Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-01 00:00:00

27.09.2011 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ Шахта імені [PERSON], третя особа Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України м. Красно армійська , Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування та професійних захворювань України в Київському районі м. Донецька про стягнення моральної шкоди, повязаною з травмою на виробництві про стягнення моральної шкоди, повязаною з травмою на виробництві. В обгрунтування своїх позовних вимог вказав, що з 07.11.2007 року по 23.03.2008 року він працював у відповідача в якості заступника начальника дільниці з повним робочим днем в шахті. 18.11.2007 року о 18 год.45 хв. з ним стався нещасний випадок при виконання трудових обовязків., про що було складено АКТ за формою Н-1 за № 4 про нещасний випадок, повязаний з виробництвом. З 19.11.2007 року по 05.08.2011 року внаслідок травми він проходив лікування в медичних закладах з діагнозом: гостре отруєння чадним газом. Висновком МСЕК від 19.03.2008 року йому встановлено 25% втрати працездатності у звязку з травмою .З моменту травми його стан здоровя погіршився . Висновком МСЕК від № 014274 від 15.07.2009 року йому була встановлена третя група інвалідності та 40% втрати працездатності, визначена потреба у санаторно-курортному лікуванні, медикаментозному лікуванні. Висновком МСЕК від 01.09.2011 р. йому повторно було встановлено 40% втрати працездатності, 3 група інвалідності, визначена потреба у додаткових видах допомоги : медикаментозне лікування, санаторно - курортне лікування. Позивач вважає, що внаслідок нещасного випадку йому була заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що після одержання травми, а також в подальшому він зазнав дуже сильного фізичного болю і страждань, після одержання інвалідності і втрати працездатності у нього змінилися умови життя, що тягнуть за собою зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму, переживання з приводу погіршення з оточуючими. Спостерігається критичне відношення до себе, як до неповноцінного, в трудовому відношенні, громадянина. Позивач вважає, що діями відповідача по незабезпеченню безпечних умов праці йому спричинена моральна шкода, яку позивач оцінює в 100000 грн . Позивач просить стягнути з відповідача на його користь у відшкодування моральної шкоди, повяз ану з травмою на виробництві 100000 грн. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Представник позивача позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача - [PERSON] Акціонерного Товариства Шахта імені [PERSON] вимоги не визнала, та пояснила, що розмір моральної шкоди,вказаний позивачем не доведений в судовому засіданні, є, за думкою представника відповідача. Вважає, що позивач пропустив строк звернення в суд з даними позовними вимогами. Просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Київському районі м. Донецька в судовому засіданні просив вирішити позовні вимоги позивача на розсуд суду. Представник третьої особи Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську в судове засідання не зявився, просили справу слухати без їх участі, вирішити позовні вимоги на розсуд суду.( а.с. 74). Заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач з 07.11.2007 року по 23.03.2008 року перебував у трудових відносинах з відповідачем, де працював в якості заступника начальника дільниці . Наказом № 685 к від 25.03.2008 року був звільнений на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням ( а.с. 5- 11). 18.11.2007 року позивача було травмовано на підприємстві, де він працював при виконання ним трудових обовязків. За наслідками розслідування нещасного випадку було видано акт про нещасний випадок, повязаний з виробництвом № 211 за формою Н-1, в якому вказаний встановлений позивачу діагноз: гостре отруєння чадним газом ( а. с. 12-14). Відповідно до довідки МСЕК від 19.03.2008 року ( а.с. 69) позивачу було встановлено 25% втрати працездатності, та визначена потреба у медикаментозному лікуванні . Висновком МСЕК № 014274 від 15.07.2009 року йому була встановлена третя група інвалідності та 40% втрати працездатності, визначена потреба у санаторно-курортному лікуванні, медикаментозному лікуванні ( а. с. 51-52). Висновком МСЕК від 01.09.2011 р. йому повторно було встановлено 40% втрати працездатності, 3 група інвалідності з переоглядом до 01.09.2014 року, визначена потреба у додаткових видах допомоги : медикаментозне лікування, санатроно - курортне лікування ( а. с. 49-50). Відповідно до ст.. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Частиною 2 цієї статті встановлено, що порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Законом України Про охорону праці, а саме ч. 1 ст. 9 було визначено, що відшкодування шкоди, заподіяної працівнику внаслідок ушкодження здоровя або у випадку смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відповідно до Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності Згідно пункту 27 статті 77 Закону України Про Державний бюджет України на 2006 рікта пункту 22 статті 71 Закону України Про Державний бюджет України на 2007 рікдію частини третьої статті 34 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатностіна 2006-2007 роки було призупинено. Відповідно до змін, внесених до Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатностівід 23.02.2007 року були виключені положення щодо відшкодування моральної шкоди з Фонду соціального страхування. Проте, суд вважає, що право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу. Встановлений законодавцем розподіл обовязків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам ст.. 22 Конституції України. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної ( немайнової ) шкоди розглядаються лише у випадках, передбачених законодавством. Судом встановлено, що , у звязку з нещасним випадком на виробництві позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він, був здоровою працездатною людиною, втратив 40% професійної працездатності, внаслідок чого у нього змінилися умови його життя, тобто знизилась життєва активність, систематичне нездужання, мали місце послаблення організму, переживання з приводу погіршання свого стану здоровя. Оскільки позивач [PERSON] отримав травму внаслідок нещасного випадку на виробництві ,суд приходить до висновку, що моральна шкода, яку зазнав позивач, є наслідком дій умов виробництва, повязаних з порушенням Закону України Про охорону праці , Правил безпеки у вугільних шахтах Вищезазначені вимоги законодавства, а також розяснення Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року із змінами від 25.05.2001 року Про судову практику по справам про відшкодування моральної ( немайнової) шкодиповязують факт заподіяння моральної шкоди не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих звязків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Згідно ст.. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Доказами, на підставі яких суд встановлює наявність факту заподіяння позивачу моральної шкоди, є акти про розслідування нещасного випадку, рішення МСЕК про втрату працездатності, виписки із історії хвороби. Виходячи із наведених вище обставин, довідок МСЕК від 19.03.2008 року, 15.07.2009 року, 01.09.2011 року суд вважає, що позивачу заподіяно моральну шкоду, і згідно ст.. 237 КЗпП України, розясненням Пленуму Верховного Суду України позивач має право на її відшкодування. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь, характер, обсяг, інтенсивність і тривалість психічних страждань, а також той факт, що професійна працездатність у звязку з нещасним випадком на виробництві , втрачена первинно на 25%, в подальшому на 40 %. Суд також приймає до уваги той факт, що позивач періодично проходить лікування у неврологічному відділенні медичних закладах. Виходячи із викладеного, суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] Акціонерного Товариства Шахта імені [PERSON] на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 12000 грн. Відповідно до ст.. 268 ч. 1 п. 3 ЦК України позовна давність не поширюється на вимоги про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю. Доводи представника відповідача відносно пропуску строку давності для стягнення з відповідача моральної шкоди, надання позивачем неналежних доказів з приводу завдання йому моральної шкоди, не ґрунтуються на законі, суперечать вищенаведеному, а тому уваги не заслуговують. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] Акціонерного Товариства Шахта імені [PERSON] на користь держави підлягають стягненню судові витрати : по сплаті судового збору в розмірі 8,50 грн., по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи - в розмірі 15 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial