.с.8,9) та не заперечується представником позивача. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до Закону України «Про оренду землі» (cт. 126 Земельного кодексу України). Відповідач такого дозволу та договору немає. Відповідно до ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайнята земельна ділянка повинна бути повернута за її належністю. Приведення земельної ділянки у придатний для використання стан, включаючи знесення будівель і споруд, проводиться за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельну ділянку. В ході розгляду справи відповідачем та третьою особою досягнуто домовленостей щодо демонтажу гаража. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Беручи до уваги зазначене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved