Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

20 жовтня 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до Носівської міської ради про скасування рішення та визнання державного акту на право приватної власності на землю недійсним. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що на підставі рішення Носівської міської ради за № 37 від 11 лютого 1994 року йому було передано земельні ділянки в приватну власність для обслуговування житлового будинку за адресами: в м. Носівка по вулиці Центральній, 55 площею 0,10 га та по провулку Шевченка, 2-Б. Йому (позивачу) було видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку в розмірі 0,10 га, розташовану за адресою:м. Носівка вул. Центральна (Леніна), 55 для обслуговування жилого будинку і зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 365 від 15 липня 2004 року. Посилаючись на викладене позивач просив суд визнати державний акт недійсним. У судовому засіданні позивач та його представник пояснили, що позивачу перейшов у спадок будинок № 55 по вулиці Центральній (в 1994 році вулиця Леніна) в м. Носівка Чернігівської області. За його ([PERSON]) заявою міською радою було прийнято рішення про передачу йому в приватну власність земельних ділянок для обслуговування житлового будинку по двох адресах. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, пояснив, що позивач приватизував земельну ділянку за адресою провулок Шевченка, 2-б в м. Носівка, на якій розташований його будинок. Позивач має два державні акти на право власності на земельні ділянки, в яких цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку. В 1994 році міська рада прийняла незаконне рішення в частині передачі позивачу двох земельних ділянок за одним і тим же цільовим призначенням. Вислухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Згідно з статтею 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу; від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Згідно з статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави; право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 116 Земельного Кодексу України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання. Архівною довідкою від 28 листопада 2011 року (а.с. 14) підтверджується, що рішенням № 37 від 11 лютого 1994 року позивачу [PERSON] для обслуговування житлового будинку було передано земельні ділянки: площею 0,10 га по вул. Центральна (Леніна), 55 та площею 0,06 га по провулку Шевченка, 2-Б в м. Носівка. Згідно з державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 041369 від 15 липня 2004 року цільове призначення земельних ділянок є будівництво та обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства. Рішення Носівської міської ради від 15 червня 2004 року «Про затвердження матеріалів технічної документації по складанню державного акта на право приватної власності на земельну ділянку [PERSON] про видачу державного акта на право приватної власності» є незаконним, оскільки перед цим не було перевірено факту наявності у позивача права власності на іншу земельну ділянку з аналогічним цільовим призначенням. Крім того Державний акт, виданий [PERSON] на 2 земельні ділянки, які мають різне цільове призначення (для будівництва та обслуговування будинку; для ведення особистого селянського господарства), що також суперечить чинному законодавству. Таким чином, державна реєстрація державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 041369 від 15 липня 2004 року, який був виданий на ім'я [PERSON], підлягає скасуванню, оскільки даний державний акт було видано всупереч вимог законодавства. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Так, як Державний акт підлягає визнанню неправомірним, то необхідно скасувати його державну реєстрацію, а земельну ділянку повернути до земель запасу Носівської міської ради Чернігівської області. На підставі викладеного,

Outcome: approved