overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Іванівської сільської ради Малинського району Житомирської області в якому просить: - встановити факт прийняття ним спадщини, а саме: житлового будинку № 32 по вул. Міщенка в с. Іванівка Малинського району Житомирської області, після смерті свого батька [PERSON], який помер 11 січня 2003 року в с. Іванівка Малинського району Житомирської області; - визнати за ним право власності на житловий будинок № 32 по вул. Міщенка в с. Іванівка Малинського району Житомирської області. Відповідач позов визнала, про що надала суду письмову заяву. Відповідно до статті 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Отже, позов задовольняє. Враховуючи вищевказане,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-15 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON] 09 листопада 2011 року звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на свою користь, оскільки вона продовжує навчання в учбовому закладі і в звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Посилаючись на наведені обставини, а також на те, що відповідач матеріальної допомоги в звязку з навчанням не надає, позивачка просить про ухвалення рішення, яким стягнути на її користь аліменти у твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно. В судове засідання позивачка не зявилася , просила справу розглянути без її участі. Відповідач не заперечував щодо стягнення аліментів, просив розмір стягнень зменшити, вказуючи на відсутність постійного місця роботи. Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Із свідоцтва про народження (а.с.4) підтверджується, що відповідач є батьком позивачки [PERSON] , [INFO]. Позивачка в даний час повнолітня, навчається на денній формі навчання в Миколаївському державному аграрному університеті на контрактній основі, що підтверджується довідкою № 1028 від 11 вересня 2011 року (а.с. 5). У відповідності до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Судом встановлено, що відповідач проживає окремо від дитини, необхідної матеріальної допомоги на її утримання в добровільному порядку не надає. В фінансуванні подальшої освіти позивачки приймає участь мати. Витрати в звязку з навчанням включають плату за контрактом, на проїзд, проживання, харчування. За такого суд вважає, що позивачка потребує матеріальної допомоги в звязку з навчанням. Відповідач позов визнав частково, пояснив, що працює на сезонних роботах, свого житла не має, стан здоровя має задовільний, тому суд вважає, що він може надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці, яка продовжує навчання . Визначаючи спосіб виконання відповідачем обовязку утримувати повнолітню доньку, в звязку з продовженням навчання, суд вважає можливим визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі щомісячними платежами в сумі 350 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати. На підставі ст. ст. 182, 198-201 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 06.09.2003 року. Від шлюбу мають двоє дітей: доньку Ангеліну, [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Однак, сімя фактично розпалася через непорозуміння, сварки, різні погляди на життя, в звязку з цим сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, просить суд шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Відповідачка [PERSON] проти позову не заперечує, згідна на розірвання шлюбу. Заслухавши сторін, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. У відповідності з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, ніяких відносин не підтримують, на примирення не згідні. Крім того, у відповідності зі ст.113 СК України, особа, що змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка вимоги про переміну прізвища не ставила, тому суд приходить до висновку щоб після розірвання шлюбу, залишити за нею прізвище Базан. Оскільки сімю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та негативно впливати на виховання дітей, у зв'язку з чим їх шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-15 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-15 00:00:00

06.10.2011 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] Тантауі Абделхалек про розірвання шлюбу, в якій вказав, що з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 серпня 2009 року, Запорізьким міським відділом РАЦС головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 31. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] [PERSON], [INFO], який мешкає разом з відповідачем. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, так як сімя розпалась остаточно, по причині протилежних поглядів на життя, фактично шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. В судове засідання позивач не зявилась, надала суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти вирішення справи в порядку заочного розгляду. Відповідач до судового засідання не зявився причину неявки суду не повідомив про день і час слухання справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, заперечень до позовної заяви не надав, у звязку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] заявлено позов про розірвання шлюбу у зв'язку з несумісністю характерів подружжя, їхніх поглядів на спільне життя та сімейні відносини, а також інших обставин, що роблять неможливим їхнє подальше спільне проживання. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України (2947-14)). Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України (2947-14)). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку, а допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України (2947-14)). Ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогою про визнання за ним права власності на самочинно збудований гараж літ. «А» розміром 3,0 х 6,04 м загальною площею 17,7 кв.м., що розташований по вул. Кільцевій 10 «в» в м. Білгород-Дністровський, Одеської області, посилаючись на наступне. Згідно технічного паспорту на гараж від 26.04.11 р., виконаного КП «Білгород-Дністровське БТІ», позивачкою в 2010 році самочинно був збудований гараж загальною площею 17,7 кв.м., якому управлінням містобудування та архітектури була надана юридична адреса гараж по вулиці Кільцевій 10-в. В результаті самочинного будівництва права інших осіб не порушені. [PERSON] у судове засідання зявилася, первісну позовну заяву підтримала та просила суд її задовольнити, позовну заяву Білгород-Дністровської ради просила залишити без розгляду у звязку з повторною неявкою позивача. Представник відповідача за первісним позовом та представник позивача за другим позовом у судове засідання повторно не явився, про час та місце слухання справи повідомленний належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі за позовом [PERSON] до виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради можливо постановити із задоволенням позову, а позовну заяву Білгород-Дністровської міської ради до [PERSON] залишити без розгляду. Судом встановлені наступні фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів. [PERSON] є власником гаражу літ. «А» по вулиці Кольцевій 10-в, м. Білгород-Дністровський, Одеська область, розміром 3,0*6,04м загальною площею 17,7 кв.м. Відповідно до технічного паспорту на гараж від 26.04.2011 р., виконаного КП «Білгород-Дністровське БТІ», позивачка в 2010 році, не порушуючи права інших осіб та за власні кошти, самочинно побудувала вищезазначений гараж літ. «А» по вул.. Кільцевій 10-в, в м. Білгород-Дністровський. Згідно з висновком №44 від 26.04.2011 року управління містобудування та архітектури вищезазначеному гаражу надало юридичну адресу гараж по вулиці Кільцевій 10-в, м. Білгород-Дністровський, Одеська область, та вважає за можливим визнання права власності за позивачкою на даний гараж. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ст. 321 ЦК України закріплює, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив шлюб, зареєстрований відділом ДРАЦС Лугинського РУЮ 2 вересня1989 року за актовим записом № 6 між ним та [PERSON] розірвати. Зазначені вимоги позивача обґрунтовуються посиланням на те, що 2 жовтня 1989 року він перебував у шлюбі з відповідачкою. Від даного шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між ними припинені з грудня 2010 року. Основна причина розпаду сімї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіря. За таких обставин вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить їхнім інтересам. Позивач в судове засідання не зявився. Від нього надійшла письмова заява у відповідності до якої він просить зазначену справу розглядати без його участі; позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не зявилась. Від неї надійшла письмова заява у відповідності до якої вона просить зазначену справу розглядати без її участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі; після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Сторожук». Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 2 вересня 1989 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від даного шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинені з грудня 2010 року. Після припинення шлюбних відносин сторони проживають окремо один від одного. Позивач в смт. Лугини Житомирської області, відповідачка в с. Лугинки Лугинського району Житомирської області. Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх в подальшому намірів не мають, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, позивач наполягає на розлученні та небажанні проживання єдиною сімєю з відповідачкою, суд приходить до висновку про те, що сімю [PERSON] зберегти немає можливості, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб за вимогою позивача суд розриває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із зазначеним позовом, в якому просила шлюб, зареєстрований Жовтневською селищною радою Лугинського району 9 червня 2007 року за актовим записом № 2 між нею та [PERSON] розірвати; малолітнього сина [PERSON], [INFO] для подальшого виховання залишити з нею; після розірвання шлюбу залишити їй дошлюбне прізвище «Таргонська». Зазначені вимоги позивачки обґрунтовуються посиланням на те, що 9 червня 2007 року вона вступила до шлюбу з відповідачем. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] . Спільне життя не склалось, так вони втратили взаємні почуття одне до одного. Відчуття кохання і взаєморозуміння між ними зникло. Відповідач її покинув і пішов до іншої жінки, з якою і досі проживає, в той час, коли вона була вагітна. На даний час вона також хоче створити нову сімю. При таких обставинах вважає, що збереження сімї неможливе. Позивачка в судове засідання не зявилась. Від неї надійшла письмова заява у відповідності до якої вона просить зазначену справу розглядати без її участі; позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився. Від нього надійшла письмова заява у відповідності до якої він просить зазначену справу розглядати без його участі; позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 9 червня 2007 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Шлюбні відносини між подружжям припинені. Після припинення шлюбних відносин сторони проживають окремо один від одного. Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх в подальшому намірів не мають, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, позивачка наполягає на розлученні та небажанні проживання єдиною сімєю з відповідачем, суд приходить до висновку про те, що сімю [PERSON] зберегти немає можливості, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, тому шлюб за вимогою позивачки суд розриває. Малолітнього сина [PERSON], [INFO] для подальшого виховання залишити з [PERSON]. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з [PERSON] 94,10 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 06 грудня 2011 року звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 17 квітня 2011 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,1799 га, які розташовані по вул.Новоселів, 31 в с.Чапаєвка Березанського району Миколаївської області. Позивач прийняв спадщину, проте у видачі йому свідоцтва про право власності на вказану земельну ділянку нотаріусом відмовлено в зв'язку з тим, що нормативна грошова оцінка Чапаєвською сільською радою Березанського району Миколаївської області не обрахована, тому позивач просить визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку. Позивач та його представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, представником позивача надано суду заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено і сторонами не оспорюється, що [PERSON], яка померла 17 квітня 2011 року, належала земельна ділянка площею 0,1799 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка розташована по вул.Новоселів, 31 в с.Чапаєвка Березанського району Миколаївської області. Позивач є спадкоємцем вказаного майна за заповітом після смерті [PERSON] та в установленому законом порядку прийняв спадщину шляхом подання заяви нотаріусу. Зазначені обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть (а.с.6), копією свідоцтва про народження позивача, копією державного акту на право власності на земельну ділянку, копією заповіту (а.с.7-9), довідкою з місця проживання спадкодавця (а.с.11), копією висновку про грошову оцінку земельної ділянки (а.с.12), довідкою нотаріуса. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем за заповітом. Оскільки позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON], до нього на підставі ст.ст.1216, 1218 ЦК України переходять усі права і обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, у тому числі й право власності на спадкове майно. Оскільки позивачу відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю Витягу з технічної документації про грошову нормативну оцінку земельної ділянки (а.с.10), суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та визнати за позивачем право власності на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, просила позбавити [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивач мотивувала свої вимоги тим, що від шлюбу з [PERSON] вона має трьох дітей. Шлюб з відповідачем вона розірвала, з березня 2009 року припинили фактичні шлюбні відносини, проживають окремо. Діти перебувають на її утриманні, проживають з нею. З кінця 2006 року відповідач не виявляє будь-якої турботи про дітей, не приймає участі в їх вихованні. З відповідача на її (позивача) користь стягнуто аліменти, але він жодного разу їх не сплатив. В судовому засіданні позивач позов підтримала з мотивів, які викладені в позовній заяві, пояснила, що вона розірвала шлюб з відповідачем, проживає окремо. Відповідач не піклується про дітей, не приділяє їм жодної уваги, матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні відповідач позов визнав повністю, пояснив, що він дійсно не піклується про своїх дітей, не виховує їх та матеріально не забезпечує. В судовому засіданні представник третьої особи Носівської міської ради [PERSON] пояснив, що міською радою було обстежено умови проживання відповідача. Органом опіки та піклування було опитано сусідів позивача, які пояснили, що [PERSON] не утримує дітей, не виховує, не приходить до дітей. Орган опіки та піклування Носівської міської ради вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав щодо синів [PERSON], [PERSON] та дочки [PERSON]. Вислухавши пояснення сторін, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З матеріалів справи видно, що позивач зверталася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача, отримала виконавчий лист та предявила його до виконання. Відповідач має заборгованість по аліментах. Згідно зі ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 8-10). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] умисно не займається вихованням своїх дітей. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що відповідач не займається вихованням дітей, не приходить до них, не спілкується з ними. Показання свідків суд визнає належним і допустимим доказом, оскільки вони добуті відповідно до чинного законодавства, узгоджується з іншими доказами, підтверджують обставини, на які посилалася позивач. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на протязі більше чотирьох років ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дітей. Згідно з висновком органу опіки і піклування Носівської міської ради (а.с. 31) [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав відносно його дітей. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані на законі, підтверджуються добутими доказами, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved