Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-13 00:00:00

14 лютого 2012 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування вимог посилалась на те, що з 05.10.2001 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. В даний час сімейні стосунки із відповідачем фактично припинені. Дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Матеріальної допомоги на утримання сина відповідач у добровільному порядку не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісячно. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надавши пояснення аналогічні, викладеним у позові. Просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Матеріалами справи встановлено, що з 05 жовтня 2001 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 18 жовтня 2011 року, яке набрало чинності 28 жовтня 2011 року, шлюб між ними розірвано. Разом із тим, як вбачається зі свідоцтва про народження серії І-НО № 289351, виданого відділом РАГС Орджонікідзевського РУЮ міста Маріуполя від 08.07.2002 року, [PERSON] народився [INFO], про що вчинено актовий запис № 399. Батьками зазначені: батьком [PERSON], матірю [PERSON]. На даний час неповнолітній [PERSON] проживає спільної із матірю [PERSON], що підтверджено довідкою, наданою ПП «Жилфонд-279» від 13.02.2012 року. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Таким чином, дослідивши у сукупності існуючі станом на день розгляду справи обставини і перевіривши їх наданими доказами, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства, не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 150,00 гривень, а також на користь держави судовий збір у розмірі 214,60 гривень На підставі ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved