overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, де зазначає, що 14 лютого 2006 року між ним та відповідачкою було укладено договір позики грошових коштів в сумі 500000 гривень, які остання зобовязалась повернути до 14 травня 2011 року. 05 березня 2007 року позивач надав відповідачці позику в сумі 500000 гривень зі строком повернення до 05 травня 2011 року. 15 березня 2008 року відповідачка отримала в борг за договором позики від позивача грошові кошти в сумі 800000 гривень, які зобовязалась повернути до 15 травня 2011 року. 07 травня 2009 року позивач надав відповідачці у позику 750000 гривень, які остання зобовязалась повернути до 07 травня 2011 року. 07 травня 2010 року відповідачка отримала від позивача позику в сумі 800000 гривень, які зобовязалась повернути до 07 травня 2011 року. Крім цього 15 січня 2011 року позивачка отримала у позику грошові кошти в сумі 450000 гривень, які зобовязалась повернути до 15 травня 2011 року. Одержання відповідачкою зазначених сум коштів підтверджується договорами позики та розписками, які додані до матеріалів справи. Відповідачка умови договору до теперішнього часу не виконала. Просить стягнути з відповідачки борг за договорами позики в сумі 3800000 гривень. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача за довіреністю позовні вимоги визнав повністю та не заперечує проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідноснини. Згідно ст. 526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов?язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом установлено, що за договорами позики від 14.02.2006 року, 05.03.2007 року, 15.03.2008 року, 07.05.2009 року, 07.05.2010 року, 15.01.2011 року, позивач передав відповідачці грошові кошти на загальну суму 3800000 гривень. На підтвердження укладення договору позики позивач надав суду договори позики та розписки, що посвідчує передачу відповідачці грошових коштів на загальну суму 3800000 гривень, які остання зобов?язалася повернути у травні 2011 року, але до теперішнього часу не повернула. На підставі зазначеного, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 02.08.1997 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], який проживає з відповідачем. Починаючи з серпня 2010 року не підтримують подружніх відносин. По причині несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння, вважає збереження сімї неможливим. Спору про розподіл майна та утримання дитини немає. Сторони в судове зсідання не зявились, направили до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач наполягав на задоволені позову, відповідач [PERSON] позов визнала повністю. (а.с. 8, 14). Судом встановлено, що сторони, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02 серпня 1997 року. (а.с. 3). Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем. (а.с. 4). Сторони припинили подружні відносини у серпні 2010 року, миритись категорично не бажають, їх сімя розпалась. Спільне господарство ними не ведеться, спору про розподіл майна та утримання сина не виникає. В зв'язку з цим подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим. Відповідно до ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-22 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що у вересні 2009 року під час гасіння пожежі квартири №93 будинку №104 на вул. Пасічній у м. Львові було залито приміщення житлових кімнат квартири позивача за адресою: м. Львів, вул. Пасічна, 104/87. Вартість ремонту відповідачем не оплачена, тому позивачі просять стягнути вартість відновлювальних ремонтних робіт, вартість пошкоджених меблів та інших втрачених речей та стягнути матеріальні збитки. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить суд стягнути з відповідача 38858.00 грн. матеріальної шкоди, 30000,00 грн. моральної шкоди, 51.00 грн. судового збору, 120.00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 200,00 грн. витрат на правову допомогу. Представники відповідача в судовому засіданні позов визнав, давши аналогічні пояснення. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у вересні 2009 року під час гасіння пожежі квартири №93 будинку №104 на вул. Пасічній у м. Львові було залито приміщення житлових кімнат квартири позивача за адресою: м. Львів, вул. Пасічна, 104/87, внаслідок чого було завдано матеріальної шкоди в розмірі 5728,00 грн., яка визначена висновком № 456 судової будівельно-технічної експертизи від 28.11.2008 року. Факт залиття, несплата внаслідок цього проведеного ремонту стверджують спричинену моральну шкоду позивачам, що полягає в незручностях повязаних з порушенням належних умов проживання, неможливістю в повній мірі користуватися житловим приміщенням, нервових переживаннях викликаних зміною звичного ритму життя і становить на погляд суду 1000.00 грн., оскільки позивачем не доведено заподіяння моральної шкоди на суму 30000.00 грн. Стягненню також підлягають витрати на правову допомогу в розмірі 200.00 грн., 51.00 грн. судового збору та 120.00 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Дані обставини справи стверджуються в повному обсязі матеріалами справи, а саме: висновком № 456 судової будівельно-технічної експертизи від 28.11.2008 року; квитанцією №003637 від 05.08.2010 року; показаннями свідка [PERSON], з яких вбачається, що залиття квартири №87 на вул. Пасічній,104 у м. Львові відбулось з вини відповідача. Відповідно до ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Таким чином суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, оскільки з вини відповідача відбулося залиття квартири позивача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем по справі зареєстрували шлюб 09.09.1995 р. в міському відділі реєстрації актів цивільного стану. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. 02.12.2003 р. шлюб між сторонами було розірвано. Матеріальної допомоги на утримання сина відповідач в добровільному порядку не надає. Тому, позивачка змушена звернутись до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1\\4 від всіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судовому засіданні позивачка [PERSON], позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання зявився, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд, заслухавши учасників судового процесу та дослідивши письмові матеріали справи, на підставі їх повного, обєктивного та всебічного дослідження, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Відповідно до копії про свідоцтва про розірвання шлюбу позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] розірвали укладений між ними шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Придніпровського районного управління юстиції м. Черкаси Черкаської області (актовий запис № 647). Згідно з копією свідоцтва про народження серії 1-СР № 000082 від 31.07.1996 року, вони мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO] (батьком дитини записаний відповідач у справі [PERSON]). Дитина зареєстрована та проживає разом зі своєю матірю позивачкою у справі [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою КП «Придніпровська СУБ» Черкаської міської ради» від 13.09.2011 року № 3625. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до п.1. ч.1. ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, підлягає обовязковому негайному виконанню. Оцінюючи зібрані докази по справі, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Крім того, з відповідача відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути в прибуток держави судовий збір в розмірі 188 грн 20 коп. На підставі викладеного та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Хобултівської сільської ради Володимир-Волинського району, [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, покликаючись у позовній заяві на те, що 10 серпня 2002 року померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки, площею 0, 60 га., розташованої в с. Микуличі Володимир-Волинського району, що була передана в приватну власність спадкодавцю [PERSON] рішенням сесії Хобултівської сільської ради Володимир-Волинського району від 31.03.1994р. № 18/6. Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року, чинного на час відкриття спадщини, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, а відповідно до ст. 549 цього Кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Після смерті матері він вступив у фактичне управління і володіння спадковим майном, у тому числі зазначеною вище земельною ділянкою, тобто прийняв спадщину, що підтверджується довідкою Хобултівської сільської ради від 04.10.2011р. № 1031. Крім нього, спадкоємцем першої черги є його брат [PERSON], який відмовився від спадкування шляхом подання відповідної заяви в нотаріальну контору Калінінградського міського округу Російської Федерації за місцем свого проживання. Відсутність у спадкодавця [PERSON] правовстановлюючих документів на спадкове майно земельну ділянку, площею 0, 60 га., позбавляє його можливості оформити свідоцтво про право на спадщину за законом, а тому позивач просить визнати за ним право власності на спадкове майно земельну ділянку, площею 0, 60 га., що розташована в с. Микуличі Володимир-Волинського району, яку він успадкував після смерті 10.08.2002р. матері [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, але подав до суду заяву, в якій зазначає, що позов підтримує повністю та просить його задовольнити і розглядати справу за його відсутності. Судові витрати в справі бере на свій рахунок.. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надіслав на адресу суду телеграму, в якій зазначив, що позов визнає повністю та просить розглядати справу за його відсутності. Від Хобултівської сільської ради Володимир-Волинського району надійшла заява про визнання позову та розгляд справи за відсутності її представника. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що безумовне визнання позову відповідачами не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому на законних підставах, відповідно до ст.ст. 529, 548, 549, 553, 554 ЦК України в редакції 1963 року, може бути прийняте судом шляхом ухвалення рішення про задоволення позову. Суд бере до уваги, що судові витрати в справі позивач бере на свій рахунок. На підставі ст.ст. 529, 548, 549, 553, 554 ЦК України в редакції 1963 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до Володимир-Волинської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, покликаючись у позовній заяві на те, що 07 лютого 1995 року її дід [PERSON] склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Володимир-Волинської державної нотаріальної контори, і на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, що належну йому квартиру № 4, що знаходиться в будинку № 11 по вул. Озерній у м. Володимирі-Волинському, заповідає саме їй [PERSON] 27 травня 2010 року її дід [PERSON] помер і після його смерті відкрилася спадщина на зазначену вище квартиру, однак в 6-місячний строк вона не звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, оскільки з 20 травня 2010 року по 29 грудня 2010 року перебувала в м. Новосибірську Російської Федерації, де доглядала тяжко хвору тітку, що можуть підтвердити свідки: [PERSON] і [PERSON], а тому вважає, що пропустила встановлений законом строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом з поважних причин. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З цих підстав позивач [PERSON] просить визначити їй додатковий строк тривалістю в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті її діда [PERSON], який помер 27 травня 2010 року в м. Володимирі-Волинському. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю та просить його задовольнити, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини і докази. Представник відповідача [PERSON], яка бере участь у справі на підставі довіреності від 10.01.2011р. № 1-49/15, подала до суду заяву про визнання позову, в якій просить розглядати справу за її відсутності. Допитавши свідків: [PERSON], [PERSON], перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що безумовне визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому на законних підставах, відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, може бути прийняте судом шляхом ухвалення рішення про задоволення позову. Суд бере до уваги, що судові витрати в справі позивач бере на свій рахунок. На підставі ст.ст. 1268 1270, 1272 ч.3 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-22 00:00:00

У листопаді 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визначити місце проживання сина [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначала, що до 10 квітня 2009 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], після розірвання шлюбу їхній малолітній син [PERSON], [INFO], залишився проживати з нею у квартирі [ADDRESS]. З цього часу син [PERSON] знаходиться на її повному утриманні та вихованні. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що син постійно проживає з нею у належній їй на праві сумісної власності квартирі [ADDRESS], та бажає проживати з матір'ю. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній матеріалів. Треті особи: сектор у справах громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Броварського МВ (з обслуговування міста Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області, служба у справах дітей Броварської районної державної адміністрації Київської області у судове засідання не з'явилися, надали суду заяви, в яких просять розглянути справу за відсутності їхніх представників. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. З копії свідоцтва про народження [PERSON] вбачається, що він народився 07 лютого 2001 року в селі Рудня Броварського району Київської області про що в Книзі реєстрації народжень Руднянською сільською радою Броварського району Київської області 27 лютого 2001 року зроблено відповідний запис за № 4. Батько - [PERSON]. Мати - [PERSON] (а.с.9). Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 10 квітня 2009 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний запис за № 131 від 10 квітня 2009 року. Після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] - [PERSON] (а.с.8). Згідно із довідкою комунального підприємства «Руднянське» (а.с.15) вбачається, власником особового рахунку по квартирі [ADDRESS] є [PERSON] Сім'я складається з одного чоловіка: [PERSON], [INFO]. З довідки виконавчого комітету Руднянської сільської ради Броварського району Київської області № 926 від 11 листопада 2011 року (а.с.14) видно, що син [PERSON] - [PERSON], [INFO] проживає з дня народження разом з матір'ю [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що визначення місця проживання [PERSON] за місцем проживання матері [PERSON] буде відповідати інтересам дитини. В судовому засіданні [PERSON] просила не стягувати з відповідача понесені нею судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно з 30.09.2011р. і до закінчення дитиною навчання, тобто по 30.06.2012 р. Заявлені вимоги мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Син досяг повноліття, але продовжує навчання, в звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання позивач не з»явилась. Надала заяву, в якій позов підтримала повністю, просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з»явився. Надав заяву, в якій позов визнав повністю, просив справу розглянути у його відсутність. Третя особа [PERSON], [INFO], в судове засідання не з»явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку: Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 01.12.2003р., від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні. Згідно довідки № 384 від 21.07.2011р. [PERSON], [INFO], навчається в Комсомольському політехнічному технікумі. Термін навчання становить з 01.09.2008р. по 30.06.2012р. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати її до досягнення нею двадцяти трьох років, за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій формі, або у частці від доходу платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги також можливість надання утримання другим із батьків. З урахуванням матеріального стану відповідача, матеріального становища дитини, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення повністю. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України віднесені судом на сторону відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору 014\\0911\\85\\126345 укладеному з [PERSON] 10.12.2007 року, а також посилаючись на те, що відповідач істотно порушує кредитні зобовязання, просить стягнути з відповідача заборгованість станом на 25.02.2011 року заборгованість за кредитом становить 41\~263,19 дол. США, що еквівалентною 327\~287,24 грн., заборгованість по відсоткам 5626,87 дол. США, що є еквівалентною 44630,64 грн., пеня за прострочення по тілу кредиту 11\~467,61 дол. США, що є еквівалентною 90\~957,64 грн., пеня за прострочення відсотків по кредиту 5998,02 дол. США, що є еквівалентною 47\~574,50 грн., а всього 64355,69 дол. США, що є еквівалентною 510\~450,02 грн., 10.12.2007 року між позивачем та відповідачами [PERSON] був укладений договір поруки відповідно до якого [PERSON] зобовязався відповідати по зобовязанням [PERSON] тому позивач просить стягнути заборгованість в солідарному порядку з відповідачів Представник позивача надіслав заяву про слухання справи у його відсутність та просив його задовольнити в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, тому суд встановлює заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 10.12.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір 014\\0911\\85\\126345, по умовах якого відповідач отримав кредит. Термін дії договору на 240 місяців по 10.12.2027 р., зі сплатою 14,250 відсотків річних, а у випадку невиконання своїх зобовязань сплачувати неустойку та відшкодовувати завдані збитки. 10.12.2007 року між позивачем та відповідачами [PERSON] був укладений договір поруки відповідно до якого [PERSON] зобовязався відповідати по зобовязанням [PERSON] Однак, відповідачі не виконують взяті на себе зобовязання по кредитному договору і не погашають кредит та відсотки по ньому. Станом на 25.02.2011 року заборгованість за кредитом становить 41\~263,19 дол. США, що еквівалентною 327\~287,24 грн., заборгованість по відсоткам 5626,87 дол. США, що є еквівалентною 44630,64 грн., пеня за прострочення по тілу кредиту 11\~467,61 дол. США, що є еквівалентною 90\~957,64 грн., пеня за прострочення відсотків по кредиту 5998,02 дол. США, що є еквівалентною 47\~574,50 грн., а всього 64355,69 дол. США, дана заборгованість по умовам кредитного договору підлягає стягненню з відповідача. Також підлягають стягненню судові витрати, а саме 120 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 1700 грн. 00 коп. сплаченого судового збору. З викладених підстав суд вважає позов обґрунтованим, а тому задовольняє його. На підставі викладеного та

Outcome: approved