overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

21.09.2011 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на земельну ділянку загальною площею 10,37 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Новобузької міської ради Миколаївської області. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача, в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав та не заперечував на їх задоволенні. У відповідності зі ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку є законні підстави для задоволення позову позивачки. Так судом було встановлено, що згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії МК № 1905 від 10.08.2001 року позивач являється власником земельної ділянки площею 10,37 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Новобузької міської ради Миколаївської області. 04.01.2006 року між позивачем та [PERSON] у простій письмовій формі був укладений договір міни вказаної земельної ділянки на сільськогосподарську продукцію. 29.07.2008 року за позовною заявою [PERSON] даний договір міни рішенням судді Новобузького районного суду був визнаний дійсним. Проте, 23.04.2009 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду скасувала рішення судді Новобузького районного суду від 29.07.2008 року та справу було направлено до нового розгляду в результаті чого 04.03.2011 року суддею Новобузького районного суду Миколаївської області було ухвалено рішення, яким Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 10,37 га серії ЯЗ № 137900 від 28.10.2008 року, виданий [PERSON] на підставі рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 29.07.2008 року, було визнано недійсним та скасовано його державну реєстрацію. Надалі земельна ділянка позивача була передана в землі запасу в межах території Новобузької міської ради Миколаївської області у відповідності з розпорядженням голови Новобузької районної державної адміністрації № 333 від 25.06.2011 року, що є неправомірним. Згідно ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Оскільки рішенням суду правочин між [PERSON] та [PERSON] був визнаний недійсним то, таким чином право власності на спірну земельну ділянку загальною площею 10,37 га, переходить (повертається) до її першого власника -[PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

21.09.2011 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на земельну ділянку загальною площею 8,92 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Новобузької міської ради Миколаївської області. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав повністю. Представник відповідача, в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав та не заперечував на їх задоволенні. У відповідності зі ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку є законні підстави для задоволення позову позивачки. Так судом було встановлено, що згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії МК № 1938 від 03.10.2001 року позивач являється власником земельної ділянки площею 8,92 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована в межах території Новобузької міської ради Миколаївської області. 04.01.2006 року між позивачем та [PERSON] у простій письмовій формі був укладений договір міни вказаної земельної ділянки на сільськогосподарську продукцію. 18.08.2008 року за позовною заявою [PERSON] даний договір міни рішенням судді Новобузького районного суду був визнаний дійсним. Проте, 27.04.2009 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду скасувала рішення судді Новобузького районного суду від 18.08.2008 року та справу було направлено до нового розгляду в результаті чого 04.03.2011 року суддею Новобузького районного суду Миколаївської області було ухвалено рішення, яким Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 8,92 га серії ЯЗ № 137902 від 28.10.2008 року, виданий [PERSON] на підставі рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 18.08.2008 року, було визнано недійсним та скасовано його державну реєстрацію. Надалі земельна ділянка позивача була передана в землі запасу в межах території Новобузької міської ради Миколаївської області у відповідності з розпорядженням голови Новобузької районної державної адміністрації № 333 від 25.06.2011 року, що є неправомірним. Згідно ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Оскільки рішенням суду правочин між [PERSON] та [PERSON] був визнаний недійсним то, таким чином право власності на спірну земельну ділянку загальною площею 8,92 га, переходить (повертається) до її першого власника -[PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

21.09.2011 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітньої доньки: [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав. У відповідності зі ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до наданих документів позивальницею, вона сумісно (без реєстрування шлюбу) проживала з відповідачем від якого народилась донька -[PERSON] [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач з лютого 2011 року проживає окремо. Відповідач матеріальної допомоги не надає, вихованням дитини не займається, він здоровий, працездатний та має можливість надавати матеріальну допомогу. Інших дітей у відповідача немає, аліменти він ні кому не сплачує. Відповідно до ст. ст. 180 -182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягатися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дитини і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з відповідача суд враховує його матеріальний і сімейний стан і вважає за можливе стягнути аліменти по ? частині з усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 188 гривень 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], щомісячно та до її повноліття. Свій позов мотивує тим, що що вона пребувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 04.08.2001 року, який був розірваний 19.08.2011 року та від цього шлюбу є дочка [PERSON], [INFO]. У звязку з тим, що дочка знаходиться на її утриманні, відповідач ніякої матеріальної допомоги на її утримання не оказує, вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на вищенаведене, та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд визнає неявку відповідача неповажною і зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.08.2001 року, який був розірваний 19.08.2011 року та від цього шлюбу є дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON], [INFO], не надає, тому суд задовільняє позов, тому що згідно діючого законодавства на утримання однієї неповнолітньої дитини стягуються аліменти, при цьому сукупний розмір аліментів, що підлягає стягненню, не може бути меншим, ніж 30 % прожиточного мінімуму. Згідно з вимогами ст. ст. 81 ч.3, 88 ч.3 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 180,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], щомісячно та до її повноліття. Свій позов мотивує тим, що що вона пребувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 12.04.2008 року, який був розірваний 23.03.2010 року та від цього шлюбу є дочка [PERSON], [INFO]. У звязку з тим, що дочка знаходиться на її утриманні, відповідач ніякої матеріальної допомоги на її утримання не оказує, вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на вищенаведене, та просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Суд визнає неявку відповідача неповажною і зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.04.2008 року, який був розірваний 23.03.2010 року та від цього шлюбу є дочка [PERSON], [INFO]. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON], [INFO], не надає, тому суд задовільняє позов, тому що згідно діючого законодавства на утримання однієї неповнолітньої дитини стягуються аліменти, при цьому сукупний розмір аліментів, що підлягає стягненню, не може бути меншим, ніж 30 % прожиточного мінімуму. Згідно з вимогами ст. ст. 81 ч.3, 88 ч.3 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 180,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обгрунтування свого позову позивач вказала, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання в шлюбі сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], актовий запис № 8 від 14.02.2003р., зареєстрований Скибинською сільською радою Жашківського району Черкаської області. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не надає, тому позивач змушена звернутися з даним позовом до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON], позовні вимоги підтримала повністю і просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше встановленого законодавством прожиткового мінімуму, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні позов не визнав і заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи це тим, що він постійно надає матеріальну допомогу дитині. Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, зокрема, копію свідоцтва про народження дитини, копію свідоцтва про шлюб, довідку про склад сім'ї, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні сторони проживають в зареєстрованому шлюбі, який в даний час не розірвано. Згідно копії свідоцтва про народження мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], актовий запис № 8 від 14.02.2003р., зареєстрований Скибинською сільською радою Жашківського району Черкаської області, яка перебуває на повному утриманні позивача. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 15.01.2005 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу сторони мають сина -.[PERSON],[INFO]. Сторони втратили почуття взаємоповаги , з лютого 2010 року проживають окремо , не підтримують шлюбні відносини, позивач вважає, що сімя розпалась. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, і просив суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду була сповіщена в установленому порядку ,згідно заяви не заперечує проти розірвання шлюбу з [PERSON] Суд, вислухав позивача, вивчивши матеріали вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню по наступних підставах. Сторони 15.01.2005 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають сина -.[PERSON],[INFO]. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, на теперішній час сімя фактично розпалась і шлюб зберегти не можливо. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на 9/80 частини житлового будинку, в порядку розподілу майна подружжя. Позивач в судове засідання зявилась, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання зявився, позовні вимоги визнав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. 15.02.1985 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб (а.с.6). 13.01.1987 року за договором купівлі-продажу відповідачем було придбано 9/40 частин житлового будинку з надвірними будовами за адресою: м. Харків, вул. Генічеська, 5 (а.с.7-8). Відповідно до ст. 22 КпШС України від 20.06.1969 року, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, майно, нажите подружжям під час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 29 КпШС України від 20.06.1969 року, якщо між подружжям не досягнута угода про спосіб розподілу сумісної власності, то за позовом одного з них суд може постановити рішення про розподіл майна. Враховуючи вищенаведене позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу по кредитному договору. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що 29.01.2008року між відповідачем [PERSON] та позивачем ВАТ КБ "Надра" було укладено договір про надання кредиту в розмірі 30000грн. (тридцять тисяч грн.) із сплатою процентів у розмірі 2,50% на місяць строком по 28.01.2011року. Згідно з п.2.3.1, 2.3.2 кредитного договору погашення кредиту повинно відбуватися не пізніше 15 числа поточного місяця, але відповідач свої зобов'язання не виконав. У зв'язку з тим, що відповідач не виконав покладені зобов'язання у нього на 5.11.2010р. існує заборгованість перед банком, в розмірі 25250грн. (двадцять п'ять тисяч двісті п'ятдесят грн.), в т.ч.: 17416грн.99коп. кредитна заборгованість; прострочена заборгованість по сплаті відсотків в розмірі 5846грн.57коп., заборгованість по сплаті пені відповідно до п.4.1 кредитного договору в розмірі 16126грн.44коп., несплачений штраф відповідно до п.4.2 кредитного договору в розмірі 360грн. що виникли з кредитного договору. У зв'язку з чим просить стягнути зазначені суми з відповідача, а також судові витрати по справі. Відповідач належним чином повідомлялася про день слухання справи. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки до закінчення її навчання. В судовому засіданні позивач пояснила, що 24 січня 2008 року шлюб між нею та відповідачем був розірваний. Від даного шлюбу у подружжя є повнолітня дочка [PERSON] 03.05.1993р. народження. До досягнення дочкою [PERSON] повноліття, відповідач сплачував аліменти позивачу на її утримання. На даний час їхня дочка навчається на 1-му курсі в Інституті туризму Прикарпатського національного університету імені [PERSON] на денній державній формі навчання та потребує коштів, тому позивач просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі1/3 частини із всіх видів заробітку, до закінчення дочкою навчання. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що аліменти буде сплачувати буде згідно чинного законодавства України. Проаналізувавши зібранні по справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, оскільки відповідно до ст.. 198 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати, відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязанні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Встановлено, що у позивача та відповідача є дочка [PERSON], про що свідчить свідоцтво про народження видане відділом ЗАГСу Стрийської держадміністрації Львівської області від 19.05.1993р. серії V-СГ №287112. На даний час їхня дочка [PERSON], 03.05.1993р. народження є повнолітньої та навчається на 1-му курсі в Інституті туризму Прикарпатського національного університету імені [PERSON] на денній державній формі навчання, про що свідчить довідка видана в Прикарпатським національним університетом імені [PERSON] від 05.09.2011р. за №01-19/544 і термін навчання до 01.07.2015р. Оскільки дочка позивача навчається і позивач немає змоги самостійно забезпечувати її в повній мірі коштами, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, з врахуванням того, що відповідач працює, а тому позовні вимоги слід задоволити та стягувати з нього на користь позивача аліменти в розмірі ? частини із всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 07.10.11р. і до дня закінчення навчального закладу до 01.07.2015 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовити за їх недоведеністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

13.09. 2011 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, що укладений в ВРАЦС Пустомитиівського РУЮ, актовий запис від 07.09. 2007 РОКУ, № 102. Позивач, як на підстави для задоволення заявлених ним позовних вимог покликається на наступні обставини: позивач з відповідачем перебуває у шлюбі з 07.09. 2007 року. В цьому шлюбі сторони мають двох повнолітніх дітей, які живуть разом із відповідачем. Перший шлюб сторони уклали у 1981 році, проте через негаразди в сім'ї він був розірваний 27.12. 2006 року. 07.09. 2007 року сторони знову зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу позивач та відповідач почали проживати в с. Гуменець. Проте спільне життя між сторонами не склалося, відповідач часто покидала позивача та переходила жити в с. Лани. Вказане триває з 2003 року, з цього ж часу сторони і не підтримують шлюбних відносин. На теперішній час позивач створив нову сім'ю, у позивача в новій сім'ї народилася дитина. За вказаних обставин позивач вважає, що шлюб між ним та відповідачем повинен бути розірваним. На підставі наведеного позивач просить суд позов задоволити. Позивач в судове засідання з'явився, пояснення дав аналогічні викладеним у позовній заяві, позовні вимоги підтримав та просить суд шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання з'явилася, позовні вимоги позивача визнала, проти розірвання шлюбу не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: Свідоцтво про шлюб серії 1 - СГ № 076115 від 07.09. 2007 року та дослідивши інші докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підставні та підлягають до задоволення, із наступних підстав: спільне сімейне життя між сторонами не склалося, сторони проживають окремо протягом трьох років, спільного господарства не ведуть, спроб для примирення вони не здійснюють, шлюб набув формального характеру, а тому підлягає розірванню. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

14.09. 2011 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований у ВРАЦС Залізничного РУЮ м. Львова. Позивач, як на підстави для задоволення заявлених нею позовних вимог покликається на наступні обставини: 04.10. 2003 року сторони зареєстрували шлюб у ВРАЦС Залізничного РУЮ м. Львова, актовий запис № 311. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх синів: [PERSON], 22.08. [INFO] та [PERSON], 22.08. [INFO]. Спільне життя між сторонами склалося невдало. Шлюбні відносини припинилися більше ніж три роки тому. На підставі наведеного позивач поросить суд позов задоволити. Позивач у судове засідання з'явилася, пояснення дала аналогічні викладеним у позовній заяві, позовні вимоги підримала, позов просить задоволити. Відповідач у судове засідання з'явився, позовні вимоги позивача визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Засухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: Свідоцтво про одруження серії 1 - СГ № 162020 від 04.10. 2003 року, Свідоцтво про народження серії 1 - СГ № 070831 від 20.09. 2006 року, Свідоцтво про народження серії 1 - СГ № 070830 від 20.09. 2006 року та дослідивши інші докази в їх сукупності, суд прийшов до переконання про те, що позовні вимоги [PERSON] підставні та підлягають до задоволення, із наступних підстав: спільне сімейне життя між сторонами не склалося, сторони проживають окремо протягом чотирьох років, спільного господарства не ведуть, спроб для примирення вони не здійснюють, шлюб набув формального характеру, а тому підлягає розірванню. На підставі наведеного та

Outcome: approved