Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-10 00:00:00

У жовтні 2011 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зобовязання виконання умов договору, посилаючись на те, що 15 серпня 2007 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки розміром 0.1504 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гатне, вул. Археологічна, 5. Відповідач отримуючи документи на право власності на земельну ділянку, завірив позивача у повному розрахунку по зазначеному договору не пізніше двох років з дня написання гарантійної розписки. Відповідно до умов розписки, відповідач брав на себе обовязок надати грошові кошти в розмірі вартості земельної ділянки на день перепродажу, але не менше ніж 144000 доларів США згідно з умовами розписки, або після перепродажу даної земельної ділянки, або через два роки із дати написання розписки. Позивач після укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки передала відповідачу всі необхідні документи що підтверджують право власності на обєкт купівлі- продажу, чим підтвердила свої наміри, та в повній мірі виконала свою частину зобовязань по даному договору. Відповідач свою частину зобовязань не виконав, завіривши позивача у виконанні своїх зобовязань згодом. Ділянка була розбита на дві окремі, на кожній з яких було збудовано по будинку. Після продажі першої ділянки весною 2010 року ніяких розрахунків не відбулося. Деякий час тому, позивачці стало відомо про те, що відповідач продав другу земельну ділянку з попередньо побудованим там будинком. Позивач звернулася до відповідача з усною вимогою сплатити вартість земельної ділянки, але отримала відмову. Просила стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі еквівалентну 144000 доларів США. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на його недоведеність та необгрунтованість. Суд заслухавши пояснення сторін у справі, перевіривши матеріали справи, та зібранні в ній докази, знаходить, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. За правилами ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами і доказування. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Судом установлено, що між сторонами у справі 15 серпня 2007 року був укладений договір купівлі продажу земельної ділянки площею 0.1504 га, яка розташована в с. Гатне, Києво-Святошинського району Київської області, по вул. Археологічна. Внаслідок цієї угоди [PERSON] передала у власність [PERSON] вказану земельну ділянку, а останній зобовязався прийняти зазначену земельну ділянку і сплатити за неї іошову суму, визначену цим договором. Відповідно до п. З договору купівлі-продажу земельної ділянки за домовленістю сторін продаж цієї земельної ділянки вчинено за 245200 грн. Вказану суму грошей продавець одержала від покупця повністю готівкою до посвідчення даного договору. Сторони, ражають, що зазначена у цьому договорі ціна є вигідною для них, її розмір не пов'язаний зі збігом якихось тяжких для них обставин і вони не мають одна до одної жодних претензій щоодо проведення розрахунків. Пунктом 10 цього договору передбачено, що у тексті договору зафіксовано усі істотні умови, що стосуються купівлі-продажу цієї земельної ділянки. Будь-які попередні Ьмовленості, які мали місце до посвідчення цього договору і не відображені у його тексті, к мають правового значення. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Статтею 655 цього Кодексу передбачено, що за договором купівлі-продажу одна ворона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій вороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і платити за нього певну грошову суму. Отже як вбачається зі змісту договору, який підписали сторони, та засвідчив нотаріус, рзивачем та відповідачем у повному обсязі виконані умови договору купівлі-продажу вмельної ділянки, що відповідає положенням ст. 655 ЦК України. Посилання позивача на розписку від 15.08.2007 року складену відповідачем, суд важає необгрунтованими, оскільки остання не є в даному випадку належним доказом, так як рановою О.А. не надано безспірних доказів, що ця розписка складена відповідачем у звязку із виконанням договору купівлі-продажу земельної ділянки, а також не доведено перед ким саме складені зобовязання за цією розпискою відповідачем. За таких обставин коли вимоги позивача є недоведеними, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed