Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить припинити його право 1/2 частини житлового будинку на вулиці Польовій, 83 у м. Львові та визнати за позивачем право власності на вказаний будинок. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що він на підставі договору купівлі-продажу від 16.12.2004 р. є власником 1/2 частини житлового будинку на вулиці Польовій, 83 у м. Львові, власником іншої частки являється відповідач. На даний час вказане житлове приміщення перебуває в аварійному стані, загрожує обвалом внаслідок довготривалої експлуатації та фізичного зносу конструктивних частин та потребує капітального ремонту. Проте відповідач як співвласник будинку з 2004 р. не здійснював жодних дій щодо його утримання, всі витрати на збереження майна несе позивач. Оскільки спільне користування та володіння вказаним будинком між сторонами неможливе з причин невиконання відповідачем своїх обов»язків по утриманню та збереженню майна в належному стані та наявності у вказаному житлі тільки однієї житлової кімнати, просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє згідно довіреності від 10.10.2011 р., позовні вимоги підтримала повністю з мотивів наведених у позовній заяві. Додатково пояснила, що висновком експертизи від 14.11.2011 року встановлено «непридатний»стан житла, неможливість реального поділу будинку та вартість Ѕ частки будинку, належної відповідачу в сумі 2 309 грн., які внесені позивачем на депозитний рахунок суду. Вказані кошти просить стягнути на користь [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи ОКП ДОР «БТІ та ЕО»у судове засідання не з»явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, всебічно та повно з’ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено судом, сторонам на праві спільної часткової власності належить будинок № 83 на вул. Польовій у м. Львові, що підтверджується договором купівлі-продажу 1/2 частини будинку від 16.12.2004 р. (а.с.13), витягом ОКП ЛОР «БТІ та ЕО»про реєстрацію права власності позивача на вказану частку будинку (а.с.14) та довідкою ОКП ЛОР «БТІ та ЕО»від 12.01.2003 р. про право власності на частку будинку [PERSON] Даний будинок згідно технічного паспорта від 10.11.2005 р. (а.с.9-13). складається з однієї житлової кімнати загальною площею 14,8 кв.м. Відповідно до довідки ЛКП «За замком»від 10.08.2011 р. (а.с.15) відповідач на вул. Польовій, 83 у м. Львові не зареєстрований. З висновку ТзОВ «Гал-Світ»будівельно-технічного дослідження від 14.11.2011 р. (а.с.26-39) вбачається, що реальний поділ спірного будинку між сторонами не можливий, ринкова вартість 1/2 частини будинку на вул. Польовій, 83 у м. Львові, що належить [PERSON], на момент проведення експертизи становить 2309 грн. Стан вказаного житлового будинку не відповідає технічним нормам, його фізичний знос 84 %, технічний стан є непридатним, проживання в ньому небезпечне для життя і здоров»я людей. Даний факт аварійності будинку стверджується також актом ЛКП «За замком»(а.с.7). Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов»язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна тощо. При цьому, суд приймає до уваги пояснення позивача, що підтверджуються наявними по справі доказами про те, що відповідач з 2004 р. не приймає жодної участі в утриманні належної йому частки майна, що призвело до його руйнування та непридатності для проживання. Як вбачається із матеріалів справи, спірний будинок перебуває у спільній частковій власності сторін а відтак, частка кожного з них становить по 1/2 частині житлового приміщення. Згідно із ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. З аналізу цієї норми закону вбачається, що кожна із підстав для припинення права на частку є самостійною підставою для припинення права на частку, а доведення всіх цих обставин законом не передбачено. Суд погоджується із доводами позивача про те, що частка відповідача є незначною і не може бути виділена в натурі, оскільки як встановлено судом будинок на вул. Польовій, 83 у м. Львові є однокімнатним, житловою площею 14,8 кв.м., сторони мають право власності на 1/2 частину цього будинку кожен. Як роз’яснив Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові № 7 від 04 жовтня 1991 р. “Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок”(із наступними змінами), судам належить мати на увазі, що, виділ частки в натурі можливий, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Житлова площа, яка припадає на частку відповідача становить 7,4 кв.м., що є меншим за мінімальну житлову площу встановлену законом на рівні 13,65 кв.м. (ст. 47 ЖК), а тому є незначною. Також така частка не може бути виділена [PERSON] в натурі, оскільки для цього необхідно виділити відокремлену частину будинку з самостійним виходом, чого неможливо здійснити із врахуванням розміру його частки та технічних можливостей переобладнання будинку. Даний факт підтверджується висновком експертизи. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Спірний будинок є неподільним, оскільки її поділ по 1/2 частини неможливий без втрати цільового призначення. Тому, суд приходить до висновку, що володіння та користування спірним будинком сторонами спільно є неможливим. У відповідності до ч. 2 ст. 365 ЦК України позивач вніс на депозитний рахунок суду вартість частки відповідача - 2309 грн., про що в матеріалах справи є відповідна банківська квитанція (а.с.25). Тому, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі, відтак суд ухвалює рішення про припинення права [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку на вулиці Польовій, 83 у м. Львові та визнання за позивачем права власності на весь будинок на вул. Польовій, 83 у м. Львові, і стягнення з позивача на користь відповідача 2309 грн. вартості його частки будинку, які внесені на депозитний рахунок суду. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує судові витрати з відповідача (а.с.1,2).

Outcome: approved