Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Посилався на те, що 27 квітня 2010 року між ним та [PERSON] було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири №1, що знаходиться за адресою м.Чернівці провул.Кармелюка, 2А. Згідно умов договору, відповідач зобовязалась в строк до 01.07.2010 року укласти з позивачем договір купівлі-продажу вказаної квартири за суму, що еквівалентна 46000 доларів США і що аванс в розмірі, еквівалентному 44000 доларів США, він має оплатити до підписання попереднього договору, що й було ним зроблено. В подальшому, вони неодноразово змінювали умови договору та дійшли згоди про те, що основний договір купівлі-продажу квартири буде укладено до 30.03.2011 року. [PERSON] зобовязалася зявитися не пізніше 30.03.2001 року до нотаріуса зі всіма необхідними для підписання угоди документами, однак не зробила цього, чим порушила умови договору. У звязку з невиконанням зобовязань [PERSON] зобовязалася сплатити йому штраф у розмірі 4% від суми авансу та повернути сплачений ним аванс в розмірі, що еквівалентний 44000 доларів США на час повернення. Проте в добровільному порядку відповідач ухиляється від повернення коштів. Вважає, що відповідач згідно офіційного курсу валют зобовязана йому повернути 352880 грн. 00 коп. авансу та 14115 грн. 20 коп. штрафу. Крім того, у звязку з тим, що відповідач до 30.03.2011 року не продала йому квартиру та не повернула суму авансу за цю квартиру, внаслідок чого незаконно протягом 213 днів користувалась його коштами, а тому вважає, що вона має сплатити йому 3 % річних від суми авансу, що становить 6253 гривні. Просив стягнути з [PERSON] на його користь борг у сумі 373248 гривень та понесені судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та підтвердив, викладені в ньому обставини. Просив позов задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав. Пояснив, що відповідач у даний час згодна продати квартиру позивачу, однак не в змозі цього зробити, оскільки на квартиру ухвалою суду накладено арешт. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 27 квітня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено попередній договір (а.с.4). Як видно з умов договору, відповідач зобовязалася до 01.07.2010 року укласти основний договір, а саме договір купівлі-продажу 9/100 ідеальних часток житлового будинку, що розташований в м.Чернівці по вул.Кармелюка, 2-А, що складає ізольовану квартиру №1, реєстраційний номер обєкту нерухомого майна 6991068. До підписання цього договору [PERSON] передав, а [PERSON] прийняла забезпечувальний платіж в розмірі 348747 грн. 40 коп., що на час посвідчення цього договору згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 44000 доларів США. Пунктом 4 Договору визначено, що у випадку невиконання зобовязань [PERSON] зобовязується сплатити [PERSON] штраф у розмірі 5 % від забезпечувального платежу та повернути отриману суму забезпечувального платежу в розмірі еквівалентному 44000 доларів США. В подальшому, сторонами 01.07.2010 року, 01.10.2010 року, 29.12.2010 вносились зміни до попереднього договору, в результаті яких сторони погодили, що основний договір купівлі-продажу має бути укладений в термін до 30.03.2011 року. У випадку невиконання зобовязань [PERSON] зобовязується сплатити [PERSON] штраф у розмірі 4 % від забезпечувального платежу та повернути отриману суму забезпечувального платежу в розмірі еквівалентному 44000 доларів США на час її повернення (а.с.5-7). Відповідно до ст.635 ч.1 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Як вбачається з умов попереднього договору від 27.04.2010 року з подальшими змінами, сторони зобовязались укласти основний договір до 30.03.2011 року. У визначений термін договір укладено не було. Згідно ч.3 ст.635 ЦК України, зобовязання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Примушення до виконання зобовязання, що ґрунтується на попередньому договорі, Цивільним кодексом не передбачено. Частиною другою вказаної статті визначено, що сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). На підставі наведеного, суд вважає встановленим факт порушення зобовязання відповідачем [PERSON], оскільки у термін до 30.03.2011 року основний договір купівлі-продажу квартири не було укладено з її вини. Таким чином, сума забезпечувального платежу прийнята за попереднім договором відповідачем підлягає поверненню, проте, суд вважає, що вказана вимога позивача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, позивач просить стягнути з відповідача суму забезпечувального платежу в розмірі еквівалентному 44000 доларів США на час звернення до суду, виходячи з курсу долару США до гривні України в розмірі 08 грн. 02 коп., у сумі 352880 грн. 00 коп. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Проте, всупереч вказаним вимогам Закону, позивачем не було надано суду належних доказів щодо підтвердження офіційного курсу долару США до гривні України станом на 31.10.2011 року (час звернення до суду) в розмірі 08 грн. 02 коп. Натомість, згідно службового розпорядження НБУ, судом встановлено, що офіційний курс гривні до долара США 31.10.2011 року становив 07 грн. 97 коп. Отже, підлягає стягненню сума забезпечувального платежу за попереднім договором від 27.04.2010 року у розмірі (44000 доларів США *7,97) - 350680 гривень. Щодо решти позовних вимог слід зазначити наступне. Пунктом 3 статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Сторони у попередньому договорі визначили правові наслідки порушення зобовязання, зокрема відповідач зобовязалася сплатити [PERSON] штраф у розмірі 4 % від забезпечувального платежу, що становить 14027 грн. 20 коп. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд вважає, що підлягає стягненню 3 % річних від суми боргу, що згідно проведеного розрахунку становить (350680 гривень *0,008) *213 днів) : 100) становить 5975 грн. 58 коп.,

Outcome: partial