Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 36/100 частин квартири [ADDRESS], обґрунтовуючи свій позов тим, що він є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька та прийняв спадщину. За життя правовстановлюючого документу на вказану квартиру спадкодавцем не було оформлено у встановленому законом порядку, а тому можливості оформити спадщину на вказану квартиру не інакше як у судовому порядку не має. Інших спадкоємців за законом або за заповітом, крім позивача, не має. В судове засідання позивач та його представник не з»явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Представники відповідачів в судове засідання не з»явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Дослідивши письмові докази по справі, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 12.08.2005р. [PERSON] склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу [PERSON], згідно якого заповів все своє рухоме та нерухоме майно, в т.ч. належну йому частину квартири [ADDRESS], своєму сину [PERSON] Після смерті 16.07.2003р. матері позивача [PERSON], позивачем було отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 12.08.2005р., на 64/100 квартири за вищезазначеною адресою. З довідки БТІ від 16.07.2010р. вбачається, що за [PERSON] зареєстровано право власності на 36/100 ід.ч. квартири [ADDRESS] згідно реєстраційного посвідчення від 08.04.1993р., виданого ЖМБТІ. 12.08.2009р. помер батько позивача [PERSON], про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис за №1897. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] спадкоємцем за заповітом залишився його син [PERSON], який у встановлений законом шестимісячний строк після смерті спадкодавця звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Постановою Другої Житомирської державної нотаріальної контори від 22.07.2010р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 36/100 частин вказаної квартири у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність вказаного майна спадкодавцю. З довідки ЖБК №2 від 08.07.2011р. вбачається, що [PERSON] був членом кооперативу і май за вказану квартиру сплачений повністю. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995р. із змінами, при повному внесенні пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі. Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008р., якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Враховуючи вищезазначене є підстави для визнання за позивачем, як спадкоємцем за заповітом, права власності на вказану частину спадкової квартири. В силу ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Outcome: approved