Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-30 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанкзвернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 30.03.2004 уклав з Повним товариством Альфа и Омега(далі Товариство) договір про надання овердрафтного кредиту № 15-980-04 (далі Договір), згідно якого Товариству надано кредит в розмірі 87000 грн. шляхом встановлення на його рахунок відповідного кредитного ліміту. В забезпечення виконання обовязків за Договором з [PERSON] укладено договір поруки від 30.03.2004. Позичальник та поручитель своїх зобов'язань за Договором своєчасно не виконали, що змусило позивача звернутись до суду з позовом до Товариства, [PERSON] та інших поручителів про стягнення заборгованості і рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15.09.2008 позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанкзадоволено. Станом на сьогодні рішення суду боржниками не виконується, проте заборгованість по Договору збільшується. Позивач просить обмежити [PERSON] у праві виїзду за кордон до виконання своїх зобовязань. До суду представник позивача не зявився, надав заяву про слухання справи за його відсутності на позовних вимогах наполіг і просив в разі відсутності відповідача винести заочне рішення у справі. Відповідачка у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. Представником відповідачки надані письмові заперечення на позовну заяву. Зазначені обставини дозволяють судові прийняти заочне рішення. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступні обставини і відповідні їм правовідносини. 30.03.2004 між ПАТ КБ ПриватБанкта ПТ фірма Альфа и Омегаукладено договір про надання овердрафтного кредиту № 15-980-04 за яким Товариству надано кредит в розмірі 87000 грн. шляхом встановлення позичальнику на його рахунок відповідного кредитного ліміту (л.д. 7-10). В забезпечення повного і своєчасного виконання обовязків по Договору з [PERSON] укладено договір поруки від 30.03.2004 (а.с. 11). Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 15.09.2008 задоволений позов ПАТ КБ ПриватБанкі з Товариства, відповідачки та інших поручителів стягнуто заборгованість за договором, яка до теперішнього часу не погашена (а.с. 3-6, 14-15). Як вбачається з матеріалів, що надійшли з Московського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції на теперішній час виконавчий документ про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ ПриватБанксуми боргу повернуто стягувачу, разом з тим позивач має право повторно предявити виконавчий документ для виконання до 28.10.2012 (а.с. 50-85). Аналізуючи обставини, що виникли суд вважає, що [PERSON] на теперішній час має невиконані зобовязання перед позивачем, а останній має право до зазначеної дати вимагати їх виконання у примусовому порядку. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч. 2 та п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду громадян [PERSON] України може бути тимчасово обмежений у праві виїзду за кордон якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України. Тобто, наявність в особи невиконаних зобов'язань є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України. Згідно ст. 8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). За вказаних обставин суд не вважає слушним посилання представника відповідача на порушення в разі задоволення позову прав відповідачки і її непрацездатної матері, передбачені сімейним законодавством, так як фактично така позиція побудована на зловживанні правами. Суд не вбачає законним і можливим захистити права однієї особи (відповідачки) шляхом порушення прав іншої (позивача). На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат суд здійснює відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved