Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 7562,53грн. майнової та 5000грн. моральної шкоди, а всього 12562,53грн. шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та понесені при подачі позову до суду судові витрати. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 14 березня 2010 року 02.25год. по вулиці К.Левицького-Мечнікова у м.Львові мала місце дорожньо-транспортна пригода, причиною якої було порушення ПДР України третьою особою [PERSON], який повторно протягом року, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння та керуючи автомобілем [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив зіткнення з його автомобілем марки «Тойота Корола», д.н.з. [NUMBER]. За вказане правопорушення постановою Франківського районного суду м.Львова від 06.05.2010 року, [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст.ст.124, 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. У даному випадку [PERSON] керував транспортним засобом марки "ВАЗ", д.н.з. [NUMBER], без жодних на те правових підстав, а власником даного транспортного засобу являється відповідач [PERSON], який і повинен нести відповідальність за спричинену йому шкоду. Внаслідок ДТП його автомобіль марки «Тойота Королла», д.н.з. [NUMBER] зазнав технічних пошкоджень та відповідно до акту №ВС8876В| дослідження спеціаліста від 06.04.2010р. матеріальний збиток становить 13368,06грн.. Враховуючи те, що його автомобіль був застрахований в ВАТ «HACK «Оранта»від ризику дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу, йому було виплачене страхове відшкодування за виключенням франшизи встановленої у розмірі 0,5% від страхової суми - 750грн., а саме в розмірі 12618,56грн.. Однак, фактичні затрати на ремонт його автомобіля марки «Тойота Корола», д.н.з. [NUMBER], становлять 20181,09грн., що стверджується рахунком фактурою ТзОВ «СЦ «Діамант»№Д-00004311 від 17.04.2010р. на суму 16631,09грн., квитанціями від 10.04.2010р. та 17.04.2010р. на вказану загальну суму, та товарним чеком СПД ФО [PERSON] №20 від 13.04.2010р. на суму 3550грн. Таким чином, страховик ВАТ «HACK «Оранта»частково відшкодував йому завдану матеріальну шкоду в межах умов договору у розмірі 12618,56грн., тоді як різниця між фактичними розміром шкоди і страховою виплатою становить 7652,53грн., які і просить стягнути з відповідача в судовому порядку. Зазначає, що окрім матеріальної, йому було заподіяно моральну шкоду, яка полягає у пережитих ним моральних стражданнях внаслідок: втрати особистого часу; протиправної поведінки відповідача та третьої особи, які не вжили заходів до відшкодування шкоди та умисно перешкоджали відновленню його порушеного права; втрат, переживань і зайвих клопотів, понесених ним та його близькими; душевних страждань у зв'язку із значними матеріальними витратами понесеними для повернення життя в звичайний ритм, так як ці гроші мали наперед заплановане призначення; втрат психологічної рівноваги; істотними незручностями, викликаними неможливістю експлуатації автомобіля в побуті і на роботі та на роботі, оскільки має двох неповнолітніх дітей, яких потрібно щоранку відвозити до школи, а в силу тісного робочого графіку - оперативно пересуватися, в тому числі за межі міста та області; почуття несправедливості, оскільки до скоєння даного ДТП [PERSON] неодноразово за керування транспортним засобом у стані сп'яніння притягувався до адміністративної відповідальності у виді позбавлення права керування транспортними засобами; усвідомлення втрати товарної вартості автомобіля, який купував новим. Враховуючи наведене, оцінює заподіяну йому моральну шкоду у розмірі 5000грн., що відповідає змінам в його житті та зусиллям, які він вимушений був спрямувати для відновлення попереднього стану. Позивач в судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Тому згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності за наявних у справі достатніх доказів. Дослідивши матеріали справи та з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що третя особа [PERSON] 14.03.2010 року, по вул.К.Левицького-Мечнікова у м.Львові, перебуваючи повторно в стані алкогольного сп'яніння та керуючи автомобілем [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілями марки «Фольксфаген», д.н.з. ВТЕБ 755, та марки «Тойота», д.н.з. [NUMBER]. Зазначене підтверджується постановою Франківського районного суду м.Львова від 06.05.2010 року, яка не оскаржувалась і вступила в законну силу. Відповідно до ч.З ст.Ю, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст.1188 ЦК України, шкода заподіяна внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах: шкода завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Однак, як вбачається з тверджень позивача, третя особа [PERSON] на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди керував автомобілем [NUMBER] без жодної на те правової підстави, в даному випадку власником джерела підвищеної небезпеки являється відповідач [PERSON], який у відповідності до вимог ст.1187 ЦК України і повинен відшкодовувати завдану позивачу шкоду. Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю марки «Тойота Корола»д.н.з. [NUMBER], який належить позивачу [PERSON], завдано технічних пошкоджень. Згідно акту №ВС8876ВІ дослідження спеціаліста від 06.04.2010р., вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки «Тойота Корола»д.н.з. [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП складає 13368,06 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Тойота Корола»д.н.з. [NUMBER], був застрахований в ВАТ «HACK «Оранта»за договором добровільного страхування транспортного засобу №33 від 09.06.09р., від ризику дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу, з встановленням франшизи у розмірі 0,5% від страхової суми. На підставі наведеного ВАТ «HACK «Оранта»позивачу [PERSON] за виключенням франшизи у розмірі 750грн. було виплачене страхове відшкодування у розмірі 12618,56грн. Однак, як вбачається з тверджень позивача фактичні затрати на ремонт автомобіля марки «Тойота Корола», д.н.з. [NUMBER], після дорожньо-транспортної пригоди, становлять 20181,09грн., що стверджується рахунком-фактурою ТзОВ «Сервісного центру «Діамант» №Д- 00004311 від 17 квітня 2010 року на суму 16631,09грн. та квитанціями від 10.04.10р. та 17.04.10р. на вказану загальну суму, а також товарним чеком СПД ФО [PERSON] №20 від 13.04.10р. на суму 3550грн. Таким чинном, страховик ВАТ «HACK «Оранта»частково відшкодував позивачу понесені ним збитки у розмірі 12618,56грн., тоді як різниця між фактичним розміром понесених збитків та відшкодованою позивачу шкодою становить 7562,53грн. (20181,09грн.- 12618,56грн.). Згідно ч.1, 2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 4.2 ст. 1992 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З абз.2 п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»вбачається, що коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. А відтак, вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON], як власника транспортного засобу марки "ВАЗ", д.н.з. [NUMBER], винного у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, 7562,53грн. майнової шкоди завданої пошкодженням його автомобіля марки «Тойота Корола»д.н.з. [NUMBER], є підставними та підлягають до задоволення. Згідно ч.І ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. П.З ч.2 ст.23 ЦК України передбачено, що моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. З абз.З п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»вбачається, що при заподіянні особі моральної шкоди, обов'язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу заподіяно також і моральну шкоду, яка полягає у душевних переживаннях в звязку з пошкодженням його майна. А саме, перенесені негативні емоції та переживання позивача під час дорожньо- транспортної пригоди, отримані незручності із-за неможливості певний час користуватись автомобілем, необхідність його ремонту, затрати часу та власних коштів на його ремонт, вжиття заходів для відшкодування заподіяної шкоди, внаслідок цього було порушено його звичний життєвий уклад. Відтак, враховуючи зазначені обставини та вимоги розумності і справедливості, суд приходить до висновку, що розмір грошового відшкодування за завдану позивачу моральну шкоду становить 5000 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А відтак, з відповідача в користь позивача підлягає стягненню 188,20 грн. судового збору. На підставі ст.ст.22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188, 1992 ЦК України, та

Outcome: approved