Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до територіальної громади м. Заставна Чернівецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Посилається на те, що 23.02.1992 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, що розташований по вул. Полтавська, 32, в м. Заставна Чернівецької області. Згідно заповіту, посвідченого державним нотаріусом Заставнівської державної нотаріальної контори [PERSON], 09 березня 1989 року та зареєстрованого в реєстрі за №265, все своє майно [PERSON] заповіла йому. Як спадкоємець, він звернувся до нотаріальної контори із усною заявою про прийняття спадщини, однак йому усно було відмовлено, в звязку із тим, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини. У встановлений законом термін він не звернувся до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини, оскільки про існування заповіту йому нічого не було відомо, про існування заповіту та те, що він був складений на його імя, йому стало відомо вже по сплину шестимісячного строку, саме тому, просить визначити йому додатковий трьохмісячний строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], померлої 23.02.1992 року. Позивач та його представник в судове засідання не зявились, подали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, вимоги викладенні в позовній заяві підтримують в повному обсязі. Представник відповідача територіальної громади м. Заставна Чернівецької області в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, проти встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не заперечує. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 23.02.1992 року померла [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 6). Після її смерті відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок з господарськими спорудами і будівлями, що розташований по вул. Полтавська, 32, в м. Заставна Чернівецької області. Дана обставина підтверджується будинковою книгою для прописки громадян, що проживають [INFO] (а.с. 11 16), інвентарною справою (а.с.18 21), договором дарування (а.с.22 26), витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 29). Спадкоємцем майна померлої за заповітом є позивач, що стверджується заповітом (а.с. 7). Спадкоємців, котрі б мали право на обовязкову частку при спадкуванні за заповітом судом не встановлено. Частина 1 ст. 1270 ЦК України визначає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Разом з тим, особа, яка не прийняла спадщину у встановлений законом строк, може звернутися до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини У передбачений законодавством шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини, оскільки про існування заповіту йому нічого не було відомо, про його існування він дізнався вже після спливу встановленого законодавством шестимісячного строку. Крім того, судом встановлено, що на момент відкриття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON], тобто на 23 лютого 1992 року позивачу було менше 18 (вісімнадцяти) років, а його законні представники, батьки, вчасно не подали до нотаріальної контори заяви про прийняття позивачем спадщини, оскільки не правильно зрозуміли норму закону про звернення до нотаріальної контори до шести місяців після смерті спадкодавця. Досліджуючи поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, суд виходить з того, що вказані позивачем причини дійсно повязані з обєктивними, непереборними обставинами, що ускладнювало для спадкоємця вчинити дії повязані з своєчасним оформленням права на спадкове майно. Суд вважає, що вказані позивачем причини пропущення строку для прийняття спадщини є поважними, а тому позовну заяву слід задовольнити і встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини.

Outcome: approved