Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-06 00:00:00

\~Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу будівлі кафе-магазину по вул.Набережна, 75а в с.Жалин Костопільського району, укладений 8 вересня 2010 року, та визнати за нею право власності на вказане у договорі майно. В обгрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання позивач не з'явилася, просила розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явилася. У поданій до суду заяві просить справу розглянути у її відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Представники третіх осіб подали суду клопотання про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечують. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом з матеріалів справи встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 08 вересня 2010 року відповідач продала, а позивач купила будівлю кафе-магазину, реконструйовану із бувшого заготларька, по вул.Набережна, 75а в с.Жалин Костопільського району. Вказане майно належело ПП [PERSON] на підставі реєстраційного посвідчення, виданого Рівненським обласним БТІ 24 лютого 1992 року Великомидському ССТ на заготларьок по вул.Набережна в с.Жалин Костопільського району, протоколу № 1 проведення аукціону Рівненською облспоживспілкою з продажу майна Костопільської райспоживспілки від 29 серпня 2001 року про оголошення [PERSON] переможцем аукціону, квитанції № 121 від 31 серпня 2001 року про сплату [PERSON] придбаного майна, рішення Яполотської сільської ради № 73 від 20 серпня 2010 року про надання дозволу на реконструкцію бувшого заготларька під кафе-магазин. Відповідач по акту передала майно позивачу в натурі, що підтверджується актом прийому-передачі від 08 вересня 2010 року. Договір купівлі-продажу від 08 вересня 2010 року, укладений між сторонами, містить всі істотні умови, які встановлені ч.1 ст.638 ЦК України, а також відбулося його повне виконання. У відповідності до ч.2 ст.220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Враховуючи наявність зазначених підстав для визнання договору дійсним та підтвердження їх письмовими доказами, суд вважає позовні вимоги щодо визнання договору дійсним обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Як вбачається з висновку про технічне обстеження стану будівельних конструкцій кафе-магазину, стан несучих та огороджуючих конструкцій кафе-магазину по вул.Набережна, 75а в с.Жалин Костопільського району задовільний, загальна площа будівлі складає 153,1 кв.м. Пункт 1 ст.319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суд дійшов висновку, що неможливість проведення державної реєстрації прав власності на будівлю кафе-магазину позбавляє позивача можливості у повному обсязі реалізувати своє право на дане майно. Стаття 392 ЦК України надає власнику право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі відсутності у власника документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, відповідно до ст.328 ЦК України підлягає до задоволення і вимога про визнання права власності на вказане майно як набуте на законних підставах. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного та

Outcome: approved