Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

\~ Позивач звернувся до суду із зазначеним вище позовом. В обґрунтування своїх вимог вказував на те, що відповідно до укладеного договору без номера від 29.08.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 13\~500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте, відповідачка за вказаним договором належним чином зобов'язання не виконувала, тому станом на 31.05.2011 року сума заборгованості по кредиту, відсотках, штрафу становить 29\~806, 78 грн., яку позивач просить стягнути. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, не заперечує проти постановления заочного рішення. Належним чином повідомлена про дату та місце розгляду справи відповідачка [PERSON] в судове засідання не з?явилась, про причини неявки суд не повідомила, заперечення на позов не подала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязанн ( неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору від 29.08.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 13\~500.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. За вказаним договором відповідачка належним чином зобов'язання щодо повернення основної суми кредитних коштів та нарахованих відсотків не виконувала, про що свідчить заборгованість яка виникла станом на 31.05.2011 року та підтверджується відповідним розрахунком, який міститься в матеріалах справи ( а.с. 4). Згідно наданого позивачем розрахунку, - загальна заборгованості по кредиту становить 29\~806,78 гривень і складається з: заборгованості за тілом кредиту 13\~465, 62 грн.; 13\~445,60 заборгованість по відсотках за користування кредитом; 1000 гривень заборгованість з комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500 гривень- штраф (фіксована частина); 1\~395,56 штраф (процентна складова). Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, суд вважає, що позивач та його представник довели обставини, на які посилались як на підставу своїх вимог, тому є законні підстави для задоволення позову. На підставі ст.ст. 526, 610, 612, 1050,1054 ЦК України та

Outcome: approved