Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із вищевказаними вимогами, з тих підстав, що 23.11.2007 р. між ВАТ „ Райффайзен Банк Аваль та відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір № 014/2549/82/64839, на отримання кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії в розмірі 441\~910 грн., строком по 23.07. 2017 р., зі сплатою 13,5 % річних за користування кредитними коштами. Однак відповідач належним чином умови кредитного договору не виконує, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість по кредитному договору в розмірі 467\~906 грн. 32 коп. В звязку з цим просили суду розірвати кредитний договір № 014/2549/82/64839 від 23.11.2007 р., укладений між ВАТ „ Райффайзен Банк Аваль та відповідачем [PERSON] , стягнути з відповідача на користь ПАТ „ Райффайзен Банк Аваль в особі КРД „ ПАТ „ Райффайзен банк Аваль суму боргу за кредитним договором в розмірі 467\~906 грн.32 коп., понесені судові витрати: 1700 грн. державного мита та 120 грн. витрат на ІТЗ, а також в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] А Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, та просив їх задовольнити в повному обємі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову, та пояснив, що кредитний договір складений позивачем з порушенням прав [PERSON] , як споживача. Заперечив також, щодо одночасного звернення на предмет іпотеки, оскільки це є житло відповідача. Вважає, що одночасне стягнення заборгованості та звернення стягнення на майно відповідача порушує права відповідача, а тому просив відмовити в задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 23.11.2007 р. між ВАТ „ Райффайзен Банк Аваль , правонаступником якого є ПАТ „ Райффайзен Банк Аваль в особі КРД „ ПАТ „ Райффайзен Банк Аваль, що підтверджується витягом із Статуту, та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 014/2549/ 82/64839, відповідно до якого банк надав Відповідачу кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії у сумі 441\~910 грн, на строк по 23.07.2017 р., та зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 13,5 % річних за користування коштами.. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між Банком та відповідачем [PERSON] 23.11.2007 р. було укладено договір іпотеки, відповідно до якого відповідачем передано в заставу належне їй нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] , що належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав, надавши Відповідачеві споживчий кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 441\~910 грн., а відповідач в свою чергу зо\-бов`язувався погасити кредит за вказаним договором , сплатити за його користування проценти в сумі, в строки та на умовах, що передбачені вищевказаним Договором. Встановлено, що відповідач [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання, передбачені договором кредиту, в установлений строк кредит не повертає та не сплачує проценти за користування кредитними коштами., чим грубо порушила умови договору.. Банк неодноразово надсилав відповідачу повідомлення про виникнення заборгованості та необхідність її погашення, проте відповідачем заборгованість погашена не була. Як вбачається, станом на 04.11.2009 р. відповідач має невиконані зобов`язання перед Банком по Кредитному договору, заборгованість складає 467\~906 грн. 32 коп., з яких: - сума непогашеного кредиту- 411\~738 грн.13 коп., - заборгованість за відсотками 36\~948 грн. 55 коп., - пеня за порушення строків сплати кредиту 1\~578 грн.22 коп., - пеня за порушення строків сплати відсотків-17\~641 грн. 42 коп. Згідно ч.2 ст. 258 ЦК України та п. 10.1 Кредитного договору, передбачено, що за порушення строків повернення кредитної заборгованості та процентів за користування кредитом, передбачених положенням вказаного договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення. \~ \~ Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк( термін). Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язуєтеся повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 33 ЗУ „ Про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.3 ст. 33 ЗУ „ Про іпотеку звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, що призвело до виникнення заборгованості перед кредитором, суд приходить до висновку про необхідність розірвання кредитного договору, стягнення з відповідача на користь ПАТ „ Райффайзен Банк Аваль заборгованості за Кредитним договором № 014/2549/82/64839 в розмірі 467\~906 грн. 32 коп., та в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задовольняється, то з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати: у вигляді судового збору 1700 грн.. , та витрат на інформаційно-технічне забезпечення 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved