Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-29 00:00:00

Позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок №64 по вул..Артемівська в м.Попасна, де позивач постійно проживає разом із своїми трьома неповнолітніми дітьми. Посилаючись на вище зазначені обставини, позивач також зазначає, що в 2008 році вона за власною ініціативою прописала в належному їй будинку відповідача, з яким на той час вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Проте, після цього у 2009-2010 роках відповідач, який протягом цього часу ніде не працює та зловживає спиртними напоями, став сваритися з позивачкою, вчиняти відносно позивачки та її дітей психічне та фізичне насильство, а також руйнувати та псувати жиле приміщення, що робить неможливим проживання разом позивачки та відповідача в одному будинку. У звязку з чим позивач в поданому позові просить суд виселити відповідача з будинку №64 по вул..Артемівська в м.Попасна без надання іншого жилого приміщення. Справу просила розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився двічі без поважних причин, хоча належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок або квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. При цьому ст.155 ЖК України передбачені гарантії прав громадян, які мають в приватній власності жилий будинок, а саме: Жилі будинки (квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Також суд зазначає, що відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. А згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Із пояснень наданих позивачем доказів (а.с.5-10) судом встановлено, що позивачу дійсно на праві приватної власності належить житловий будинок №64 по вул..Артемівська в м.Попасна, де позивач постійно проживає разом із своїми трьома неповнолітніми дітьми. При цьому починаючи з 06 листопада 2008 року разом з позивачкою став постійно мешкати відповідач, який на той час перебував з позивачкою у фактичних шлюбних відносинах і який був зареєстрований за цією адресою за згодою позивачки. Також судом встановлено, що на підставі рішення Попаснянського райсуду від 10 січня 2011 року (а.с.11) відповідач був визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням у вигляді житлового будинку №64 по вул..Артемівська в м.Попасна, але не дивлячись на такі обставини, відповідач продовжує користуватися житловим будинком, який йому не належить і право на користування яким відповідачем було втрачено. При цьому суд враховує, що ч.3 ст.116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Враховуючи вищенаведене у сукупності, суд вважає, що при таких обставинах позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.116,150,155 ЖК України, ст.ст.386,391 ЦК України,

Outcome: approved