Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-21 00:00:00

У жовтні 2010 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив вселити його в квартиру №29, що знаходиться у будинку №24 по проспекту Комарова в місті Києві, посилаючись на те, що йому належить 1/2 частина спірної квартири згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20 березня 2010 року. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що як законний співвласник вказаної квартири, не може вселитися в спірне помешкання, оскільки відповідач чинить йому перешкоди. Під час розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги, просив виділити йому в натурі кімнату 14.0 кв.м. в квартирі [ADDRESS], загальна площа якої становить 44.9 кв.м., житлова 29.4 кв.м. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, вказуючи на те, що [PERSON] позбавлений можливості використовувати частку в спільному майні, з огляду на перешкоди які чинить відповідач. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував та просив у його задоволені відмовити. Представник третьої особи органу опіки та піклування Соломянської районної у м. Києві державної адміністрації проти задоволення позовних вимог заперечувала та просила при винесенні рішення врахувати інтереси дітей. Суд заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що по ? частині квартири №29, яка розташована в місті Києві по пр. Комарова в будинку № 24, належить на праві власності [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом на квартиру від 05.11.2010 року, виданим на підставі заповіту, посвідченого Пятою київською державною нотаріальною конторою 12.03.2010 року(а.с. 37). Відповідно до довідки (форма № 3), виданої 11 жовтня 2011 року Комунальним підприємством КП Дирекція з управління та обслуговування житлового фондуструктурний підрозділ ВСП Грушківський(а.с. 31), власником особового рахунку даної квартири є [PERSON], співвласник [PERSON] Крім того, вказано, що у квартирі зареєстровані ще доньки відповідача [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Посилання позивача на те, що він, як законний співвласник вказаної квартири, не може вселитися в спірне помешкання не підтверджено жодними доказами. Судом встановлено, що позивач перебуває на туберкульозному обліку у лікаря фізіатра МДВ №3 з діагнозом : великі залишкові зміни у вигляді фіброзу щільних вогнищ, категорія 5, що відносяться до категорії з високим ризиком до захворювання та рецидиву. Даній особі з великими залишковими змінами слід спостерігатись довічно, що суперечить проживанню позивача в даній квартирі, оскільки його малолітній син [PERSON] [INFO] не вакцинований проти туберкульозу. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що позивач має свою окрему квартиру в [ADDRESS] де проживає разом з дружиною. Відповідно до ст. 156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сімї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сімї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Члени сімї власника будинку (квартири) зобовязані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сімї власника зобовязані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сімї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку. До членів сімї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Частиною 2 статті 64 ЖК України визначено, що до членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно зі ст. 157 ЖК України членів сімї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ч. 3 ст. 34 ЖК України, особи, які хворіють на тяжкі форми деяких хронічних захворювань, у зв'язку з чим не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім'ї, перелік зазначених захворювань затверджений Міністерством охорони здоровя України від 08.02.1985 р. №52. Відповідно до наказу Міністерства охорони здоровя УРСР № 52 від 08.02.1985 року Про затвердження переліку хронічних захворювань, при яких особи страждають цими захворюваннями не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім'ї, п. 4 зазначеного переліку, не можуть проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім'ї особи, які страждають активними формами туберкульозу всіх органів та систем виділення туберкульозної палочки. Крім того, наявність зазначеної в переліку форми захворювання у позивача підтверджується листом відповіддю Київського міського центрального протитуберкульозного диспансеру (а.с 70). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Орган опіки та піклування Соломянської районної в м. Києві державної адміністрації про вселення є безпідставним та необґрунтованим на вимогах закону, а тому в його задоволені потрібно відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed