Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-27 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у червні 2011 року звернулися до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Пирятинського району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,5867 га., розташовану на території [PERSON] сільської ради у с. Давидівка, Пирятинського району, Полтавської області, по 1/3 частини за кожним. У судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] викладені у позовні заяві вимоги підтримали та просили суд, оскільки [PERSON] відмовляється від своєї частини на їхню користь, визнати за ними право власності на ? частинуи земельної ділянки за кожним, пояснюючи суду, що після смерті батька [PERSON] відкрилася спадщина, що скаладалася з земельної ділянки розташованої на території [PERSON] сільської ради у с. Давидівка, Пирятинського району, Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,5867 га., яка залишилася після смерті матері позивачів [PERSON], дружини [PERSON], за життя на яку він не встиг виготовити технічну документацію із землеустрою, що посвідчує право власності на земельну ділянку. І тому позивачі вимушені звернутися до суду. Позивач [PERSON] у судовому засіданні заявила клопотання про залишення позову, в частині визнання за нею права власності на земельну ділянку, без розгляду, оскільки вона відмовляється від спадщини на користь брата [PERSON] та сестри [PERSON] Представник відповідача [PERSON] сільської ради Пирятинського району Полтавської області у судове засідання не зявився, направив до суду листа, у якому просив справу розглядати без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Судом установлено: 10.11.2005 року померла [PERSON] мати позивачів. 07.05.2008 року помер [PERSON] батько позивачів (а.с. 6). Згідно свідоцтв про народження спадкоємцями за законом є їхні діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7-8, 13). Інші спадкоємці, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України у [PERSON] відсутні. 06.09.2006 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. Проте за життя не встиг виготовити технічну документацію із землеустрою, що посвідчує право власності на земельну ділянку. 08.10.1983 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище Шаповал. Ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 28.07.2011 року позов в частині визнання права власності на земельну ділянку за [PERSON] залишено без розгляду. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, у складі якої є земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,5867 га. кадастровий номер 5323882200:00:008:0008, що розташована на території [PERSON] сільської ради у с. Давидівка, Пирятинського району, Полтавської області. Згідно з розпорядженням голови Пирятинської районної державної адміністрації у Полтавській області № 269 від 01.08.2005 року [PERSON] набула права власності на вищевказану земельну ділянку та отримала 15.02.2006 року державний акт на право власності на земельну ділянку серія ПЛ № 104009 (а.с. 30). З метою нотаріального оформлення права на спадщину позивачі звернулися до Пирятинської державної нотаріальної контори Полтавської області, проте їм було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку та витягу з державного реєстру земель на спадкову земельну ділянку. Згідно ст. 182 ЦК України право власності на нерухомі речі, підлягає державній реєстрації. У відповідності до ст. 210 ЦК України правочин, що підлягає державній реєстрації, є вчиненим з -моменту його державної реєстрації. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У зв'язку з тим, що у відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved