Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

В січні 2010 р. позивач звернувся до суду із вказаним позовом. В обгрунтовування заявленого позову вказував, що 14.06.2005р. між ним та Жовтневою районною спілкою споживчих товариств в повному господарському віданні підприємства «Харчокомбінат» Миколаївської області було укладено договір купівлі-продажу нежитлової будівлі прохідної, розташованої за адресою: м. Миколаїв, вулиця Остапа Вишні, № 88/2, загальною площею 28,10 кв.м з прилеглою огорожею № 8. Договір був посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] С І. та зареєстровано в реєстрі за № 2005 та зареєстрований в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно ММБТ1 16.06.2005р. Згідно з п.п.5.3.2 цього Договору він взяв на себе зобовязання сплачувати орендну плату продавцю Жовтневій районній спілці споживчих товариств за користування земельною ділянкою невизначеної площі в невизначеному місці без розрахунку суми, яка підтягає оплаті до укладення ним договору оренди землі, на якій розташоване придбане ним нерухоме майно. Вважає цей пункт договору таким, що суперечить вимогам діючого на тон час законодавства України. На момент укладання договору купівлі-продажу він не знав про те, що у відповідача не виникало право оренди земельної ділянки, а значить і не могло породжувати у відповідача законного права на отримання від нього коштів за оренду землі. Своє твердження мотивує тим. що на момент укладання договору купівлі-продажу він не знав про те, що у відповідача ніколи не виникало право оренди земельної ділянки, а нотаріус при укладенні угоди, цього не перевірив. Після підписання договору купівлі-продажу з метою оплати земельного податку (орендної плати) він звернувся до Миколаївської міськради з проханням укласти з ним договір оренди земельної ділянки, на якій розташоване належне йому нерухоме майно. При цьому зясувалося, що фактично земельна ділянка загальною площею 27708 кв.м за адресою м. Миколаїв,\~вулиця Остапа\~Вишні,\~88.\~знаходилася в\~користуванні Комунального\~підприємства Харчокомбінат,\~на підставі\~договору оренди\~землі від 30.07.2003р., укладеного з Миколаївською міською радою. 24.02.2006р. Миколаївською міською радою було прийнято рішення за № 43/31 про передачу йому в оренду земельної ділянки площею 3 322 кв.м. розташованої по вулиці Остапа Вишні, 88/2 в м. Миколаєві з вилученням та перенесенням в натурі з загальної площі 27 708 кв.м у КП „Харчкомбінат [PERSON] же рішенням його зобов'язано виготовити технічну документацію щодо оренди землі, але він не міг виготовити документацію, укласти договір оренди та добросовісно сплачувати платежі за користування земельною ділянкою,оскільки КП „Харчкомбінат відмовляється внести зміни в договір оренди землі від 30.07.2003р., згідно ст.. 116 ЗК України. Миколаївська міська рада ніколи не приймала рішення про надання в оренду земельної ділянки за адресою: м. Миколаїв, вулиця .[PERSON]. № 88 Жовтневій районній спілці споживчих товариств та не укладала з нею договору оренда, отже у відповідача не виникало право на ореаду земельної ділянки, а тому включення п.5.3.2 в Договір купівлі-продажу від 14.06.2005 року є безпідставним, таким що не породжує законних прав та обовязків у сторін, стосовно платежів на землю. Посилаючись на наведене, позивач просив суд поновити строки звернення до суду пропущені з поважних причин через свою юридичну необізнаність та визнати недійсним пункт 5.3.2. договору купівлі-продажу нежитлової будівлі прохідної, розташованої за адресою: м. Миколаїв, вулиця. [PERSON], № 88/2. загальною площею 28,10 кв.м. з прилеглою огорожею №8 від 14.06.2005р.. укладеного між ним та Жовтневою районною спілкою споживчих товариств, який посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського нотаріального округу [PERSON], реєстраційний №2005 з моменту його укладання. Позивач та його представник з судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити, однак після оголошеної перерви, перестали зявлятися на засідання ,причини своєї неявки суду не повідомляли, заяв про слухання справи не писали. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши, що Жовтнева районна спілка споживчих товариств в повному господарському віданні підприємства «Харчокомбінат» відповідно до договору купівлі-продажу від 14.06.2005 року продала, а [PERSON] купив нежитлову будівлю прохідної та огорожу № 8, що прилягає до неї, яка розташована на земельній ділянці, загальною площею 2322 кв.м за адресою: м. Миколаїв, вул. Остапа Вишні. 88/2. У відповідності до п.5.3.2 цього договору райспоживспілка зобовязалася сплачувати витрат з оренди земельної ділянки орендареві цієї землі до укладення [PERSON] договору оренди ділянки. Миколаївська міська рада прийняла рішення № 43/31 від 24.02.2006р, пунктом 12.4 якого передбачено: передати [PERSON] в оренду строком на п'ять років вказану земельну ділянку площею 3322.кв.м. розташовану в м, [PERSON] по вул. Остапа Вишні, 88/2. Проте позивач не уклав до теперішнього часу договору оренди наведеної земельної ділянки; орендні платежі за цю ділянку стягуються з орендаря - підприємства „Харчокомбінат в віданні Жовтневої райспоживспілки. Однак позивач, незважаючи на неодноразові вимоги, не сплачує підприємству витрати з орендної плати. Підприємство „Харчокомбінат" в віданні Жовтневої райспоживспілки звернулося до суду з позовам про стягнення з [PERSON]О безпідставно збережених ним грошових коштів з сумі 39\~531,80 гривень згідно зі ст. 1214 ЦК України. У відповідь на це, [PERSON] звернувся з позовом, що розглядається зараз судом. На його думку, вважає цей позов безпідставним та просить суд не поновляти позивачу строк позовної давності та застосувати норми ст. 267 ЦК України через те, що позивач пропустив без поважних причин трирічний строк позовної давності та з цієї ж підстави відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи - Кооперативне підприємство «Харчокомбінат» в віданні Жовтневої райспоживспілки - позовні вимоги позивача не підтримав та просив суд відмовити з їх задоволені через безпідставність вимог, а також застосувати строки позовної давності. Третя особа\~приватний нотаріус [PERSON] к С.І. позовні вимоги позивача не підтримала при цьому пояснила, що правочин був укладений відповідно до вимог діючого на той час чинного законодавства, підстав для визнання договору купівлі-продажу частково недійсним не вбачає. Представник третьої особи: Миколаївської міської ради в судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи у їх відсутність, позов не підтримав. Свідки [PERSON], [PERSON]ГІ підтвердили, що орендну плату за придбану [PERSON] земельну ділянку сплачує підприємство ..Харчокомбінат Жовтневої райспоживспілки як орендатор землі, а [PERSON] договір оренди так і не уклав, платежі за землю не сплачує, як це роблять інші власники нерухомого майна. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 14.06.2005 року між Жовтневою районною спілкою споживчих товариств в повному господарському віданні підприємства „Харчокомбінат та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу нежитлової будівлі прохідної, розташованої в м. Миколаєві по вул. Остапа Вишні, X? 88/2, загальною площею 28.10 кв. м, до якої прилягає огорожа № 8. Договір був посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 2006. Пунктом 5,3.2 вищевказаного договору передбачено обовязок покупця ([PERSON]О.) сплачувати продавцю (Жовтневій районній спілці споживчих товариств) платежі по оренді земельної ділянки до укладання договору оренди землі власника майна. Вказаний пункт позивач оскаржує як незаконно включений до договору, з цього приводу він звернувся з позовом до суду. Стаття 15 ЦК України закріплює за кожною особою право на захист свого цивільного права. Проте захист цивільних прав обмежується позовною давністю. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки ( ст.257 ЦК України). Наслідки спливу позовної давності зазначені в статті 267 ЦК України, де в частині четвертій вказаної статті передбачено, що сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Норма про позовну давність застосовується судом тільки за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. В наданих суду запереченнях від 14.09.2010р., а також в судовому засіданні представник відповідача просить застосувати до вказаного спору строк позовної давності, визнати цей строк пропущеним без поважних причин та відмовити в позові. Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з позовом 27.01.2010р., оскаржуваний договір був укладений 14.06.2005 року, позивач був ознайомлений з умовами договору, погоджувався з ними та підписав договір власноруч, тобто перебіг строку позовної давності розпочався з дня укладання договору тобто 14.06.2005 і на момент звернення позивача до суду з даним позовом сплав, встановлений трирічний строк позовної давності ще в 14.06.2008р., а тому суд вважає, що позивач пропустив строк позовної давності без поважних причин. Зупинення чи переривання перебігу позовної давності судом не встановлено. Клопотання позивача про поновлення строку давності суд залишає без задоволення, оскільки позивачем не надані докази поважності такого пропуску та не вказані причини прогаяння позовної давності. В позовній заяві позивач лише зазначив, що він не був обізнаний про відсутність у відповідача права оренди земельної ділянки, а також те, що він через свою юридичну неграмотність не розумів, які саме зобовязання він брав на себе цим пунктом договору, а тому вважає пропущення позовної давності з поважних причин. Відповідно до ч.З ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, а згідно з частиною 4 даної статті сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Оскільки строки позовної давності сплинули, причини пропущення позовної давності судом не визнані поважними, мається заява відповідача щодо застосування позовної давності до спірних правовідносин, тому суд вважає, що є підстави для вимови у задоволенні позову позивачу [PERSON]

Outcome: dismissed