overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-06 00:00:00

[PERSON] подала до Носівського районного суду позовну заяву про визнання права власності на житловий будинок, розташований у с. Рівчак-Степанівка Носівського району, [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з даного житлового будинку. Позивач є спадкоємцем вказаного майна за законом. Спадщину вона прийняла, вступивши в володіння та користування даним майном. Оскільки спадкодавець за життя не зареєструвала майнові права на спірний будинок, то позивач не може оформити право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. Тому [PERSON] просила визнати за нею право власності на житловий будинок судовим рішенням. У судовому засіданні позивач підтримала позов та пояснила, що вона є спадкоємцем за законом спірного житлового будинку після смерті своєї матері. Але через відсутність правовстановлюючих документів на будинок не може оформити право власності на майно через нотаріальну контору. У судове засідання представник відповідача, Рівчак-Степанівської сільської ради Носівського району, не зявився. Голова сільської ради направив до суду заяву, у якій вказав, що визнає позовні вимоги [PERSON] та просить розглянути справу без участі представника відповідача. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в справі, суд приходить до наступного. Відповідно до положень абзацу 6 пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Відповідач без застережень визнав позов в повному обсязі. Оцінивши представлені докази, суд приходить до висновку, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приймає визнання відповідачами позову та задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що з відповідачем зареєструвала шлюб 26 січня 2000 року. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Однією сімєю проживали до 2008 року. Підставою припинення шлюбних відносин позивачка вказує відсутність взаєморозуміння, на підставі чого виникали свари, сім*я розпалася і зберегти її неможливо, на примирення позивачка не згодна, прізвище просила залишити [PERSON]. В судове засідання позивачка не з"явилася, надала письмову заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 26.01.2000 року, шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Бердичевського міськвиконкому Житомирської області, актовий запис № 23. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В даному випадку заходів для відновлення родинних відносин вжито не було, позивачка на примирення не згодна, зазначене свідчить про те, що родина розпалася остаточно. На підставі ст.ст.110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-06 00:00:00

[PERSON] подала до Носівського районного суду Чернігівської області позовну заяву про розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 16 жовтня 2004 року сторони уклали шлюб. Від подружнього життя вони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося, тому що вони мають несумісні характери та різні погляди на ведення побуту та домашнього господарства, часто конфліктують. Унаслідок цього з лютого 2011 року сторони проживають окремо. Дитина знаходиться на утриманні позивача. Тому [PERSON] просила суд винести рішення про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивач підтримала позов та пояснила, що вони з [PERSON] проживають окремо, примирення між ними не можливе. У даний час позивач перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, не просив про відкладення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 16.07.2008 року між ВАТ КБ Надрата [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 9\~800 грн. під 3,1% на місяць з кінцевим терміном повернення 15.07.2011 року. Однак, взятих на себе зобовязань [PERSON] не виконує, у зв'язку з чим, станом на 31.12.2010 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 17\~467 грн. 20 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до укладеного договору №853433/ФЛ від 16.07.2008 року відповідачка [PERSON] отримала від ВАТ КБ Надра(ПАТ КБ Надрапісля зміни найменування) кредит у розмірі 9 800 грн. під 3,1% на місяць за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 15.07.2011 року. Проте, [PERSON] взятих на себе зобовязань щодо своєчасного повернення сум кредиту не виконала, у зв'язку з чим, станом на 31.12.2010 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 17\~467 грн. 20 коп. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог даного кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст.ст.1049,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, відповідачкою порушені наведені норми матеріального права, а тому стягненню підлягає поточна заборгованість за кредитним договором, що складає 17\~467 грн. 20 коп. Відповідно до вимог ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 174 грн. 67 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмирі 120 грн., сплачені позивачем при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні свої позовні вимоги змінила і, будучи допитаною в якості свідка у відповідності зі ст. 62 ЦПК України, пояснила суду, що відповідно до рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 28.07.2011 року відповідач позбавлений батьківських прав щодо своєї малолітньої доньки [PERSON], [INFO], а її призначено опікуном. [PERSON] проживає з нею та перебуває на її утриманні. Проте, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча працездатний і може надавати таку допомогу. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Допустити рішення до негайного виконання. Просить судові витрати покласти на відповідача. Просить не фіксувати судовий процес технічними засобами. Відповідач в судове засідання двічі не зявився, про час та місце слухання справи належно повідомлений, про причини неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Враховуючи позицію позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. За письмовим клопотанням позивачки розгляд справи проводиться без фіксування судового процесу технічними засобами. Судом встановлено, що відповідно до рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 28.07.2011 року відповідач позбавлений батьківських прав щодо своєї малолітньої доньки [PERSON], [INFO], а позичку призначено опікуном. [PERSON] проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча працездатний і може надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей і при ухиленні батьків від цього обовязку, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Статтею 183 СК України передбачено, що суд визначає частку заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дітей. Таким чином, суд вважає, що аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], підлягають стягненню в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказані обставини встановлено з пояснень позивачки, допитаної в якості свідка, матеріалів справи, досліджених в судовому засіданні. Таким чином, позов підлягає задоволенню. Судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою в якій зазначила, що знаходиться з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах від якого 31.12.2008 народила доньку [PERSON]. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання доньки в належному розмірі, в звязку з чим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В суді позивачка підтримала позов та пояснила так, як викладено вище. Відповідач до суду не зявився, проте надав заяву про слухання справи за його відсутності і вказав, що проти позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON], 31.12.2008 є сторони у справі. (а.с. 2). Дитина зареєстрована за місцем проживання і реєстрації матері і знаходиться на її утриманні (а.с. 3). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач позов визнав в повному обсязі, відомостей про наявність у нього інших осіб на утриманні не надав, виходячи з чого суд вважає, що позов повинен бути задоволений. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 08.12.2007 року у відділі РАЦС по м. Харкову № 2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 2280. Від шлюбнородинних відносин 29.09.2008 року народилась дитина [PERSON]. Позивачка посилається на те, що з відповідачем спільне життя не склалось із-за постійних сварок та скандалів, так як в подружжя різних погляд на сімейне життя, що призвело до того, що в травні 2010 року сімя розпалась остаточно, подружжя мешкає окремо, спільне господарство не ведеться, спільного бюджету не має. Позивач вважає, що шлюб існує формально, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Спору про поділ майна, що є спільною власністю, немає. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Відповідач [PERSON] в судовому засідання проти розірвання шлюбу не заперечував. Перевіривши матеріали справи, допитавши сторін, дослідивши інші докази у їх сукупності, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, при цьому суд вважає, що із-за постійних сварок та скандалів, різних поглядів на сімейне життя шлюбно-сімейні відносини подружжя припиненні остаточно з травня 2010 року і більше не поновлювались, подружжя не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведеться, сімейного бюджету у сторін не має, подружжя мешкає окремо одне від одного. Від шлюбнородинних відносин 29.09.2008 року народилась дитина [PERSON]. Відновлення шлюбних відносин та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Суд вважає, що сімя існує формально і відновленню не підлягає. Суд вважає, що сімя розпалась по вині відповідача, так як він легковажно поставився до питання збереження шлюбу. Майновий спір відсутній. Дитина після розірвання шлюбу у відділі РАЦС залишається мешкати разом з позивачем. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-06 00:00:00

[PERSON], [PERSON], звернулись до суду з позовом який згодом уточнили, в якому просять визнати відповідачів [PERSON], [PERSON], втратившими право користування житлом що розташоване за адресою м. Ізмаїл вул. Нахімова, 339, та зняття з реєстраційного обліку, мотивуючи тим, що, при переході права власності на будинок відповідачі надали розписку про зобов'язання звільнити будинок та добровільно знятися з реєстрації до 22.04.2010 року, по теперішній час цього не зроблено, ніяких особистих речей відповідачів у будинку немає, реєстрація вказаних осіб у будинку заважає ним отримати пільги по оплаті житлово комунальних послуг, та оформлення субсидії, з приводу чого вони звернулись до суду. Представник позивача в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позивач [PERSON], не з'явилась надала заяву підтримання позовних вимог, та розгляд справи за її відсутності. В судове засідання відповідачі [PERSON], [PERSON], не зявилися, викликались поштовими телеграмами від 26.09.2011, 30.09.2011, про причину неявки не повідомили, заперечень на позов не надали, тому суд відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за відсутності заперечень до того представника позивача. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.12.2010 року [PERSON], [PERSON] на праві власності належить по Ѕ частині житлового будинку з надвірними спорудами що розташований за адресою: Одеська область м. Ізмаїл вул. Нахімова, 339, що також підтверджується витягом від 01.03.2011 р., про державну реєстрацію прав виданого КП «Ізмаїльським МБТІ», та технічним паспортом від 18.02.2011 р., на житловий будинок. З розписки складеної 20.04.2011 р. відповідачами вбачається, що вони зобовязались до 22.04.2011 року звільнити будинок, та знятися з реєстраційного обліку за вищевказаною адресою. Відповідно будинкової книги розділу прописки за вищевказаною адресою значаться зареєстрованими проте не проживають: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу України житлове приміщення зберігається за особою в разі її відсутності не більше шести місяців. Оскільки відповідачі за місцем прописки відсутні більше строку встановленого ст.71 ЖК України, суд вважає за необхідне визнати [PERSON], [PERSON], такими, що втратили право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-06 00:00:00

