Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-20 00:00:00

12 квітня 2001 року позивач [PERSON] через свого уповноваженого представника, звернулася з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просила зобов’язати відповідача знести самочинно збудовану двоповерхову будівлю, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Червоного льотчика, 80. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що є власником 68/100 часток житлового будинку, який розташований за адресою: м. Харків, вул. Червоного Льотчика, 80. Власником 32/100 часток цього житлового будинку є відповідач, яка без будь-якого погодження з нею, без отримання дозвільних документів зруйнувала частину домоволодіння, яке було у спільній частковій власності та самочинно, із проведенням захоплення земельної ділянки, без розроблення проекту, з порушенням будівельних норм та правил збудувала двоповерхову будівлю. Внаслідок побудови двоповерхової будівлі на належній їй земельній ділянці, порушені її права, як користувача земельною ділянкою, так й як власника частини домоволодіння. З метою захисту порушених прав звернулася до суду з дійсним позовом . Уповноважений представник позивача [PERSON]- [PERSON], який діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності, в судовому засіданні підтримав позовні вимоги свого довірителя та просив їх задовольнити з підстав, наведених в їх обгрунтування. Відповідач [PERSON]О та її представник, в особі адвоката [PERSON], який діє на підставі угоди про надання правової допомоги, позовні вимоги позивача не визнали та заперечували проти їх задоволення. В обґрунтування своєї позиції зазначили, що з боку відповідача не мало місце самочинне будівництво, тому що було лише добудовано на належній їй половині будинку другий поверх. Такі роботи було проведено виключно з метою збереження та укріплення житлового будинку від руйнування. Позивачеві було направлено пропозиції щодо реконструкції належного їй домоволодіння, однак відповідь не отримано. Крім того, позивач протягом останніх десяти років у домоволодінні не проживала, за домоволодінням не стежила, а тому відповідач вважає, що мала право здійснити будівельні роботи та збудувати відокремлений житловий будинок. Стверджували, що дії відповідача ніяким чином не призвели до порушення прав позивача. За обґрунтованим клопотанням уповноваженого представника позивача до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, залучено Харківську міську раду Харківської області та Інспекцію державного архітектурно- будівельного контролю у Харківській області. Представник третьої особи - Харківської міської ради, надав письмові пояснення, в яких зазначив правові норми, які на його думку регулюють питання проведення будівництва та використання земельної ділянки, просив суд прийняти законне та обґрунтоване рішення, розгляд справи проводити за відсутності представника Харківської міської ради. Уповноважений представник Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області – [PERSON], який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] здійснено самочинне будівництво двоповерхової будівлі. Закінчений будівництвом об»єкт інспекцією, як єдиним органом державної влади, що уповноважений приймати в експлуатацію закінчені будівництвом об»єкти, не приймався. Інформація про наявність у відповідача дозвільних документів на право виконання будівельних робіт відсутня. Крім того, надав письмові пояснення, в яких вказав, що відповідачем при проведенні будівельних робіт із будівництва двоповерхової будівлі по вул. Червоного Льотчика, 80 у м. Харкові допущені істотні порушення будівельних норм і правил, а тому подальше використання об’єкту самочинного будівництва є небезпечним та може завдати шкоди охоронюваним законом правам та інтересам третіх осіб. На підставі цього зазначив, що позовні вимоги [PERSON] є законними, а тому підлягають задоволенню. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та її представника, представника третьої особи, вивчивши матеріали справи , доводи позову та заперечень проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані, підтверджені належними доказами, а тому підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом справи встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору міни від 07.11.2002 року на праві приватної власності належить 68/100 часток житлового будинку, який розташований за адресою м. Харків, вул. Червоного Льотчика, 80. Відповідачу [PERSON] на підставі свідоцтво про право на спадщину від 03.10.1985 року , виданого Шостою Харківською державною нотаріальною конторою , на праві власності належать 32/100 частки цього житлового будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відтак, житловий будинок, який розташований за адресою м. Харків, вул. Червоного Льотчика, 80, належить сторонам по справі на праві спільної часткової власності. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Таким чином, праву власника (співвласника) щодо вчинення зі своїм майном будь-яких дій кореспондує обов’язок не порушувати при цьому прав інших осіб, а крім того, такі дії власника на підставі ч. 2 ст. 319 ЦК України не можуть суперечити закону. У відповідності до ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. З наведеної вимоги закону слідує, що здійснення співвласником реконструкції домоволодіння, якщо воно впливає на стан домоволодіння в цілому, потребує згоди іншого співвласника. Натомість, відповідач згоди іншого співвласника –позивача, на проведення будівельних робіт зі знесення частини домоволодіння, побудови окремого будинку не отримувала, що визнано відповідачем у судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд не приймає до уваги твердження відповідача про направлення на адресу позивача пропозиції щодо необхідності проведення будівельних робіт в домоволодінні № 80 по вул. Червоного Льотчика у м. Харкові, оскільки відповідач будь-яких доказів в обґрунтування цього не надала. Таким чином, судом встановлено, що позивач своєї згоди на проведення будівельних робіт не надавала. На підставі ч. 1 ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій»(чинного на момент початку відповідачем будівельних робіт) дозвіл на виконання будівельних робіт - документ, що засвідчує право замовника та підрядника на виконання підготовчих (якщо підготовчі роботи не були виконані раніше відповідно до дозволу на виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд. Відповідно до ст. 30-1 Закону "Про планування і забудову територій", ст. 18 Закону "Про основи містобудування" (у редакціях, які були чинними на час будівництва) будівництво об'єктів містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних рад, які можуть делегувати це право відповідним виконавчим органам; закінчені будівництвом об'єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Зі змісту ст..ст. 125, 126 Земельного кодексу України вбачається, що право власності або право користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право власності або договором оренди землі. Відповідачеві земельна ділянка для будівництва за адресою: м. Харків, вул. Червоного Льотчика, 80 не відводилася, документи, які на підставі положень статей 125, 126 Земельного кодексу України посвідчують право на земельну ділянку, відповідачеві не видавалися, що знайшло своє підтвердження в процесі вирішення справи по суті. З пояснень відповідача в судовому засіданні встановлено, що проведені роботи по будівництву житлового будинку вчинено без належного дозволу на виконання будівельних робіт, без належно затвердженого проекту. Будівельні роботи було завершено в 2010 році. Відповідач на протязі 2010-2012 років вирішенням питань щодо прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об»єкта або визнання права власності на самочинне збудоване нерухоме майно, не займалася. З листа Управління містобудування та архітектури Харківської міської ради від 17.03.2011 № П-10-4606/1-11-08-39 вбачається, що будь-яка документація з питання будівництва житлового будинку по вул. Червоного Льотчика, 80 в м. Харкові не розглядалась та не погоджувалась. Дозвіл на виконання будівельних робіт з будівництва житлового будинку за адресою: м. Харків, вул. Червоного Льотчика, 80 не надавався, об’єкт в експлуатацію у встановленому законодавством порядку не приймався. Таким чином, двоповерхова будівля, розташована по вул. Червоного Льотчика, 80 у м. Харкові , в розумінні вимог ст.. 376 ЦК України, є самочинним будівництвом, що в повній мірі спростовує твердження відповідача та її представника стосовно того, що добудова житлового будинку на належній половині не є самочинним будівництвом. Верховним Судом України в ухвалі від 01.12.2010 року висловлено правову позицію про те, що «чинне законодавство не визнає самочинне будівництво об'єктом правового захисту, крім передбаченого ч. 3 ст. 376 ЦК України випадку, а тому правовими наслідками самочинного будівництва, в разі звернення до суду з позовом відповідного органу, є або знесення такого будівництва, або проведення відповідної його перебудови» Положення Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинність 12 березня 2011 року, не змінюють кваліфікацію спірної двоповерхової будівлі як самочинного будівництва. Пунктом 12 Постанови Кабінету міністрів України від 13 квітня 2011 р. N 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів»встановлено, що експлуатація об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється. Більше того, згідно з ч. 2 ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який є чинним на момент розгляду справи, за рішенням суду самочинно збудований об'єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов'язаних із знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво. З метою повного та всебічного з’ясування всіх обставин справи, судом за клопотанням позивача призначено судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Заслуженого професора [PERSON]. Так, висновком № 7559, складеним 12.10.2011 року , встановлено, що порядок виконання робіт з будівництва двоповерхової будівлі по вул. Червоного Льотчика, 80 у м. Харкові, враховуючи відсутність у підрядника будь-якої проектної, узгоджувальної документації та дозволів –не дотримано, в цілому реконструкція будинку по вул. Червоного Льотчика, 80 в м. Харкові не відповідає вимогам державних будівельних норм та правил. Крім того, вказаним висновком судової експертизи (арк. 15 висновку) встановлено, що проведені будівельні роботи з будівництва двоповерхової будівлі, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Червоного Льотчика, 80, вплинули на стан несучих конструкцій частини житлового будинку, реконструкція якої не здійснювалася, та можуть призвести як до збільшення ступеню його аварійності, так і до руйнування будинку в цілому. На підставі викладеного, суд погоджується з доводами позивача про порушення її прав, оскільки самочинне будівництво негативно вплинуло на стан конструкцій частини будинку, яка є власністю позивача, що може призвести до руйнування будинку в цілому. На підставі ч. 2 ст. 147 ЦПК України судового експерта [PERSON] було викликано у судове засідання, яка надала усне пояснення щодо висновку. Зокрема, експерт зазначила, що частина двоповерхової будівлі по вул. Червоного Льотчика, 80 в м. Харкові розташована на частині земельної ділянки, на якій раніше було розташовано частину будинку, реконструкція якої не здійснювалася. Також факт зайняття двоповерховою будівлею частини земельної ділянки, на якій раніше було розташовану належну позивачу частину будинку визнано відповідачем у судовому засіданні. Отже, судом встановлено, що двоповерхова будівля, яка є самочинним будівництвом, розташована на частині земельної ділянки, на якій розташовувалася належна позивачу на праві власності частина житлового будинку. Зазначене свідчить, що позивач позбавлена можливості відновити частину належного їй будинку, оскільки земельна ділянка, на якій розташовувалася частина її будинку самовільно, без будь-якого погодження з нею, зайнята самочинно збудованою відповідачем двоповерховою будівлею. Крім того, відповідачем збудовано об’єкт самочинного будівництва впритул до зруйнованої стіни частини домоволодіння позивача, всі стічні води потрапляють на житловий будинок та, враховуючи знесення відповідачем стіни, безпосередньо до будинку, а також на земельну ділянку позивача. Викладене, переконливо свідчить, що самочинне будівництво порушує права позивача, як власника 68/100 часток житлового будинку. Судовий експерт ХНДІСЕ ім. Засл. проф. [PERSON] у судовому засіданні, яке відбулося 16 січня 2012 року виключила можливість приведення домоволодіння у первісний стан та зазначила, що для приведення домоволодіння по вул. Червоного Льотчика, 80 у м. Харкові у первісний стан необхідно провести демонтаж побудованої двоповерхової будівлі та відновлення зв’язків цієї частини будівлі з частиною яку не було реконструйовано. Згідно з ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Судом встановлено, що проект будівництва спірної двоповерхової будівлі не розроблявся та не погоджувався, що виключає можливість здійснення перебудови з метою усунення відхилень від проекту, якого не існує. Крім того, відповідач заперечувала проти здійснення перебудови, шляхом приведення домоволодіння у первісний стан. Зазначене виключає можливість постановлення судом рішення про зобов’язання відповідача провести перебудову. Суд зазначає, що відповідачем не надано жодних доказів, які б спростовували наведене та доводили необхідність відмови у задоволенні позовних вимог. Заперечуючи проти позову, та зазначаючи про безпеку самочинного будівництва, відповідач не надала жодних висновків уповноважених органів держави про відповідність спірної двоповерхової будівлі вимогам протипожежних, санітарних норм та правил, її безпечність для життя і здоров’я людей. У свою чергу, висновок судової експертизи № 7559 свідчить, що реконструкція будинку по вул. Червоного Льотчика, 80 в м. Харкові не відповідає вимогам державних будівельних норм та правил, на чому також наголосив представник ІДАБК, органу, який уповноважений здійснювати державний контроль та нагляд у системі центрального органу виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури. Представником відповідача в якості доказу можливості подальшої експлуатації житлового будинку ( спірної двоповерхової будівлі) надано технічний висновок Товариства з обмеженою відповідальністю «Творческая архитектурная мастерская «АРДИ-КОНТУР»від 2012 року , копія якого долучена до матеріалів справи. З приводу технічного висновку про стан будівельних конструкцій, суд зазначає, що технічний висновок щодо готовності об’єкта самочинного будівництва для подальшої експлуатації не має права готувати жодна організація, оскільки цей вид діяльності не передбачений нормативними документами. Зазначене також викладено, зокрема, у листі ДАБІ Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 31.10.2008 № 22/4-3750. На підставі викладеного, технічний висновок вказаного товариства не спростовує висновків судової експертизи ХНДІСЕ ім. Засл. Проф. [PERSON], а також доводів інспекції ДАБК у Харківській області. Також суд приймає до уваги те, що єдиним органом державної влади, уповноваженим приймати до експлуатації закінчені будівництвом об’єкти, є інспекції ДАБК, які також наділені повноваженнями контролю і нагляду у сфері будівництва, містобудування та архітектури. Інспекція ДАБК у Харківській області зазначає, що під час будівництва двоповерхової будівлі, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Червоного льотчика, 80 допущені істотні порушення державних будівельних норм та правил, що суперечить суспільним інтересам, а тому подальше використання об’єкту самочинного будівництва є небезпечним та може завдати шкоди охоронюваним законом правам та інтересам третіх осіб. Отже, у суду відсутні будь-які докази того, що використання самочинно збудованої двоповерхової будівлі є безпечним, а тому доводи третьої особи, з урахуванням встановлених обставин та доказів, що містяться у матеріалах справи, визнаються судом обґрунтованими. Оцінюючи доводи представника відповідача про те, що відповідач була змушена провести відповідні будівельні роботи, оскільки стіна, яка розділяла частину будинку відповідача від іншої частини будинку знаходилася в аварійному стані та вичерпала свій строк служби , чим й було викликано необхідність проведення будівельних робіт, суд виходить з того, що відповідач не зверталася до уповноваженого компетентного органу з приводу проведення відповідного обстеження житлової будівлі на предмет необхідності проведення робіт по її укріпленню, а тому доводи в цій частині базуються виключено на припущеннях відповідача, а відтак, не є належними доказами по справі. Відповідно до вимог ст.. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Уповноважений представник позивача надав до суду належні та достатні докази, які свідчать про те, що відповідачем порушено права його довірителя, які потребують судового захисту. У відповідності до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Отже, у випадку, якщо відповідач вважала, що її права порушуються, вона не була позбавлена або обмежена у праві звернутися за захистом своїх прав у спосіб, передбачений законом. Водночас, доводи, на які посилається відповідач, не надавали права самочинно руйнувати частину будинку, самовільно займати частину земельної ділянки, яка знаходилась в користуванні позивача та без отримання дозвільних документів, розроблення та погодження проекту, здійснювати будівництво двоповерхової будівлі. Згідно з ч. 4 ст. 376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі викладеного, позов про знесення об’єкту самочинного будівництва може бути також пред'явлений власником, права якого порушуються. Таким чином, на підставі доказів, що містяться у матеріалах справи, судом встановлено, що двоповерхова будівля, розташована по вул. Червоного Льотчика, 80 у м. Харкові, є самочинним будівництвом, яке не відповідає вимогам державних будівельних норм та правил, яке порушує права позивача та здійснене на не відведеній для цієї мети земельній ділянці, що є підставою для зобов’язання відповідача знести самочинне будівництво. На підставі викладеного, суд не знаходить правових підстав для ухвалення іншого рішення, яке б дозволяло захистити права позивача без зобов’язання відповідача знести самочинне будівництво. Частинами 1 та 2 ст. 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких в тому числі належать витрати на проведення судової експертизи. Документально підтверджено, що позивачем внесено оплату за проведення судової експертизи в сумі 3 048,50 грн. Розподіл судових витрат по справі належить провести за правилами ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved