Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-26 00:00:00

Прокурор міста Алчевська Луганської області звернувся до суду в інтересах [PERSON] міської ради до [PERSON] з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач [PERSON] самовільно зайняв земельну ділянку площею 0,0338 га за адресою Луганська область м. Алчевськ, вул.Ленінградська, 41-а. Просив винести рішення про зобов’язання [PERSON] самовільно зайнятої земельної ділянки, зайняту самочинним будівництвом та заборонити незаконне будівництво за адресою Луганська область м. Алчевськ вул.Ленінградська, 41-а. У судовому засіданні вказаний позов підтриманий представниками позивача [PERSON] міської ради, прокурором, заперечень проти позову представником третьої особи не надано. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що відповідачу на праві власності належать споруди за адресою м. Алчевськ вул. Ленінградська, 41-а, а згідно зі ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на будинок, будівлю чи споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені. Суд, вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. З акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 25 серпня 2011 року (а.с.4-5) вбачається, що перевірці дотримання вимог земельного законодавства на території м. Алчевська по вул.. Ленінградській,, 41-а на землях житлової та громадської забудови виявлено факт самовільного зайняття земельної ділянки площею 0,0338 га. Це ж видно з протоколу про адміністративне правопорушення від 25 серпня 2011 року(а.с.7), постанови про накладення адміністративного стягнення від 25 серпня 2011 року (а.с.8) та припису державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель від 25 серпня 2012 року ( а.с.6). Відповідач, не заперечуючи викладене, здійснив оплату за визначеним адміністративним стягненням. В той же час, у судовому засіданні було з’ясовано, що вищевказані у позові споруди є власністю відповідача. Це підтверджено рішеннями Алячевського міського суду від 17 жовтня 2011 року, 28 грудня 2011 року та витягом про державну реєстрацію прав КП «[PERSON] БТІ», з яких видно, що об’єкт нерухомиого майна- комплекс споруд автостоянки з автомийкою та адміністративною будівлею належать відповідачу на праві приватної власності, решта вказаних будівель розташована на земельних ділянках, які раніше не передавались відповідачу. Однак, згідно ч.1 ст. 41 Конституції України та ч.1 ст. 319 ЦК Укураїни кожен має право володіти, користуватися й розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, а згідно ч.1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право Власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Ст.61 ЦПК України визначає, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У зв’язку з вказаним повинно відмовити у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed