Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 7 червня 2008 року. У зв'язку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище «Бутенко» на прізвище чоловіка «Ольшанська». Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Спір про місце проживання дитини, поділ спільного майна між подружжям відсутній. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, у зв'язку з чим разом не проживають, спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливі. За таких підстав позивачка просить шлюб розірвати, стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала з тих же підстав та просила суд шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище «Ольшанська» та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 500 грн щомісячно. Відповідач в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив розглядати справу в його відсутність. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтві про народження якого записаний відповідач. В теперішній час шлюбних стосунків сторони не підтримують, проживають окремо, дитина проживає разом з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, що змусило позивачку звернутися до суду з зазначеним позовом. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а статтею 181 ч. 3 Сімейного кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам, та коли відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо утримання неповнолітньої дитини, суд вважає за необхідне стягувати з нього на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, позов підлягає задоволенню. У відповідності із ст. ч.3 ст. 105, ст.ст. 110,112, 113, 180, 181 ч.3, 182, 183, 184, 188 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved