Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-31 00:00:00

До суду звернулась позивачка з даним позовом до позивача. На обґрунтування свого позову вона вказала, що з 2007 року по червень 2011 року вона спочатку зустрічалась, а потім і спільно проживала з відповідачем єдиною сім'єю, вели спільне господарство, мали спільні кошти, спільні обов'язки, тобто підтримували фактично шлюбні відносини. Однак, шлюб відповідно до чинного законодавства між ними не було зареєстровано у відповідних органах. 30.12.2008 року у них народилась донька [PERSON]. Відповідач визнав себе батьком [PERSON], про що у її свідоцтві про народження серії 1-КИ № 210778 виданого 16.01.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської обл. за актовим записом № 12 було внесено запис про його батьківство за його особистою письмовою заявою. Починаючи з травня 2011 року їхні з відповідачем відносини почались змінюватись не в кращий бік, відповідач перестав приділяти увагу їхній сім'ї, практично припинив їх утримувати, але вона все ж намагалась зберегти їхню сім'ю. З червня 2011 року їхні відносини з вини відповідача було припинено, він розпочав проживати з іншою жінкою. До розірвання їхніх стосунків відповідач надавав матеріальну допомогу на розвиток та утримання їхньої доньки , приймав участь у її вихованні. На теперішній час відповідач не спілкується з ними, не утримує їхню доньку та не приймає участі у її вихованні. Угоду про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач має постійних дохід, що виражається в отриманні соціальної допомоги у зв'язку із втратою професійної працездатності у розмірі (зі слів відповідача) 1 100 грн., крім того він займається підприємницькою діяльністю щодо проведення ремонтно-будівельних робіт, що йому також приносить досить суттєвий дохід. Отже, матеріальне становище відповідача дозволяє йому надавати матеріальну допомогу на утримання їхньої доньки. Просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з моменту подачі цього позову та до повноліття доньки. У судовому засіданні позивачка підтримала свій позов у повному обсязі. Просить суд його задовольнити. Відповідач позов визнав частково у частині розміру аліментів. Він згоден на суму 300 грн., а не 500 грн. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач дійсно є батьком дитини - доньки [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1 -КИ № 210778, де у графі «батько» записано - [PERSON]. Визначаючи розмір аліментів, що стягуватимуться з відповідача, суд виходить із принципу розумності та враховує матеріальне положення відповідача, тому сума аліментів підлягає зменшенню. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід , частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд також дійшов висновку про стягнення в дохід держави з відповідача судових витрат, від сплати яких звільнено позивачку та застосувати право про негайне виконання рішення суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved