overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-25 00:00:00

У вересні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказав, що 16 жовтня 1983 року він зареєстрував шлюб у Бджільнянській сільській раді Теплицького району Вінницької області, актовий запис за №19. В шлюбі неповнолітніх дітей не мають. Вказав, що сімейне життя не склалось, оскільки відповідачка не піклувалась про створення нормальних сімейних відносин, взаємоповагу, вони мають різні погляди на життя. Починаючи з серпня 2011 року вони шлюбні відносини припинили і поновлювати їх він не бажає. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги про розірвання шлюбу підтримує. Вважає, що їх сімю зберегти неможливо, так як йому набридли безпідставні ревнощі з боку дружини. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала. Вважає, що поновити сімейні стосунки не можливо, оскільки чоловік їй зраджував, через що виникали конфлікти. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 1983 року, шлюб зареєстровано Бджільнянською сільською радою Теплицького району Вінницької області, актовий запис за № 19. В шлюбі неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони наполягають на розірванні шлюбу, подружні стосунки не підтримують з серпня 2011 року, на примирення не погоджуються, сімейні відносини, що склались, негативно впливають на інтереси позивача та відповідача, тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам сторін. Сторони шлюб розривають вперше.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-25 00:00:00

У вересні 2011 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до Комарівської сільської ради, [PERSON] про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказали, що 21 травня 2005 року в с.Комарівка Теплицького району померла їх мати [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки. Коли вони звернулись до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, то виявилось, що шестимісячний строк, який передбачений законодавством України для подання заяви про прийняття спадщини, закінчився, тому їм відмовили у прийняті заяви про прийняття спадщини. Вважають, що вказаний строк пропущено ними з поважної причини, оскільки вони в 2005-2006 роках перебували на роботі за кордоном. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не зявились, направили на адресу суду заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутність, позовні вимоги просять задовольнити. Від відповідача Комарівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, вимоги [PERSON] та [PERSON] визнають. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає, просить позов задовольнити. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 21 травня 2005 року в с.Комарівка Теплицького району Вінницької області померла [PERSON], після її смерті залишилось майно. Позивачі [PERSON] та [PERSON], а також відповідач [PERSON] є спадкоємцями після її смерті за законом як діти, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження та свідоцтвами про укладення шлюбу. Позивачі до нотаріальної контори звернулись після спливу шестимісячного строку, який встановлено ст.1270 ЦК України, тому відповідно до постанови державного нотаріуса Теплицької державної нотаріальної контори їм було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини. У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи встановлені судом обставини, те, що відповідачі позовні вимоги визнають, суд вважає причину пропуску строку на прийняття спадщини поважною і вважає можливим його продовжити. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись, що 06.07.2010 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований виконавчим комітетом Синявської сільської ради Рокитнянського району Київської області, актовий запис № 3. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову посилається на те, що протягом перших років спільного проживання вони з відповідачем мали повноцінну сімю. Однак з часом їх відносини почали змінюватись, вони поступово стали віддалятись один від одного і на даний час їх сімя існує лише формально. Протягом спільного проживання вони зрозуміли, що мають різні погляди на життя, різні духовні цінності, не підходять один одному по характеру, що вони взагалі різні люди і подальше спільне проживання не можливе. Вважає, що всі можливі заходи по збереженню їх сімї позивачем були використані і не призвели до бажаного результату Подальше перебування .у шлюбі та спільне проживання суперечить інтересам кожного з них та інтересам їх дитини. Крім того, протягом останніх двох місяців відповідач спільно з позивачем не проживає. Просить розірвати шлюб. Сторони, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, натомість подали до суду заяви, якими позивач позов підтримала, відповідач позов визнає та просить справу розглянути у їх відсутності. Позивач, окрім того, подала заяву, якою повідомила суд, що бажає змінити шлюбне прізвище на дошлюбне. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. З огляду на обставини справи, що викладені в позові і які визнав відповідач, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому судом приймається. За викладеного позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст.235 СК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Як вбачається |із поданої позивачем заяви, яка змінювала прізвище до укладення спірного шлюбу, вона бажає змінити шлюбне прізвище на дошлюбне. Тобто прізвище останньої має. бути зміненим дівоче - «Борсук». Відповідно до вимог ст. 88 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За викладеного, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача понесені позивачем судові витрати по оплаті витрат з ІТЗ судового розгляду справи в сумі 30-00 гра та судовий збір в розмірі 8-50 гривень. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-25 00:00:00

Позивачка в заяві посилається на те, що з 13.11.2004 до 09.10.2009 року сторони перебували у шлюбі, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції, актовий запис №82. Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, їй одній важко її утримувати, тому позивачка вимушена звернутись із заявою до суду про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини. Просить суд постановити рішення про стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до її повноліття. У попереднє судове засідання сторони не з«»явилися, натомість подали заяви, в яких позивачка підтримала свій позов, а відповідач визнав та просять слухати справу без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що з 13.11.2004 до 09.10.2009 року сторони перебували у шлюбі, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Рокитнянського районного управління юстиції, актовий запис №82. Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сторони проживають окремо. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, їй одній важко її утримувати, тому позивачка вимушена звернутись із заявою до суду про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини. Просить суд постановити рішення про стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до її повноліття. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-25 00:00:00

В жовтні 2011 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні з січня 1997 року по лютий 1999 року у [PERSON], який помер 13 лютого 1999 року в с.Побірка Теплицького району. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заявлені вимоги. Пояснила, що з 1954 року і по день смерті [PERSON] проживала разом з ним однією сімєю. Починаючи з 1997 року вона не працювала, отримувала мінімальну пенсію, інших доходів не мала, постійно хворіла, потребувала допомоги, тому перебувала на утриманні [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну частку(пай), але вона не може її оформити, так як заповіту [PERSON] не залишив. Представник заінтересованої особи Побірської сільської ради - в судове засідання не зявився, від сільської ради надійшла заява, в якій просять розглядати справу без представника сільської ради, проти встановлення факту не заперечують. Свідок [PERSON] у своїх показаннях пояснила, що знає [PERSON] з шістдесятих років минулого століття, проживають в одному селі недалеко один від одного. Підтверджує, що [PERSON] багато десятиліть проживала однією сімєю з [PERSON], який помер в лютому 1999 року, перебувала на його утриманні, так як постійно хворіла, доходів не мала. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника та показання свідка, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні доведено факт перебування [PERSON] протягом кількох років на утриманні у [PERSON], який помер 13 лютого 1999 року в с.Побірка Теплицького району. Даний факт підтверджується показаннями свідка [PERSON], а також довідкою Побірської сільської ради №41 від 01 лютого 2011 року, довідками про розмір отримуваних [PERSON] та [PERSON] пенсій в період 1996-1999 роки, довідкою Соболівської дільничної лікарні за №8 від 01 лютого 2011 року про стан здоровя [PERSON] в період з 1997 по 1998 роки, чим підтверджується, що основним і постійним джерелом засобів для існування для заявника [PERSON], [INFO], була допомога з боку [PERSON], який надавав їй утримання, оскільки на вказаний період часу заявник була непрацездатною і потребувала його допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-25 00:00:00

Сторони зареєстрували між собою шлюб 20 березня 2010 року. Сімейне життя у сторін припинилося, сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Від шлюбу є дитина донька [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Сімейне життя не склалось через відсутність розуміння і поваги з боку відповідача. Позивачка вважає, що на сьогодні збереження сімї не можливо, тому просить шлюб розірвати, не надаючи терміну на примирення. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві, просила шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання тричі не з"явився, причини неявки не повідомив, хоча про час, день, місце розгляду справи був повідомлений вчасно, належним чином. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 березня 2010 року в відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 283. Від шлюбу в сторін є донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Сімейне життя не склалось. На сьогоднішній день сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання тричі не з"явився, що суд розцінює як небажання зберегти сім"ю. Майнового спору немає. Шлюб укладено вперше. Відповідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що на сьогодні збереження сім'ї суперечило б інтересам одного з подружжя. Судом встановлено, що на сьогодні збереження сім'ї не можливо, суперечить інтересам позивачки, підстав для не предявлення позову за ст.110 СК України не встановлено, тому за зазначених підстав позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-25 00:00:00

В проваджені Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за заявою [PERSON] , заінтересовані особи Виконком Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради, Пята Дніпропетровська державна нотаріальна контора, про встановлення факту. В обґрунтування заявлених вимог, заявник в ході судового засідання посилалася на те, що 20.07.2010 року померла [PERSON], яка була матірю заявника, після смерті якої відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. Заявник звернулася до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини за заповітом, однак останнім було відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право спадщини у звязку з розбіжностями в написанні прізвища заявника. На підставі, викладеного просила суд: ·\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~встановити факт, що заповіт складений 19.10.1993 року [PERSON], посвідчений нотаріусом Пятої Дніпропетровської нотаріальної контори [PERSON], реєстровий № 2-2466 складений на імя [PERSON]. Представник заінтересованої особи Виконкома Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради в судове засідання зявився, проти задоволення заяви не заперечував. Заінтересована особа Пята Дніпропетровська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направили, про причини своєї неявки суду не повідомили. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що 20.07.2010 року померла [PERSON], яка була матірю заявника, після смерті якої відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS]. Заявник звернулася до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини за заповітом, однак останнім було відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право спадщини у звязку з розбіжностями в написанні прізвища заявника. Так, як вбачається з копії свідоцтва про народження на імя [PERSON] /після укладання шлюбу «Вільчек», свідоцтво про укладання шлюбу від 25.11.1977 року/ [PERSON] у графі мати - вказана [PERSON]. Крім того дата народження заявника зазначена у свідоцтві про народження співпадає з датою народження зазначеною у паспорті на імя [PERSON]. Таким чином суд приходить до висновку, про доведеність обставин справи та задоволення заявлених вимог, а також вважає, що невірне написання прізвища заявника є технічною помилкою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-25 00:00:00

В позовній заяві позивач ставить питання перед судом про позбавлення батьківських прав відповідача відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов»язків, не приймає участі у вихованні сина та утриманні, не цікавиться навчанням та здоров»ям, не бажає відвідувати його. У судовому засіданні поизвачка позов підтримала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, до суду не з»явився, натомість подав заяву, в якій позов визнав та просить слухати справу без його участі. Прокурор в судовому засіданні позов підтримав. Представник третьої особи в судовому засіданні позов підтримав. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності зі ст.164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони: п.2) ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини. У судовому засіданні, з позовної заяви та матеріалів, доданих до неї, пояснень позивача та заяви відповідача встановлено, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини, дитина знаходяться на вихованні у позивачки, тобто ухиляється від виконання своїх обов»язків по вихованню дітей. Суд вважає, що визання позову відповідачем не протирічить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вона з 19.01.2010 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання доньки, а тому позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі \~500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, оскільки він не ухиляється від матеріального забезпечення доньки, купує продукти харчування, одяг, в добровільному порядку за домовленістю з позивачкою щомісячно сплачував їй 200 грн. Крім того, він має неповнолітнього сина від першого шлюбу на утримання якого він сплачує щомісячно аліменти у розмірі 190 грн. та оскільки він працює, просив стягнути з нього аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні вважала позов обґрунтованим. Суд, вислухавши пояснення сторін,третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Встановлено, що сторони з 19.01.2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі . Сторони є батьками доньки [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.181 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.184 Сімейного кодексу України ,якщо платник аліментів має нерегулярний, непостійний дохід, частину доходу отримує в натурі, а також при наявності інших обставин, які мають істотне значення, суд за заявою платника або отримувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Встановлено, що відповідач працює на посаді комплектувальника в ТОВ Лизарта має середньомісячний дохід у розмірі 968 грн. (а.с.15-16). Крім того, згідно ст.183 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів працює, має регулярний дохід то розмір аліментів визначається в частині від заробітку (доходу) батька дитини, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/6 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки відповідач , працює, сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини заробітку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 4 994 грн. 38 коп., посилаючись на те, що 29.12.2005 року між ВАТ Державний ощадний банк Українив особі філії Правобережне відділення №6719 та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно умов якого відповідач отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 7200 грн. зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 18% річних з кінцевим терміном повернення 28.12.2008 року. Однак [PERSON] взятих на себе зобовязань не виконує, у зв'язку з чим, станом на 03.03.2011 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 4\~994.38 грн. 81 коп., а тому позивач просив стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та стягнути судові витрати. Представник позивача до суду не зявилась, але надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання також не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до укладеного договору №365/1 від 29.12.2005 року відповідач [PERSON] отримав від ВАТ Державний ощадний банк Українив особі філії Правобережне відділення №6719, правонаступником якого є ПАТ Державний ощадний банк Українив особі філії Правобережне відділення №6719 кредит на споживчі цілі у розмірі 7200 грн. під 18% річних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 28.12.2008 року та взяв на себе зобовязання щомісячного повернення часток кредиту у розмірі 200 грн. (п.3.3.5 договору). Проте, [PERSON] взятих на себе зобовязань щодо своєчасного повернення сум кредиту не виконав, у зв'язку з чим, станом на 03.03.2011 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 4\~994.38 коп., з яких 2\~780 заборгованість по кредиту, 1363.52 грн. нараховані та несплачені відсотки, 702.99 грн. пеня за порушення строків платежу, 147.60 комісія за супроводження кредиту. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог даного кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Відповідно до ст.ст.1049,1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, відповідачем порушені наведені норми матеріального права, а тому стягненню підлягає заборгованість за кредитним договором, що складає 4\~994.38 грн.

Outcome: approved