Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-20 00:00:00

16.05.2007 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому просить про стягнення з відповідачів грошової суми, утвореної внаслідок невиконання рішення Київського районного суду м. Одеси від 13.12.2006 року по цивільній справі № 2-611/2006. При цьому позивач вказує, що згідно рішення Київського районного суду м. Одеси від 13.12.2006 року з відповідачів стягнуто на користь позивача 198\~481грн.15 коп., а також 12\~082грн.39 коп. Відповідачі не виконали рішення суду добровільно і не виконують рішення суду примусово, так як з часу відкриття виконавчого провадження 19.02.2007 року, не приймали заходів для погашення боргу. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала заяву від 18.07.2011 року про відмову від частини позовних вимог стосовно відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок невиконання зобовязань по угоді позики, в іншій частині вимоги підтримала, надала розрахунок та просить стягнути 209\~012 грн.16 коп. При цьому вказала, що після проведення виконавцем виконавчих дій сума заборгованості зменшилась на 1230 грн.61 коп. Відповідач [PERSON] /Смолякова/ О.П. неодноразово до судових засідань не зявилась, повідомлялась належним чином, будь-яких заяв не надала. Представник відповідача [PERSON]- [PERSON] позовні вимоги не визнала, надала письмові заперечення та просить в задоволенні позову відмовити. Вислухавши представника позивача, представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено судом згідно з рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13.12.2006 року з відповідачів [PERSON] та [PERSON] солідарно стягнуто на користь позивача 198\~481грн.15 коп. заборгованість за договором позики, 12\~082 грн.39 коп. заборгованість за договором позики по розпискам, а також судові витрати. У задоволенні зустрічного позову [PERSON] та [PERSON] про визнання договору позики недійсним, заміну його на позикове зобовязання, зменшення позикових зобовязань з урахуванням витрат на добудування будинку і введення його у експлуатацію, відмовлено. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] надала заперечення до позовних вимог, до якого залучила ряд позовних заяв, які знаходились в провадженні суду де сторонами були [PERSON] та [PERSON] і [PERSON], в звязку з чим представник позивача [PERSON] заявляла клопотання про зупинення провадження по справі, що на думку [PERSON] свідчить про відсутність підстав вважати ухилення відповідачів від виконання рішення суду про стягнення коштів. Окрім того, представник вказала, що державний виконавець мав змогу примусово виконати рішення суду, а саме провести продаж будинку з прилюдних торгів, а також реалізації арештованого майна. Судом досліджено заяви [PERSON] від 02.09.2009 року та 22.03.2010 року про зупинення провадження по справі /а.с.171, 205/, а також її заява про перенесення розгляду справи /а.с.167/. Як вбачається з відповіді державної виконавчої служби від 01.04.08року державним виконавцем ще 15.06.2007 року було описано майно боржників, та [PERSON] запропоновано здійснити ряд дій для подальшої реалізації майна для погашення заборгованості. / а.с. 76/. З відповіді державної виконавчої служби від 05.12.2011 року слідує, що в період з 16.02.2007 року до 05.12.2011 року проведено звернення стягнення на рухоме майно боржників на суму 1230,61 грн. Проаналізувавши досліджені документи, суд приходить до висновку, що в ході розгляду вказаної справи не встановлено обставин, які свідчать про ухилення відповідачів від виконання рішення суду, є встановлені факти на підтвердження доводів представника відповідача [PERSON] про затягування процесу відповідачем та його представником [PERSON], про що свідчать і відповіді державних виконавців, які не в повній мірі виконували передбачені законом виконавчі дії по виконанню судового рішення. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. За таких обставин, суд вважає, що позовна заява не доведена та не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed