Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

[PERSON] предявив в суді позов до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором купівлі продажу, 3% річних від простроченої суми та інфляційні. Згідно останнього уточнення позовних вимог [PERSON] просив суд стягнути з [PERSON] борг в сумі 477690,00 грн., що за курсом НБУ станом на 27.12.10 становить 60000 дол. США, 3% річних в сумі 30310,41 грн., інфляційні збитки в сумі 112788,78 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що [PERSON] в порушення своїх зобовязань за Договором купівлі-продажу квартири не сплатив [PERSON] повну її вартість. В судовому засіданні представники позивача уточнені позовні вимоги підтримали з викладених підстав, просили позов задовольнити повністю. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що [PERSON] виконав свої зобовязання за договором купівлі-продажу квартири в повному обсязі, тому права позивача не порушені. Звернув увагу суду на те, що між сторонами під час укладення договору купівлі-продажу квартири, додатково було досягнуто згоди щодо включення у вартість квартири відповідного паркінг-місця для стоянки автомобіля. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, допитавши свідків, дослідивши подані документи і матеріали, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. 25.09.08 між [PERSON] та [PERSON] було укладено Попередній договір (далі - Попередній договір), який був посвідчений приватним нотаріусом КМНО (реєстровий № 5849) [PERSON], згідно з яким сторони домовились про укладання в письмовій формі, підписання та нотаріального посвідчення з наступною державною реєстрацією в термін до 25.10.08 Договору про купівлю-продаж (надалі - Основний договір) квартири, за адресою: [ADDRESS], згідно з яким [PERSON] зобов'язався передати (продати), а [PERSON] зобов'язався прийняти (купити) зазначену квартиру, яка належить на праві власності [PERSON] (а.с. 91, 91). За умовами п. 2 Попереднього договору, ціна продажу квартири, визначена його учасниками, склала 4150000,00 грн., що за домовленістю було еквівалентом 830000, 00 дол. США. На виконання п. 2.1. Попереднього договору [PERSON] було сплачено [PERSON] 500000,00 грн., що за домовленістю між сторонами становило еквівалент 100000,00 дол. США, як забезпечувальний платіж. Отже, судом обєктивно було встановлено, що ціна продажу квартири без урахування, сплаченого [PERSON] 25.09.08, [PERSON] забезпечувального платежу на термін укладання між сторонами Основного договору склала 3650000,00 грн., за домовленістю еквівалент 730000,00 дол. США. Будучи допитаними у судовому засіданні у якості свідків сторони зазначили про те, що на початку жовтня 2008 року в Україні розпочалася економічна криза, наслідком якої стале різке падіння курсу гривні у відношенні до долару США. В результаті чого, [PERSON] неодноразово звертався до [PERSON], з пропозицією зменшити ціну продажу квартири, на що продавець погодився, оскільки йому самому були необхідні гроші, і зменшив ціну квартири на 150000,00 грн., що за домовленістю сторін становило еквівалент 30000,00 дол. США. Отже, остаточно ціна продажу квартири з урахуванням зменшення її ціни з боку продавця на 150000,00 грн. (30000,00 дол. США.), на термін укладання між [PERSON] та [PERSON] основного договору склала 3500000,00 грн., і за домовленістю між сторонами становила еквівалент 700000,00 дол. США, яку відповідач мав сплатити позивачеві під час підписання Основного договору. Судом обєктивно встановлено, що 24.10.08 [PERSON] прибув до нотаріальної контори приватного нотаріуса КМНО [PERSON] (за адресою: м. Київ, вул. Юрківська, б. 8/12, оф. 1) для підписання Договору купівлі-продажу квартири за адресою [ADDRESS], яка належала йому на праві приватної власності. [PERSON], перебуваючи у нотаріуса 24.10.08, повідомив [PERSON], про те, що не має з собою 3500000,00 грн., (еквівалент 700000,00 дол. США), як було обумовлено між сторонами раніше, а має при собі лише 3000000,00 грн., (еквівалент 600000,00 дол. США), тому учасниками Договору було прийняте рішення внести відповідні зміни до п. 2.1 Основного договору, а саме: ціна продажу квартири складає 3500000,00 грн., що за домовленістю становить еквівалент 700000,00 дол. США, з яких 3000000,00 грн., (еквівалент 600000,00 дол. США), сплачується [PERSON] на користь [PERSON] після підписання основного договору, але до його нотаріального посвідчення, 500000,00 грн., (еквівалент 100000,00 дол. США), сплачується покупцем продавцеві в термін до 15.11.08. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] сплатив [PERSON] 3000000,00 грн. (еквівалент 600000,00 дол. США), в результаті чого сторонами був підписаний Основний договір з послідуючим його нотаріальним посвідченням приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] (реєстровий № 6478). У строк до 15.11.08 із 500000,00 грн., (еквівалент 100000,00 дол. США), [PERSON] сплатив [PERSON] 200000,00 грн. (еквівалент 40000,00 дол. США), отже станом на 27.12.10 борг покупця перед продавцем за Основним договором складає 60000 дол. США, що згідно з курсом української гривні, встановленим Національним Банком України станом на 27.12.10, становить: 7,9615 х 60 000 = 477 690 грн. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] зазначили про факт укладання між сторонами Основного договору, однак відомостей щодо повного розрахунку за ним не зазначили. Крім того, факт невиконання умов Основного договору з боку відповідача та наявність боргу [PERSON] перед [PERSON] встановлено рішенням Апеляційного суду м. Києва від 25.10.11 постановленим у справі № 22-7888 (а.с. 223-226). Жодних доказів, які б свідчили про існування домовленостей між сторонами, щодо включення в ціну Основного договору, вартості паркінг-місця для стоянки автомобіля, до суду не подано. Причиною спору між сторонами стала, відмова відповідача в добровільному порядку виконати в повному обсязі умови договору купівлі-продажу квартири. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України, умовами попереднього договору та договору купівлі-продажу квартири від 24.10.08. Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Дослідженими у справі доказами обєктивно встановлено, що між сторонами 25.09.08 було укладено Попередній договір, на підставі якого вони мали намір укласти Основний договір купівлі-продажу квартири. На виконання умов Попереднього договору [PERSON] передав [PERSON] 500000,00 грн. (еквівалент 100000,00 дол. США). Ст. 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Під час розгляду справи судом зясовано, що [PERSON] не виконав своїх зобовязань за Договором купівлі-продажу від 24.10.08, не доплатив [PERSON] 60000,00 дол. США, що станом на 27.12.10, становить еквівалент 477690,00 грн. Згідно ст.ст. 526, 610, 615 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В період з 16.11.08 (першого дня невиконання зобовязань ) по 27.12.10 (останні уточнення позовних вимог) три проценти річних за договором купівлі - продажу становлять 30310 грн. 41 коп. (477690 грн. 00 коп. х 3% : 365 днів х 772 днів прострочення). Згідно наведеного в заяві розрахунку сума компенсації індексу інфляції в зазначений вище період становить 112788 грн. 78 коп. В порушення вимог ст. 60 ЦПК України [PERSON] не було доведено факту повного виконання умов Договору купівлі-продажу квартири, наявності домовленості щодо включення у вартість квартири паркінг-місця для автомобіля, а також не спростовано суми трьох процентів річних та індексу інфляції. Беручи до зазначене вище, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] відповідають встановленим у судовому засіданні фактичним обставинам справи, ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню. У відповідності до ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати: 1700,00 грн. судового збору, 30,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, всього 1730,00 грн. (а.с. 1, 2). На підставі викладеного, ст.ст. 526, 610, 615, 625, ч. 1 ст. 635, ст. 655 ЦК України та

Outcome: approved