overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій вказує, що відповідач є батьком [PERSON]. З 2010 року [PERSON] навчається в Луганському державному інституті культури та мистецтва (ІІІ рівень акредитації), де зараз і продовжує навчання на ІІ курсі денного відділення бюджетної форми навчання за спеціальністю «Хореографія». Матеріальної допомоги відповідач не надає. [PERSON] знаходиться на її утриманні. Відповідач ніякої допомоги не надає, але має можливість допомагати. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян на утримання [PERSON] до закінчення навчання щомісяця, але не більше, як до досягнення 23 років. У судовому засіданні позивачка наполягає на заявленому позові про стягнення аліментів на утримання [PERSON] на підставах позовної заяви та просить задовольнити її вимоги. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги в повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з»явилася, до суду надійшла телеграма з проханням розглянути справу в її відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно довідки № 87 від 06.10.2011р. [PERSON] дійсно навчається на 2 курсі денного відділення бюджетної форми навчання спеціальності «Хореографія»Луганського державного інституту культури та мистецтв (ІІІ рівень акредитації) з 01.09.2010 р. по 30.06.2014 р. (л. с. 5). Згідно свідоцтва про народження [PERSON] є батьком [PERSON] третьої особи по справі (л. с. 3). Таким чином, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає, що оскільки відповідач зобов`язаний утримувати свою повнолітню дитину, що продовжує навчання до 30.06.2014 року, добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, то позов варто задовольнити в розмірі ј частини з усіх видів заробітку відповідача, так як він в змозі надати таку допомогу на утримання своєї дочки. Крім того з відповідача необхідно стягнути судовий збір відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-05 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Бердянської міської ради про визнання права власності. 16.02.2012 року позивач уточнила позовні вимоги і звернулась з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності, вказуючи, що житловий будинок по провулку Курському, 23 у м. Бердянську Запорізької області побудовано її батьками [PERSON] та [PERSON] у 1974 році. Вона проживала в зазначеному будинку з дня народження. У 1996 році батьки змінили місце проживання та залишили домоволодіння їй у користування. З 1996 року і по теперішній час вона постійно володіє та користується житловим будинком по пров. Курському, 23 в м. Бердянську, тому просила визнати за нею право власності на спірний будинок. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявились без поважних причин. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 5 ЦК України про дію законів у часі та п. 8 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, відповідно до якого правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються на випадки, коли володіння майном розпочалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи, що Цивільний Кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 року (п. 1. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України) норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Добросовісність заволодіння спірним майном та відкрите, безперервне володіння ним більше десяти років підтверджується поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], рішенням Бердянської міської ради №11 від 30.08.2007 року про надання дозволу [PERSON] на розроблення проекту відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0583 га., розташованої по провулку Курському,23, для обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд (а.с.9), копією домової книги прописки громадян в будинку №23 по пер. Курському в м. Бердянську (а.с.12), копією договору страхування спірного будинку від 01.01.2002 року (а.с.14), актом перевірки стану розрахункового обліку на предмет відповідності ПУЕ, ПТЕ, ППЕЕ споживача від 19.09.2007 року (а.с.15), висновку КП «Південукргеологія»від 07.02.2007 року (а.с.17), тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-05 00:00:00

Заявниця свої вимоги мотивує тим, що народилася 13 червня 1942 року в с Бобрик, Гадяцького району Полтавської області. У свідоцтві про народження у графі батьки вказано: батько - «Киричко Николай Федорович», мати - «Киричко Анастасия Ивановна». Свідоцтво видане за часів існування Радянського Союзу, тож прізвище, ім'я та по-батькові батьків заявниці вписано російською мовою. Згідно свідоцтва про народження, прізвище заявниці також вписано російською мовою - «Киричко Ольга Николаевна». 14 вересня 2002 року заявниця отримала паспорт громадянина України, серія MB 103210, виданий Зарічним ВМ СМВ УМВС України в Сумській області, згідно якого прізвище заявниці на сьогоднішній день [PERSON]. Батько заявниці - [PERSON] помер 11 червня 1970 року, а мати [PERSON] - 17 січня 1981 року. Згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER], виданого Пенсійним фондом України 12.12.2007 року, заявниця отримує пенсію по інвалідності з дитинства 2 групи. Крім того, вона має право на призначення пенсії, як інвалід у зв'язку з втратою годувальника. Пенсійний фонд відмовив [PERSON] у прийнятті документів, маючи сумніви стосовно батьківства, бо прізвище батька та матері заявниці [PERSON], а її прізвище згідно паспорта [PERSON]. Тому заявниця просить встановити факт родинних відносин між нею та її батьками [PERSON] та [PERSON] Заінтересована особа в судове засідання не зявилася, просить розглядати справу без участі представника. Судом встановлено, що заявниця народилася 13 червня 1942 року в с Бобрик, Гадячського району Полтавської області. У свідоцтві про народження у графі батьки вказано російською мовою: батько - «Киричко Николай Федорович», мати - «Киричко Анастасия Ивановна» (а.с. 5). Прізвище заявниці у свідоцтві про народження також вписано російською мовою - «Киричко» (а.с. 5). 14 вересня 2002 року заявниця отримала паспорт громадянина України, серія MB 103210, виданий Зарічним ВМ СМВ УМВС України в Сумській області, згідно якого прізвище заявниці було зазначене як [PERSON] (а.с. 4). Батько заявниці - [PERSON] помер 11 червня 1970 року, а мати [PERSON] - 17 січня 1981 року (а.с. 6, 7). За таких обставин, у суду немає сумніву, що [PERSON] та [PERSON] є батьками заявниці [PERSON] Тому суд вважає за можливе встановити юридичний факт, що [PERSON], [INFO], є дочкою [PERSON], який помер 11 червня 1970 року, та [PERSON], яка померла 17 січня 1981 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-05 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 2002 року по 2009 року. Від спільного проживання мають двох дітей [PERSON] 4.11.2003, року народження, і [PERSON], [INFO]. В 2009 році вони з відповідачем розійшлися. Відповідач ухиляється від сплати аліментів, добровільно матеріальної допомоги не надає і тому вона змушена звернутись з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила задовольнити та стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частин з всіх видів заробітку до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання відповідач не з?явився, попередньо подавши заперечення, згідно якого, позов не визнав, проти задоволення заперечував. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову, так як згідно з ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно ст.ст. 180-182, 184 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-05 00:00:00

25 січня 2012 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 2001 року, від якого вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зазначила, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, вона утримує дитину самостійно. Враховуючи наведене, позивач просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі ј частини його доходів щомісячно. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, що з грудня 2011 року вона та відповідач спільне господарство не ведуть, хоча й проживають за однією адресою, нею подано до суду позов про розірвання шлюбу. Дитина знаходиться на її утриманні. Стан здоровя дитини задовільний. Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, вказуючи на те, що заявлений позов є передчасним і що він не хоче втратити добре імя перед роботодавцем ПАТ Укртелеком, де він працює провідним інженером 29 років. При цьому відповідач не заперечував ту обставину, що останні два місяці дружина самостійно утримує дитину, оскільки у нього зменшились фінансові можливості. Зокрема, його щомісячний дохід становить 6000 грн., з яких 4900 грн. він сплачує банку на погашення кредиту, отриманого для придбання квартири, в якій він проживає разом з позивачем та дитиною. Відповідач також вказав, що стан його здоровя в цілому задовільний, інших неповнолітніх дітей він немає. Сторони у своїх поясненнях зазначили, що на теперішній час Оболонським районним судом м.Києва відкрито провадження у справі про розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 181, 182 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, і не можуть бути меншими, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України здійснюється у тому випадку, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу отримує в натурі. 16 листопада 2001 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який на даний час знаходиться на утриманні позивача. Враховуючи встановлені судом обставини, зокрема вищенаведені пояснення відповідача, суд вважає, що визначений позивачем розмір аліментів є обґрунтованим, в звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України та Закону України Про судовий збірз відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 214 грн. 60 коп. На підставі ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України, Закону України Про судовий збір,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 30 червня 2006 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], сімейне життя не склалося з відповідачем, оскільки між нмим постійно виникали конфлікти і енпорозуміння,, які призвели до припинення шлюбних відносин, втратили почуття любові та поваги, шлюб тсав формальним і зберігати його є не доцілним, а тому вона вважає подальше збереження шлюбу неможливим і просить суд шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала позовні вимоги та просила суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Так, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено в судовому засіданні шлюб між сторонами був зареєстрований 30 червня 2006 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськвиконкому, актовий запис № 751. Від шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Дані обставини повністю підтверджуються поясненнями позивача, відповідача, наданими копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про народження дитини. Також, судом встановлено, що сторони повністю припинили шлюбні відносини, між ними існують неприязні відносини. Так, позивачка посилається на те, що вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Тобто, судом встановлено, що шлюб між сторонами існує формально, а тому збереження сімї є не можливим. Так, згідно вимог ст. 110 Сімейного кодексу України право на предявлення позову про розірвання шлюбу належить одному з подружжя. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що оскільки сторони повністю припинили подружні відносини, втратили повагу один до одного і продовження шлюбу буде суперечити їх інтересам, а тому позовні вимоги про розірвання шлюбу повністю обґрунтовані і підлягають до задоволення. Також, суд приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-05 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~16.02.2012 року ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» звернулося до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №005-20975-201207, укладеним 20.12.2007 року в сумі 2151,95 гривень, а також судові витрати. Позивач посилається на те, що відповідно до п. 1.3 даного договору, позивач відкрив відновлювальну відкличну кредитну лінію відповідачу. Відповідач станом на 11.01.2012 року порушив умови кредитного договору і має заборгованість за кредитним договором №005-20975-201207 від 20.12.2007 року у розмірі 2151 гривня 95 копійок. Представник позивача в судове засідання не зявився, але в наданому суду позові зазначив, що позовні вимоги банку підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та розглянути справу за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд дослідивши докази по справі дійшов висновку про доцільність задоволення позовних вимог позивача, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20.12.2007 року між сторонами по справі було укладено договір №005-20975-201207(а.с.5-6). У відповідності до договору, Держатель картки зобовязаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією та/або овердрафтом за попередній звітній місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітній місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та/або овердрафтом та процентів за користування кредитною лінією та/або овердрафтом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідач станом на 11.01.2012 року. порушив умови кредитного договору і має заборгованість за кредитним договором №005-20975-201207від 20.12.2007 року у розмірі 2151,95 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи, що позивачем, при зверненні до суду сплачено 214 грн. 60 коп. судового збору, суд стягує вказану суму з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-05 00:00:00

10.02.2012 року позивачка звернулася з позовом до суду, про розірвання шлюбу з [PERSON] [INFO], який зареєстровано 14.01.2006 р. у міському відділі РАЦС № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 19. Позивачка подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїх письмових поясненнях просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в своїх письмових поясненнях проти позовних вимог не заперечував. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Сторони надали суду заяви про можливість розгляду справи за їх відсутністю. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Перевіривши обставини справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який було зареєстровано 14.01.2006 р. у міському відділі РАЦС № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 19. Шлюб у обох перший. Від спільного життя подружжя має дитину [PERSON] [INFO]. Під час спільного життя між подружжям останнім часом стали виникали конфлікти з приводу того, що подружжя має різні погляди на життя. На даний час шлюб існує формально, подружжя не веде спільне господарство та не підтримує шлюбно-сімейні стосунки, разом не мешкають вже з липня 2011 р. Поновлювати ці стосунки ніхто з них не бажає. Подружжя дійшло згоди, що дитина буде мешкати з матірю [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб між подружжям слід розірвати. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 197 ч. 2, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 110 112, 160, 161 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом на житловий будинок після смерті 16 березня 2007 року батька [PERSON]. У судовому засіданні позивач позов підтримав, обґрунтувавши його обставинами пропущення ним строку для прийняття спадщини за заповітом через незнання нормативних документів, хоча своєчасно вступив в управління спадковим майном. Представник відповідача Стрільської сільської ради в судове засідання не зявився, подав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-05 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2010 року. Від шлюбу дітей не мають. У звязку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, сторони проживають окремо, позивачка просила суд розірвати шлюб. Представник позивачки [PERSON] підтримав заявлений позов, обґрунтував причини неможливості збереження сімї. Відповідач [PERSON] позов визнав. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову. На підставі викладеного, ст. 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-05 00:00:00

[PERSON] 25 січня 2012 року звернулась до суду з даним позовом і в обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 04.02.2006 року, від якого 19.06.2006 року народився син [PERSON], 16.01.2009 року народився син [PERSON] та 13.01.2010 року народився син [PERSON]. Відповідач не надає допомогу на утримання дітей, в зв»язку з чим просить стягнути аліменти на її користь на утримання синів в розмірі 1\\2 всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти просила стягувати з 01.01.2012 року. Також у разі відмови чи навмисної несплати відповідачем аліментів просила притягнути його до кримінальної відповідальності. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти стягнення аліментів на утримання дітей. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши матеріали, справи суд приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ним повноліття. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Діти перебувають на утриманні матері [PERSON] Батько дітей [PERSON] достатньої матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає. На підставі викладеного, відповідач має сплачувати на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі по 1/2 частини всіх видів його заробітку щомісячно. Враховуючи стан здоров'я та матеріальне становище дітей, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які будуть стягуватись на утримання [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в розмірі 1\\2 частини заробітку відповідача. Вимога позивачки щодо притягнення відповідача до кримінальної відповідальності за відмову чи навмисну несплату аліментів не підлягає до задоволення, оскільки суд не може визначити відповідачу зобов»язання на майбутнє.

Outcome: partial