Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-05 00:00:00

В липні 2011 року до суду звернувся позивач з позовом до [PERSON], в якому ставить питання про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у сумі 22863 гр. 80 коп. Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що між ПАТ КБ ПриватБанкта [PERSON] було укладено кредитний договір № DOХRR603050327 від 26.03.2010 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 7401 гр. 02 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26 грудня 2010 року. Відповідно до умов договору [PERSON] повинен був щомісяця, починаючи з місяця отримання кредиту, частково погашати суму зобовязання згідно графіку погашення кредиту. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, відповідно до цього Банк нарахував заборгованість за кредитом у сумі 2401 грн. 02 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом у сумі 3 грн. 82 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 819 грн. 27 коп., пеню за несвоєчасне виконання грошового зобовязання за договором у сумі 18074 грн. 75 коп. Наряду з цим, у відповідності до п.п. 5.3 кредитного договору внаслідок порушення відповідачем строків платежів з грошового зобовязання нарахований штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову, що в грошовому виражені складає: 500 грн. штраф, 1064 грн. 94 коп. відсоткова складова. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, розгляд справи просив здійснювати за його відсутності. Проти розгляду справи на підставі ст. 224 ЦПК України не заперечував. Належно повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за його відсутності суду не надавав, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини на підставі договору кредитування, які регулюються Цивільним кодексом України. Так, відповідно до договору № DOХRR603050327 від 26.03.2010 року [PERSON] отримав кредит у сумі 7401 гр. 02 коп. з кінцевим терміном повернення 26.12.2010 року, із зобовязанням сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік. Однак, в порушення умов договору [PERSON] не сплачував суми кредиту та відсотки за його користування, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість. Суд перевіривши розрахунок заборгованості за кредитним договором № DOХRR603050327 від 26.03.2010 року, укладеного між ПАТ КБ ПриватБанкомта [PERSON] встановив, що станом на 12 березня 2011 року утворилась заборгованість на загальну суму 22863 грн. 80 коп., з них 2401 грн. 02 коп. заборгованість за кредитом, 3 грн. 82 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 819 грн. 27 коп. заборгованість по комісії за користуванням кредитом, 18074 грн. 75 коп. пеня за несвоєчасне виконання зобовязання за договором, 500 грн. штраф, 1064 грн. 94 коп. штраф відсоткову складову. Згідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Отже, заборгованість, яка виникла внаслідок прострочення виконання грошового зобовязання повинна бути стягнена з відповідача [PERSON] Крім цього, згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема сплата комісії банку, пені, штрафу. Як вбачається із розрахунку штрафу та пені, який суд перевірив та зазнав правильним, відповідно була нарахована пеня в сумі 18074 грн. 75 коп., штраф у сумі 500 грн., штраф відсоткову складову в сумі 1064 грн. 94 коп., які підлягають стягненню з відповідача. Таким чином, суд вважає позовні вимоги повністю доведеними, тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved