Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-26 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивачка звернулась до суду з позовом до ДТГО «Південно- західна залізниця», у якому просить визнати недійсним наказ ( розпорядження) № 2897/ос від 16.12.2011 року про припинення трудового договору ( контракту), поновлення її на посаді провідника пасажирського вагона № 42/41 Київ - Москва, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди у сумі 5000 грн. Вимоги мотивовані тим, що з 03 серпня 2004 року вона працювала у відповідача на посаді провідника пасажирських вагонів за контрактом. 28 жовтня 2011 року термін дії контракту було продовжено до 28 жовтня 2014 року. 10 листопада 2011 року їй було вручено попередження про звільнення з роботи після двотижневого терміну з дня попередження за п.8 ст. 36 КЗпП України. Вважає дії відповідача незаконними з таких підстав. Відповідачем не доведено факту перевезення пасажирами, які їхали в її вагоні надлишкової ручної поклажі, вона у свою чергу не була ознайомлена із жодним документом, який би підтверджував факт перевезення надлишкової ручної поклажі. Контрольно - ревізійна перевірка не проводилась, акт перевірки не складався. Зазначає, що по такій категорії справ необхідно дотримуватись строків та правил про накладення адміністративного стягнення, оскільки таке звільнення є дисциплінарним стягненням. Також не враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника. За таких обставин просить поновити її на посаді та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, а також моральну шкоду, яку вона оцінює в 5 000 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просив позов задовольнити. Зазначив, що крім іншого, стягнення накладено з порушенням строків накладення дисциплінарного стягнення. Представник відповідача у судове засідання не зявився двічі, надав телеграму, у якій просить судове засідання відкласти на іншу дату у звязку із зайнятістю по роботі його представника, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, підтверджень поважності неявки у судове засідання не надав, тому зазначені ним причини визнані судом не поважними. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Наявних у справі матеріалів про права та обовязки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач не надав на запит суду відповідних підтверджуючих документів та розрахунків. Крім того, в силу ст. 60 КЗпП України обов'язок доказування і подання доказів покладається на сторони, а отже суд розглядає справу по наявним матеріалам і приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 28 жовтня 2011 з [PERSON] було укладено контракт, яким передбачено права та обовязки сторін, зокрема працівник зобовязується виконувати Правила внутрішнього трудового розпорядку ( а.с. 14-17). Відповідно до протоколу оперативної наради засідання комісії по розгляду порушень посадових обов»язків та трудової дисципліни працівниками Вагонної дільниці станції Київ пасажирський ПЗЗ, що відбулась 10 листопада 2011 року провідники вагона № 14 [PERSON] та [PERSON] допустили перевезення пасажирами неоплаченого надлишкового багажу ( м'ясо в кількості 700 кг), чим порушили посадові обовязки. Тому за порушення умов контракту, а саме п.17 а з провідником вагонів [PERSON] вирішено розірвати контракт ( а.с.18-20) 16 грудня 2011 року [PERSON] звільнена з посади провідника пасажирського вагона на підставі п.8 ст. 36 КЗпП в Україні за порушення п.17-а Контракту встановлення факту перевезення надлишкової ручної поклажі) від 28.10.2011 року ( а.с. 4, 11-13 ). Відповідно до приписів ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у звязку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Згідно частини третьої цієї статті при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повен врахувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок. І попередню роботу працівника. За таких обставин звільнення позивачки з посади, як дисциплінарне стягнення було накладено пізніше одного місяця з дня вчинення нею проступку та з дня прийняття рішення про розірвання з нею контракту, а також при накладені даного виду стягнення не було враховано, що [PERSON] раніше до дисциплінарної відповідальності не притягувалась, її попередня робота, ступінь тяжкості вчиненого проступку, а також наявність на її утриманні неповнолітньої дитини, та тієї обставини, що дитину вона виховує одна ( чоловік помер). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~До того ж з листа голови профспілкового комітету ВЧ-1 ВПМУ до начальника Вагонної дільниці ст. Київ- Пасажирський вбачається, що службове розслідування за даним фактом було проведено поверхово: на оперативну нараду не були запрошені представники виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої є [PERSON], що є порушенням Галузевої угоди між Укрзалізниця та профспілками та п.2.7 колективного Договору Південно- Західної залізниці. Зазначається, що згідно графіку роботи та відпочинку провідників пасажирських вагонів поїзда сполученням № 42/41 Київ Москва на період з 01.11.2011 по 02.12.2011 року провідник [PERSON] заступила на чергування о 21 год. 59 хв. , про що свідчить запис у рейсовому журналі і бланку обліку ЛУ 72 АА061791, а факт висадки пасажирів зафіксований після 20.00 год. по станції Хутір Михайлівський Південно- Західної залізниці. Крім того, згідно запису у рейсовому журналі поїзда № 42/41 поїзд був затриманий 08.11.2011 року з причини висадки пасажирів з вантажем ( м'ясо) із-за не пропуску через митний кордон України. А з листа начальника митного поста «Хутір михайлівський» Сумської митниці вбачається, що затримка поїзда мала місце 09.11.2011 року. А 09.11.2011 року згідно записів у маршрутному листі № 7978 [PERSON] знаходилась у пункті обороту Москва. ( а.с. 7,8). За повідомленням начальника митного поста «Хутір Михайлівський»від 09.11.2011 року затримка поїзда № 42 сполученням «Київ-Москва»09 листопада 2011 року на 20 хвилин виникла з причини вивантаження з вагонів №№5,10,14 вантажу «м'ясо»в кількості 1 000 кг. Відповідно до ст. 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної законом підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівнику середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більше, як за один рік. За таких обставин, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково, поновити позивачку на посаді, як звільнену з порушенням встановленого Законом порядку, а також вважає за можливе зважаючи на те, що відповідач на запит суду не надав відповідних підтверджуючих документів, у цій частині вийти за межі позовних вимог та зобов'язати відповідача обрахувати та виплатити позивачці середній заробіток за час вимушеного прогулу. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Аналізуючи викладене в сукупності суд приходить до висновку, що незаконним звільненням з роботи позивачці була заподіяна моральна шкода. Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню суд виходить з глибини душевних страждань позивача, ступеня втрати нормальних життєвих звязків та відшуканням нею додаткових зусиль для організації свого життя, їх тривалості, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, тому суд вважає, що моральна шкода підлягає відшкодуванню в розмірі 2000 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 237 КЗпП України суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обовязок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації, у звязку з оплатою працівнику часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обовязок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі. За таких обставин, оскільки питання винних дій начальника вагонної дільниці ст. Київ- пасажирський Державного територіально - галузевого об»єднання „ Південно- західна залізниця щодо звільнення позивачки не було предметом розгляду в судовому засідання, то суд це положення не застосовує. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України у сумі 536 грн. 50 коп., виходячи з того, що заявлено три вимоги немайнового характеру по 107 грн. 30 коп. та одна вимога майнового характеру 214 грн. 60 коп. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: partial