Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-30 00:00:00

До Ірпінського міського суду надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що вона є членом садового товариства «Ірпінь», на території якого знаходиться земельна ділянка № 84, яка належить її дочці [PERSON] Після отримання державного акту на право власності на земельну ділянку вони помітили, що межі їх земельної ділянки зменшені. Зменшилась також площа земельної ділянки з 0,05 га до 0,0491 га, за рахунок чого збільшилась площа земельних ділянок № 98 [PERSON] до 0,0518 га та № 99 [PERSON] до 0,0513 га. Вважає, що відповідачі самовільно захопили частину її земельної ділянки, що перешкоджає їй користуватись нею. Просить зобовязати [PERSON] міську раду Київської області внести зміни до державного акту на право приватної власності на землю № 085646 від 30.07.1997 р., встановити межі земельної ділянки, відновивши при цьому площу земельної ділянки № 84 в садовому товаристві «Ірпінь», що належить [PERSON] до 0,05 га; Зобовязати відповідачів [PERSON] та [PERSON] усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою № 84 в садовому товаристві «Ірпінь», внести зміни до Державних актів на право приватної власності на земельні ділянки № 98 і № 99 в, що їм належать, відновивши площу кожної ділянки до 0,05 га. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, підтвердила обставини, наведені в позовній заяві, просила задовольнити позовні вимоги. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, вказували, що межі земельних ділянок ніхто не змінював і земельну ділянку позивачки не захоплював. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Суд, заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Так, судом встановлено, що земельна ділянка в садовому товаристві «Ірпінь»площею 0,0491 га відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серія І-КВ №085646 (а.с. 5) належить [PERSON], яка є дочкою позивачки. Суміжними землекористувачами є відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON], що визнали в судовому засіданні сторони по справі. Відповідно до ст. 152 ЗК України Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно з ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Однак, позивачем суду не надано доказів, що вона є власником чи землекористувачем спірної земельної ділянки і що її права порушені відповідачами, тому суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог. На підставі ст.ст. 125, 126, 152 ЗК України,

Outcome: dismissed