Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивачка зазначила, що 09.08.2003 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу в них народилася спільна дитина [PERSON], [INFO]. Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 29.09.2010 року шлюб між сторонами було розірвано. На даний час відповідач проживає окремо та надає допомогу на утримання дитини в середньому 500-600 грн., яка, на думку позивачки, є недостатньою для утримання дитини. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача щомісячно, але не менше тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, в звязку з ухиленням відповідача від утримання дитини. Від позивача надійшла заява про підтримання позову та розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, вказавши, визнає право дитини на утримання від батька, вказав, що перераховував позивачу щомісячно кошти на утримання дитини. Відповідач працевлаштований та вважає, що слід визначити до стягнення розмір аліментів у 15-20% від отримуваного ним доходу, оскільки позивач залишилась проживати з дитиною в їх спільній квартирі та відповідач проживає спільно з іншою особою, у якої також є дитина. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні у справі матеріали (копію свідоцтва про народження [PERSON], довідку виконкому Баштанської міської ради Баштанського району Миколаївської області від № 2415 від 08.12.2011 року, копію рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 29.09.2010 року, копію свідоцтва про одруження; довідку про доходи відповідача, квитанції про внесення грошових коштів), суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. В ході судового розгляду встановлено, що сторони уклали шлюб 09.08.2003 року, від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач працевлаштований, має задовільний стан здоровя, а тому спроможний надавати матеріальну допомогу позивачці на утримання дитини. Інших власних дітей відповідач не має, аліментних виплат на утримання інших осіб відповідач не здійснює. Зазначені правовідносини врегульовані ст.ст. 180-184 Сімейного Кодексу України, із змісту яких слідує, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги до досягнення дітьми повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері), або у твердій грошовій сумі. Частка доходу батька (матері) визначається судом з врахуванням матеріального становища платника аліментів та наявності у нього інших дітей. Розмір аліментів на дитину не може бути меншим тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач визнає право дитини на одержання утримання та матеріальної підтримки від батька. Зазначене є підставою для задоволення позову. В ході судового розгляду не встановлено визначених в ст.ст. 188, 190 Сімейного кодексу України обставин, з якими законодавство повязує звільнення особи від обовязку по утриманню власної дитини. Також при розгляді справи в суді встановлено, що сторони в передбаченій законом формі не укладали угод про визначення розміру аліментів або ж про припинення права на аліменти у звязку з придбанням права власності на нерухоме майно (ст. 190 СК України). Крім того, в ході розгляду справи в суді не встановлено інших суттєвих обставин, визначених в ч.1 ст. 182 СК України, які мають бути враховані при визначенні розміру аліментів. Повідомлені відповідачем обставини, в тому числі, стосовно його проживання з іншою особою, яка має свою дитину, - не передбачені законодавством серед обставин, які мають бути враховані при визначенні розміру аліментів. Оскільки позивача за подібною категорією справ звільнено від сплати судового збору з відповідача на користь держави підлягає стягненню 188,20 грн. судового збору відповідно до ставок, визначених п.п.1.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved