Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 25.02.2005 року по даний час, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач останнім часом не надає матеріальну допомогу, їй одній важко утримувати дітей, а тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом, просить стягнути з відповідача аліменти у твердій сумі в розмірі 10000 грн. з усіх видів його заробітку, щомісячно, до повноліття дітей. В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON] повністю підтримали свої позовні вимоги, просили їх задовольнити. Відповідач та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. При цьому пояснили, що позивач не заперечує сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання дітей в розмірі 1\\3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня дати позову і до повноліття дітей. Протягом всього часу відповідач приймає участь у вихованні дітей, а також добровільно надає допомогу на поточні потреби дітей. Відповідач вказав, що не відмовляється надавати кошти на утримання дітей в добровільному порядку при умові, що йому будуть надані докази про те, що кошти витрачені на потреби дітей, а не на потреби позивачки. Крім того, він не заперечує в добровільному порядку забезпечувати дітей всіма необхідними речами та продуктами харчування. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов′язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.02.2005 року по даний час, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. На даний час діти знаходяться на утриманні матері. Відповідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров′я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров′я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що неповнолітні [PERSON] та [PERSON] знаходяться на утриманні своєї матері, батько дітей працює, отримує заробітну плату, середній розмір якої складає 4250 грн. Оскільки відповідач в добровільному порядку відмовляється надати допомогу в грошовому виразі, а згоден купувати речі, продукти харчування, ліки для дітей, а також враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, а також обставини справи та взаємовідносини сторін, а тому приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів в частковому відношенні до його заробітку, а саме в розмірі 1\\3 частини від усіх видів його заробітку (доходу). Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial