Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-29 00:00:00

На адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] [PERSON] про усунення перешкод користування земельною ділянкою, в якій позивач просив суд винести рішення, яким зобов'язати відповідача [PERSON] - [PERSON] не чинити йому перешкод у користуванні його приватною земельною ділянкою по вул. Дніпровській с. Гребені Кагарлицького району Київської області шляхом зобов'язання відповідача [PERSON] - [PERSON] перепоховати померлого у 2003 р. [PERSON] з її приватної земельної ділянки у місця для поховання, визначені Законами України, витребувати у Відповідача копії планів її будинку, земельної ділянки та Державного акта на право приватної власності на землю по вул. Дніпровській с. Гребені Кагарлицького району Київської області, оскільки щодо отримання цих доказів у нього є складнощі, витребувати у Гребінківської сільської ради Кагарлицького району Генеральний план розвитку села с. Гребені та план відведення земельної ділянки під кладовище , в тому числі і під почесні поховання, оскільки щодо отримання цих доказів у нього є складнощі, викликати до суду свідків - [PERSON] якіапроживає за адресою : 01134 , [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав. В судовому засіданні представник позивача, - [PERSON], - [PERSON] позовні вимоги підтримав. Відповідачка [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з»явилася, хоча була повідомлена судом належним чином про день, час та місце слухання справи, про що маються відповідні відмітки в матеріалах справи, крім того , в матеріалах справи маються її письмові заяви, в яких відповідачка просить відкласти слухання справи в зв»язку з неможливістю явки, закриття провадження по справі, тощо, дані заяви та клопотання суд оцінює як навмисне затягування судового процесу. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є дружиною позивача, повни мають дачний будинок, який розташовано по вул. Дніпровській с. Гребені Кагарлицького району Київської обл. Дану ділянку сім»я не обробляє, так як мають побоювання отравитися, не можуть в зв»язку з цим викопати криницю, психологічно сім»ї важко, бо живуть біля могили, яка знаходиться близько 2 м. між межею присадибних ділянок. Наскільки їй відомо, дане поховання є не законним, як таке, яке було здійснено з порушенням норм чинного законодавства. Відповідно, суд, вислухавши позивача, його представника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю від 26. 05.1997р. позивач, [PERSON], має у приватній власності земельну ділянку площею 0,250 га, яка розташована по вул. Дніпровській с. Гребені Кагарлицького району Київської обл. (Державний акт додається) і яка межує по цій же вулиці з приватною земельною ділянкою відповідача [PERSON] - [PERSON] (далі - Відповідач). На цій земельній ділянці до 20.03.2003 р. позивач побудував сарай і почав будувати будинок, що підтверджується Планом розташування будівель на земельній ділянці в с. Гребені по вул. Дніпровська [PERSON] (План до позову додається), посадив фруктові дерева, вирощував різноманітну городину, мав намір побудувати свердловину для постачання води . Будинок також позивачу необхідний для проживання у теплу пору року з своєю сім'єю : дружиною [PERSON], оскільки вони є пенсіонери (пенсійні посвідчення та Свідоцтво про одруження до позову додаються) та сином [PERSON], [INFO] (Свідоцтво про народження додається) якому необхідно побільше часу бувати на чистому повітрі, вживати чисті овочі, фрукти тощо, оскільки він захворів про що нижче. 18.03.2003 р. помер [PERSON] - чоловік Відповідача, яка його 20.03.2003 р. за його заповітом поховала, під виглядом почесного поховання, на її приватній земельній ділянці по вул. Дніпровська с. Гребені в порушення ряду норм нормативно -правових актів та Законів України . Над могилою [PERSON] споруджена намогильна споруда (каплиця). Поховання [PERSON] здійснено Відповідачем на відстані 9 м. від межі приватної земельної ділянки позивача та від місця, де позивач почав будувати будинок а також на відстані 31 м. від сарая, де я тимчасово вимушений проживати з сім'єю, оскільки будинок ще не побудований , що підтверджується Актом , підписаним сільським головою с. Гребені В. Огіренко, секретарем виконкому [PERSON] , депутатом Гребенівської сільської ради [PERSON] та мною, [PERSON] (Акт до позову додається). Відповідно до ст. 22 Закону України " Про забеспечення санітарного та епідемічного благополуччя населення " від 24.02.1994 р. органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації та громадяни забов'язані утримувати наданні в користування чи належні їм на праві власності земельні ділянки і території відповідно до вимог санітарних норм . Але відповідач цих норм не вико нала і не виконує пор даний час. Відповідно до п. 3.2 Державних санітарних правил та норм " Гігієнічні вимоги щодо облаштування і утримання кладовищ в населенних пунктах України " ДСанПіН 2.2.2.028-99, затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України від 01.07.1999 р. №28 (далі - Санітарні правила)" місцезнаходження кладовищної ділянки та її розміри г передбачаються генеральним планом розвитку населенного пункту, відведення земельної ділянки під кладовище, проекти улаштування нових кладовищ, розширення і реконструкції діючих підлягають погодженню з місцевими установами державної санітарно- епідеміологічної служби " . А відповідно до п. 3.5. цих Санітарних правил " кладовища повинні бути розміщені в приміській зоні міських поселень і поблизу місць розташування сіл . Санітарно - захистна зона від території кладовища традиційного поховання і крематорію до житлових і громадських будівель, зон відпочинку, а також колективних садів та городів повинна бути не меншою 300 метрів." Відповідно до п. 1.2. вищенаведених санітарних правил вони " є нормативним документом, обов'язковим для виконання посадовими особами та громадянами . Особи винні в їх порушенні несуть адміністративну та кримінальну відповідальність згідно з чинним законодавством ". Відповідач також порушила [PERSON] Народних Комісарів СРСР від 1929р. (який діяв на час поховання [PERSON] П.), оскільки ним було заборонено поховання померлих на присадибних ділянках громадян. Окрім цього , позивач бажає побудувати свердловину для водопостачання власного вжитку води , вжитку води сім'єю позивача, поливу городини, саду тощо . Але позивач цього не може зробити і не має права, оскільки відповідно до Іп. 4.9. названих Санітарних правил " допустима відстань між свердловинами і місцем поховання встановлюється в кожному конкретному випадку з урахуванням геологічної та гідрологічної характеристики місцевості, а також розмірів депресійної воронки, яка виникає в І процесі експлуатації свердловини, але не менше 100 метрів " . Відповідно до Інструкції про порядок поховання, утримання кладовищ і організацію ритуального обслуговування в населених пунктах України КДІ-204/12Україна 182-91 за рішенням виконкому місцевої [PERSON] народних депутатів, погодженим з установами санітарно -епідеміологічної служби, для почесних поховань може бути виділено спеціальні ділянки поза кладовищем або створено меморіальні бульвари, сквери, парки кургани [PERSON] . Але приватна земельна ділянка Відповідача не є спеціальною ділянкою для поховання і тим більше не є меморіальним бульваром, сквером, парком, курганом [PERSON], де можливе поховання померлих. Підтвердженням тому, що поховання [PERSON] Відповідачем на її приватній земельній ділянці є порушенням як усіх вищенаведених норм нормативно - правових актів і Законів , так і нижченаведених, і що ніякого погодження з санітарно епідеміологічними службами не було, підтверджується і листами Головного санітарного лікаря Київської обл. від 28.04.2006 р. №1292 , Міністерства будівництва, архітектури та житлово - комунального господарства України від 18.10.2006 р. № 3/3-395 , Київської областної державної адміністрації №05-02/3386 від 23.11.2006 р., Голови Кагарлицької державної адміністрації [PERSON] від 10.04.2006р. № К-12.2239.2 , які до позову додаються. Це незаконне поховання, яке здійснила Відповідач у декількох метрах від межі земельної ділянки позивача справляє гнітуче враження ( начебто живеш на цвинтарі) на мене і членів його сім'ї. Після поховання, під враженням цього поховання, син позивача, - [PERSON], якому на той час було 11 років, захворів на астено - невротичний синдром та соматоформну вегатативну дисфункцію Р-45.30 , що підтверджується Випискою із історії хвороби стаціонарного хворого [PERSON] № 2922 Дитячої клінічної лікарні №4 Солом'янського району м. Києва та і Консультативним висновком №128 від 23.02.2009 р. Республіканського психоневрологічного консультативного центру на базі КМКПЛ №1, які були досліджені в судовому засіданні та маються в матеріалах справи. Відповідно до ст. 23 Закону України " Про поховання та похоронну справу " для почесних поховають органи місцевого самоврядування можуть відводити земельні ділянки поза територією місць поховання , на яких створюється меморіальні бульвари , сквери , парки і кургани [PERSON], а у ст.2 цього Закону зазначено, що місце почесного поховання - є спеціально відведена земельна ділянка на території кладовища чи за його межами, призначена для організації почесних поховань. Відповідно до ст.28 Закону України " Про поховання та похоронну справу " землі, на яких розташовані місця поховання, є об'єктами права комунальної власності і не підлягають приватизації або передачі в оренду. А [PERSON], як встановлено судом, похований на приватизованій земельній ділянці Відповідача. Відповідно ж до ст.6 цього ж закону дії щодо тіла померлого повинні здійснюватися в повній відповідності з волевиявленням померлого, якщо не виникли обставини, за яких виконання волевиявлення померлого неможливе . Обставини, що унеможливлювали поховання [PERSON] на приватизованій земельній ділянці Відповідача були як під час його поховання, так і продовжують існувати до цього часу по вині Відповідача, що підтверджується вищенаведеними нормативно - правовими актами та Законами України, а також вищенаведенними обставинами, які були досліджені в судовому засіданні. На думку суду, дії відповідачки щодо поховання [PERSON] по цей час вищенаведеного законодавства України підставляє під загрозу втрати здоров'я як позивача, так і здоров'я членів його сім'ї. У зв'язку з таким незаконним похованням, позивач вимушений був вирубати декілька фруктових дерев та не обробляти біля 0,09 га моєї земельної ділянки зі сторони цього поховання, оскільки у мене та моєї сім'ї є великі побоювання, що продукти розпаду тіла померлого попадуть або вже попали у грунтові води (адже відстань від поховання до моєї земельної ділянки складає всього декілька метрів ) і можуть заразити цими ядовитими речовинами плоди саду , огородництва та інших рослин і таким чином позивач та вся його сім'я може отруїтися . На даний час позивачя та члени його сім'ї не взмозі в повній мірі користуватися нашою приватною землею . Тобто , це незаконне поховання перешкоджає позивачу та членам його сім'ї користуватися земельною ділянкою. Відповідно до ч. 4 ст. 373 ЦК України , власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення . У відповідності до ч.2 ст.152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь - яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою . Що стосується судових витрат,то суд на підставі ст.. 88 ЦПК України приходить до висновку щодо стягнення з [PERSON] [PERSON] на користь [PERSON] 7 грн. 50 коп. за інформаційно технічне забезпечення розгляду справи та 8 грн. 50 коп. державного мита та 2000 грн. за надані юричині послуги представництва в суді. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved