overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищеназваним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі і від спільного подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, просила стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення сином повноліття. У попереднє судове засідання позивачка не з'явилася, суду надала письмову заяву, в якій просила слухати справу за її відсутністю, позов підтримала. Відповідач у попереднє судове засідання не з'явився, суду надав письмову заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позов визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі і від спільного подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про народження вказаний відповідач (а. с. 8). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому визнання позову відповідачем слід прийняти, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст. ст. 81, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат, пов'язаних з інформаційно-технічним забезпеченням розгляду справи. На підставі вищезазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-11 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищеназваною заявою, в якій просив госпіталізувати [PERSON]., [INFO] до Лисичанської обласної психіатричної лікарні, посилаючись на те, що остання страждає психічним захворюванням деменція судинного ґенезу, середнього ступеню наявності з галюцинаторно-маревними включеннями, тому потребує примусового лікування в умовах відділення №2 ЛОПЛ. В судовому засіданні представник психіатричного закладу [PERSON] просила заяву задовольнити. В своїх поясненнях посилалася на обставини, викладені в заяві, в обґрунтування яких надала суду відповідні докази. Прокурор Євтєєва Ю. Е. у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала. Законний представник [PERSON] у судове засідання не зявилася, її неявка не перешкоджає розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення представника психіатричного закладу, прокурора, дослідивши письмові докази у справі, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] С . згідно висновку комісії лікарів-психіатрів від 06 вересня 2011 року страждає на психічне захворювання деменція судинного ґенезу, середнього ступеню наявності з галюцинаторно-маревними включеннями, у звязку з чим не може свідомо надати згоду на лікування. Згідно зі ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогуособа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Враховуючи те, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, не усвідомлює характер захворювання, яке за характером є погрозою для неї, суд вважає, що остання за своїм психічним станом потребує примусової госпіталізації для психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-11 00:00:00

Враховуючи складність викладення повного тексту мотивувальної частини рішення та необхідності значного часу для її виготовлення, суд вважає за МОЖЛИВЕ постановити по справі рішення з оголошенням вступної та резолютивної частин,-

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-11 00:00:00

Враховуючи складність викладення повного тексту мотивувальної частини рішення та необхідності значного часу для її виготовлення, суд вважає за можливе постановити по справі рішення з оголошенням вступної та резолютивної частин,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-11 00:00:00

В березні 2011 року ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за недораховану електроенергію, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач є абонентом ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» як споживач електроенергії, однак, 02.11.2010 р. при перевірці дотримання вимог діючих Правил користування електроенергією для населення споживачем було встановлено порушення ПКЕЕН, а саме: «самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електропроводки, що не є власністю споживача без приладу обліку, без відкриття особового рахунку та укладення договору про користування електричною енергією, порушення п. 42 [PERSON]», у звязку із чим, позивачеві заподіяний збиток на суму 2254,86 грн. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідача на користь ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» зазначену суму заборгованості. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Відповідач у судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] є абонентом ВАТ ЕК «Миколаївобленерго». На її ім'я відкрито особовий рахунок № 7770071. 02.11.2010р. працівниками ВАТ ЕК «Миколаївобленерго», був зроблений огляд та складений [PERSON] №Ю-8095 про порушення «Правил користування електричною енергією для населення», виражених у: «самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки до електропроводки, що не є власністю споживача без приладу обліку, без відкриття особового рахунку та укладення договору про користування електричною енергією, порушення п. 42 [PERSON]». 28.12.2010р. даний акт був розглянутий комісією, яка була проведена без участі споживача та була нарахована суму збитків завданих відповідачем компанії, що становить суму у розмірі 2254,86 грн. В судовому засіданні встановлено, що на момент розгляду справи, зазначена сума боргу відповідачем не сплачена. Згідно з ч. 2 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», крадіжка електричної енергії, у тому числі порушення [PERSON], визначено як правопорушення в електроенергетиці, а відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», споживач несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та [PERSON], згідно з законодавством України. У судовому засіданні наявність порушення [PERSON] [PERSON] підтверджується наданими ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» суду матеріалами та поясненнями. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати: судовий збір в сумі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в сумі 120,00 грн. На підставі ст. ст. 525, 526 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-11 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-11 00:00:00

