Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, суми приросту інфляції та трьох процентів річних, в якому вказав, що Публічне Акціонерне Товариство "Донецькобленерго" (надалі за текстом ПАТ «Донецькобленерго») здійснює постачання електроенергії відповідачу та контролює оплату за її використання. Відповідач є споживачем електричної енергії (особовий рахунок № 060445333). Відкриття особового рахунку слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України «Про електроенергетику»та Правилами користування електричною енергією для населення (надалі за текстом - ПКЕЕН), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду України від 4 червня 2008 року). Відповідно до п. 42 Правил користування електричною енергією для населення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357, споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію, здійснюючи її перерахування виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Згідно п. 48 ПКЕБН. споживач несе відповідальність згідно з діючим законодавством за порушення вищевказаних Правил. Згідно п. 19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно п. 20 ПКЕЕН. розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Згідно п. 21 ПКЕЕН знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. За період з 20.03.2002 р. по 22.03.2011р. відповідач спожив 1073 кВт/г електроенергії, за яку мав сплатити 244,04 грн., але оплату здійснено лише в розмірі 18,72 грн., у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 225,32 грн. На даний час вартість спожитої електричної енергії відповідачем повністю не сплачена. Крім того позивач вказує, що оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобовязання він повинен сплатити позивачу приріст інфляції, який складає: (225,32 грн. * 2,77) - 225,32 грн. = 398,82 грн., де 2,77 - індекс інфляції, та суму трьох процентів річних від простроченої суми, яка складає: (225,32 грн. * 3092 днів * (3%/365 днів)/100%) = 57,23 грн. На час подачі позову загальна сума заборгованості складає 225,32 +398,82+57,23=681,73 гривні. Зазначену суму позивач просить стягнути з відповідача. Крім того позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати. У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, та пояснив, що до теперішнього часу у добровільному порядку сума заборгованості відповідачкою не сплачена. Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що позовні вимоги позивачем заявлені до неї безпідставно, оскільки згідно договору дарування квартири від 14.10.2004 року [PERSON] подарувала квартиру [ADDRESS] [PERSON]. Крім того з 21.11.2001 року вона була знята з реєстрації за адресою вищезазначеної квартири. Тому вважає, що ніякого відношення до заборгованості по сплаті за спожиту електричну енергію, яка утворилась за період з 20.03.2002 року по 20.03.2011 року вона не має. Просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно довідки АБ міста Артемівська Донецької області, відповідач [PERSON], зареєстрованою за адресою: [INFO] не значиться, з 18.06.2011 року знята з реєстрації за адресою м. Часів-Яр, вул. О. Кошового, 16/29 в м. Горлівку. Згідно копії паспорта [PERSON] 21.11.2001 року вона знята з реєстрації за адресою [ADDRESS], з 21.11.2001 року по 18.06.2011 року була зареєстрована за адресою [INFO], а з 16.07.2011 року по теперішній час зареєстрована за адресою: [INFO]. Відповідно копії договору дарування квартири від 14.10.2004 року [PERSON] подарувала [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Згідно зі ст. 68 ЖК України, наймач (власник) зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позивачем не доведено в судовому засідання обґрунтованість заявленого позову, не надано жодного доказу на підтримку позовних вимог про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію саме з [PERSON], а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed