Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-26 00:00:00

У жовтні 2010 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, визнання права власності, звернення стягнення на майно посилаючись на те, що на умовах укладеного кредитного договору № DNHDAN02002828 від 04 травня 2007 року банк надав, а [PERSON] отримав кредитні кошти у розмірі 37996,30 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03 травня 2012 року. [PERSON] належним чином свої зобов'язання не виконав, допустив прострочення кредитних зобов'язань по поверненню кредиту, внаслідок чого станом на 20 вересня 2010 року його заборгованість перед банком становить 24298,31 доларів США, яка складається із 21517,23 доларів США - заборгованості за кредитом; 1439,14 доларів США - заборгованості по процентам за користування кредитом; 124,68 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань; 63,21 доларів США та 1154,05 доларів США нарахованих штрафів. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 04 травня 2007 року укладено договір застави № DNHDAN02002828, згідно із яким [PERSON] надав в заставу належний йому на праві власності автомобіль Great Wall Hover, реєстраційний номер: АЕ2520ВК. Позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПриватБанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, стягнути із відповідача на свою користь судові витрати по справі (а.с.3-4). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 квітня 2011 року в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» - відмовлено (а.с.36-39). В апеляційній скарзі (а.с.42-44) ПАТ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду скасувати, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, оскільки: - порушення графіку погашення заборгованості зі сторони відповідача підтверджується розрахунком заборгованості; - з грудня 2008 року відповідач постійно порушує умови кредитного договору та не своєчасно і не в повному обсязі здійснює платежі у звязку з чим банк відповідно до ст.ст.589,590 ЦК України має право скористатись правом звернення стягнення на предмет договору застави. Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є обґрунтованою і підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції встановив, що між сторонами укладено кредитний договір № DNHDAN02002828 від 04 травня 2007 року, виконання якого було забезпечено укладеним в той же день договором застави належного відповідачу автомобіля; позивач не надав суду доказів повідомлення боржника про зміну строку виконання зобовязання та не довів обовязок відповідача здійснити дострокове повернення залишку кредиту, а також не надав доказів надання відповідачу кредиту у сумі, що зазначена у кредитному договорі. Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та матеріалам справи. Як вбачається з матеріалів справи, умовами кредитного договору передбачено надання, а договором застави забезпечення повернення кредиту у сумі 37996,30 доларів США (а.с.8-9,9-12), отримання якої відповідач заперечує. Разом з тим відповідач не заперечує отримання ним у позивача кредиту у розмірі, що зазначений позивачем у розрахунку заборговності відповідача за кредитним договором у сумі 28984,53 доларів США (а.с.6-а). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобо-в'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з позовної заяви, розмір заборгованості розрахований позивачем з розрахунку наданого відповідачу кредиту у сумі 28984,53 доларів США (а.с.6-а). Висновки суду першої інстанції щодо невиконання банком умов кредитного договору про повідомлення зміни строку виконання зобов'язань не є підставою для звернення банку до суду з позовом до відповідача про дострокове повернення кредиту, оскільки таке право банку як кредитора передбачено ч.2 ст.1050 ЦК України. З врахуванням наведеного рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, та порушенням норм матеріального та процесуального права. Як вбачається з матеріалів справи, згідно з крелитним договором, відповідач мав отримати у банку кредит у розмірі 37996,30 доларів США, але отримав у сумі 28984,53 доларів США і за рахунок цієї суми придбав автомобіль, що є предметом застави. Зазначені обставини доведені матеріалами справи та визнані сторонами: позивачем у розрахунку про розмір заборгованості, а відповідачем у судовом у засіданні, оскільки ним не було отримано крелит у сумі 9010,80 доларів США на страхові платежі . Згідно з розрахунком позивача, з яким відповідач згодний в частині розміру отриманого ним кредиту, заборгованість відповідача за кредитом на 20 вересня 2010 року становить 24298,31 доларів США, а саме кредит в сумі 21517,23 доларів США, відсотки в сумі 1439,14 доларів США, пеня в сумі 124,68 доларів США, штрафи у сумі 63,21 доларів США та 1154,05 доларів США (а.с.6-а). Доводи відповідача на невідповідність розрахунку заборгованості в частині розміру залишку кредиту, відсотків та пені з урахуванням здійснених відповідачем платежів не можуть бути прийняті до уваги. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем доказів, які спростовують наданий банком розрахунок заборгованості за кредитним договором, суду не надано. Згідно з п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. З огляду на це колегія суддів вважає, що позовні вимоги банку про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню в частині звернення стягнення на заставлене майно автомобіль, придбаний відповідачем за рахунок кредитних коштів, в погашення боргу з повернення кредиту, сплаті відсотків та уплаті пені, а саме у розмірі 23081,05 доларів США, що за курсом НБУ на 11 квітня 2011 року є еквівалетним 183833,63 грн., в тому числі кредиту в сумі 21517,23 доларів США, що є еквівалетним 171378,28 грн., відсотків в сумі 1439,14 доларів США, що є еквівалетним 11462,31 грн., та пені в сумі 124,68 доларів США, що є еквівалетним 993,03 грн. Не підлягають задоволенні позовні вимоги банку про стягнення сум штрафу у розмірі 63,21 доларів США та 1154,05 доларів США, оскільки в цій частині позовні вимоги банком не обгрунтовані, не містять посилання на умови кредитного договору, на підстави та строки нарахування штрафів. У зв'язку з викладеним і

Outcome: partial