Позивач у квітні 2011 р. звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що з 22.07.2003 р. перебуває з відповідачкою у шлюбі, який було зареєстровано Жовтневим відділом РАЦС ДМУЮ м. Дніпропетровська за актовим записом № 528. Від шлюбу сторони мають одну спільну малолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося, почуття любові між сторонами втрачене, сімейно-шлюбні стосунки припинені з березня 2011 р., примирення між сторонами не є можливим, у зв`язку з чим позивач просив суд шлюб розірвати. Позивач надав суду заяву, в якій позов підтримав та просив розглянути справу за його відсутності (а.с. 17 ). Відповідачка надала суду заяву, у якій позов визнала та просила розглянути справу за її відсутності (а.с. 18). Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідачка з 22 липня 2003 р. перебувають у шлюбі, який було зареєстровано Жовтневим відділом РАЦС ДМУЮ м. Дніпропетровська за актовим записом № 528 (а.с. 3), від якого сторони мають одну спільну малолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Спільне життя у сторін не склалося, почуття любові між ними втрачене, сімейно-шлюбні стосунки припинені з березня 2011 р., примирення між сторонами не є можливим. Вирішуючи позовні вимоги, суд приходить до наступного. Ч. 2 статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні, сторони фактичні сімейно-шлюбні відносини припинили, проживають окремо, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. За викладених обставин суд приходить до висновку про те, що шлюб розпався остаточно і не може бути поновлений, а його подальше формальне існування суперечило б правам та інтересам сторін, в тому числі праву на вступ до іншого шлюбу. \~ \~ \~ \~З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне позов задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-11 00:00:00

Позивач у квітні 2011 р. звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що з 22.07.2003 р. перебуває з відповідачкою у шлюбі, який було зареєстровано Жовтневим відділом РАЦС ДМУЮ м. Дніпропетровська за актовим записом № 528. Від шлюбу сторони мають одну спільну малолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачкою не склалося, почуття любові між сторонами втрачене, сімейно-шлюбні стосунки припинені з березня 2011 р., примирення між сторонами не є можливим, у зв`язку з чим позивач просив суд шлюб розірвати. Позивач надав суду заяву, в якій позов підтримав та просив розглянути справу за його відсутності (а.с. 17 ). Відповідачка надала суду заяву, у якій позов визнала та просила розглянути справу за її відсутності (а.с. 18). Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідачка з 22 липня 2003 р. перебувають у шлюбі, який було зареєстровано Жовтневим відділом РАЦС ДМУЮ м. Дніпропетровська за актовим записом № 528 (а.с. 3), від якого сторони мають одну спільну малолітню дитину дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Спільне життя у сторін не склалося, почуття любові між ними втрачене, сімейно-шлюбні стосунки припинені з березня 2011 р., примирення між сторонами не є можливим. \\~ Вирішуючи позовні вимоги, суд приходить до наступного. Ч. 2 \\~статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~Як встановлено в судовому засіданні, сторони фактичні сімейно-шлюбні відносини припинили, проживають окремо, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. За викладених обставин суд приходить до висновку про те, що шлюб розпався остаточно і не може бути поновлений, а його подальше формальне існування суперечило б правам та інтересам сторін, в тому числі праву на вступ до іншого шлюбу. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне позов задовольнити. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вище вказаним позовом. В заяві вказує, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 17.12.2005 року. \\~Від \\~шлюбу \\~мають \\~спільну дитину сина [PERSON] - [INFO] . Шлюбні відносини фактично припинені. \\~\\~\\~\\~\\~ Позивач просить суд шлюб розірвати. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~ У судовому засіданні \\~\\~позивачка підтримала викладені у позовній заяві обставини, просила позов \\~задовольнити \\~у \\~повному \\~обсязі . Відповідач [PERSON] проти позову не заперечував. Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд вважає, що існують законні підстави для задоволення позову. Факт перебування сторін у шлюбі з 17.12.2005 року підтверджено копією свідоцтва про одруження \\~сторін \\~від 17.12.2005 року. Сторони мають спільну дитину [PERSON] - [INFO] , який мешкає разом із матір`ю, що підтверджується \\~поясненнями \\~сторін \\~і копією свідоцтва про народження названої дитини від 21.06.2007 року. Згідно ст.110-112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, інші обставини життя сторін, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, \\~бо як вбачається із пояснень позивача та наданих пояснень відповідача, сторони тривалий час фактично не мешкають разом як подружжя, у \\~зв`язку \\~з \\~чим \\~подальше збереження шлюбу із відповідачем, таким чином, суперечить інтересам позивача, а це має істотне значення для вирішення спору, бо з відповідачем позивач не веде подружнє життя з липня 2011 року. \\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за договором про видачу та використання кредитних карток від 24.12.2007 року в сумі 25787,59 грн. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав та пояснив, що 24.12.2007 року між сторонами укладено договір про видачу та використання кредитних карток, згідно якого відповідачка отримала кредит в сумі 15000 грн. строком до 30 листопада 2009 року зі сплатою 34% річних за користування кредитом. Однак відповідачка в повному обсязі не виконує зобов»язання за договором, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 25.06.2010 року складає 25787,59 грн. з яких кредит 14938,93 грн., відсотки 10264,52 грн., плати 584,14 грн., тому просить стягнути таку у примусовому порядку, задоволивши позов. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням. Тому суд вважає, що по справі зібрано достатньо доказів, щоб слухати справу у відсутності відповідачки постановивши заочне рішення по справі. Оглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 24.12.2007 року між позивачем та [PERSON] укладено договір про видачу та використання кредитних карток, згідно якого відповідачка отримала кредит в сумі 15000 грн. строком до 30 листопада 2009 року із сплатою 34% річних за користування кредитом.. Ст. 11 ч. 2 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобов'язання сторін Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як вбачається із розрахунку заборгованості по кредиту, станом на 25.06.2010 року заборгованість відповідачки становить 25787,59 грн. з яких кредит 14938,93 грн., відсотки 10264,52 грн., плати 584,14 грн. 4.11.2009 року відповідачці направлено вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, однак така відповідачкою не виконана. Враховуючи вище наведене, а також те, що судом встановлено, що відповідачка не виконує належним чином взяті на себе зобов»язання відповідно до укладеного кредитного договору, що призвело до утворення заборгованості, добровільно погасити таку відмовляється, суд приходить до висновку, що заборгованість підлягає стягненню з боржника на користь позивача у примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості по договору про видачу та використання кредитних карток від 14.08.2008 року в сумі 2448,07 грн. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав та пояснив, що 14.08.2008 року між сторонами укладено договір про видачу та використання кредитних карток, згідно якого відповідачка отримала кредит в сумі 1500 грн. строком до 30 квітня 2010 року зі сплатою 38% річних за користування кредитом. Однак відповідачка в повному обсязі не виконує зобов»язання за договором, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 30.06.2010 року складає 2448,07 грн. з яких кредит 1480,95 грн., відсотки 700,15 грн., плати 266,97 грн., тому просить стягнути таку у примусовому порядку, задоволивши позов. Відповідачка в судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням. Тому суд вважає, що по справі зібрано достатньо доказів, щоб слухати справу у відсутності відповідачки постановивши заочне рішення по справі. Оглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 14.08.2008 року між позивачем та [PERSON] укладено договір про видачу та використання кредитних карток, згідно якого відповідачка отримала кредит в сумі 1500 грн. строком до 30 квітня 2010 року із сплатою 38% річних за користування кредитом.. Ст. 11 ч. 2 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов'язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобов'язання сторін Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Як вбачається із розрахунку заборгованості по кредиту, станом на 30.06.2010 року заборгованість відповідачки становить 2448,07 грн. з яких кредит 1480,95 грн., відсотки 700,15 грн., плати 266,97 грн. 2.07.2010 року відповідачці направлено вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, однак така відповідачкою не виконана. Враховуючи вище наведене, а також те, що судом встановлено, що відповідачка не виконує належним чином взяті на себе зобов»язання відповідно до укладеного кредитного договору, що призвело до утворення заборгованості, добровільно погасити таку відмовляється, суд приходить до висновку, що заборгованість підлягає стягненню з боржника на користь позивача у примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

16.08.2011 року позивачка [PERSON].звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини. Сторони перебували у цивільному шлюбі. Від сумісного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO], який проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач не заперечує свого батьківства. Сімейні відносини між сторонами ускладнилися, вони перестали бути єдиною родиною, не ведуть спільного господарства. Відповідач має нагоду допомагати дитині, знаходиться в працездатному віці , тому повинен брати участь у матеріальному забезпеченні свого неповнолітнього сина. Інші утримання з відповідача не стягуються. Позивачка зазнає матеріальних труднощів, вважає, що відповідач повинен надавати їй матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 14 частини заробітку (доходу) відповідача. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засідання позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини до 18 років в розмірі 1 4 частини його заробітку, щомісячно. Суд,вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Так відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України "Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття ". Згідно ст.183 Сімейного кодексу України "Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом ".

Outcome: approved