19.09.2011 р. позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 19 грудня 2003 року виконкомом Першотравневої сільської ради Апостолівського районну Дніпропетровської області, актовий запис № 11. Від сумісного шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Сімейні відносини між сторонами ускладнилися, вони перестали бути єдиною родиною січня місяця 2011 року, не ведуть спільного господарства. Відповідач має нагоду допомагати дитині, знаходиться в працездатному віці, працює на Криворізької ТЕС м. Зеленодольська, зварювальником. Інші утримання з відповідача не стягуються. Позивачка зазнає матеріальних труднощів, вважає, що відповідач повинен надавати їй матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, тому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача. За заявами сторін справа розглянута без їхньої участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка, дружини, дітей, батьків, інші обставини. Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Також судом встановлено, що відповідач здоровий, працює, інших утриманців не має, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-06 00:00:00

04.08.2011 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину, в якому вказала, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який між ними розірвано 11.04.2011 року Від шлюбу є дочка [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Крім того, позивач вказує, що відповідачка проживає окремо, матеріальної допомоги по утриманню дітей не надає. Позивач в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з»явилася. Причини неявки суду невідомі. Про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частина 3 ст. 181 та ст. 183 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу їх матері або батька, або у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на утримання дітей, визначається судом. В судовому засіданні встановлено, що сторони мають двох малолітніх дітей -- [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] що підтверджується свідоцтвом про їх народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області ласті, актовий запис № 99 та відповідно № 382 (а.с.3,4.) Із довідки КП «ЄДНІСТЬ» виданої позивачу вбачається, що з ним проживають його діти -- [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. (а.с.15). Виходячи із вищевикладеного, суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до їх повноліття. На підставі ст.ст. 84, 180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати угоду купівлі-продажу ? частини житлового будинку з господарськими будівлями дійсною, такою, що відбулася, та визнати за ним право власності на ? частину вище вказаного житлового будинку, розташованого на земельній ділянці площею 210 м. кв. по вулиці Уварова,80 в м. Балта Одеської області, стверджуючи, що він 22.08.2011 року уклав з відповідачем угоду купівлі-продажу ? частини вище вказаного житлового будинку і сплатив відповідачу гроші у сумі 75000 грн., про що складена відповідна розписка, а відповідач передав йому правовстановлюючі документи, технічний паспорт на ? частину будинку, саму ? частину житлового будинку з господарськими будівлями, але, оформити належним чином угоду купівлі-продажу у нотаріальній конторі неможливо по причині того, що у відповідача відсутній державний акт на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок. Вказана обставина позбавила позивача права володіти, користуватися, розпоряджатися придбаним нерухомим майном. З цього приводу позивач змушений звернутися до суду з позовом, надав суду заяву, в якій свої заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі. Відповідач до судового засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, просить справу розглянути за його відсутності. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, так як у судовому засіданні встановлено, що відповідачу [PERSON] на праві приватної власності згідно договору дарування від 06.06.1986 року, посвідченого державним нотаріусом державної нотаріальної контори Балтського району Одеської області, реєстр №1071, належала ? частина житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого на земельній ділянці площею 210 м. кв. по вулиці Уварова,80 в м. Балта Одеської області, яку відповідач продав позивачу, що угода купівлі-продажу житлового будинку відбулася, є дійсною, так як не суперечить вимогам закону, інтересам сторін, що позивач виконав всі умови угоди, сплатив за придбану частину будинку грошові кошти, предметом угоди купівлі-продажу є нерухоме майно, а не земельна ділянка, що згідно ст.ст.210,640 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом, такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації, перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом, але, на сьогоднішній день закону, який визначає вище вказаний перелік немає, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції, що за таких обставин у відповідності до ч.2 ст.220 ЦК України суд може визнати такий договір дійсним і у цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається, що позивач є добросовісним набувачем і має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися вище вказаним нерухомим майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved