Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 03.03.2007 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції (актовий запис №74), посилаючись на те, що життя з відповідачем не склалося, фактичні шлюбні відносини припинені з лютого 2011 року, бажання продовжувати їх відсутнє, тому вона просить суд розірвати шлюб. Їх спільна неповнолітня дитина буде мешкати з нею. В судовому засіданні позивач вимоги, викладені в позові, підтримала та додатково суду пояснила, що шлюб у неї перший, а у відповідача повторний, спір про майно між нею та відповідачем відсутній, фактично вони не проживають однією сім'єю з лютого 2011 року, так як між ними постійно відбувалися сварки на сімейно-побутовому ґрунті. Спільна дитина буде проживати з нею, відповідач буде приймати участь у її вихованні та утриманні. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Васильєва», яке було змінено під час державної реєстрації шлюбу між сторонами. Відповідач [PERSON], повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився і не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На пропозицію суду про надання строку для примирення позивач категорично відмовилася, так як вважає, що відновити шлюб неможливо і їх подальше спільне життя з відповідачем може негативно позначитися на її інтересах та інтересах дитини. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі свідоцтва про шлюб від 03.03.2007 року, серії І-ЖС, №029012, виданого Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, встановлено, що 03.03.2007 року сторони уклали шлюб, про що було зроблено запис в книзі реєстрації шлюбів №74 (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про народження від 08.05.2007 року, серії 1-ЖС, №051858, виданого Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.7). Судом також встановлено, що сім'я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться. Бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Згідно зі ст.111 СК України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим, з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати сторони прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні позивач просила не стягувати з відповідача сплачені нею при подачі позовної заяви до суду судовий збір та витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи. Тому суд вважає за необхідне не стягувати з відповідача на користь позивача зазначені судові витрати.

Outcome: approved