Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання кредитного договору та договорів забезпе6чення недійсним вказуючи, що 04.12.2007 року між [PERSON] та ВАТ [PERSON] Авальбув укладений кредитний договір згідно якого банк передав позичальнику споживчий кредит в сумі 200\~000 грн із сплатою 16% річних строком на 84 місяці та з погашенням відповідно до графіка. 16.02.2006 року між [PERSON] та Дараєвою.Н.Ю. був укладений шлюб який зареєстровано в відділі реєстрації актів цивільного стану в м.Черкаси. Жодної письмової або усної згоди на укладення між банком та [PERSON] угоди, він не надавав. Про факт існування кредитної угоди, а також про факт укладання та отримання відповідачем кредитних коштів від банку йому стало відомо наприкінці квітня 2010 року із претензій банку. Йому також стало відомо, що 04.12.2007 року в забезпечення зобовязань по кредитній угоді [PERSON] спільно з банком укладено та підписано забезпечувальний договір застави за яким банку передано в заставу легковий автомобіль марки Тойота. Жодної письмової угоди на укладання договору застави він не надавав. Тому просить визнати кредитний договір укладений між [PERSON] та банком від 04.12.2007 року недійсним. Визнати недійсним і договір застави транспортного засобу від 04.12.2007 року. В судовому засіданні позивач та представник позивача [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Відповідачкою [PERSON] була отримана сума кредиту. Також 04.12.2007 року між [PERSON] та банком укладено договір застави транспортного засобу автомобіля Тойота. Від позивача, як чоловіка [PERSON] отримана заява якою він надав згоду на передачу в заставу автомобіля. Просив суд в позові відмовити.. Заслухавши сторони, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 04.12.2007 року між [PERSON] та ВАТ Райффайзенбанк Авальбуло укладено кредитний договір № 014/02-2/1745-07, згідно якого банк надав позичальнику споживчий кредит в сумі 200\~000 грн із сплатою 16% річних строком на 84 місяці та з погашенням відповідно до графіка погашення. 04.12.2007 року між [PERSON] та банком укладено договір застави ТЗ № 014/02-2/1745-07 за яким [PERSON] передала в заставу автомобіль марки Тойота. 16.02.2006 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Черкаси, актовий запис № 157. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, відповідно до ст. 1054 ЦК України, кредитом є надання коштів у позику, що є одним із видів фінансової послуги. Відповідно до ст. 65 ч.2 СК України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік, має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення має бути нотаріально засвідчена. Відповідно до ч.5 ст.65 СК України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї. Правові відносини стосуються розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя і не стосуються права одного із подружжя на укладення цивільно-правових угод щодо набуття майна, зокрема на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є угодою про отримання у власність грошових коштів і не створює обовязків для другого із подружжя, а лише тільки для особи, як сторони договору. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в частині визнання недійсним кредитного договору не підлягають до задоволення з вищевикладених обставин. Що стосується вимог позивача в частині визнання договору застави недійсним по підставам, що позивач не надавав згоди на укладення такого договору, суд вважає що дані вимоги також не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Відповідачем по справі до суду був наданий перелік документів, зокрема і заява позивача від 04.12.2007 року на ім.я директора ЧОД ВАТ Райффайзенбанк Авальякою він дає згоду на передачу в заставу його дружиною [PERSON] належного їм на праві власності транспортного засобу легкового автомобіля Тойота, 2007 року випуску. В судовому засіданні позивач заявив що він не впевнений, що на даній заяві є його підпис так як він не памятає чи підписував дану заяву. Ухвалою суду від 29.09.2010 року за його клопотанням була призначена судову графологічну експертизу на предмет того чи виконаний підпис на заяві [PERSON] чи іншою особою. До матеріалів справи відповідачем був наданий оригінал заяви та направлений до Черкаського відділення КНІСЕ. Справа повернута без виконання так як конверт, в якому знаходився оригінал заяви при пересилці зник. Судом складено відповідний акт. До матеріалів справи представником відповідача надано копію заяви [PERSON] на ім.я директора банку, інші заяви [PERSON] які були завірені в державного та приватного нотаріуса, суд досліджуючи їх приходить до висновку про ідентичність підписів позивача на даних заявах. Таким чином, позивач не довів суду , що кредитний договір суперечить ЦК України та іншим актам., а тому вважає, що позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, та не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed