Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить відшкодувати збитки у порядку регресу, посилаючись на те, що 10.11.2007 року на вул.. Я.Новицького в м. Запоріжжя трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів: ВАЗ-2101, реєстраційний № [NUMBER], під керуванням [PERSON], та ЗАЗ-110307 ЗНГ, реєстраційний № [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] в стані алкогольного сп»яніння, дорожньо-транспортна пригода сталася з вени відповідача [PERSON] в наслідок порушення пунктів 2.9(а) , 11.3 ПДР України, що підтверджено довідкою ВЗДП ДАЇ УМВС України в Запорізькій області № 10/14-214-16-11/1 від 16.11.2007 року, протоколом про адміністративне правопорушення № 275680 від 12.11.2007 року. Відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ № ВА/6322658 позивачем виплачено страхове відшкодування за шкоду, завдану Відповідачем автомобілю потерпілої [PERSON] Згідно з протоколу огляду пошкодженого транспортного засобу ВАЗ-2101 реєстраційний номер 0624ЗПО, та дослідженням спеціаліста-авто-товарознавця № 940 від 14.11.2007 року матеріального збитку складає 3058,27 грн., тому позивач просить суд стягнути на його користь в порядку регресу з відповідача суму відшкодування збитків у розмірі 3058,27 гривень, а також витрати по оплаті судового збору в сумі 51 гривня та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 гривень. В судове засідання позивач не з»явився, згідно наданої заяви просив суд розглянути справу у його відсутність позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON]С, повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявився і не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 08.06.2007 року [PERSON]Є уклала договір страхування цивільної відповідальності за шкоду життю, здоров»ю та майну третіх осіб в наслідок експлуатації будь-яким водієм автомобіля ЗАЗ-110307 ЗНГ, реєстраційний номер [NUMBER], в НАСК «Оранта» згідно з полісом ОСЦПВВНТЗ № ВА/6322658 за 1-им типом. Відповідно до довідки №10/14-214-16-11/1 від 16.11.2007 року, виданої ВДАЇ УМВС України в Запорізькій області, 10.11.2007 року на вул.. Я.Новицького в м. Запоріжжя трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів: ВАЗ-2101, реєстраційний № [NUMBER], під керуванням [PERSON], та ЗАЗ-110307 ЗНГ, реєстраційний № [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] в стані алкогольного сп»яніння, дорожньо-транспортна пригода сталася з вени відповідача [PERSON] в наслідок порушення пунктів 2.9(а) , 11.3 ПДР України. На підставі постанови Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 17.12.2007 року №3-26682 [PERSON]С було визнано винним у скоєні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124, 130 ч.2 КУпАП. 14.11.2007 року спеціалістом-авто-товарознавцем було проведено огляд пошкодженого застрахованого автомобіля, про що складений протокол огляду транспортного засобу. Відповідно до звіту дослідження спеціаліста-автотоварознавця №940-14.11.2007 року розмір матеріального збитку, завданого власникові транспортного засобу ЗАЗ-110307 ЗНГ, реєстраційний № [NUMBER], в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді становить 3058,27 гривень. На підставі розрахунку розміру страхового відшкодування за договором страхування від 08.06.2007 року сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті НАСК «Оранта» складає 3058,27 гривень. Відповідно до страхового акту № 57-1290 від 13.11.2007 року, платіжного доручення № 32 від 17.11.2008 року [PERSON]О було виплачено страхове відшкодування в розмірі 3058,27 гривень. Згідно зі ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування»та ст.993 ЦК України до страхувальника, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. На підставі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Страхове відшкодування є грошовим зобов'язанням. Згідно Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" під грошовим зобов'язанням розуміється зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України (до складу грошових зобов'язань боржника не зараховуються недоїмка (пеня та штраф), визначена на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов'язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров'ю громадян, зобов'язання з виплати авторської винагороди, зобов'язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. До таких випадків страхове відшкодування не відноситься. Статтею 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Частиною 1 статті 1187 ЦК України встановлено, що діяльність, повязана з експлуатацією транспортного засобу є джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Аналізуючи зібрані у справі докази, враховуючи зазначені вимоги законодавства, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати, зокрема, витрати по сплаті судового збору, витрати на інформаційне забезпечення розгляду справи, підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved