Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про скасування державної реєстрації та повернення безпідставно-набутого майна, мотивуючи тим, що відповідач на підставі дублікату договору дарування переоформив на себе її будинок, хоча вона ніколи жодних договорів про відчуження свого будинку по вул. Комсомольській, 26 в с. Довга Пристань Первомайського району ні з ким не укладала. Неукладений договір є нікчемним і не потребує визнання судом такого факту, не породжує наслідків. Оскільки державна реєстрація права власності в МБТІ проведена на підставі нікчемного договору, просить зобовязати Первомайське МБТІ скасувати таку державну реєстрацію, а відповідача [PERSON] повернути їй безпідставно набуте майно. Ухвалою суду провадження у справі в частині вимоги про скасування державної реєстрації закрите, оскільки така вимога підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] повністю підтримали позов, просили його задовольнити. Прокурор підтримав позов в частині вимоги про повернення незаконно набутого майна позивачу, оскільки договір дарування будинку між сторонами не укладався. [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, пояснив, що дійсно ніколи не укладав зі своєю бабусею [PERSON] ніяких договорів, однак коли виникла потреба укласти кредитний договір з банком, необхідно було надати банку в заставу якусь нерухомість. Про це він повідомив свою хрещену мати [PERSON], яка працювала в сільській раді і та сказала, що вирішить його проблему, а згодом надала повний пакет документів для отримання кредиту. З цими документами він звернувся до Первомайського МБТІ, де переоформив будинок бабусі на своє імя і під заставу цього будинку отримав кредит у банку. Яким чином укладався договір дарування будинку, не знає, оскільки він юридично необізнаний, однак особисто ніяких договорів не укладав. Представники третіх осіб Первомайського МБТІ, Кредитної спілки «Світовид» та Відділу ДВС проти задоволення позову не заперечували, посилаючись на те, що договір дарування не укладений, тобто нікчемний, а тому будинок слід повернути у власність позивача. Заслухавши пояснення сторін, третіх осіб, свідків, дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що на підставі дублікату, виданого 15.09.2003 року за реєстровим № 97 секретарем Довгопристанської сільської ради Первомайського району Миколаївської області [PERSON], замість втраченого договору дарування, посвідченого виконкомом Довгопристанської сільської ради Первомайського району Миколаївської області 20.01.1991 року за №3, відповідач у справі [PERSON] в Первомайському МБТІ переоформив на своє імя право власності на будинок № 26 по вул. Комсомольській в с. Довга Пристань Первомайського району Миколаївської області. Такі обставини підтверджуються записами в оригіналі інвентарної справи № 63, вилученої судом в Первомайському МБТІ, з якої видно, що 06.02.2004 року [PERSON] отримав витяг з реєстру права власності на нерухоме майно вказаний житловий будинок. При цьому в МБТІ ним була надана ксерокопія дублікату договору дарування, посвідчена тим же секретарем Довгопристанської сільської ради Первомайського району [PERSON], яка являється його матірю і донькою позивача, тобто родичкою сторін договору. Як видно з оригіналу Журналу для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Довгопристанської сільської ради Первомайського району Миколаївської області за 1991 рік, за реєстровим № 3 в даному журналі зареєстровано зовсім інший договір купівлі-продажу, укладений між іншими сторонами, щодо іншого будинку. Договір дарування житлового будинку по вул. Комсомольській, 26 в с. Довга Пристань між [PERSON] та [PERSON] (який на той час був неповнолітнім) взагалі не укладався. Відсутній екземпляр такого договору і в оригіналі наряду документів нотаріальних дій, вчинених у Довгопристанській сільській раді Первомайського району Миколаївської області. Свідок [PERSON], яка працювала секретарем Довгопристанської сільської ради у 1991 році і працює на вказаній посаді досі, від імені якої видано дублікат договору дарування, який раніше начеб-то був нею і посвідчений, в судовому засіданні на підставі ст. 63 Конституції України відмовилась давати свідчення. Свідок [PERSON] голова Довгопристанської сільської ради Первомайського району Миколаївської області пояснив суду, що [PERSON] ніколи не виконувала обовязки секретаря сільської ради, а працювала на посаді землевпорядника і за своєю посадою не могла виконувати обовязки секретаря навіть у її відсутність. Також свідок підтвердив, що дублікат договору дарування виконаний почерком секретаря сільської ради [PERSON] і підписи також виконані нею. Крім того, судом встановлено, що жодних дій з передачі будинку відповідачу позивач не вчиняла, вона до теперішнього часу проживає в [INFO], що підтверджується довідкою сільської ради і дізналась про зміну власника будинку з документів виконавчого провадження, яке отримала поштою. Таким чином судом встановлено, що договір дарування будинку №26 по вул. Комсомольській в с. Довга Пристань Первомайського району між [PERSON] та [PERSON] ніколи не укладався, а дублікат такого договору був виконаний матірю відповідача, яка на момент видачі дубліката працювала секретарем сільської ради. Тобто, фактично, [PERSON] видала завідомо підроблений документ, посвідчила його своїм підписом як секретар сільської ради і завірила печаткою сільської ради. Вказаний підроблений дублікат неукладеного договору був наданий відповідачем до Первомайського МБТІ, на підставі якого він оформив на своє імя право власності на вказаний будинок. Тобто, [PERSON] особисто не вчиняла дій, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків, як це передбачено ч.1 ст. 202 ЦК України, тобто не вчиняла вказаного правочину. Отже, оспорюваний договір дарування будинку є неукладеним відповідно до ст. ст. 203, 215, 626, 638 ЦК України. [PERSON] до ст. 216 ЦК України він не породжує жодних юридичних наслідків, а тому не потребує визнання його недійсним в судовому порядку. Таким чином, оскільки оспорюваний договір дарування будинку є неукладеним, суд вважає, що [PERSON] набув у власність належне позивачу майно без достатньої правової підстави, а тому відповідно до ст.ст. 1212, 1213 ЦК України повинен повернути належний позивачу будинок в натурі. Враховуючи наведене, позов слід задовольнити, зобовязати відповідача повернути позивачу будинок №26 по вул. Комсомольській в с. Довга Пристань Первомайського району.

Outcome: approved