Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-16 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача про стягнення невиплаченої заробітної плати, грошової компенсації за невикористану відпустку, вихідної допомоги, середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні, моральної шкоди, зобов’язання виконати дії, мотивуючи його таким. Вони працювали в ТОВ «Донспецпром» водіями вантажівок. Оскільки жоден з них з наказом про прийняття на роботу не був обзнайомлений, то вважають, що днем укладення трудового договору є фактичний допуск їх до роботи. Вважають, що трудові договори з ними були укладені на такі періоди: з [PERSON] – з листопада 2005 року по 20 вересня 2010 року включно; з [PERSON] - з листопада 2006 року по 20 вересня 2010 року включно; з [PERSON] - з грудня 2006 року по 20 вересня 2010 року включно; з [PERSON] - з травня 2009 року по 20 вересня 2010 року включно; з [PERSON] - з квітня 2010 року по 20 вересня 2010 року включно; з [PERSON] - з липня 2008 року по 20 вересня 2010 року включно; з [PERSON] - з травня 2009 року по 21 вересня 2010 року включно. За час роботи середній заробіток складав 1500грн. В період їхньої роботи відповідачем були допущені численні порушення законодавства про працю, а саме, не додержана форма укладення трудового договору; порушені строки виплати заробітної плати; оплата частини заробітної плати виплачувалася натурою; не сплачувались внески на загальнообов’язкове державне соціальне страхування. Тому вони прийняли рішення про звільнення за власним бажанням. Дату звільнення визначили 20.09.2010р., а [PERSON] – з 21.09.2010р. Однак, оскільки заяви про звільнення відповідач прийняти відмовився, ці заяви були відправлені ними поштою цінним листом. В направлених ними заявах був вказаний строк розірвання трудового договору – 20.09.2010р., а [PERSON] – 21.09.2010р. Однак до роботи вони не були допущені з невідомої їм причини в порушення ст.46 КЗпП України. 11.10.2010р. вони додатково надіслали відповідачу лист з вимогами про повний розрахунок при звільненні, видачу трудових книжок, надання довідок про роботу у відповідача, довідок про суми, належні їм при звільненні. Жодна з цих вимог відповідачем не виконана. Таким чином, відповідачем порушені вимоги ст.ст.47, 16 КЗпП України: не виплачена заробітна плата за серпень і вересень 2010 року у сумі 3000грн. на кожного; відповідно до ч.1 ст.83 КЗпП України не виплачена грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної відпустки: [PERSON] за 4 роки 10 місяців в сумі 7250грн., [PERSON] за 3 роки 10 місяців в сумі 5750грн., [PERSON] за 3 роки 9 місяців в сумі 5625грн., [PERSON] за 1 рік 5 місяців в сумі 2125грн., [PERSON] за 6 місяців в сумі 750грн., [PERSON] за 2 роки 3 місяці в сумі 3375грн., [PERSON] за 1 рік 6 місяців в сумі 2250грн.; відповідно до ст.44 КЗпП України не виплачена вихідна допомога внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства по працю, колективного чи трудового договору не менше тримісячного середнього заробітку в розмірі 45000грн. на кожного. Також в порушення ч.1 ст.47 КЗпП України відповідачем їм не видані належним чином оформлені трудові книжки. Всі вказані протиправні дії відповідача призвели до значного погіршення якості їхнього життя та потребують від них значних додаткових зусиль для влаштування їхнього життя і життя їх родин. Просять стягнути з відповідача: на користь [PERSON]: невиплачену заробітну плату за серпень, вересень 2010 року в сумі 3000грн., грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у сумі 7250грн., вихідну допомогу внаслідок порушення відповідачем законодавства про працю в розмірі тримісячного середнього заробітку в сумі 4500грн., середній заробіток за весь час затримки повного розрахунку при звільненні в сумі 1350грн., моральну шкоду в сумі 1500грн., а всього 17600грн.; на користь [PERSON]: невиплачену заробітну плату за серпень, вересень 2010 року в сумі 3000грн., грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у сумі 5750грн., вихідну допомогу внаслідок порушення відповідачем законодавства про працю в розмірі тримісячного середнього заробітку в сумі 4500грн., середній заробіток за весь час затримки повного розрахунку при звільненні в сумі 1350грн., моральну шкоду в сумі 1500грн., а всього 16100грн.; на користь [PERSON]: невиплачену заробітну плату за серпень, вересень 2010 року в сумі 3000грн., грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки в сумі 5625грн., вихідну допомогу внаслідок порушення відповідачем законодавства про працю в розмірі тримісячного середнього заробітку в сумі 4500грн., середній заробіток за весь час затримки повного розрахунку при звільненні в сумі 1350грн., моральну шкоду в сумі 1500грн., а всього 15975грн.; на користь [PERSON]: невиплачену заробітну плату за серпень, вересень 2010 року в сумі 3000грн., грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у сумі 2125грн., вихідну допомогу внаслідок порушення відповідачем законодавства про працю в розмірі тримісячного середнього заробітку в сумі 4500грн., середній заробіток за весь час затримки повного розрахунку при звільненні в сумі 1350грн., моральну шкоду в сумі 1500грн., а всього 12475грн.; на користь [PERSON]: невиплачену заробітну плату за серпень, вересень 2010 року в сумі 3000грн., грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у сумі 750грн., вихідну допомогу внаслідок порушення відповідачем законодавства про працю в розмірі тримісячного середнього заробітку в сумі 4500грн., середній заробіток за весь час затримки повного розрахунку при звільненні в сумі 1350грн., моральну шкоду в сумі 1500грн., а всього 11100грн.; на користь [PERSON]: невиплачену заробітну плату за серпень, вересень 2010 року в сумі 3000грн., грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у сумі 4500грн., вихідну допомогу внаслідок порушення відповідачем законодавства про працю в розмірі тримісячного середнього заробітку в сумі 4500грн., середній заробіток за весь час затримки повного розрахунку при звільненні в сумі 1350грн., моральну шкоду в сумі 1500грн., а всього 14850грн.; на користь [PERSON]: невиплачену заробітну плату за серпень, вересень 2010 року в сумі 3000грн., грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у сумі 2250грн., вихідну допомогу внаслідок порушення відповідачем законодавства про працю в розмірі тримісячного середнього заробітку в сумі 4500грн., середній заробіток за весь час затримки повного розрахунку при звільненні в сумі 1350грн., моральну шкоду в сумі 1500грн., а всього 12600грн.Також просили зобов’язати відповідача негайно видати їм належним чином оформлені трудові книжки з формулюванням звільнення: «Звільнений за власним бажанням (ст.38 КЗпП України)» і датою звільнення 20.09.2010р.. а [PERSON] з датою звільнення 21.09.2010р. В судовому засіданні представник позивачів та позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтримали позовні вимоги та дали пояснення, аналогічні викладеним у позові обставинам. Також представник позивачів збільшив позовні вимоги - просив стягнути з відповідача: на користь [PERSON]: невиплачену заробітну плату за вересень – листопад 2008 року, вересень – листопад 2009 року, квітень - вересень 2010 року в сумі 6100грн., грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у сумі 7250грн., вихідну допомогу внаслідок порушення відповідачем законодавства про працю в розмірі тримісячного середнього заробітку в сумі 4500грн., середній заробіток за весь час затримки повного розрахунку при звільненні та за весь час вимушеного прогулу в зв’язку із затримкою у видачі трудової книжки у сумі, розрахованій на момент винесення судом рішення, моральну шкоду в сумі 3000грн.; на користь [PERSON]: невиплачену заробітну плату за вересень – листопад 2008 року, березень 2009 року - вересень 2010 року в сумі 20900грн., грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у сумі 5750грн., вихідну допомогу внаслідок порушення відповідачем законодавства про працю в розмірі тримісячного середнього заробітку в сумі 4500грн., середній заробіток за весь час затримки повного розрахунку при звільненні та за весь час вимушеного прогулу в зв’язку із затримкою у видачі трудової книжки у сумі, розрахованій на момент винесення судом рішення, моральну шкоду в сумі 3000грн.; на користь [PERSON]: невиплачену заробітну плату за вересень – листопад 2008 року, вересень – листопад 2009 року, квітень - вересень 2010 року в сумі 6100грн., грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у сумі 5625грн., вихідну допомогу внаслідок порушення відповідачем законодавства про працю в розмірі тримісячного середнього заробітку в сумі 4500грн., середній заробіток за весь час затримки повного розрахунку при звільненні та за весь час вимушеного прогулу в зв’язку із затримкою у видачі трудової книжки у сумі, розрахованій на момент винесення судом рішення, моральну шкоду в сумі 3000грн.; на користь [PERSON]: невиплачену заробітну плату за вересень – листопад 2009 року, квітень - вересень 2010 року в сумі 5200грн., грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у сумі 2125грн., вихідну допомогу внаслідок порушення відповідачем законодавства про працю в розмірі тримісячного середнього заробітку в сумі 4500грн., середній заробіток за весь час затримки повного розрахунку при звільненні та за весь час вимушеного прогулу в зв’язку із затримкою у видачі трудової книжки у сумі, розрахованій на момент винесення судом рішення, моральну шкоду в сумі 3000грн.; на користь [PERSON]: невиплачену заробітну плату за травень - вересень 2010 року в сумі 6000грн., грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у сумі 750грн., вихідну допомогу внаслідок порушення відповідачем законодавства про працю в розмірі тримісячного середнього заробітку в сумі 4500грн., середній заробіток за весь час затримки повного розрахунку при звільненні та за весь час вимушеного прогулу в зв’язку із затримкою у видачі трудової книжки у сумі, розрахованій на момент винесення судом рішення, моральну шкоду в сумі 3000грн.; на користь [PERSON]: невиплачену заробітну плату за вересень – листопад 2008 року, січень 2009 року - вересень 2010 року в сумі 22900грн., грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у сумі 4500грн., вихідну допомогу внаслідок порушення відповідачем законодавства про працю в розмірі тримісячного середнього заробітку в сумі 4500грн., середній заробіток за весь час затримки повного розрахунку при звільненні та за весь час вимушеного прогулу в зв’язку із затримкою у видачі трудової книжки у сумі, розрахованій на момент винесення судом рішення, моральну шкоду в сумі 3000грн.; на користь [PERSON]: невиплачену заробітну плату за травень 2009 року - вересень 2010 року в сумі 18000грн., грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у сумі 2250грн., вихідну допомогу внаслідок порушення відповідачем законодавства про працю в розмірі тримісячного середнього заробітку в сумі 4500грн., середній заробіток за весь час затримки повного розрахунку при звільненні та за весь час вимушеного прогулу в зв’язку із затримкою у видачі трудової книжки у сумі, розрахованій на момент винесення судом рішення, моральну шкоду в сумі 3000грн. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, мотивуючи це таким. Позивачі працювали в ТОВ «Донспецпром» в такі періоди: [PERSON] з 02.09.2008р. по 25.02.2009р. та з 01.09.2010р. по 20.09.2010р., [PERSON] з 03.09.2007р. по 04.08.2008р. та з 01.09.2010р. по 20.09.2010р., [PERSON] з 03.09.2007р. по 03.11.2008р. та з 01.09.2010р. по 20.09.2010р., [PERSON] з 01.09.2010р. по 20.09.2010р., [PERSON] з 05.05.2008р. по 20.09.2010р., [PERSON] з 03.09.2007р. по 02.03.2009р. та з 02.07.2009р. по 20.09.2010р. [PERSON] взагалі в ТОВ «Донспецпром» не працював. Заробітна плата за періоди роботи та компенсація за невикористану відпустку усім позивачам крім [PERSON] виплачена в повному обсязі. Повідомлення про звільнення з роботи позивачі зробили з порушенням ч.1 ст.38 КЗпП України, тобто менш ніж за два тижні. Заяви про звільнення позивачі чомусь надіслали поштою 18.09.2010р. (ці заяви ТОВ «Донспецпром» отримало 01.10.2010р.), а відлік часу для звільнення чомусь розпочали 20.09.2010р., при цьому ніяких документів окрім заяв про звільнення надано не було. Фактично вони на роботу з 20.09.2010р. не виходили з невідомих причин, про причини невиходу не повідомили, тому на підставі розпоряджень генерального директора було створено комісію, яка досліджувала причини їх відсутності та не знайшла поважних причин відсутності. Всі матеріали розслідування були надані генеральному директору, який прийняв рішення звільнити їх за прогули. Відносно видачі трудових книжок ТОВ «Донспецпром» не заперечує, однак з формулюванням причини звільнення – за прогули. Позивачі при прийомі на роботу свої трудові книжки не надали. Суд, дослідивши докази в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до наданих відповідачем наказів про прийом на роботу, про звільнення, індивідуальних відомостей про застраховану особу стосовно [PERSON], [PERSON] позивачі працювали водіями в ТОВ «Донспецпром» в такі періоди: [PERSON] з 02.09.2008р. ( наказ про прийом на роботу №10-к від 01.09.2008р.) по 25.02.2009р. (наказ про звільнення за власним бажанням) та з 01.09.2010р. (наказ про прийом на роботу №9-к від 01.09.2010р.) по 20.09.2010р. ( наказ про звільнення на підставі п.4 ст.40 КЗпП України (за прогули) №10/1а від 13.10.2010р.), [PERSON] з 03.09.2007р. (наказ про прийом на роботу №96-к від 03.09.2007р. по 04.08.2008р. (наказ про звільнення за власним бажанням №9/1к від 04.08.2008р.) та з 01.09.2010р. (наказ про прийом на роботу №9-к від 01.09.2010р.) по 20.09.2010р. ( наказ про звільнення на підставі п.4 ст.40 КЗпП України (за прогули) №10/1а від 13.10.2010р.), [PERSON] з 03.09.2007р. (наказ про прийом на роботу №96-к від 03.09.2007р.) по 03.11.2008р. (наказ про звільнення за власним бажанням №12-к від 03.11.2008р.) та з 01.09.2010р. (наказ про прийом на роботу №9-к від 01.09.2010р.) по 20.09.2010р. ( наказ про звільнення на підставі п.4 ст.40 КЗпП України (за прогули) №10/1а від 13.10.2010р.), [PERSON] з 01.09.2010р. ( наказ про прийом на роботу №9-к від 01.09.2010р.) по 20.09.2010р. ( наказ про звільнення на підставі п.4 ст.40 КЗпП України (за прогули) №10/1а від 13.10.2010р.), [PERSON] з 05.05.2008р. (наказ про прийом на роботу №6-к від 05.05.2008р.) по 20.09.2010р. ( наказ про звільнення на підставі п.4 ст.40 КЗпП України (за прогули) №10/1а від 13.10.2010р.), [PERSON] з 03.09.2007р. (наказ про прийом на роботу №96-к від 03.09.2007р.) по 02.03.2009р. (наказ про звільнення за власним бажанням №3-к від 02.03.2009р.) та з 02.07.2009р. (наказ про прийом на роботу №7-к від 01.07.2009р.) по 20.09.2010р. ( наказ про звільнення на підставі п.4 ст.40 КЗпП України (за прогули) №10/1а від 13.10.2010р.) [PERSON] згідно даним відповідача та індивідуальних відомостей про застраховану особу в ТОВ «Донспецпром» зовсім не працював. [PERSON] та його представником в судовому засіданні нічим не доведено, що він працював в ТОВ «Донспецпром». Тому його позовні вимоги задоволенню не підлягають. Наказ генерального директора ТОВ «Донспецпром» №10/1а від 13.10.2010р., яким за прогули звільнені позивачі, на теперішній час не скасовано, та позивачами не оспорюється. Також позивачі не просять визнати формулювання вказаних в ньому причин звільнення неправдивими. Цей наказ ґрунтується на службових записках менеджера [PERSON] про безпричинну відсутність на робочих місцях позивачів з 20.09.2010р. по 13.10.2010р., табелях обліку робочого часу, актах створеної в ТОВ «Донспецпром» комісії для вивчення причин відсутності позивачів на робочих місцях, які досліджені в судовому засіданні. Позивачами в судовому засіданні нічим не доведено, що вони 20.09.2010р. не були допущені відповідачем до роботи. Згідно ст.44 КЗпП України якщо власник або уповноважений ним органом порушує законодавство про працю, колективний чи трудовий договір (ст.ст.38 і 39), працівник має право на отримання вихідної допомоги в розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Оскільки позивачами та їхнім представником нічим суду не доведено, що до звільнення позивачів відповідач порушив законодавство про працю, колективний чи трудовий договір, то в позовних вимогах про стягнення з ТОВ «Донспецпром» вихідної допомоги необхідно відмовити. Відповідно до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов’язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу. Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред’явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до наданих суду штатного розпису ТОВ «Донспецпром», де встановлено оклад усіх працівників, відомостей на виплату грошів, пояснень в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON] заробітна плата та компенсація за невикористану відпустку за вказані у позові та заявах представника позивачів про збільшення позовних вимог періоди виплачена [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в повному обсязі. Тому позовні вимоги позивачів про стягнення невиплаченої заробітної плати, грошової компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки повного розрахунку при звільненні задоволенню не підлягають як необгрунтовані. В судовому засіданні позивачами та їхнім представником нічим не доведено, що при прийомі на роботу в ТОВ «Донспецпром» вони здавали свої трудові книжки. Цей факт заперечується і представником відповідача. Але відповідно до ст.47 КЗпП України відповідач повинен був надати позивачам в день звільнення належно оформлені їхні трудові книжки, навіть коли вони і не здавались при прийомі на роботу, чого до теперішнього часу зроблено не було. Тому суд вважає за необхідне зобов’язати ТОВ «Донспецпром» видати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] належним чином оформлені трудові книжки з формулюванням відповідної причини звільнення. Однак в частині зазначення в них формулювання звільнення: «за власним бажанням» необхідно відмовити в зв’язку з наявністю діючого наказу генерального директора ТОВ «Донспецпром» №10/1а від 13.10.2010р., яким позивачі звільнені за прогули, та відсутністю підстав для зміни формулювання їхнього звільнення. Відповідно до ч.4 ст.235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Оскільки позивачами нічим не доведено, що ними при прийомі на роботу в ТОВ «Донспецпром» були здані трудові книжки та що в зв’язку з затримкою видачі їм відповідачем трудових книжок вони зазнали вимушений прогул, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачів середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв’язку із затримкою у видачі трудової книжки задоволенню не підлягають. У відповідності до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв’язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що порушення відповідачем вимог ст.47 КЗпП України в частині невидачі при звільненні позивачам належно оформлених трудових книжок призвело до їх моральних страждань. З урахуванням характеру таких страждань суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди підлягають частковому задоволенню – в сумі 400грн. на користь кожного з позивачів крім [PERSON] Позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди в зв’язку з іншими вказаними у позові порушеннями відповідачем трудового законодавства задоволенню не підлягають, оскільки, як вже було сказано вище, ці порушення позивачами нічим не доведені. Також з відповідача до доходу держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 107,30грн. На підставі ст.ст.40, 44, 47, 116, 117, 235, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial