Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-11 00:00:00

Позивач у березні 2011 року звернулася з вказаним позовом до відповідача мотивуючи свої позовні вимоги тим, що до жовтня 2008 року вона позичила [PERSON] 65000 гривен та 70000 гривен за її проханням на розвиток її бізнесу, про що та видала розписки, написані власноручно та підписані нею. Відповідач зобовязалася повернути весь борг до червня 2009 року, а також сплачувати проценти за користування позикою у розмірі 5000 гривен щомісячно. За проханням відповідача термін повернення коштів та відповідно термін оплати відсотків були продовжені до червня 2010 року, про що відповідачем зроблено відповідні доповнення до складених розписок. 01 вересня 2009 року відповідач повернула позивачу 5000 гривен в рахунок погашення відсотків за користування наданими нею 65000 гривен. Після спливу терміну повернення коштів, наданих у борг, [PERSON] повернула позивачу 65000 гривен: 16 червня 2010 року 10000 гривен, 17 вересня 2010 року 45000 гривен, 22 жовтня 2010 року 10000 гривен. 70000 гривен боргу відповідач до теперішнього часу не повернула, а також відмовилася від повернення відсотків за користування борговими коштами на загальну суму 195000 гривен за період з 01 жовтня 2008 року по червень 2010 року та ухиляється від зустрічей з позивачем для вирішення питання про виконання нею свого зобовязання. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних за прострочення виконання зобовязання з червня 2009 року по 1 березня 2010 року на загальну суму 6625 гривен (розрахунок додається). Далі позивач зазначає, що вищезазначеними діями відповідача їй завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, перенесених позивачем у звязку із неповерненням протягом тривалого часу боргу відповідачем, так як остання поставила позивача та її сімю у скрутне матеріальне становище, через що позивач дуже хвилювалася і нервувала (піднявся кровяний тиск, почалося безсоння, позивач приймала заспокійливі засоби). Завдану моральну шкоду позивач оцінює у 20000 гривен. Позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь 70000 гривен боргу, 195000 гривен проценти за користування позикою, 3% річних від простроченої суми 6625 гривен, а всього 271625 гривен, моральну шкоду у сумі 20000 гривен, судові витрати по справі державне мито 1700 гривен та витрати на ІТЗ у сумі 120 гривен. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] підтримали позов у повному обсязі та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні, оскільки відповідач договір позики (займу) з відповідачем не укладала, боргові кошти у сумі 65000 гривен та проценти 5000 гривен вона повернула, про що надала розписки, а 70000 гривен у борг не брала та не зобовязана їх повертати. Щодо розписки про отримання 70000 гривен, [PERSON] пояснила суду, що написала її раніше, а згодом тим же числом переписала на 65000 + 5000, за проханням позивача, але фактично дві суми не брала. Відповідач вважає, що нічого позивачу не заборгувала і ніяких зобовязань перед нею не має. Також не визнала позов про стягнення з неї моральної шкоди, оскільки ця вимога не основана на законі. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Outcome: partial