overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-01 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини, мотивуючи тим, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, однак відповідач свого обов'язку не виконує, в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, суду пояснила, що дитина [PERSON], [INFO], перебуває на її повному матеріальному утриманні, однак вона не працює і у зв'язку із складним матеріальним становищем самостійно не може забезпечити дитині належне утримання. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому вона просить суд стягнути із відповідача аліменти у розмірі, визначеному судом, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши позивачку, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини: \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.09.2009 року; \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON], є [PERSON] та [PERSON]; \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Із довідки Бучацької міської ради вбачається, що на утриманні [PERSON] перебуває дочка [PERSON], [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач допомоги на утримання дитини не надає; \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Між сторонами відсутня домовленість про утримання дитини та сплату аліментів, що стало підставою для звернення позивачки до суду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи те, що дитина постійно проживає з матір'ю, а відповідач не виконує обов'язку на її утримання, суд прийшов до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-01 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою про визнання [PERSON], [INFO], недієздатним, та призначення опікуна. Заяву мотивує тим, що [PERSON], являється її сином. Він страждає психічним захворюванням, йому встановлена друга група інвалідності, безстроково. Стоїть на обліку лікаря-психіатра та невропатолога. Син потребує стороннього догляду. Він не може сам отримувати свою пенсію та розпоряджатися нею, не може сам готувати їжу, купувати речі. В судове засідання заявниця не з"явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з"явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], має другу групу інвалідності(а.с.5). Він знаходиться на диспансерному обліку у лікаря - психіатра(а.с.7). Згідно акту судово психіатричної експертизи [PERSON] є інвалідом 2 групи з дитинства. Ступінь наявних у нього психічних розладів настільки виражена, що позбавляє його здатності на даний час усвідомлювати значення своїх дій, та керувати ними, потребує стороннього догляду. У відповідності до ч. 1 ст. 241 ЦК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно подання органу опіки Гришковецької селищної ради вважає за доцільне призначити опікуном над [PERSON] - [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-01 00:00:00

Позивач звернулася до відповідача з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 27 червня 1997 року, Лисичанським відділом РАГС, актовий запис 311. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки з відповідачем припинені у серпні 2011 року через сварки. На примирення не згодна, просила розірвати шлюб. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, додавши, що строк для примирення відповідачем не використаний. Відповідач у відкритому судовому засіданні позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач попереджений про наслідки визнання позову. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27 червня 1997 року, Лисичанським відділом РАГС, актовий запис 311. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки з відповідачем припинені у серпні 2011 року через сварки. Строк, наданий судом для примирення відповідачем не використаний. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову і вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-01 00:00:00

До Ірпінського міського суду надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що 29.08.1997 р. він зареєстрував з відповідачем шлюб. Від цього шлюбу в них народилися доньки: Ніка [INFO] та Лада [INFO] Сімейне життя не склалося через непорозуміння по усім важливим питанням. З грудня 2010 р. спільне господарство не ведуть, не підтримують шлюбних відносин, сімя фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 29.08.1997 р. Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва, актовий запис № 1222. Позивач в судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити та слухати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася, направила до суду заяву, в якій позов визнала, не заперечувала проти його задоволення, просила справу слухати за її відсутності. Вивчивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідач позов визнав, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, суд вважає, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-02 00:00:00

Прокурор просить суд стягнути з відповідачів на користь лікарні кошти в розмірі 232,45 грн., які були витрачені на лікування неповнолітнього потерпілого [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача [PERSON], в результаті чого вказаний потерпілий отримав тілесні ушкодження та перебував на стаціонарному лікуванні. В судове засідання сторони не з’явилися, проте звернулися до суду з письмовими клопотаннями, в яких просять справу розглянути без їх участі, прокурор позов підтримує, а відповідачі визнають. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 03.07.2010 року близько 01 години неповнолітній [PERSON], не маючи досвіду в керуванні транспортних засобів та посвідчення на право керування транспортними засобами, керуючи автомобілем ВАЗ-21703, державний реєстраційний номер [NUMBER] грубо порушуючи вимоги пунктів 1.5, 2.3б, 2.13б, 10.1, 11.2, 12.1, 12.3, 12.4, 12.9б і лінії дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху по вул. Гринцевича в с. Левків, Житомирського району в напрямку м. Житомира, перевищивши швидкість руху керованого ним автомобіля не впорався з його керуванням та виїхав на смугу зустрічного руху, де автомобіль зіткнувся з металевим колесовідбійником, внаслідок чого [PERSON] отримав тілесні ушкодження та перебував з 04.07.2010 року по 09.07.2010 року на стаціонарному лікуванні в лікарні, в зв’язку з чим лікарнею були витрачені кошти на його лікування в сумі 232,45 грн. Зазначені факти підтверджується постановою Житомирського районного суду від 02.11.2010 року, згідно якої відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні вказаного ДТП з застосуванням відносно нього примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері [PERSON] (а.с. 29-31), а також довідкою лікарні про вартість лікування (а.с. 8). Встановленим фактам відповідають цивільні правовідносини. Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов’язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров’я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо даний злочин вчинено неповнолітньою особою, витрати на лікування потерпілого відшкодовуються даною неповнолітньою особою, а у разі відсутності у неї майна достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками. Отже, наявність факту витрачення лікарнею коштів на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] від злочину вчиненого відповідачем [PERSON] є підставою для повного задоволення позову, тобто стягнення в солідарному порядку з відповідачів на користь Житомирської обласної дитячої лікарні вищевказаних коштів на лікування. Окрім цього, у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь держави судовий збір в сумі 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-02 00:00:00

Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 333 грн. на утримання малолітнього сина, оскільки останній надає матеріальну допомогу на його утримання в недостатньому розмірі. Сторони в судове засідання не з’явились, однак звернулися до суду з заявами в яких просять справу розглянути без їх участі, позивачка позов підтримує, а відповідач визнає. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO], який потребує матеріальну допомогу і на утримання якого згідно рішення суду було стягнуто з відповідача аліменти у розмірі 170 грн., однак в теперішній час дана допомога є недостатньою, оскільки дитини постійно хворіє. Викладені обставини підтверджуються рішенням Житомирського районного суду від 13 лютого 2009 року та відповідними виписками з лікарняної картки сина [PERSON] (а.с. 4, 6-8). Встановленим фактам відповідають сімейні правовідносини. Наявність порушення відповідачем своїх обов’язків, як батька утримувати свою малолітню дитину є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-02 00:00:00

Позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами, неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] залишити при матері. Свої вимоги мотивує тим, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження з ним сім’ї стали неможливими. В судове засідання сторони не з’явились, проте звернулися до суду з заявами, в яких просять справу розглянути без їх участі, позивач позов підтримує, а відповідачка визнає. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі з 07 вересня 1985 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 4), від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5), але шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами діють сімейні правовідносини. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність того факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, є підставою для часткового задоволення позовних вимог. Окрім цього, у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд присуджує на користь позивачки з відповідача сплачений нею судовий збір у сумі 107 грн. 30 коп. та 150 грн. витрат на правову допомогу (а.с. 9). В свою чергу, суд відмовляє позивачці у визначені місця проживання сина [PERSON] з нею, оскільки ч. 3 ст. 160 СК України визначено, що у разі, якщо батьки дитини проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-02 00:00:00

Позивач просить суд визнати за ним право власності на садовий будинок №76 в садовому товаристві «Комунальник»Соколовського масиву с. Сонячне, Житомирського району, як за спадкоємцем після смерті його дружини [PERSON], яка померла 24.05.2011 року, та якій належав цей будинок. В судове засідання позивач не з’явився, проте звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, позов підтримує. Представники відповідачів садівничого товариства «Комунальник» та Іванівської сільської ради до суду також не з’явилися і звернулися з заявами, в яких просять справу розглянути без їх участі, позов визнають. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що садовий будинок №76 в садовому товаристві «Комунальник»Соколовського масиву с. Сонячне, Житомирського району належить померлій дружині позивача [PERSON], після смерті якої єдиним спадкоємцем за законом є позивач. Викладені факти підтверджуються наданими позивачем доказами, зокрема, свідоцтвом про смерть [PERSON], довідкою з БТІ про те, що право власності за померлою на вказаний будинок не зареєстровано, технічним паспортом на садовий будинок, виданий на ім’я [PERSON], довідкою садового товариства «Соколовське»про те, що померла є членом даного садового товариства і їй належав згаданий садовий будинок, а також постановою нотаріуса №247/02-31 від 22.12.2011 року про відмову позивачеві у видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний будинок у зв’язку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи про належність його померлій. Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини. Таким чином, наявність того факту, що позивач, як спадкоємець за законом після смерті дружини не може через нотаріальні органи здійснити своє спадкове право на спірний будинок, який за життя належав померлій, є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-02 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами, малолітню дочку –[PERSON], [INFO], залишити при матері. Свої вимоги мотивує тим, що подальше спільне життя з відповідачкою та збереження з нею сім’ї стали неможливими. В судове засідання сторони не з’явились, проте звернулися до суду з заявами, в яких просять справу розглянути без їх участі, позивач позов підтримує, а відповідачка визнає. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 26 лютого 2005 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб, від шлюбу мають малолітню дочку –[PERSON], [INFO], але шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами діють сімейні правовідносини. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність того факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для повного задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-02 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами. Свої вимоги мотивує тим, що подальше спільне життя з відповідачкою та збереження з нею сім’ї стали неможливими. В судове засіданні позивач не з’явився, проте звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, позов підтримує. Відповідачка до суду також не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, причини неявки до суду не повідомила, тому суд розглянув справу заочно без її участі, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі з 31 жовтня 1992 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с. 5), але шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами діють сімейні правовідносини. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність того факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-02 00:00:00

У червні 2010 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був укладений 17.05.2008 року ВРАЦС Чернігівського міського управління юстиції за актовим записом № 489, та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивувала тим, що в сімї немає взаємопорозуміння, виникають часті сварки, примирення неможливе. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON],[INFO], коштів на утримання сина відповідач не надає. Шлюб розривають вперше. За домовленістю сторін син залишається разом з позивачкою. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] і стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина. У судове засідання сторони не зявилися, надали заяви з проханням справу розглянути без їх участі, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно свідоцтва серії 1-ЕЛ №032263 про народження [PERSON], народився 13 грудня 2010р., батьками значаться [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки виконкому Тупичівської сільради №72 від 06.02 2012р. син позивачки і відповідача знаходиться на утриманні позивачки. /а.с 5/ Відповідач є працездатним, його стан здоровя задовільний. Доказів того, що на його утриманні є інші особи, до матеріалів справи не надано. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обставин, що мають істотне значення для вирішення справи та стягнення аліментів у сумі, менше мінімального розміру, судом не встановлено. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-02 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення з них солідарно заборгованості за кредитним договором в розмірі 754\~489,44 грн. та судових витрат. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав і наполягав на його задоволенні. Представник відповідача [PERSON] просив відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був сповіщений завчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення учасників судового засідання та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 05 червня 2007 року та 02 вересня 2008 року між Публічним акціонерним товариством „Кредитпромбанк та [PERSON] було укладено кредитні договори № 49.37.6/69/07-КМК та № 49.37.6/173/08-КМК, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 35000 доларів США. зі сплатою 14,5 % річних за користування ним з кінцевим строком повернення до 03 червня 2011 року та 54000 доларів США зі сплатою 18% річних за користування ним з кінцевим строком повернення до 30 серпня 2013 року. Крім того, 05 червня 2007 року між сторонами в забезпечення виконання кредитного договору було укладено договори поруки, за яким [PERSON] взяв на себе зобовязання нести солідарну відповідальність перед банком нарівні з [PERSON] за кредитними договорами. Відповідач [PERSON] свої зобовязання по кредитному договору належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 18.01.2012 року виникла заборгованість, яка становить 236639 (двісті тридцять шість тисяч шістсот тридцять девять) грн. 93 коп. та 94431 (девяносто чотири тисячі чотириста тридцять один) долар США 58 центів, що за офіційним курсом НБУ станом на 18 січня 2012 року складає 754489 (сімсот пятдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят девять) гривень 44 копійки. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору. Згідно ст. 554 ЦК України, поручитель несе солідарний обовязок перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Таким чином, вимога позивача щодо стягнення з відповідачів заборгованості по кредитному договору підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved