Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-27 00:00:00

Позивач у жовтні 2011 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю Рівнепастранс, [PERSON] заборгованості на свою користь за кредитним договором № 0803/01/А від 06.03.2008 року у розмірі 723468,80 грн.; з Товариство з обмеженою відповідальністю Рівнепастранс, [PERSON] солідарно на свою користь заборгованість у розмірі 200,00 грн.; з Товариство з обмеженою відповідальністю Рівнепастранс, [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 1950,00 грн. за надання юридичних послуг та витрат, повязаних з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права. Судові витрати також просив покласти на відповідачів. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до договору № 0803/01/А від 06.03.2008 року відповідач ТОВ Рівнепастранс отримав кредит 451000 грн. зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 20,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02.03.2011 року. Проте, в порушення умов договору ТОВ Рівнепастранссвої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги до відповідача ТОВ Рівнепастранс., що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року; договором поруки, укладеним з поручителем [PERSON], у звязку з чим вони є солідарними відповідачами за предявленим до стягнення боргом. Відповідно до заяви представник позивача просив слухати справу без його участі. Позовні вимоги підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання у справі не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, у зв'язку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Договору № 0803/01/А від 06.03.2008 року відповідач ТОВ Рівнепастрансотримав кредит 451000 грн. зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 20,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02.03.2011 року. У звязку з неналежним виконанням відповідача ТОВ Рівнепастрансумов договору № 0803/01/А від 06.03.2008 року заборгованість за ним станом на 13.09.2011 р. склала 723668,80 грн., в тому числі 350064,31 грн. заборгованість за кредитом; 251432,45 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 122172,04 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Зобовязання Позичальника, що випливали зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачами ПАТ А-Банк, [PERSON] договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитом такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та правову допомогу, підлягають стягненню з відповідачів на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved