Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-23 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом, уточнюючим позовом [PERSON] до [PERSON] , треті особи: товарна біржа «Новомосковська», Новомосковське РКП БТІ «Інвентаризатор» про визнання дійсними договорів купівлі-продажу та визнання права власності на нерухоме майно, в якому позивач просить суд визнати дійсними договори купівлі-продажу та відповідно до ст.392 ЦК України визнати за ним право власності на домоволодіння [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку (літер А), сараю (Б), літньої кухні (В), убиральні (Г), навісу (Д), колодязя (№1) та огорожі (2-4) та земельну ділянку площею 3537 кв.м., розташовану за адресою: [ADDRESS] призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що відповідно до укладеного між ним та [PERSON] договору купівлі-продажу нерухомості від 02.03.2000 року, [PERSON] продав йому житловий будинок з надвірними побудовами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Також, відповідно до укладеного між ним та відповідачем договору купівлі-продажу нерухомості від 02.03.2000 року відповідач продав йому земельну ділянку площею 3537 кв.м. розташовану за адресою: [ADDRESS] . Обидва договори були посвідчення ТБ «Новомосковська» 02.03.2000 року та зареєстровані під №000064. На підставі договорів купівлі-продажу 06.05.2000 року його право власності на домоволодіння та земельну ділянку були зареєстровані в КП БТІ «Інвентаризатор». Протягом десяти років він користувався придбаним майном, однак у даний час має намір продати зазначені домоволодіння та земельну ділянку, однак як виявилося пізніше в нього відсутні оригінали зазначених договорів купівлі-продажу. За відсутності оригіналів договорів купівлі-продажу та правовстановлюючих документів на зазначене майно він обмежений у праві розпорядження своєю власністю, у зв`язку з чим вимушений звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з заявою з проханням справу розглянути за його відсутність, в якій також підтримує позовні вимоги, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, однак вважається належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, оскільки на зареєстроване місце проживання відповідача судом рекомендовано направлялася судова повістка, однак на адресу суду повернувся конверт з відміткою про повернення за закінченням терміну зберігання. Представник товарної біржі «Новомосковська» в судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з заявою з проханням справу розглянути без участі представника товарної біржі. Третя особа НРКП БТІ «Інвентаризатор» в судове засідання не з`явилася, звернувшись до суду з заявою з проханням справу розглянути за відсутністю представника. В зв`язку з неявкою сторін та інших учасників процесу в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне. Встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, 02.03.2000 року за договором купівлі-продажу нерухомості [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок -А, гл.бит., розміром 20.2 кв.м. житлової площі з надвірними побудовами: сарай -Б, л/кухня - В. убиральня - Г, колодязь №1, огорожа 2-4, навіс -Д, що знаходиться у [ADDRESS] , розташований на приватизованій земельній ділянці площею 3537 кв.м. Зазначений договір купівлі-продажу зареєстрований 02.03.2000 року на товарній біржі «Новомосковська» за реєстровим №000064 та 06.05.2000 року в Новомосковському районному комунальному підприємстві бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» за реєстровим №132. Відповідно до зазначеного договору зазначений об`єкт нерухомості на момент продажу належав продавцю [PERSON] на підставі договору купівлі- продажу, посвідченого Новомосковською райдержнотконторою 01.10.1996 року за реєстром №1- 3464. 02.03.2000 року за договором купівлі-продажу нерухомості [PERSON] придбав у [PERSON] земельну ділянку площею 3537 кв.м., розташовану на землі, що знаходиться в розпорядженні Голубівської сільської ради за адресою: [ADDRESS] і надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, ведення особистого підсобного господарства. Зазначений договір купівлі-продажу зареєстрований 02.03.2000року на товарній біржі «Новомосковська» за реєстровим №000064 та 06.05.2000 року в Новомосковському районному комунальному підприємстві бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» за реєстровим №920-3. Відповідно до зазначеного договору зазначений об`єкт нерухомості на момент продажу належав продавцю [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого Голубівською сільською радою 02.03.2000 року, зареєстрованого в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за №13735. Ім`я [PERSON] вписано в технічний паспорт. Встановлено в судовому засіданні, та підтверджується Довідкою Голубівської сільської ради Новомосковського району, що дійсно на ім`я [PERSON] був виданий Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку [ADDRESS] . Згідно листа відділу Держкомзему у Новомосковському районі Дніпропетровської області №01-06-1739 від 29.11.2011 р. за [PERSON] в Книзі записів про державну реєстрацію Державних актів на земельну ділянку значиться реєстрація земельної ділянки за №13735 від 02.03.2000року за адресою [ADDRESS] . Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню, згідно ст. 227 ЦК України (в редакції ЦК 1963 року) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору згідно ст. 47 ЦК України (в редакції ЦК 1963 року). Згідно ч. З ст. 18 Земельного кодексу України (в редакції ЗК 1990 року) придбання земельних ділянок, що перебувають у приватній власності, провадиться за договором купівлі- продажу, який посвідчується у нотаріальному порядку. Таким чином, на той час мала місце конкуренція норм права. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про власність», який діяв на той час, громадянин набуває права власності внаслідок укладення угод, не заборонених законом, а згідно ст. 48 вказаного Закону власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України (в редакції ЦК 1963 року) якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Оскільки в судовому засіданні встановлено факт повного виконання спірних договорів сторонами, факт неможливості оформлення угоди належним чином на сьогоднішній день, оскільки місцезнаходження одного з контрагентів не відоме, то суд вважає за можливе визнативказані договори дійсними та ивзнати за позивачем право власності на вказані ооєкти нерухомості на підставі ст. 392 ЦК України згідно якої власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved