overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину. У своєму позові позивач вказала, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем 12 серпня 2006 р. Від даного шлюбу вони мають дитину: доньку - [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на забезпеченні позивача. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі по 1/4 від заробітку (доходу) відповідача щомісячно. У судове засідання позивач не з*вилася, але надала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просить розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання з*явився, але у письмовій заяві повідомив, що проти позову не заперечує і просить розглянути справу без його участ, та врахувати, що на його утриманні знаходяться батьки, які страджають на тяжку хворобу і потребують лікування. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Із свідоцтва про народження [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] року і її батьками є сторони по справі: [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов*язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох та більше дітей, суд визначає єдину частку заробітку (доходу матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров*я та матеріальне становище дитини, стан здоров*я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред*явлення позову. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць. Таким чином, у судовому засіданні позов [PERSON] повністю знайшов свої докази і тому підлягає задоволенню су повному обсязі..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину. У своєму позові позивач вказала, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем 01.10.2004 р., у Заводському відділі реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції м. Запоріжжя. Від даного шлюбу вони мають дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на забезпеченні позивача. Відповідач не сплачує аліменти на утримання неповнолітньої сина [PERSON]. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі ј частки від заробітку (доходу) щомісячно. У судове засідання позивач не з*явилася, але надала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просить розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання не з*явився, хоча був повідомлений судом у встановленому законом порядку, але своїх причин неявки та заперечень суду не повідомив. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши докази по справі, вислухав пояснення сторін, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Із свідоцтва про народження 1-ЖС № 002508 вбачається, що [PERSON] народився 06.02.2005 року і його батьками є сторони по справі: [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов*язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох та більше дітей, суд визначає єдину частку заробітку (доходу матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров*я та матеріальне становище дитини, стан здоров*я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред*явлення позову. У судовому засіданні судом було встановлено із пояснень сторін, що відповідач офіційно працює. Суд вважає, що і з відповідача можливо стягнути аліменти в розмірі ј частки від заробітку (доходу) щомісячно, оскільки його матеріальний стан дозволяє і він взмозі сплачувати аліменти в такому розмірі. Інших утриманців та кредитних зобов*язань він не має. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць. Таким чином, у судовому засіданні позов [PERSON] повністю знайшов свої докази і тому підлягає задоволенню су повному обсязі..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-06 00:00:00

30 грудня 2011 року позивач надіслала до суду позовну заяву до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що проживала з відповідачем однією сімєю без реєстрації шлюбу. Вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Починаючи з грудня 2011 року відповідач почав проживати окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча за своїм матеріальним, сімейним та фізичним станом може надавати таку допомогу. Враховуючи наведене, позивач просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 50% його доходів щомісячно. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що стан його здоровя задовільний, в шлюбі не перебуває та інших дітей не має. Зазначив, що працює на посаді юрисконсульта у ТОВ Смарт-карти та системита щомісячний дохід складає близько 1700 грн. Проти позову не заперечував. Заслухавши пояснення сторін та представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 181, 182 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, і не можуть бути меншими, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України здійснюється у тому випадку, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу отримує в натурі. Судом встановлено, що 27 липня 2010 року у позивача та відповідача народився син [PERSON], який проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Шлюб сторони не реєстрували. В судовому засіданні відповідач з позовом погодився та зазначив, що його сімейний, матеріальний та фізичний стан не перешкоджає сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі. За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі Ѕ частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, від дня предявлення позову і до досягнення сином [PERSON] повноліття. Згідно ст.88 ЦПК України та Закону України Про судовий збірз відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 188 грн. 20 коп. На підставі ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України, Закону України Про судовий збір,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем в шлюбі з 25.08.2007 року. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.03.2011 року шлюб розірвано. Від даного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] (надалі - дитина). Дитина перебуває на повному утриманні позивачки. Відповідач добровільно допомоги на дитину не надає, на користь інших осіб аліменти не сплачує. Тому позивачка просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на дитину у розмірі ? частки всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. Позивачка в попередньому судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав, пояснив, що він не відмовлявся від надання матеріальної допомоги на свою дитину. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Так, в судовому засіданні було встановлено, що між сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.08.2007 року. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.03.2011 року шлюб розірвано. Від даного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] (надалі - дитина). Дитина перебуває на повному утриманні позивачки. Дитина проживає разом з позивачкою [ADDRESS]. Судом встановлено, що відповідач не надає належний рівень матеріального забезпечення своїй неповнолітній дитині, що змусило позивачку звертатися до суду з цим позовом, а в судовому засіданні позивачка послалася на те, що відповідач проживає окремо від сімї, не турбується про свою дитину. На думку суду, на утримання неповнолітньої дитини відповідач зобовязаний сплачувати кошти в розмірі, який на думку суду становить ? частини всіх видів його доходів, в тому числі ? частина - аліменти на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 цього Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, матеріальний стан та стан здоровя платника аліментів. Враховуючи, що відповідач працездатний, працює, тобто має можливість утримувати свою неповнолітню дитину, то на думку суду з нього підлягають до стягнення на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини аліменти в розмірі ? частини всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до повноліття дитини. . На підставі, викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-06 00:00:00

01 жовтня 2011 року сторони уклали між собою договір позики, згідно з яким відповідач отримав від позивача 10000 грн. терміном повернення 01 грудня 2011 року, а в забезпечення повернення цього боргу в договорі обумовили, що в разі неповернення боргу в строк боржник передає у власність належне йому будинковолодіння № 35 по вул. Лермонтова в с. Тернівка Смілянського району Черкаської області. В підтвердження цього відповідач надав розписку та передав документи на належне йому будинковолодіння. Позивач, посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку позику не повертає, звернувся в суд з позовом про стягнення боргу згідно з розпискою шляхом звернення стягнення на заставлене майно. В попередньому судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги та просить суд визнати за ним право власності на заставлене будинковолодіння. Відповідач позов визнав повністю. Позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що власником будинковолодіння № 35 по вул. Лермонтова в с. Тернівка є [PERSON] - відповідач у справі, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Смілянської державної нотаріальної контори [PERSON] 21 листопада 2000 року, зареєстровано в реєстрі за № 3074. 01 жовтня 2011 року відповідач отримав від позивача кошти в розмірі 10000 грн. і зобовязався повернути їх не пізніше 01 грудня 2011 року. В забезпечення повернення позики відповідно до наданої розписки відповідач передав в заставу належне йому будинковолодіння № 35 по вул. Лермонтова в с. Тернівка Смілянського району Черкаської та передав документи права власності на це нерухоме майно. Відповідно до частини 1 статті 589 ЦК України у разі невиконання боржником зобовязання заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно зі ст. 590 ЦК України звернення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом не встановлено порушення прав інших осіб, у визначений в розписці строк відповідач взятого на себе зобовязання щодо повернення коштів не виконав, а тому суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на належне відповідачу будинковолодіння № 35 по вул. Лермонтова в с. Тернівка Смілянського району Черкаської області. На підставі наведеного, ст.ст. 589, 590 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-06 00:00:00

У вересні 2011 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29.05.1998 р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалось. Подружжя не веде спільне господарство та не підтримують шлюбні відносини з березня 2011 року. Зважаючи на вищенаведене просила суд розірвати шлюб. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримувала з підстав, наведених в позові та наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в ході судового розгляду заперечував проти розірвання шлюбу та просив відмовити у задоволенні позову. Суд, вислухавши позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 29 травня 1998 р. про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис № 275 (а.с.6). Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть з березня 2011 р., шлюб носить формальний характер. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Ухвалою Соломянського районного суду м. Києва від 17.11.2011 року в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 191 ЦПК України, провадження в зазначеній вище справі було зупинено та надано подружжю строк на примирення терміном два місяці (а.с. 15). Враховуючи, що судом вживалися заходи щодо примирення подружжя, зважаючи на те, що позивачка втратила почуття любові до відповідача, виходячи із характеру стосунків, що склалися між подружжям, суд вважає, що збереження сімї сторін є неможливим, а тому їх шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, посилаючись на те, що вона зрозуміла, що не кохає відповідача і зробила помилку зареєструвавши з ним шлюб, за таких обставин вона дійшла висновку про недоцільність збереження даного шлюбу і змушена звертатись до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні представник позивач та її представник - [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі, зазначили суду, що позивач та відповідач проживають окремо один від одного та подружні стосунки не підтримують, позивач дійшла висновку про недоцільність збереження даного шлюбу і бажає його розірвати. Відповідач їм Джухьок у судове засідання не зявився, місце його перебування невідоме, про час та місце судового розгляду повідомлявся шляхом розміщення друкованого оголошення у пресі - газета "Урядовий курєр". За таких обставин, суд вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача, згідно вимог ч.1 ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, її представника, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими у повному обсязі та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 29.09.2011 р., від шлюбу неповнолітніх дітей не мають (а.с.7). Після реєстрації шлюбу відповідач виїхав з місця мешкання позивачки, вона мала їхати до чоловіка після оформлення відповідних документів. Однак, за місяць, за який позивачка збирала необхідні для виїзду довідки, вона зрозуміла, що не кохає відповідача і зробила помилку зареєструвавши шлюб з ним. У листопаді 2011 року вона зустріла чоловіка, у якого закохалась та з яким в подальшому планує створювати сім"ю. Подружжя остаточно припинило шлюбно-сімейні стосунки, спільного господарства не ведуть та проживають окремо. Як зазначили суду, допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON], позивач вони знають, підтримують дружні відносини, від повідає її чоловік, з яким вони нещодавно в вересні 2011 року уклали шлюб. Після реєстрації шлюбу позивач з чоловіком мешкали за місцем її реєстраційного обліку, потів він поїхав і зі слів позивача їм стало відомо, що відносини між ними припинились, а позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідача вони приблизно з жовтня 2011 року жодного разу не бачили. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, просить суд строк для примирення не надавати. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-06 00:00:00

ВАТ КБ Надра в особі філії ВАТ КБ Надра Житомирського регіонального управління звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про розірвання кредитного договору № 03/К/\\/2008-980 від 04.04.2008 року, укладеного з [PERSON], договору поруки від 04.04.2008 року, укладеного з [PERSON] та стягнення з них в солідарному порядку заборгованості в розмірі 71 449 грн. 41 коп., оскільки [PERSON] не виконав свої зобовязання перед банком по кредитному договору та стягнути сплачені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов повністю з викладених у ньому підстав. Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча про час і місце слухання справи повідомлялися належним чином. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, суд приймає заочне рішення у відсутності відповідачів. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 04.04.2008 року між ВАТ КБ Надра в особі філії ВАТ КБ Надра Житомирського регіонального управління та [PERSON] був укладений кредитний договір № 03/К/\\/2008-980 по умовах якого останній отримав кредит в сумі 50 000,00 грн. строком до 05.04.2010 року. В забезпечення виконання вказаного кредитного договору між ВАТ КБ Надра в особі філії ВАТ КБ Надра Житомирського регіонального управління був укладений 04.04.2008 року договір поруки з [PERSON], згідно якого поручитель по справі зобовязаний відповідати перед банком за виконання зобовязань, взятих на себе [PERSON] за кредитним договором в тому ж обємі. Відповідно до ст.509 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору . Однак, [PERSON] не виконує взяті на себе зобовязання по кредитному договору і не погашає кредит та відсотки по ньому. Також, у виконання договору поруки відповідач поручитель [PERSON] не бажає в добровільному порядку виконувати взяті на себе договором поруки зобовязання та погашати взятий [PERSON] кредит та відсотки по ньому. Згідно ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду, на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Оскільки відповідачі не виконують взяті на себе зобовязання за вищевказаним кредитним договором то є правові підстави для його розірвання. Враховуючи викладене, відповідачі мають сплатити позивачу в солідарному порядку заборгованість по вказаному кредитному договору, а саме залишок по договору 47 223,76 грн.; заборгованість по відсотках 9 142,16 грн., , штраф 2 218,30 грн., пеня за порушення строку сплати відсотків 1 034,76 грн., пеня за порушення строку сплати кредиту 5 184,43 грн., сума інфляційної складової 6 046,00 грн., а всього 71 449 грн. 41 коп. заборгованості. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд також стягує з відповідачів на користь позивача 714,50 грн. сплаченого судового збору та 120, 00 грн. сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення суду . На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-06 00:00:00

25.11.2011 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила шлюб з відповідачем розірвати, посилаючись на те, що за час перебування у шлюбі їхнє спільне життя з відповідачем склалося невдало із-за різних поглядів на життя, непорозумінням між собою, що призвело в кінцевому результаті до розпаду сімї. Позивач зазначала, що вони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюб потрібно розірвати, оскільки шлюб існує формально, а подальше збереження сімї та примирення є неможливим. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила про його задоволення з підстав наведених в позові. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб в Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сімї /актовий запис № 981/. Подружжя має неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] Встановлено та це підтвердили сторони у судовому засіданні, що фактично шлюбні відносини між ними припинені. Підставами для розірвання шлюбу, які суд враховує при задоволенні позову, є те, що подальше спільне життя подружжя та збереження сімї в умовах, що склалися, стали неможливими. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову, у звязку з чим позов підлягає задоволенню, шлюб між сторонами розірванню.

Outcome: approved