overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що відповідач з 1986 року не проживає у належній йому квартирі №27, яка знаходиться за адресою м. Тернопіль вул. Броварна,21. Вказав, що всі обовязки щодо утримання житла виконує лише він, тому просить визнати відповідача такою, що втратив право на вказане житлове приміщення. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з мотивів, викладених у позовній заяві та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, хоча про час, день та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. За згодою позивача, на підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені наступні обставини. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 08.11.1996 року Міським бюро технічної інвентаризації та договору дарування, який посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Тернопільської області [PERSON] від 03.04.2010 року за реєстром №1236, [PERSON] належить квартира №27, яка знаходиться по вул. Броварна, 21 в м. Тернопіль. Відповідно до довідки №8575 від 12.11.2011 року, виданої ТзОВ "Керуюча компанія "Коменерго-Тернопіль" сектор №2, власником особового рахунку житлової площі квартири [ADDRESS] є [PERSON], його сім'я складається із 2 чоловік, в тому числі його дочка [PERSON], яка з 02.12.1981 року прописана за вказаною адресою. Свідкок [PERSON] у судовому засіданні суду пояснив, що проживає у [INFO] й відповідач [PERSON] за адресою м. Тернопіль вул. Броварна,21/27 не проживає тривалий час. На підставі ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Будь-яких доказів про поважність причин відсутності відповідача у квартирі суду представлено не було. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у квартирі без поважних причин понад один рік, внаслідок чого втратила право на користування житлом, а саме квартирі [ADDRESS]. За таких обставин, встановлено порушення прав позивача в сфері житлових правовідносин, які підлягають захисту шляхом задоволення заявлених [PERSON] позовних вимог і визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що з відповідачем спільного життя не склалося, від даного шлюбу народилась донька, яка проживає з відповідачем, вони припинили вести спільне господарство, три місяці проживають окремо, шлюб носить формальний характер, а тому подальше збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав повністю, посилаючись на мотиви, викладені у заяві, проти примирення категорично заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За згодою позивача, на підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини. Сторони уклали шлюб 14 березня 2002року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ИД №072281, виданий відділом РАГС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №315 від 14.03.2002року. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], 08.09.2002року народження, про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-ИД №114395 видане відділом РАГС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №1600 від 24.09.2002року. Судом з'ясовано, що у сторін внаслідок непорозумінь склалися неприязні стосунки. Подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї є неможливим. Позивач категорично заперечує проти надання строку на примирення, оскільки миритись він не бажає, збереження шлюбу суперечить його інтересам. За таких обставин суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що з відповідачем спільного життя не склалося, від даного шлюбу народилась донька, яка проживає з відповідачем, вони припинили вести спільне господарство, один рік десять місяців проживають окремо, шлюб носить формальний характер, а тому подальше збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав повністю, посилаючись на мотиви, викладені у позовній заяві, проти примирення категорично заперечує. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала повністю. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини. Сторони уклали шлюб 14 липня 2007 року, що стверджується свідоцтвом про шлюбу серії 1-ИД №081240 виданим відділом РАЦС Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №82 від 14.07.2007року. Від даного шлюбу у них народилась донька [PERSON], 19.08.2007року народження, про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ИД №053546 видане 21.09.2007року відділом РАЦС Бережанського районного управління юстиції Тернопільської області. Судом встановлено, що у сторін внаслідок непорозумінь склалися неприязні стосунки. Подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї є неможливим. Сторони миритись не бажають і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, категорично заперечують проти надання терміну для примирення. За таких обставин суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до відповідача з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 17.02.2007 року, відділом РАЦС Лисичанського міського управління юстиції, Луганської області, актовий запис 66. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки з відповідачем припинені у червні 2010 року через сварки та непорозуміння. На примирення не згодна, просила розірвати шлюб. Позивач у попередньому судовому засіданні позов підтримала, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. На примирення не згодна. Відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнав, на примиренні не наполягає. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , передбаченому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17.02.2007 року, відділом РАЦС Лисичанського міського управління юстиції, Луганської області, актовий запис 66. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки з відповідачем припинені у червні 2010 року через сварки та непорозуміння. На примиренні сторони не наполягають. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову і вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до відповідача з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 23.09.2006 року, Новодружеською міською радою м. Лисичанська, Луганської області, актовий запис 20. Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки з відповідачем припинені 20.10.2011 року через сварки та непорозуміння. На примирення не згодна, просила розірвати шлюб. Позивач у попередньому судовому засіданні позов підтримала, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. На примирення не згодна. Відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнав, на примиренні не наполягає. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , передбаченому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23.09.2006 року, Новодружеською міською радою м. Лисичанська, Луганської області, актовий запис 20. Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки з відповідачем припинені 20.10.2011 року через сварки та непорозуміння. На примиренні сторони не наполягають. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову і вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до відповідача з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 20.12.2003 року, відділом РАГС м. Лисичанська, Луганської області, актовий запис 847. Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки з відповідачем припинені 04.09.2011 року через непорозуміння. На примирення не згодна, просила розірвати шлюб. Позивач у відкритому судовому засіданні позов підтримала, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. На примирення не згодна. Відповідач у відкритому судовому засіданні позов визнав, на примиренні не наполягає. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач попереджений про наслідки визнання позову. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.12.2003 року, відділом РАГС м. Лисичанська, Луганської області, актовий запис 847. Від спільного подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки з відповідачем припинені 04.09.2011 року через непорозуміння. На примиренні сторони не наполягають. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову і вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 29 січня 2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від даного шлюбу вони дітей не мають. З квітня 2004 року між позивачкою та відповідачем припинені сімейно-шлюбні відносини. Вважає, що причиною розірвання сімейно-шлюбних відносин є те, що вони постійно сварилися з різних причин, за несхожістю характерів, що привело до повного розриву відносин. Примирення не можливе. Просить шлюб з відповідачем розірвати. Відповідач [PERSON], будучи належним чином судом повідомлений про місце і час розгляду справи, до суду не зявився і не повідомив суд про причину своєї неявки. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд згідно зі ст.224 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав. Встановлено, що сторони у теперішній час не проживають разом, шлюбні відносини фактично припинені. Враховуючи викладене, суд вважає, що сімя між позивачкою і відповідачем розпалася, примирення між ними неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Білецьківської сільської Ради, треті особи друга Кременчуцька державна нотаріальна контора , КП «Кременчуцьке МБТІ» про визнання права власності на домоволодіння з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом, мотивуючи, 29.08. 2002 року помер її батько [PERSON], після його смерті залишилась спадщина - домоволодіння № 98 по вулиці Петровського в с.Білецьківка Кременчуцького району. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом є позивач, яка фактично прийняла спадщину після померлого, але як виявилося після смерті [PERSON] нотаріальні органи позбавлені можливості переоформити спадщину за законом в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок і господарські будівлі . В судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги, представники відповідача та третіх осіб- другої Кременчуцької державної нотаріальної контори, КП Кременчуцьке МБТІ не зявились, направили листи про розгляд справи в їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують. Суд, заслухавши пояснення позивача, третіх осіб, дослідивши письмові матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що після смерті 29.08..2002 року [PERSON] залишилось спадкове домоволодіння № 98 по вулиці Петровського в с. Білецьківка Кременчуцького району, вартістю 103357 грн. що документально підтверджено. Єдиним спадкоємцем померлого за законом є позивач [PERSON] але за відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок вона не може оформити право власності на спадщину. Відповідно до листа державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01.09.2011 року № 40-12-2409 не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі обєкти, тому спадковий будинок не є самочинним будівництвом. Позивачем в порядку забезпечення доказів по справі було виготовлено технічний паспорт на спадкове домоволодіння. За таких обставин суд з підстав ст. ст.15,16,346,379,381,386,392,1223,1261 ЦК України визнає за позивачем право власності на домоволодіння № 98 по вулиці Петровського в с. Білецьківка Кременчуцького району .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

\~ [PERSON] звернувся\~ до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме того, що [PERSON], яка померла 27 квітня 2011 року, є його рідною тіткою. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав із мотивів, викладених у його заяві. Крім того, [PERSON] у суді зазначив, що встановлення вказаного юридичного факту\~ йому необхідно для оформлення спадщини. Суд, заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінивши докази у справі, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження заявника його матірю була Барна (після одруження [PERSON]) [PERSON]. [PERSON] померла 12 лютого 2001 року. Рідною сестрою матері заявника була Барна(після одруження [PERSON]) [PERSON]. У свідоцтвах про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] вказано, що вони народились в с.Одрехова, Польща. У судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили, що у матері заявника [PERSON] була рідна сестра [PERSON], хнім батьком був [PERSON]. [PERSON] є рідною тіткою [PERSON] Пунктом 1 частини 1\~ статті 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право для реалізації його спадкових прав. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що [PERSON], яка померла 27.04.2011 року, є дійсно рідною тіткою [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом і просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 28.04.1992 року, у Попівській сільській раді народних депутатів Карлівського району, актовий запис № 05. У позовній заяві позивач посилається на те, що 28.04.1992 р. зареєструвала шлюб з відповідачем у Попівській сільській раді народних депутатів Карлівського району, актовий запис № 05. Від даного шлюбу вони мають 2 неповнолітніх синів, які після розірвання шлюбу залишаться проживати з матірю. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, в сімї виникали часті сварки та непорозумінь Почуття любові та взаємоповаги втрачено. Понад рік подружжя не проживає разом. Подальше спільне життя подружжя та збереження сімї вважає не можливим. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві і просить суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив. Про час, дату місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або які повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Відповідно до ст. 104 СК України підставою припинення шлюбу є його розірвання судом. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що 28.04.1992 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво серії ІІ-КЕ №321728. (а.с. 8) В судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сімї стали неможливими, оскільки подружжя уже тривалий час не проживає разом. Тому суд приходить де висновку, що шлюб можливо розірвати. В матеріалах справи мається достатньо доказів для ухвалення рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

В серпні 2011 р. ПАТ КБ «ПриватБанк»звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач вказує на те, що 3 жовтня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк»та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 5000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 31 травня 2011 року існує заборгованість перед банком в сумі 26513 грн. 10 коп. Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст. 526,527,530,1050, 1054 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 26513 грн. 10 коп., а також сплачені позивачем судові витрати. Сторони в судове засідання не зявилися. Про час і місце розгляду справи повідомлені судом належним чином. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 3 жовтня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк»та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого банк надав [PERSON] кредит в сумі 5000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно п. 8.6 кредитного договору при порушені позичальником строків платежів більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5 % від суми позову. Відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 31 травня 2011 року існує заборгованість перед банком в сумі 26513 грн. 10 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом 9718 грн. 62 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом 15055 грн. 76 коп.; штрафу (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штрафу (процентна ставка) 1238 грн. 72 коп. За таких обставин суд вважає, що позов банку на підставі ст.ст.526, 536, 549, 610, 611 ЦК України підлягає частковому задоволенню. З відповідачки на користь банку слід стягнути заборгованість у розмірі 25274 грн. 38 коп., а саме: заборгованості за кредитом 9718 грн. 62 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом 15055 грн. 76 коп.; штрафу (фіксована частина) 500 грн. 00 коп. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Що стосується штрафу у розмірі 1238 грн. 72 коп., подвійне стягнення неустойки чинним законодавством не передбачене.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial