Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Спільного українсько-чеського підприємства „Інекон-Сервіс", Відділу Державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві, в якому просив визнати за ним право власності на гаражні бокси [NUMBER] та зобов'язати державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві виключити зазначені гаражні бокси з акту опису майна, на яке накладено арешт. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначав, що спірні гаражні бокси набуті ним на підставі договорів купівлі-продажу, укладених 17 липня 2007 року між [PERSON] та Спільним українсько-чеським підприємством „Інекон-Сервіс". Сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов та посвідчено договори нотаріально. У державній реєстрації договорів йому (позивачу) було відмовлено у зв'язку з накладенням на спірні гаражні бокси, як на майно Спільного українсько-чеського підприємства „Інекон-Сервіс", арешту постановою Відділу Державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві. У зв'язку з тим, що позивач вважає придбані гаражні бокси належним йому на праві власності майном, він змушений звернутися з зазначеним позовом до суду. Ухвалою суду в якості третіх осіб у справі було залучено Гаражно-будівельний кооператив „Чорнобилець", Товариство з обмеженою відповідальністю фірма „Консоль ЛТД". Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позові. Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю фірма „Консоль ЛТД" у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на невчасну державну реєстрацію позивачем права власності на придбані гаражні бокси, а тому відсутність у нього права власності на це майно. Від відповідача Спільного українсько-чеського підприємства „Інекон-Сервіс" до суду надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності його представника. Представники відповідача Відділу Державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві та третьої особи гаражно-будівельного кооперативу „Чорнобилець" в судове засідання не з'явилися, хоча вони належним чином були повідомлені про день, час і місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглядати справу за їх відсутності. Суд, заслухавши представників позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до даних попередніх договорів №№ 75-Г, 76-Г, 77-Г від 15 лютого 2007 року (а.с.а.с. 7, 10, 13) Спільне українсько-чеське підприємство „Інекон-Сервіс" та [PERSON] зобов'язувалися в майбутньому укласти договори купівлі-продажу гаражних боксів [NUMBER], що знаходяться у [ADDRESS] Продавець (Спільне українсько-чеське підприємство „Інекон-Сервіс" ) свідчив, що право власності на вищевказані гаражі знаходилося на стадії оформлення. Майнові права належать продавцеві на підставі Інвестиційного договору дольової участі у будівництві гаражів в гаражно-будівельному кооперативі [ADDRESS] від 29 грудня 2003 року. Згідно з даними квитанцій до прибуткового касового ордера від 15 лютого 2007 року (а.с.а.с. 8, 11, 14) [PERSON] оплатив Спільному українсько-чеському підприємству „Інекон-Сервіс" кошти за гаражні бокси відповідно до попередніх договорів у розмірі 60480 грн. за кожен гаражний бокс. Як вбачається з договорів купівлі-продажу гаражних боксів від 17 липня 2007 року (а.с.а.с. 9, 12, 15) Спільне українсько-чеське підприємство „Інекон-Сервіс" передало у власність, а [PERSON] набув у власність гаражні бокси [NUMBER], що розташовані у [ADDRESS] У пункті 9 кожного з договорів сторони свідчили, що у тексті цих договорів зафіксовано усі істотні умови, що стосуються купівлі-продажу гаражних боксів. Усі договори купівлі-продажу були посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кириленко Л.В. На момент нотаріального посвідчення договорів відсутність заборони відчуження гаражних боксів та податкової застави підтверджувалася витягами з відповідних Реєстрів, виданими приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кириленко Л.В. 17 липня 2007 року. Згідно з даними повідомлення Київського міського БТІ від 21 липня 2011 року (а.с.61) спірні гаражні бокси зареєстровані на праві власності за Спільним українсько-чеським підприємством „Інекон-Сервіс". Постановою державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві №1148/20 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 31 жовтня 2008 року при примусовому виконанні наказу №2-8/7858.2-2006, виданого 15 січня 2008 року Господарським судом Автономної Республіки Крим про стягнення з Спільного українсько-чеського підприємства „Інекон-Сервіс" на користь ТОВ „Фірма „Консоль-ЛТД" 1312660, 28 грн. було накладено арешт на все майно, що належить Спільному українсько-чеському підприємству „Інекон-Сервіс", а саме: гаражні бокси №№71-74, 68, 69, 66, 75-79, 81-83, 49, 57 у ГБК [ADDRESS] Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно зі ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації -з моменту державної реєстрації. Згідно зі ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ст. 59 Закону України „Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і виключення цього майна з акту опису та зняття його з під арешту. На підставі викладених доказів судом встановлено, що спірні гаражні бокси були придбані позивачем на підставі договорів купівлі-продажу, посвідчених нотаріально. У зв'язку з постановою про накладення арешту на майно відповідача позивачем не було проведено державну реєстрацію договорів купівлі-продажу. Зважаючи на встановлені судом обставини та визнання відповідачем Спільним українсько-чеським підприємством „Інекон-Сервіс" позову, суд вважає за можливе визнати за позивачем право на спірні гаражні бокси та зобов'язати Відділ Державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві виключити їх з акту опису майна, на яке накладено арешт. Враховуючи викладене та

Outcome: approved