Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-09 00:00:00

У серпні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначила, що 09 листопада 1997 року помер її батько [PERSON], 07 вересня 1998 року померла її мати [PERSON]. Її батько [PERSON] на день смерті був головою домогосподарства № 29 по вулиці Свердлова у селі Бобрик, Броварського району Київської області, що підтверджується копією технічного паспорта на житловий будинок. Згідно із технічним паспортом на будинок до складу вказаного домоволодіння входять: житловий будинок «А 1» і надвірні будівлі та споруди: сарай «Б», сарай - «В», колонка «К», та огорожа N. Цей будинок побудований їхнім батьком у 1957 році. За життя батько заповіт на все своє майно не складав. Після смерті її батька [PERSON] вона та мати [PERSON] до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не зверталися, спадщину після його смерті фактично прийняли, оскільки на день смерті батька вони проживали разом із ним у зазначеному будинку, оплачували комунальні платежі, обробляли земельну ділянку. [PERSON] та [PERSON] після смерті батька також до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не зверталися і фактично спадщину не прийняли, оскільки на день смерті батька спільно не проживали, комунальні платежі не здійснювали. 02 серпня 2011 року після смерті її матері [PERSON] вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте у видачі їй свідоцтва про право на спадщину на спірний будинок із господарськими будівлями та спорудами нотаріусом відмовлено, оскільки за життя спадкодавцями не були оформлені правовстановлюючі документи на жилий будинок, у звязку з чим вона змушена звернутися до суду. 09 серпня 2000 року [PERSON] та [PERSON] після смерті їхньої матері [PERSON] вони звернулися до нотаріальної контори із заявами про відмову від прийняття спадщини на земельної частки (пай), які належали їхнім батькам, на користь позивача [PERSON], а із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися. Надали суду заяви про визнання позову та відмову від спадкового майна на користь [PERSON]. За таких обстави, спадкоємцем першої черги за законом є лише вона, позивач, [PERSON]. Просила визнати за нею право власності на зазначений вище житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами. У попередньому судовому засіданні позивач позов підтримав та просив задовольнити його. Відповідач [PERSON] сільська рада Броварського району Київської області у попереднє судове засідання не зявилася, направила до суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутності їх представника, позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі. Третя особа: [PERSON] та [PERSON] у попередньому судовому засіданні заявили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог та пояснили, що спадщину після смерті батьків не приймали та надали суду заяви про відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON]. З огляду на обставини справи, беручи до уваги положення ч.4 ст.130 ЦПК України, суд дійшов до висновку про можливість ухвалення судового рішення у попередньому судовому засіданні. Згідно ст.174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вислухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач позов визнав, третя особа: [PERSON] та [PERSON] не заперечують проти задоволення позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу зрозумілі. Оскільки правовідносини виникли до 01 січня 2004 року та продовжують існувати на даний час, при вирішенні цього спору застосуванню підлягають ЦК України (1963 року), КпШС України (1969 року) та чинний ЦК України (2003 року). Даних про те, що [PERSON] та [PERSON] вступили в управління або володіння спірним житловим будинком судом не здобуто, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька вони не зверталися. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що спірний житловий будинок будувався за час шлюбу [PERSON] та [PERSON], а також те, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON], який помер 09 листопада 1997 року, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 22, 28 КпШС України (1969 року), ст. ст. 524 527, 529, 548, 549, 560 ЦК України (1963 року), ст. ст. 328, 392 ЦК України (2003 року),

Outcome: approved