Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу, пені, трьох відсотків річних та витрат на інфляцію. Свій позов [PERSON] обґрунтовує тим, що 26.02.2010 року він уклав з [PERSON] договір позики на суму 2000 грн., що підтверджується розпискою від 26.02.2010 року. [PERSON] зобовязався повернути зазначену суму до 01.06.2010 року. До вказаної дати, [PERSON] зазначену суму не повернув, та ухиляється від її повернення до цього часу. На підставі викладеного просить суд стягнути з [PERSON] на його користь борг за договором позики у сумі 2000 грн., пеню в сумі 153,89 грн., три відсотки річних від простроченої суми позики 56,48 грн., витрати на інфляцію в сумі 208 грн., та судові витрати в сумі 171 грн. Відповідач в судове засідання не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Заяви про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за його відсутності від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим заочно розглянути справу за його відсутності. Суд, вивчивши позовну заяву, вивчивши докази по справі, а саме: розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції 3 % річних та пені та копію розписки приходить до висновку, що позов обґрунтований, але підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно вимог ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Відповідно ст. 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Як видно з договору позики (розписки) сума неустойки не визначена. Однак, згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Що стосується стягнення з [PERSON] сплати судових витрат, то ці вимоги також підлягають задоволенню. Так, відповідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved