Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

12.09.2011 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку але не менше 30 процентів прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. В обґрунтування позову послалася на ухилення відповідача від утримання повнолітнього сина, який навчається у вищому навчальному закладі і потребує матеріальної допомоги. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на задоволенні. Відповідач визнав позов частково. Він пояснив, що працює водієм і отримує невелику заробітну плату. Крім того, він сплачує позивачу аліменти на утримання молодшого сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 частини заробітку, а тому матеріально неспроможний додатково платити аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку. Просив урахувати наведені обставини і стягнути з нього аліменти на утримання старшого сина в розмірі 1/6 частини заробітку. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у шлюбі, від якого мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. За рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини заробітку. Старший син сторін є повнолітньою особою, проте, він навчається на 2 курсі денного відділення Чернігівського державного технологічного університету, який закінчує 30.06.2014 року, а тому потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на аліменти має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. В силу положень частини 2 статті 200 цього Кодексу, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідач працює водієм у комунальному закладі Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи. Його середньомісячний заробіток за квітень вересень 2011 року склав 2094 грн 52 коп. Оскільки повнолітній син сторін потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість її надавати, з нього слід стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина на час його навчання. У той же час, вирішуючи питання розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання повнолітнього сина, суд враховує, що відповідач вже сплачує позивачеві аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини заробітку, у звязку з чим у разі стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку сукупний розмір стягнутих з нього судом аліментів буде складати 5/12 частини заробітку. Виходячи із розміру середньої заробітної плати позивача сукупний розмір стягнутих аліментів у середньому буде складати 872 грн 70 коп. /2094.52 : 12 х 5/, що у відносному показнику складає 41% /872.70 : 2094.52 х 100%/ від заробітної плати, що призведе до значного зниження доходів позивача і поставить його у скрутне матеріальне становище. Оцінюючи наведені вище обставини в їх сукупності, суд доходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову і стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/6 частини заробітку.

Outcome: partial