Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-24 00:00:00

04 липня 2011 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом в якому зазначає, що після смерті 03 липня 2010 року його діда [PERSON] відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок по вул. Довга, 114, в с. Тоболи Камінь-Каширського району Волинської області. Спадкоємцями першої черги за законом є відповідачі по справі, які не претендують на спадковий будинок. Після смерті діда він прийняв спадщину, як спадкоємець за заповітом, однак отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок не може у звязку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів на нього. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок та надвірні будівлі по вул. Довга, 114, в с. Тоболи Камінь-Каширського району Волинської області. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю з підстав зазначених у позовній заяві та пояснив, за життя дід не встиг зареєструвати право власності на належний йому житловий будинок, тому на даний час не може прийняти спадщину. Просить позов задовольнити. Відповідачі проти позову не заперечують, про що [PERSON] подала заяву, де просить справу розглянути без її участі. Заслухавши пояснення позивача, відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги є підставними і підлягають до задоволення. Судом установлено, що дід позивача [PERSON], що стверджено свідоцтвами про народження [PERSON] (а.с. 5), його матері (а.с. 7) та свідоцтвом про її одруження (а.с. 7), який помер 03 липня 2010 року (свідоцтво про смерть (а.с. 6), своїм заповітом (а.с. 15) належний йому житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Довга, 114, в с. Тоболи Камінь-Каширського району Волинської області (довідки Тоболівської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області (а.с. а.с. 18, 19) та витяг з погосподарської книги цієї ради (а.с. 20), заповів позивачу. Згідно ст. 1223 ч. ч. 1, 3 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; право спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ч. ч. 1, 5 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яка, у відповідності до ст. 1220 цього Кодексу, відкрилась після смерті [PERSON] Позивач, у відповідності до вимог ст. 1269 ЦК України, шляхом подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини (а.с. 17), вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідачі, як спадкоємці першої черги за законом згідно ст. 1261 ЦК України, що стверджено їх свідоцтвами про народження (а.с. а.с. 7, 8, 9, 10, 11), не претендують на спадковий будинок Згідно п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, право власності на житловий будинок, інші будівлі і споруди, може бути підтверджено свідоцтвом про право власності на об`єкти нерухомого майна. Відповідно до п. 216 цієї Інструкції відсутність правовстановлюючих документів на спадкові будівлі позбавляє нотаріуса можливості видати спадкоємцю свідоцтво про право на спадщину. [PERSON] за життя такого свідоцтва не мав, що стверджується довідкою КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» № 4062 від 19.05.2011 року (а.с. 14), тому позивач оформити право власності на спадкове майно у нотаріальній конторі не має можливості. Відповідно до ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно ст. 1216 ЦК являє собою перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Зважаючи на встановлені судом обставини, позивача слід визнати власником житлового будинку з надвірними будівлями. З відповідачів суд судових витрат не стягує, оскільки право власності на житловий будинок та господарські будівлі ними не оспорюється.

Outcome: approved