Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-31 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на неї [PERSON], [INFO], як дитину [PERSON], в розмірі не менше 1156,50 гривень, що складається з плати за її навчання у Відкритому міжнародному університеті розвитку людини «Україна» Рівненського інституту за період з 01.09.2010 по 11.02.2011 роки, що становить половину від витрачених на неї 2300 гривень на навчання та за послуги пересилки коштів за навчання в розмірі 13 гривень. Позивач у судовому засіданні дала пояснення згідно позовної заяви, позов підтримала повністю, уточнила, що стягненню підлягають 1156,50 гривень, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на її користь вказану суму коштів. Пояснила, що у неї відсутні здібності, чи природна обдарованість до спеціальності «фінанси і кредит», які б виділяли її серед одноліток чи однокурсників, по якій вона бажає отримати вищу освіту. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що сплачує аліменти на утримання позивачки в розмірі ? частини всіх видів заробітку на час її навчання у навчальному закладі, проте більшу суму не може сплачувати через невисокі заробітки, просить в задоволенні позову відмовити. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи зі наступного. Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Зі змісту вищенаведеної норми матеріального закону слідує, що у витратах при загальному режимі життя, хоча б вони й були додатковими, але не викликаними виключними обставинами, участь другого батька (платника аліментів) не є обовязковим. Позивачем не доведена належними доказами наявність особливих обставин. Її навчання в навчальному закладі на платній основі не є особливою обставиною, у додаткових витратах в звязку з якою відповідач відповідно до ст. 185 СК України зобовязаний брати участь. Необтяжене особливими обставинами платне навчання позивача не може бути визнано підставою для притягнення до участі у витратах на навчання відповідача. Доводи позивача про те, що додаткові витрати на навчання є витратами на розвиток її здібностей не беруться до уваги, оскільки доказів, які б підтверджували здібності дитини за обраною для її можливого розвитку спеціалізацією відсутні. Підставами для участі у додаткових витратах на дитину мають бути саме особливі обставини, тобто обставини обєктивного, незалежного від волі батьків характеру, які б свідчили про здібності, природну обдарованість дитини. Отримання звичайної освіти у вищому навчальному закладі до цих якостей людини не відноситься. Таким чином, за вищевикладених обставин відсутні правові підстави для стягнення додаткових витрат на дитину, передбачені ст. 185 СК України, а наведені позивачем обставини є звичайними, не викликаними ані необхідністю розвитку здібностей дитини, ані станом її здоровя, у звязку з чим у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного, ст. 185 СК України,

Outcome: dismissed