Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-06 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» у вересні 2011 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного договору № SAMDN03000023800511 від 10 жовтня 2008 року [PERSON] 10 жовтня 2008 року отримав кредит у розмірі 4\~000,00 доларів США у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків та користування кредитом у розмірі 20,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Позивач стверджує, що в порушення умов договору та ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконувала, станом на 11.08.2011 року має заборгованість за кредитним договором у сумі 5\~863,27 доларів США, яка складається із: -4\~000,42 доларів США - заборгованості за кредитом; -1\~277,82 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; -246,48 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: -62,74 доларів США штраф (фіксована частина); -276,24 доларів США штраф (процентна складова). Посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд стягнути із [PERSON] суму заборгованості у розмірі 5\~863,72 доларів США, що за курсом 7,97 відповідно до службового розпорядження НБУ № 205/220від 14.06.2011 року складає 46\~733,87 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його присутності. Позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. причини неявки у судове засідання не повідомив, письмових заяв про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст.59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. Згідно п.1.27 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» № 2346-III від 05.04. 2001 року, платіжна картка - спеціальний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. За змістом ст.1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів, банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обовязки сторін, повязані із кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо кожна із сторін у зобовязанні має одночасно і права, і обовязки, вона вважається боржником у тому, що вона зобовязана вчинити на користь другої сторони, в одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати клієнту певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. У відповідності до Правил надання банківських послуг (далі Правил), затверджених ПАТ КБ «ПриватБанк», правила випуску, обслуговування та використання кредитних карток Банку врегульовано Умовами використання кредитних карт ПАТ КБ ПриватБанку (далі - Умови використання карт), Пам'яткою Клієнта/Довідкою про умови кредитування, Тарифами на випуск та обслуговування кредитних карт (Тарифи), а так само Заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку (далі - Заява) (п.2.1.1. розділу 2.1 Правил надання банківських послуг). Згідно 2.1.2.1. Правил, для надання послуг [PERSON] видає Клієнту Картку, вид якої визначений у Пам'ятці Клієнта/Довідці про умови кредитування і Заяві, підписанням якої Клієнт і [PERSON] укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладання Договору є дата отримання Карти, зазначена в Заяві. Судом встановлено, що 10 жовтня 2008 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір № SAMDN03000023800511, на умовах якого відповідач одержав у Банку платіжну картку «VISA PLATINUM», із встановленим кредитним лімітом у розмірі 4\~000,00 доларів США (а.с. 8-11). За змістом предмету укладеного договору, [PERSON] зобовязувався в межах чітко визначеної кредитним договором суми та строку, по мірі виникнення у клієнта потреби у позичкових коштах надати Позичальнику кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності. Відповідно до п.2.1.5.5., 2.1.5.6. Умовам використання кредитних карт, [PERSON] зобовязувалася погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. У разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі прострочених кредитах), оплату Винагороди Банку. Відповідно до 2.1.12.4. Умов використання кредитних карт, терміни та порядок погашення за Кредитом (кредитний ліміт) за кредитними картками із встановленим Мінімальним обов'язковим платежем, наведений у Пам'ятці Клієнта/ Довідці про умови кредитування, яка є невід'ємною частиною Договору, а також встановлюються цим пунктом. Платіж включає плату за користування Кредитом, передбачену Тарифами, і частину заборгованості за Кредитом. Згідно до п. 2.1.12.5. Умов, термін погашення за Кредитом (кредитний ліміт, кредитна лінія) за платіжними картками без встановленого мінімального обов'язкового платежу, здійснюється в наступному порядку: термін погашення відсотків за Кредитом і комісій - щомісячно за попередній місяць; термін повернення Кредиту - у повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, зазначеного на платіжній картці (у полі MONTH). За п. 2.1.12.10. Умов, черговість та розмір погашення Боргових зобов'язань здійснюється в порядку, викладеному у Пам'ятці Клієнта/Довідці про умови кредитування, що є невід'ємною частиною договору. У відповідності до п.2.1.4.2. Умов використання кредитних карт, у випадках порушення Держателем або Довіреною особою вимог чинного законодавства України та / або умов даного Договору і / або у разі виникнення [PERSON] має право зупинити здійснення розрахунків за Карткою (заблокувати Картку) та / або визнати Карту недійсною до моменту усунення зазначених порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань у цілому або в певній Банком частці у разі невиконання Держателем та / або Довіреною особою Держателя своїх боргових зобов'язань та інших зобов'язань за цим Договором. Згідно до п.2.1.12.11. Банк має право вимагати дострокового виконання Боргових зобов'язань у цілому або в певній Банком частки у разі невиконання Держателем та \\ або Довіреною особою Держателя своїх Боргових та інших зобов'язань за цим Договором. При цьому Держатель повинен не пізніше 30 днів з дня повідомлення повернути Картку в [PERSON], після чого обслуговування Карти припиняється. Держатель повинен погасити всі види заборгованостей перед Банком, в тому числі що виникли протягом 30 днів з моменту повернення Картки. Банк закриває Картрахунок в строк не раніше 30-ти днів з дня припинення обслуговування Картки. За правилом ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. За змістом ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Аналізуючи з позиції належності та допустимості достовірності, а також достатності і взаємності звязку у сукупності поданий позивачем розрахунок (а.с.5-6), суд вважає його неналежним доказом і не приймає в обґрунтування викладених позивачем обставин щодо існуючої у відповідача заборгованості у сумі 5\~863,69 доларів США, оскільки у даному розрахунку не відображений розмір щомісячно розрахованих позичальнику до сплати платежів із урахуванням процентів, до розрахунку включено суму по судовим штрафам у розмірі 338,94 доларів США, нарахування якої взагалі не передбачено Умовами використання кредитних карток. За змістом ст.14 ЦК України, цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Поряд із засобами заохочення, виконання цивільних обовязків забезпечується відповідальністю, яка встановлена договором або актом цивільного законодавства. Будь-яка особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обовязковим для неї. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд зауважує, що в обґрунтування доводів з приводу допущених позичальником умов договору, незважаючи на неодноразові розяснення покладеного обовязку на доказування вимог, позивач не надав суду для дослідження ні Пам'ятки Клієнта про умови кредитування, ні Тарифів на випуск та обслуговування кредитних карт, тим самим не довів суду ні строку дії укладеного між сторонами договору, ні фактично встановленого за умовами договору розміру кредитного ліміту, ні обставин прострочення позичальника за укладеним договором та його обовязку достроково повернути кредит за попередньою вимогою Банку. Оцінюючи здобуті по справі докази за внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності звязку у сукупності, суд першої інстанції приходить до висновку про недоведеність та незаконність вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на стягнення у судовому порядку із [PERSON] одержаних за платіжною карткою «VISA PLATINUM» в межах встановленого кредитного ліміту у розмірі 4\~000,00 доларів США коштів, заявленої позивачем суми заборгованості у розмірі 5\~863,69 доларів США. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ст.88 ЦПК України суд враховує, що позивач від сплати судових витрат не звільнений, його позовні вимоги не належать до задоволення, у звязку із чим відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed