Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 25.06.2011 року п.2.5 наказу №104 Комунального закладу Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарнядо неї було застосовано заходи дисциплінарного стягнення у вигляді догани. Своєчасно вказане дисциплінарне стягнення нею не було оскаржено з поважної причини, оскільки після ознайомлення з наказом вона важко захворіла та перебувала спочатку на стаціонарному лікуванні, потім на амбулаторному лікуванні. Після чого була направлена на санаторно-курортне лікування в звязку з перенесеним захворюванням. Тому вважає, що трьохмісячний строк на звернення до суду нею пропущено з поважної причини та підлягає поновленню. З п.2.5 наказу №104 від 25.06.2011 року вона не згодна, оскільки в її діях не має порушення трудової дисципліни. За своєю суттю п.2.5 наказу не відповідає фактичним обставинам. Так, в наказі не зазначено які саме порушення правил внутрішнього трудового розпорядку та посадової інструкції лікаря-анестезіолога нею було порушено. По-друге, ті недоліки, які були зазначені в наказі: не проведено загального консиліуму з обговоренням стану хворого та лікарської тактики; антибактеріальна терапія була розширена через 16 годин після операції, до неї ніякого відношення не мають, оскільки лікарем, що лікував хвору [PERSON], вона не була. Приймала участь в операції, як черговий лікар-анестезіолог. Таким чином, наказ не відповідає ні вимогам ст.149 КЗпПУ, ні фактичним обставинам. В звязку з чим, просила скасувати п.2.5 наказу №104 від 25.06.2011 року Комунального закладу Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарнящодо застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити його в повному обсязі. Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначивши, що з боку позивачки мали місце недоліки в організації лікування та підстави для її притягнення до дисциплінарної відповідальності. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст.150 КЗпПУ дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством. Відповідно до ч.1 ст.233 КЗпПУ працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Відповідно до ст.234 КЗпПУ у разі пропуску з поважних причин строків, установлених ст.233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки. Як вбачається з наданих позивачкою листків непрацездатності, остання перебувала на лікуванні з 11.07.2011 року по 22.07.2011 року, 31.08.2011 року по 09.09.2011 року, 10.09.2011 року по 16.09.2011 року, а також на санаторно-курортному лікуванні з 26.09.2011 року по 13.10.2011 року (а.с.6,7,8,9). З позовом до суду позивачка звернулась 20.10.2011 року. Таким чином, суд вважає, що встановлений ч.1 ст.233 КЗпПУ строк для звернення до суду з позовом позивачкою пропущено з поважних причин та він підлягає поновленню. Відповідно до ч.1 ст.147 КЗпПУ за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Відповідно до ст.147-1 КЗпПУ дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті. Відповідно до ст.148 КЗпПУ дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Відповідно до ч.ч.1,3,4 ст.149 КЗпПУ до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що за наслідками перевірки якості надання медичної допомоги дитині [PERSON] згідно п.п.2.5 п.2 наказу №104 від 25.06.2011 року Комунального закладу Дніпропетровська обласна дитяча клінічна лікарнябуло винесено догану лікарю відділення анестезіології [PERSON] (а.с.3). Як зазначено в наказі, за наслідками перевірки встановлено, що мали місце недоліки в організації лікувального процесу при наданні медичної допомоги дитині [PERSON] а саме: незважаючи на те, що дитина була оглянута усіма фахівцями, які були потрібні, не проведено загального консиліуму з обговоренням стану хворого та лікарської тактики; антибактеріальна терапія була розширена через 16 годин після операції. Тобто, з вказаного наказу вбачається, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивачки та інших осіб стали недоліки в організації лікувального процесу при наданні медичної допомоги дитині [PERSON] Разом з тим, як встановлено судом, [PERSON] не була лікарем, що здійснював лікування хворої [PERSON], а лише приймала участь в операції останньої, як черговий лікар-анестезіолог. З оскаржуваного наказу не вбачається, які саме порушення функціональних обовязків, передбачених посадовою інструкцією, або інших нормативно-правових та локальних актів, було допущено безпосередньо [PERSON] Крім того, в самому наказі зазначено, що порушень наказу МОЗ України №303 від 08.10.1997 Про регламентацію діяльності анестезіологічної служби України, яким регламентується діяльність анестезіологічної служби та встановлюються обовязки лікаря-анестезіолога, не виявлено (а.с.21-22,23-26). Будь-яких доказів щодо допущення [PERSON] порушень посадових обовязків при здійсненні лікування хворої [PERSON], які стали підставою для винесення оскаржуваного наказу про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності, відповідачем у відповідності до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України суду надано не було. В звязку з чим, за недоведеністю відповідачем підстав щодо обґрунтованості притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги останньої слід задовольнити в повному обсязі, скасувавши п.п.2.5 п.2 наказу №104 від 25 червня 2011 року про винесення догани лікарю відділення анестезіології [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved