Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що відповідач [PERSON], що мешкає в квартирі № 24 у буд.420 розташованому по вул. Дніпровська м. Павлограда Дніпропетровської області, є споживачем послуг КП «Павлоградтеплоенерго». Відповідно до „Правил надання послуг з централізованого опалення... відповідач повинен вчасно вносити плату за отриману теплову енергію. Станом на 01 липня 2010 року розмір заборгованості відповідача перед позивачем по оплаті отриманої теплової енергії складає - 9180,28 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь. У судовому засіданні представник позивача, що діє за дорученням, позовні вимоги уточнив просив стягнути зі всіх власників квартири 24 у буд.420 розташованої по вул. Дніпровська м. Павлограда Дніпропетровської області в рахунок погашення заборгованості по оплаті отриманої теплової енергії станом 9180,28 грн. Крім того надав суду пояснення, що відповідають змісту позовної заяви. У судовому засіданні відповідач [PERSON], [PERSON] позов не визнали, суду пояснили, що позовні вимоги є необґрунтованими. Оскільки договір на теплопостачання з позивачем вони не укладали, крім того у будинку де вони мешкають та в їх квартирі відповідно до проекту встановлені конвектори для парового опалення, на які позивач не здатен надати теплоносій з необхідною температурою. Тому температура в їх квартирі в отеплювальний період не перевищує + 6 градусів Цельсія. З цього приводу мешканці їх підїзду періодично подавали відповідні скарги до позивача, безпосередньо вони скарг не подавали. У судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON] не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали. Судом встановлені такі факти та відповідні їм цивільні правовідносини. Відповідачі є власниками квартири № 24 у буд.420 розташованому по вул. Дніпровська м. Павлограда Дніпропетровської області (а.с.46) та споживачами послуг КП «Павлоградтеплоенерго». Відповідачі відмовились від укладання договору на надання послуг з теплопостачання оскільки вважають це за не потрібне, та в порушення п.п.20,30 „Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року, не оплачують отриману теплову енергію. У звязку з цим станом на 01 липня 2010 року у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 9180,28 грн. (а.с.5,6). Відповідно до ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Відповідно до ст.151 ЖК України, громадяни які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобовязані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог що звичайно ставляться. В порушення звичаїв ділового обороту відповідачі не оплачували отримані від позивача послуги з теплопостачання (а.с.3,5,6). Користуючись послугами позивача не висували будь-яких письмових претензій з приводу їх відсутності чи неналежної якості, не вимагали складання відповідних актів, доказів наявності актов-претензій про ненадання або неналежне надання послуг з теплопостачання згідно п.37 „Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення відповідачі суду не надали. Однак суд вважає, що позивач також не виконав вимоги ст.60 ЦПК України, відповідно до якої „кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та не надав суду на його вимогу доказів, які б свідчили про обґрунтованість розрахунку боргу на суму 1763,26 грн. за період часу до 01.01.2002 року. У звязку з цим позов підлягає частковому задоволенню в частині наданого позивачем розрахунку боргу за період часу з 01.01.2002 року по 01.07.2010 року на суму 7417,02 грн. виходячи з розрахунку 9180,28 грн. 1763,26 грн. = 7417,02 грн. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, відповідачів : [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази по справі, вважає можливим позов задовольнити частково. Оскільки позивач, на підставі рішення сесії Павлоградської міської Ради від 26.01.2010 року «Про звільнення від сплати державного мита», звільнений від сплати державного мита при подачі позовної заяви, тому відповідно до вимог п.3 ст.88 ЦПК України, судовий збір підлягає солідарному стягненню з відповідачів в дохід держави. У відповідності до п.1 ст.88 ЦПК України, суд стягує солідарно з відповідачів на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи.

Outcome: partial