Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість у розмірі 340 767,10 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до Кредитного договору № 38-01-07/v-К від 17.09.2007р. ТОВ АМОотримало кредит у сумі 34\~650,00 доларів США зі сплатою за користування ним відсотків. В якості забезпечення вказаного кредитного договору, з відповідачами [PERSON] та [PERSON]В було укладено договори поруки №№ 8-01-07/П1, 8-01-07/П2 від 17.09.2007р. Відповідно до Кредитного договору № 53-07/К від 08.10.2007р. ТОВ АМОотримало кредит у сумі 38\~923,00 доларів США зі сплатою за користування ним відсотків, проте в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду. В якості забезпечення вказаного кредитного договору, з відповідачами [PERSON] та [PERSON]В було укладено договори поруки №№ 53-07/П1, 53-07/П2 від 08.10.2007р. З урахування викладеного просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 340 767,10 грн. та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі в судові засідання у справі не зявлялися, про час і місце їх проведення повідомлялися належним чином, причину неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник ТОВ АМО у судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до 17 вересня 2007 року між Банком та ТОВ АМОбуло укладено кредитний договір № 38-01-07/v-К, згідно якого ТОВ АМОотримало кредитні кошти в сумі 34\~650,00 доларів США строком до 17.09.2012 року з оплатою 16% річних за користування кредитними коштами. Банком умови за кредитним договором були виконані і відповідно до п.п. 1.1, 2.1 надав кредитні кошти, що підтверджується меморіальним валютним ордером № 72901 від 19.09.2007 року. В якості забезпечення кредитного договору № 38-01-07/v-К від 17.09.2007р., з відповідачами [PERSON] та [PERSON]В було укладено договори поруки №№ 8-01-07/П1, 8-01-07/П2 від 17.09.2007р. Згідно договорів поруки відповідачі поручилися відповідати перед позивачем у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязань по кредитному договору. 09.06.2010 року на адресу відповідача 1 надіслано листа № 1.1-6.1/2506 про дострокове повернення кредитних коштів, сплату процентів та штрафних санкцій. Однак відповіді отримано не було. Таким чином, станом на 18.07.2010р. заборгованість відповідачів по кредитному договору № 38-01-07/v-К від 17.09.2007р. складає 19\~846,33 доларів США та 1\~106,92 грн., з яких: строкова заборгованість в сумі 15\~592,50 доларів США; прострочена заборгованість в сумі 2\~887,50 доларів США; заборгованість по нарахованим відсоткам в сумі 1\~366,33 доларів США; заборгованість по сплаті пені в сумі 1\~106,92 грн. Постановою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.07.2010 року ТОВ АМОвизнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 1 рік, до 19.07.2011 року. 08 жовтня 2007 року між Банком та ТОВ АМОбуло укладено кредитний договір № 53-07/К, згідно якого ТОВ АМОотримало кредитні кошти в сумі 38\~923,00 доларів США строком до 07.10.2012 року з оплатою 16% річних за користування кредитними коштами. Банком умови за кредитним договором були виконані і відповідно до п.п. 1.1, 2.1 надав кредитні кошти, що підтверджується меморіальним валютним ордером № 79990 від 09.10.2007 року. В якості забезпечення кредитного договору № 38-01-07/v-К від 17.09.2007р., з відповідачами [PERSON] та [PERSON]В було укладено договори поруки №№ 53-07/П1, 53-07/П2 від 08.10.2007р. 09.06.2010р. на адресу відповідача 1 були надіслані листи за №№ 1.1-6.1/2505, 1.1-6.1/2504 про дострокове повернення кредитних коштів, сплату процентів та штрафних санкцій. Однак відповіді отримано не було. Згідно договорів поруки відповідачі поручилися відповідати перед позивачем у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязань по кредитному договору. Таким чином, станом на 18.07.2010р. заборгованість відповідачів по кредитному договору № 53-07/К від 08.10.2007р. складає 22\~985,65 доларів США та 1\~253,28 грн., з яких: строкова заборгованість в сумі 18\~163,96 доларів США; прострочена заборгованість в сумі 3\~243,60 доларів США; заборгованість по нарахованим відсоткам в сумі 1\~578,09 доларів США; заборгованість по сплаті пені в сумі 1\~253,28 грн. Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України одною з форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки. Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Враховуючи викладене суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідачів солідарно заборгованості за кредитом такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, підлягають стягненню з відповідачів на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved