Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до ПП «Яна» про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 2949,84 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 14749,20 грн. та компенсації втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням термінів її виплати в сумі 284,17 грн., посилаючись на те, що він працював в ПП «Яна» з 18 січня 2010 року і був звільнений 18 березня 2010 року за ст.38 КЗпП України за власним бажанням. Відповідач за весь час роботи і по день звільнення не виплачував заробітну плату, розмір заборгованості складає 2949,84 грн., при звільненні в порушення вимог діючого законодавства не провів повний розрахунок, хоч він подавав відповідну заяву і неодноразово звертався, тому адміністрація підприємства зобовязана виплатити йому крім заборгованості по заробітній платі, середній заробіток за час затримки розрахунку та компенсацію. Позивач, в судовому засіданні, пояснив, що його було звільнено 18 березня 2010 року за власним бажанням, але розрахунок по заробітній платі проведено не було, крім того, просить стягнути середньомісячну заробітну плату за час затримки розрахунку та компенсацію за втрату частини заробітної плати у звязку із порушенням термінів її виплати. З приводу виплати заробітної плати він неодноразово звертався до підприємства, але безрезультатно. Представники відповідача, в судовому засіданні, позов визнали частково та пояснили, що дійсно позивач працював в ПП «Яна» з 18.01. по 18.03.2010 року, за вказаний період йому було нараховано 1801,27 гривень заробітної плати, але не виплачено в звязку із фінансовою кризою на підприємстві. Вважають, що вини власника підприємства з приводу невиплати заборгованості по заробітній платі не має, так як позивач подав заяву, щоб остаточний розрахунок провели в день видачі заробітної плати, тобто 25 числа кожного місяця і не звернувся для отримання заробітної плати. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, судом встановлено, що приватне мале підприємство «Яна», де з 18 січня до 18 березня 2010 року працював позивач, порушила вимоги ст.115 КЗпП України, не виплачувала заробітну плату, починаючи з дня працевлаштування позивача по день звільнення, має борг перед позивачем в сумі 1801,27 гривень, що підтверджується наданою довідкою. [PERSON] під час звільнення подав заяву про проведення з ним розрахунку в день видачі заробітної плати. При звільненні відповідач порушив вимоги ст.116 КЗпП України, тобто не виплатив всіх належних сум, не пізніше наступного дня, після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок нарахованих позивачу в день звільнення. Також, відповідач письмово не повідомив позивача про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у день звільнення, організація повинна виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки, по день фактичного розрахунку. ПП «Яна» розмір заборгованості із заробітної плати в сумі 1801,27 грн. перед позивачем не оспорює, що підтверджується виданою довідкою та поясненнями, де зазначено, що борг підприємства на день звільнення [PERSON] складає 1801 гривень 27 копійок, тому заявлений позов, щодо стягнення заборгованості по заробітній платі заявлений позивачем, підлягає частковому задоволенню в сумі 1801,27 гривень, а не 2949,84, як просить позивач, оскільки доказів, які б підтверджували вказаний позивачем розмір боргу суду не надано. Позовні вимоги в частині стягнення середньомісячного заробітку за весь час затримки проведення розрахунку по день фактичного розрахунку, також підлягають частковому задоволенню, оскільки згідно довідки середньомісячна заробітна плата [PERSON] складає 993 гривні 99 копійок, саме таку суму відповідач повинен виплатити позивачу з часу затримки виплати заробітної плати по день фактичного розрахунку. В судовому засіданні представники позивача пояснили, що заробітна плата в ПП «Яна» виплачується 25 числа кожного місяці, тобто стягненню підлягає середньомісячний заробіток з 25 лютого 2011 року. Позовні вимоги про стягнення з відповідача компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати підлягають задоволенню відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці», згідно якої компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги. Згідно з ч.2 ст.233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно ст.ст. 115-117, 232, 233, 238 КЗпП України, ст. 34 Закону України «Про оплату праці» та

Outcome: approved