Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-25 00:00:00

30 серпня 2011 року позивач [PERSON], в інтересах недієздатного [PERSON], звернулася до суду з указаним позовом, зазначила, що 17 березня 2009 року її син як власник земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та Товариство з обмеженою відповідальністю "Біоленд-Херсон" (далі-ТОВ "Біоленд-Херсон") уклали договір оренди земельної ділянки площею 2,503 га, яка знаходиться на території Нововасилівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, строком на десять років зі сплатою орендної плати у грошовій формі в розмірі 3 % від проіндексованої вартості земельної ділянки щорічно до 30 грудня. Відповідач прийняті за договором зобов'язання не виконує за невиплати орендної плати у 2009 та 2010 роках. Позивач, посилаючись на істотність порушення умов договору відповідачем, просив постановити рішення про розірвання договору оренди земельної ділянки. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином та своєчасно, про що в матеріалах справи є відповідні письмові відомості. Про причини неявки суд не повідомив. Судом, за згоди позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів у відповідності до ст.224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO], мешканець с. Єлизаветівка Снігурівського району, має на праві приватної власності земельну ділянку площею 2,503 га нормативною грошовою оцінкою 35633,48грн., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вказане посвідчується Державним актом серія ЯЕ № 931899, виданим 22 серпня 2008 року на підставі свідоцтво про араво на спадщину за законом ВКЕ № 32870 від 29 січня 2008 року та реєстрації у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю.(а.с. 7) В 27 березня 2009 року між [PERSON], (орендодавець), з однієї сторони та ТОВ "Біоленд - Херсон" (орендар), з іншої сторони, у письмовій формі укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки строком дії на десять років з визначенням предмету договору, об'єкту оренди, умов використання та повернення земельної ділянки, відповідальності сторін за неналежне виконання прийнятих зобов'язань. Крім того, вказаним договором визначено виплату орендної плати у грошовій формі у розмірі 2% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням індексу інфляції у строк до 30 грудня щорічно. Тобто, передбачені всі істотні умови договору оренди земельної ділянки, що відповідає положенням ст.15 Закону України "Про оренду землі" №161-Х1У від 06.10.1998 року з наступними змінами. Таким чином, у відповідності до ст.125 ЗК України у відповідача виникло право користування земельною ділянкою за підстави, передбаченої ст.126 ЗК України - договору оренди земельної ділянки, який зареєстрований відповідно до закону. Умови про розмір, строк, форму і порядок виплати орендної плати сторонами не переглядалися. У 2009-2010 роках відповідачем виплата визначеного розміру орендної плати не провадилася. Про таке ствердив позивач, а відповідач заперечень чи підтвердження проведення виплати не надав. І згідно відомостей з центральної бази даних Держреєстру фізичних осіб про суми виплачених доходів на ім'я позивача відсутні дані про доходи. При цьому, згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства і у визначений строк (ст.530 ЦК України). Згідно ст.24 Закону України "Про оренду землі" та п.28 вище наведеного договору оренди землі, орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Цей обов'язок орендаря як землекористувача визначений і ч.1 п.в ст.96 ЗК України. Статтею 32 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст.24, 25 цього Закону та умов договору. Вказане є реалізацією положень ст.152 ЗК України, яка визначає способи захисту прав на земельну ділянку, навіть, якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Стаття 651 ЦК України передбачає, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Суд вважає, що невиплата відповідачем розміру орендної плати протягом двох років є істотним порушенням договору з позивачем і вона значною мірою позбавлена отримання додаткового доходу, на який розраховувала, маючи джерелом матеріального забезпечення виплату допомоги по безробіттю. На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню. При вирішені спору суд керувався Земельним Кодексом України ст.ст.96,125, 126,152, Законом України "Про оренду землі" ст.ст.24,25,32, положеннями договору оренди земельної ділянки від 01.08.2008 року та ст.ст.525, 526, 530, 651 ЦК України. Рішенням Снігурівського районного суду [PERSON], визнаний недієздатним, а його опікуном призначена його мати [PERSON] Відповідно до ст.ст.79, 84,88 ЦПК України суд постановляє про стягнення на користь позивача з відповідача понесених ним витрат на оплату судового збору - 8грн.50коп, на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37грн.

Outcome: approved