overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утриманні неповнолітньої дитини. Заяву мотивує тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.11.2004 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбні стосунки фактично припинені. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина, який знаходиться на її повному утриманні. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/3 частин всіх видів доходів щомісячно на утримання сина до досягнення ним повноліття. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав в ній викладених, просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зазначив, що в нього на утриманні перебувають непрацездатні батьки [PERSON], інвалід по зору, та [PERSON] пенсіонерка. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що з 05.11.2004 року сторони перебувають в шлюбі (а.с. 2). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.3). Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно вимог ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище сина, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, визначені у ст. 182 СК України, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення [PERSON] повноліття. Рішення суду у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 81, ч. 3 ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в доход держави 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

Позивач в позовній заяві посилається на те, що 13.10.2009 померла її мати [PERSON], яка проживала [INFO]. Вона прийняла спадщину, подавши заяву до Рокитнянської державної нотаріальної контори. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, а саме житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в с.Ольшаниця, вул.Леніна,130, але позивач не може вирішити в нотаріальному порядку питання про спадкування цього житлового будинку через відсутність правовстановлюючого документа, яким би посвідчувалося право власності [PERSON] на це майно. Просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами. В судове засідання позивач не з»явився, натомість подав до суду заяву, в якій просить заслухати справу за його відсутності та підтримав позовні вимоги. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, до суду не з»явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав та просить заслухати справу за його відсутності. За вказаних обставин суд ухвалив постановити рішення без подальшого слухання справи без участі сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Позивач, прийнявши спадщину, відповідно до ст.1268 ч.3 ЦК України та п.208 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, вважається таким, що прийняв спадщину. Тому з огляду на те, що [PERSON] на час своєї смерті була власником житлового будинку з господарськими будівлями, її право власності на дане майно перейшло у порядку спадкування за заповітом до позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, спільних дітей не мають, спільно з відповідачем не проживають, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. У звязку з наведеним позивачка просить позов задовольнити. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання також не зявися, в матеріалах справи міститься нотаріально завірена заява, в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутність, категорично заперечує проти строку на примирення та не заперечує проти позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того закон них підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами зареєстровано 06 лютого 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони дітей не мають. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі фактично припинили шлюбні відносини, спільно не проживають, спільного господарства не ведуть протягом певного часу, на розірвання шлюбу погоджуються, примиритися не бажають, майнового спору не мають, тому суд приходить до висновку, що зберегти сімю неможливо і вважає за необхідне шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

Зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, виготовлення повного тексту рішення відкласти до 09.08.2011 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є власником жилого будинку в с.Андріївна Макарівського району,вул.Чапаева,60. В її будинку проживав та був зареєстрований внук-відповідач у сираві, [INFO], який закінчив Андріївську середню школу та був призваний у армію. Після проходження служби в Збройних Силах України в село до неї не повернувся, проживав у матері в смт. Макарів, але залишився зареєстрованим в її будинку. До неї внук не приїздив, спілкуватись з нею не бажає. Вона просила його знятись з реєстрації в її будинку, але він не бажає цього робити. Тому вона звернулась до суду та просила визнати відповідача особою, що втратила право користування жилим приміщенням, оскільки відповідач не проживає в її будинку з 2000 року. Пізніше позивач уточнила свої вимоги, посилаючись на ст.167 ЖК України замість ст.71 ЖК України. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON]В.в судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить жилий будинок в с.Андріївка Макарівського району Київської області,вул.Чапаева,60. В даному будинку зареєстрований, але не проживає з 2000 року, внук позивачки-відповідач у справі [PERSON]. Добровільно знятись з реєстрації відповідач не бажає, а тому його слід визнати особою, що втратила право користування жилим приміщенням позивача. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

Зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, виготовлення повного тексту рішення відкласти до 10 серпня 2011 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дійсним договору купівлі-продажу № 1230 житлового будинку № 20, розташованого за адресою: м.Херсон, вул. Достоєвського, укладеного 01.08.2002 року між позивачем та [PERSON], зареєстрованого на Херсонській регіональній біржі нерухомості, посилаючись на те, що на підставі договору, зареєстрованого на товарній біржі, він не може розпоряджатися належним йому житловим будинком, а на сьогоднішній момент нотаріально посвідчити договір, вчинений на товарній біржі, неможливо, оскільки відповідно до ст. 15 Закону України "Про товарну біржу" угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та третя особа в судове засідання не зявились, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Заслухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності з ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР, який діяв на момент укладання договору, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, суд може визнати такий договір дійсним. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Договір зареєстрований на товарній біржі та в БТІ, виконаний сторонами, на позивача [PERSON] виготовлений технічний паспорт на вказаний будинок, позивач згідно домової книги зареєстрований у вказаному домоволодінні, а відповідач знятий з реєстрації та не мешкає в ньому, згідно наданих документів позивач значно покращив вказане домоволодіння, тобто володіє ним та розпоряджається на свій розсуд.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому вказав, що з 07 серпня 1999 року по 10 липня 2008 року перебував у шлюбі з [PERSON]. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 04 грудня 2008 року, з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] , на утримання доньки - [PERSON], у розмірі ј частини з усіх видів його доходу. В звязку з добровільною сплатою аліментів на утинання доньки [PERSON], стягувач [PERSON] до 01 квітня 2011 року не предявляла до виконання виконавчий лист. 21 лютого 2009 року він одружився з [PERSON] та створив нову сімю. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. У січні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], та стягнення коштів на своє утримання до досягнення донькою трирічного віку. Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 14 лютого 2011 року , з нього стягують аліменти на утримання доньки - [PERSON], у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу та кошти на утримання дружини [PERSON] до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 300 грн., щомісячно. Таким чином, з нього стягуються аліменти у розмірі ј частини, 1/3 частини всіх видів доходу та 300 грн. на утримання дружини, що у сумі складає більш ніж 80 % його заробітку. Прохає суд зменшити розмір аліментів до 1/6 частини з усіх видів його заробітку на кожну дитину. В судовому засіданні позивач, обґрунтувавши суду мотиви предявлення позову, повністю підтримав позовні вимоги. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечує, мотиви його предявлення не оспорює. Відповідач [PERSON] проти позову заперечує, мотиви його предявлення оспорює. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази, дійшов до наступного. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів визначений за рішенням суду може бути зменшений судом за позовом платника, у разі зміни матеріального або сімейного стану. Встановлено, що позивач [PERSON] 21 лютого 2009 року зареєстрував шлюб з [PERSON]. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 14 лютого 2011 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON], у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів та кошти на утримання дружини на час її перебування у декретній відпустці по догляду за дитиною, у розмірі 300 грн., щомісячно. Позивач працює у сільськогосподарському підприємстві, щомісячно отримує нерівномірну заробітну плату, середній розмір якої є меншим рівня прожиткового мінімуму. Згідно з п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 червня 2006 року «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України , при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 % його заробітної плати. Враховуючи зазначені обставини, суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного ст. 192 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» 16 червня 2011 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що 15 листопада 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір кредиту, згідно умов якого відповідачу надано кредит в сумі 7000 грн. Відповідач свої зобовязання не виконав, станом на 31 березня 2011 року загальна заборгованість перед банком складає 17538,51 грн. В своїй позовній заяві позивач просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 17538,51 грн. та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача та відповідач не зявилися, будучи повідомлені про час та місце розгляду справи. Позивач подавав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі. За таких обставин суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 листопада 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір про надання кредиту в сумі 7000 грн. зі сплатою відсотків за користування у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Як встановлено в судовому засіданні, позивач свої зобовязання виконав належним чином, надав відповідачу кредит в сумі 7000 грн. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свого обовязку належним чином не виконав. Станом на 31 березня 2011 року загальна заборгованість перед банком, розрахована за умовами кредитного договору, складає 17538,51 грн., з яких: 10902,36 заборгованість за кредитом, 5324,79 заборгованість по процентам, 500 грн. та 811,36 грн. штраф. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором в сумі 17538,51 грн. Також з відповідача підлягає до стягнення 295,39 грн. понесених позивачем судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з вимогами до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів в її користь на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно до досягнення дітей повноліття, оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала повністю, посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За згодою позивача, на підставі ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.09.1998 року. Від шлюбу в них народились діти дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД № 118402, виданим відділом РАГС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №1900 від 05.11.2002 року та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД №020361, виданим відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №394 від 24.02.2006 року. Судом з'ясовано, що відповідач [PERSON] проживає окремо від сім'ї, добровільно не бере участі в утриманні дітей. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей. В судовому засіданні не було представлено жодних доказів стосовно того, що відповідач за своїм станом здоровя чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків по утриманню неповнолітніх дітей. Інших утриманців у нього немає. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення, стягнення аліментів слід визначити у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача [PERSON] щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з вимогами до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів в її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала повністю, посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.07.2009р., що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ИД № 054360, виданим Великокунинецькою сільською радою Збаразького району Тернопільської області , актовий запис № 3 від 12.07.2009 року. Від шлюбу в них народилася дитина дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД № 101477, виданим Петриківською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області України, актовий запис №26 від 29.09.2009 року. Судом з'ясовано, що відповідач [PERSON] добровільно не бере участі в утриманні дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дочку [PERSON]. В судовому засіданні не було представлено жодних доказів стосовно того, що відповідач за своїм станом здоровя чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків по утриманню неповнолітньої дочки. Інших утриманців у нього немає. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення, стягнення аліментів слід визначити у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача [PERSON] щомісячно до досягнення дочкою повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з вимогами до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів в її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала повністю, посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебували у зареєстрованому, який розірвано 01.06.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ИД № 033874, виданим відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 314 від 01.06.2010 року. Від шлюбу в них народилася дитина дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД № 008085, виданим відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №1004 від 27.05.2005 року. Судом з'ясовано, що відповідач [PERSON] добровільно не бере участі в утриманні дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дочку [PERSON]. В судовому засіданні не було представлено жодних доказів стосовно того, що відповідач за своїм станом здоровя чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків по утриманню неповнолітньої дочки. Інших утриманців у нього немає. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення, стягнення аліментів слід визначити у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача [PERSON] щомісячно до досягнення дочкою повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалось, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть, разом не проживають. Просила шлюб між ним та відповідачем розірвати, оскільки сім»я розпалась остаточно і зберігати її немає сенсу. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки у нього з відповідачкою різні характери, різні погляди на життя, сумісного господарства вони не ведуть, а тому сім»я існує лише формально. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2005 року (а.с.6). Від шлюбу є донька Юлія, [INFO] (а.с.5). Подружжя не знаходить взаєморозуміння в сімейних відносинах, спільного господарства не ведуть. Наміру поновлювати сімейні стосунки сторони не мають. Сім»я існує лише формально. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі викладеного і

Outcome: approved