Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. 3 лютого 2003р. між ним та відповідачем [PERSON] було укладено письмовий договір купівлі продажу 168/1000 частин квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], належної відповідачу на підставі договору дарування від 4 липня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом Одеської державної нотаріальної контори [PERSON] На виконання умов договору позивач сплатив відповідачу грошові кошти в розмір150 000 (сто пятдесят тисяч) гривень, що було зафіксовано у письмовій угоді від 03.02.2002р. Таким чином з боку позивача відбулося повне виконання умов письмової угоди від 03.02.2002р. Згідно вказаної угоди відповідач зобовязувався в строк до 17 лютого 2002р. підготувати документи для нотаріального оформлення договору купівлі-продажу частини спірної квартири та нотаріально посвідчити укладений договір. По закінченню обумовленого строку зобовязання відповідачем виконані не були, останній не зявлявся до нотаріуса для належного оформлення договору купівлі-продажу частини спірної квартири, посилаючись на різні обставини. До цього часу відповідач не виконав взятих на себе зобовязань, крім того, гроші не повернув. За таких обставин, та з метою захисту своїх прав на позивач звернувся до суду із даним позовом, та просив визнати письмовий договір купівлі-продажу 168/1000 частин квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] укладений 03.02.2002р. між ним та [PERSON] дійсним та визнати за ним право власності на 168/1000 частин квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні поданий позов підтримала, та просила задовольнити його в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причин своєї неявки суду не повідомив, клопотань щодо розгляду справи у його відсутності або про відкладення судового засідання не подавав. Заперечень на позов не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди представника позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. \~ Суд згідно статті 169 ЦПК України розглядає справу в порядку заочного провадження на підставі поданих сторонами доказів та приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійснимипередбачено, що у звязку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано судом дійсним з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України. Як встановлено в судовому засіданні, 03.02.2002р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено письмовий договір купівлі-продажу 168/1000 частин квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], згідно якого [PERSON] зобовязується сплатити [PERSON] за вказану частину квартиру готівкою грошові кошти у розмірі 150 000 (сто пятдесят тисяч) гривень; [PERSON] зобовязувався в строк до 17.02.2002р. продати [PERSON], вищезазначену частину квартиру, підготувати документи для нотаріального оформлення договору купівлі-продажу спірної частини квартири. Зазначена квартира належить відповідачу на підставі договору дарування від 4 липня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом Одеської державної нотаріальної контори [PERSON] На виконання умов угоди позивач сплатив відповідачу грошові кошти у розмірі 150 000 (сто пятдесят тисяч) гривень, що було зафіксовано у письмовій угоді від 03.02.2002р. Таким чином з боку позивача відбулося повне виконання умов письмового договору від 03.02.2002р. По закінченню обумовленого угодою строку зобовязання відповідачем виконані не були, останній не зявлявся до нотаріуса для належного оформлення договору купівлі-продажу спірної квартири, посилаючись на різні причини. У подальшому позивач неодноразово звертався до відповідача з приводу повернення оплаченої ним суми коштів у розмірі 150 000 (сто пятдесят тисяч) гривень, однак відповідач ігнорував її вимоги, посилаючись на важке матеріальне становище. До цього часу відповідач не виконав взятих на себе зобовязань за угодою. Також отримані від позивача гроші в розмірі 150 000 (сто пятдесят тисяч) гривень на виконання угоди, відповідачем не повернуті позивачу. Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і \~громадянина \~захищаються судом. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. При цьому згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Суд \~вважає, що зібрані по справі докази та встановлені судом фактичні обставини справи, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі. \~ \~

Outcome: approved