Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-20 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищеназваним позовом вказуючи, що вона з 01.04.2009 р. працювала у відповідача на посаді коагулянщик. 16.05.2011 року звернулася до відповідача із заявою про звільнення за власним бажанням, але відповідач не відреагував на її заяву, і вона був змушена додатково відпрацювати два тижні. Таким чином, 31.05.2011 року був останнім днем роботи на підприємстві. Свій намір не продовжувати роботу у відповідача вона підтвердила особистою заявою 01.06.2011 р., вимагаючи розірвати з нею трудовий договір, видати їй трудову книжку із записом про звільнення і виплатити остаточний розрахунок. Однак, на сьогоднішній день відповідач цього належним чином не виконав. Заборгованість відповідача по виплати зарплати становить 1798,22 грн., по виплати компенсації за невикористану відпустку становить 1429,59 грн. Заборгованість підтверджується довідками. На цій підставі позивачка вважає, що є підстави для задоволення її позову. В судове засідання позивачка не зявилась, про час розгляду справи сповіщена належним чином, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник відповідача у судове засідання не зявився, про час розгляду справи сповіщений належним чином, причини неявки не повідомив, і суд зі згоди позивача розглядає справу в заочному порядку на підставі ст. ст. 169,224 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Дослідивши матеріали справи суд встановлює такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач з 01.04.2009 р. працювала у відповідача на посаді коагулянщик. Згідно зі ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Позивач 16.05.2011 р. звернувся до відповідача із заявою про звільнення за власним бажанням, що підтверджується записом в книзі реєстрації вхідної кореспонденції. ______. Відповідач не відреагував на цю заяву, і позивач відпрацював два тижні після поданої заяви про звільнення. Таким чином, 31.05.2011 р. був останнім днем роботи позивача на підприємстві. Свій намір не продовжувати роботу у відповідача позивач підтвердив особистою заявою від 01.06.2011 р., вимагаючи розірвати з ним трудовий договір, видати трудову книжку із записом про звільнення і виплатити остаточний розрахунок. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення (ст. 116 КЗпП України). На час розгляду справи остаточний розрахунок відповідача з позивачем не проведений. Заборгованість відповідача по виплаті зарплати становить 1798,22 грн., заборгованість по виплаті компенсації за невикористану відпустку становить 1429,59 грн. Суми заборгованості підтверджуються довідками. На цій підставі суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по виплаті заробітної плати та компенсації за невикористану відпустку підлягають задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved