Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-25 00:00:00

Позивачка 12.03.12 р. звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі ј частини всіх видів заробітку /доходу/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня подання заяви і до повноліття дитини. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач є батьком дитини, однак матеріальної допомоги на її утримання не надає, син повністю утримується матірю, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років. У судове засідання сторони не зявилися, позивачка через канцелярію суду завчасно подала письмове клопотання про розгляд справи без її участі, просила позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце засідання повідомлявся належним чином, причини не явки не повідомив. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не зявився, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у відсутності [PERSON], на підставі наявних у справі доказів та в інтересах його неповнолітньої дитини. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази, вивчивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги позивача підтверджені належними та допустимими доказами. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії «І-ЕЛ»№075111. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2008 року, підтвердження чому є свідоцтво про шлюб серії «1-ЕЛ»№032523. За даними КП «Деснянське»малолітній [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] в квартирі [ADDRESS]. Відповідач своєї участі в матеріальному забезпеченні сина не довів. У відповідності до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, встановлених ст.184 цього кодексу. Враховуючи наведене, з урахуванням матеріального становища обох сторін, їх стану здоровя, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за період від дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved