Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з позовною заявою про стягнення з [PERSON] грошей у сумі 8000 гривень та судові витрати. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та обґрунтовував позицію тим, що 27 травня 2011 року між сторонами у присутності третій особи була укладена угода про намір укласти договір купівлі-продажу будинку, розташованому за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, ж/м Червоний хутір, вул. Абрикосова, 3б, згідно з якою позивачка передала а відповідачка отримала в рахунок сплати вартості будинку аванс у сумі 8000 гривень. Через декілька днів після укладення угоди позивачка відмовилась від укладення договору купівлі-продажу, однак, у супереч законодавству, відповідачка аванс не повернула, та мотивує понесеними збитками. Відповідачка позов не визнала, та пояснила, що дійсно між сторонами у присутності третій особи було укладено згоду про намір укладення договору купівлі-продажу належного їй будинку та земельної ділянки, та вона отримала аванс у сумі 8000 гривень. На час укладення угода сторони досягли згоди відносно всіх істотних умов необхідних для укладення договору купівлі-продажу. Всі авансові гроші були витрачені на підготування документів необхідних для укладенні договору, та на інші дії повязані з укладенням договору купівлі-продажу. Третя особа у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що у його присутності між сторонами було укладено угода про намір у вигляді договору, відповідно до вимог якого позивачка як покупецьпередала відповідачки як продавцюаванс у розмірі 8000 гривень. Згодом сам договір купівлі-продажу не був укладений з вини позивачки, яка весь час змінювала свої вимоги до укладення договору, хоча до укладення угоди неодноразово оглянула обєкт купівлі та узгодила з продавцем всі суттєві умови. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу та проаналізував надані докази, вважає що позов не може бути задоволене з наступних підстав: Як вбачається з наданих позивачкою, та її представником доказів, які знаходяться у матеріалах справи 27 травня 2011 року між сторонами був укладено договір про наміри укласти в строк до 10 липня 2011 року договір купівлі-продажу будинку, розташованому за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, ж/м Червоний хутір, вул. Абрикосова, 3б. Відповідно до умов договору [PERSON] як покупецьпередала а [PERSON] як продавецьотримала ( через свого чоловіка [PERSON]І.) аванс у розмірі 8000 гривен. Сторони погодились з усіма умовами укладеного договору про намір. Відповідно до пункту 1.2. договору у випадку відмови покупцявід своїх зобовязань, він повинен сплатити штраф у розмірі авансу. У судовому засіданні встановлено, що договір купівлі-продажу згодом не було укладено з вини саме покупця, який відмовився від укладення договору з надуманих підстав, так як на протязі місяці до укладення договору про намір неодноразово та ретельно перевіряв будівля та земельну ділянку, а тому не міг не знати про літакиякі, начебто на низьких висотах літають над вказаною земельної ділянкою. Правовідносини які виникли між сторонами, на думку суду, регламентуються загальними положеннями про договір, та вимогами про забезпечення виконання зобовязання відповідно до Цивільного Кодексу України. Згідно п.2 ст. 546 ЦК України договором можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобовязання окрім неустойки, поруки, гарантії, застави, при триманням та завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобовязання, відповідно до п.1 ст. 547 ЦК України, вчиняється у письмовій формі. Пунктом 1 ст. 548 ЦК України встановлено, що виконання зобовязання забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Крім-того, згідно з п.п. 1,3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків, та є двостороннім, якщо правами та обовязками наділені обидві сторони договору. Зміст договору, відповідно п.1 ст. 628 ЦК України, становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обовязковим для виконання сторонами, згідно ст. 629 ЦК України. Пункт 1 ст. 638 ЦК України проголошує, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно п 1, 2 ст. 651 ЦК України зміні або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У даному випадку, суд вважає, що між сторонами було укладено договір про намір укладення згодом договору купівлі-продажу. Вказаним договором передбачено забезпечення виконання зобовязання у вигляді штрафних санкцій. Договір не змінено та ні розірвано. З вини позивачки не було виконане зобовязання то у відповідачки є право на утримання сплаченої сумі авансу як забезпечення невиконаних зобовязань. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed