overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-19 00:00:00

01.09.2011 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21 червня 2000 року вона уклала шлюб, зареєстрований міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Макіївки, актовий запис № 417 з відповідачем по справі, та проживала з ним до травня 2011 року. Шлюб у позивача другий. Від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з травня 2011 року. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть, мешкають окремо. Причиною розпаду сім»ї є несхожість характерів. Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 21 червня 2000 року зареєстрували шлюб міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Макіївки, актовий запис № 417, серія 1-НО № 090117 (а.с.9), від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] (а.с. 9а), та [PERSON], [INFO] (а.с. 9б). Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені у травні 2011 року через несхожість характерів. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спору про розподіл майна між ними не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на предявлення позову про розірвання шлюбу.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За цих обставин, суд вважає, що зберегти сімю неможливо. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити прізвище Д»ячкова. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 32797,84 грн. та судові витрати у справі. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 31.03.2008 року між Відкритим акціонерним товариство Комерційний банк «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 року є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»та відповідачем [PERSON] було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідно до умов договору відповідач зобовязувався здійснювати оплату послуг у строки, передбачені умовами даного договору. Однак відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Таким чином, за невиконання умов договору відповідачем, виникла сума заборгованості за картковим рахунком у розмірі 32797,84 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судовий збір у розмірі 327,98 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи у сумі 120,00 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст.212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах. У судовому засіданні встановлені наступні факти, обставини та правовідносини, які регулюються ЦК України. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений договір. Відповідно до умов договору відповідач зобовязався здійснювати оплату послуг у строки, передбачені умовами даного договору. Однак відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість у розмірі 32797,84 грн. Згідно ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання є право позивача достроково вимагати повернення суми кредиту. Виходячи з вищевикладеного суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог в повному обсязі. Також з відповідача на підставі ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у сумі 327,98 грн., а на підставі ст.81 ЦПК України витрати по оплаті за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 191491,56 грн. та судові витрати у справі. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 14.02.2008 року між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Аваль»та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач зобовязувалася здійснювати оплату послуг у строки, передбачені умовами даного договору. Однак відповідач зобовязання за вказаним договором не виконала. Таким чином, за невиконання умов договору відповідачем, виникла сума заборгованості за у розмірі 191491,56 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також судовий збір у розмірі 1700,00 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи у сумі 120,00 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст.212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах. У судовому засіданні встановлені наступні факти, обставини та правовідносини, які регулюються ЦК України. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір №014/0124/36334/82 в1д 14.02.2008 року, відповідно до умов якого відповідач зобовязана була сплатити заборгованість у сумі 191491,56 грн. Однак, остання умови даного договору не виконала, у звязку з чим виникла заборгованість у розмірі 191491,56 грн. Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. Заборгованість на даний час становить 191491,56 грн. Виходячи з вищевикладеного суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог в повному обсязі. Також, з відповідача, на підставі ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у сумі 1700,00 грн., а на підставі ст.81 ЦПК України витрати по оплаті за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] та [PERSON] в якому просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який помер 11 серпня 2009 року в с. Гуска Малинського району Житомирської області. Відповідачі позов визнали, про що надали суду відповідні заяви. Відповідно до частини 3 статті 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з частинами 4 та 5 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову відповідачами не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У звязку з цим приймає визнання позову і позов позивача задовольняє, визначивши двохмісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-19 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою , в якій просить встановити факт,. що померла 07 жовтня 1999 року в м. Радомишль Житомирської області у віці 85 років [PERSON] являлася його рідною бабусею . В підтвердження своїх вимог посилається на те, що він є спадкоємцем після смерті бабусі, але за давністю років не збереглися актовий запис та свідоцтво про розірвання шлюбу бабусі, що є перешкодою для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] підтримала викладені вимоги, просить встановити спірний факт. Представник заінтересованої особи в засідання не зшився, подав суду заяву, в якій просить розглянути дану справу без його участі, а тому суд вважає можливим розглядати дану справу на підставі наявних матеріалів. Вислухавши пояснення , перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини во справі, суд задовольняє викладені вимоги, виходячи з таких підстав. Як встановлено судом заявник є рідним сином [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про його народження. 03 серпня 1984 року у віці 45 років в місті Радомишль Житомирської області помер батько заявника [PERSON] , про що Радомишльським відділом РАЦС Житомирської області зроблено запис за №150 в Книзі реєстрації смертей. Матір»ю покійного [PERSON] була [PERSON], котра померла 07 жовтня 1999 року в м. Радомишль у віці 85 років. Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить право на земельну частку (пай) в ТОВ «Нива» . Оскільки спадкоємець першої черги син покійної, батько заявника помер, то заявник належним чином прийняв спадщину, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Однак, у нотаріуса обгрунтовано виникає сумнів щодо родинних відносин заявника та його бабусі, так як відсутнє свідоцтво про розірвання шлюбу та актовий запис . Бабуся заявника розірвала шлюб із покійним дідусем ще в 40-х роках, але свідоцтво про розірвання шлюбу не збереглося. Після розірвання шлюбу змінила прізвище «Мотрушенко» на своє дошлюбне прізвище «Пивоваренко» . Згідно свідоцтва про народження заявника, паспорту , свідоцтва про смерть та показів свідка [PERSON] , видно, що покійна [PERSON] являлася рідною бабусею [PERSON] , він доглядав її до смерті. У відповідності до вимог ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин за місцем проживання заявника. Пленум Верховного Суду України в постанові №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в п.7 розяснив , що суди вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. А тому при таких обставинах суд вважає необхідним вимоги заявника задовольнити. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON]»яненко І.О. звернулась до суду 01 вересня 2011 року з позовом до відповідача [PERSON]»яненко О.А. про стягнення аліментів в розмірі 1\\4 частини доходів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], вказуючи на те, що добровільно надавати допомогу на утримання дитини відповідач відмовляється. Позивач [PERSON]»яненко І.О. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та пояснила, що від шлюбу з відповідачем, який зареєстровано 01 вересня 2005 року в відділі РАЦСу по м.Добропіллю Добропільського МРУЮ Донецької області, вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вони з чоловіком не мешкають разом на протязі останніх 3-х місяців, дитина проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач за її проханням надає матеріальну допомогу на утримання сина, але допомога є не регулярною, вона постійно вимушена просити гроші, тому звернулась до суду з даним позовом. Відповідач працює, має регулярний доход, інших утриманців у нього не має, тому він має можливість надавати таку допомогу. Відповідач [PERSON]»яненко О.А. в судовому засіданні позов визнав, згоден сплачувати аліменти в зазначеному розмірі на утримання неповнолітнього сина. Також зазначив, що регулярно дає гроші позивачці. Розмір його заробітної плати становить 7000 грн., але він ще сплачує кредит, якій отримували разом в банку. Вислухавши пояснення сторін, дослідив матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії I-НО № 357291 Дем»яненко Олександра, [INFO], виданого відділом РАЦСу по м.Добропіллю Добропільського МРУЮ Донецької області, відповідач [PERSON]»яненко О.А. записаний його батьком. На підставі ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню на утримання неповнолітню дитину, суд враховує матеріальний стан відповідача, який працює на шахті, відсутність у нього інших дітей та осіб, які знаходяться на його утриманні. Розмір аліментів становить 1\\4 частину всіх видів доходів відповідача. На підставі ст. ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду 06 вересня 2011 року з позовом до відповідача [PERSON] про збільшення розміру стягуваних аліментів до 1\\4 частини доходу на утримання доньки [PERSON], [INFO], вказуючи на те, що за рішенням суду від 29 листопада 2010 року на її користь стягнуті аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов та пояснила, що від шлюбу з відповідачем, який розірвано за рішенням Добропільського міськрайонного суду 22 жовтня 2010 року, вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка після розпаду сім»ї мешкає з нею. За рішенням суду від 29 листопада 2010 року на її користь стягнуті аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. На даний час на утримання дитини їй не достатньо коштів, які сплачує відповідач, в зв»язку з чим просить збільшити розмір аліментів до 1\\4 частини його доходу. Відповідач змінив місце роботи і працює на шахті «Новодонецька», у нього значно збільшився матеріальний стан, тому вона вважає, що розмір аліментів також повинен бути збільшений. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що він регулярно бере до себе доньку, купує їй одяг, іграшки, влітку возив на відпочинок до моря. Але в подальшому погодився з збільшенням розміру аліментів до 1/4 частини його прибутку. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Матеріалами справи підтверджується, що за рішенням Добропільського міського суду від 29 листопада 2010 року позивач платить аліменти на користь відповідача на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. з 04 листопада 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Довідкою, наданою 01 вересня 2010 року виконавчим комітетом Світлівської сільської ради, встановлено, що [PERSON], [INFO], мешкає разом з матір»ю за адресою с.Новий Донбас, вул.Соцпраці, б.28. Згідно довідки ВП «Шахта «Новодонецька» ДП «Добропіллявугілля» №885 від 26.08.2011 року [PERSON] працює на шахті підземним гірничим робітником і його зарплата за період з 01.08.2010 року по 31.07.2011 року складає 36810,90 грн., а щомісячно 3067,58 грн. Приймаючи до уваги, що у відповідача відсутні інші неповнолітні діти та непрацездатні особи на його утриманні, у відповідності до обставин, передбачених ст.192 СК України, матеріальне становище відповідача, відповідно до якого розмір аліментів відповідно у частці від дольової частки складатиме 766, 89 грн. кожному (36810,90 : 12 :4), що більше твердої суми аліментів, суд збільшує розмір аліментів до 1/4 доходу відповідача. На підставі ст.ст.181, 183, 192 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] посилаючись на те, що між ними зареєстровано шлюб 09 січня 1982 року Кізомиською сільською радою Білозерського району Херсонської області про що в Книзі реєстрації шлюбів 09 січня 1982 року зроблено відповідний актовий запис № 1. З самого початку сімейного життя взаємини між ними були нормальними, але з часом стосунки почали погіршуватися, вони втратили один до одного почуття поваги та кохання, мають різні погляди на життя. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з лютого 2002 року, спільне господарство не ведуть. Відповідач не бажає розірвати шлюб шляхом подання до відділу РАЦС заяви про розірвання шлюбу. В звязку з чим позивач був змушений звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу між ним та відповідачем. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, судом встановлено, що: Згідно копії свідоцтва про шлюб виданого 27 грудня 2005 року [PERSON] та [PERSON], 09 січня 1982 року уклали шлюб, зареєстрований Кізомиською сільською радою Білозерського району Херсонської області про що в Книзі реєстрації шлюбів 09 січня 1982 року зроблено відповідний актовий запис № 1. Відповідач не бажає розірвати шлюб шляхом подання до відділу РАЦС заяви про розірвання шлюбу. Шлюбні відносини припинені, на примирення сторони не згодні. Згідно ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявленим одним із подружжя. Згідно до ст. 105 ч.3 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вище зазначене, суд вважає що позовні вимоги заявлені позивачем є обґрунтованими, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, при цьому зазначивши, що з 29.05.1993 року вони перебувають в шлюбі з відповідачем, який був зареєстрований Олевським районним відділом ЗАГС Житомирської області за актовим записом № 36. Від спільного проживання у шлюбі з відповідачем мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які проживають по місцю проживання позивачки. Позивачка у судове засідання не зявилася, але від неї надійшла письмова заява, в якій вона просить суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю. Не заперечує щодо проведення заочного розгляду справи. Також просить залишити прізвище Охрімчук. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений належним чином про час, день і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки та не повідомив суд про причини неявки в судове засідання. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 29.05.1993 року перебувають в шлюбі, який було зареєстровано Олевським районним відділом ЗАГСу Житомирської області за актовим записом № 36, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Від спільного проживання в шлюбі сторони мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які проживають по місцю проживання позивачки, що стверджується свідоцтвом про народження дитини. Під час спільного проживання у шлюбі між позивачкою та відповідачем виникли неприязні стосунки через які вони не підтримують шлюбні відносини з 19.08.2010 року та проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.ст.109,110,112 СК України з яких слідує, що шлюб розривається за заявою одного із подружжя, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими і якщо заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини або чоловіка. Позивачка у поданій до суду позовній заяві запевнила суд про те, що її рішення про розірвання шлюбу є остаточним і відповідає її волі. Обставин, які перешкоджають розірванню шлюбу, судом не встановлено. В даному випадку суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сімї є неможливим, тому шлюб між ними слід розірвати. Неповнолітніх дітей слід залишити з позивачкою для подальшого виховання, відповідно до вимог ст.160, 161 СК України, оскільки це не суперечить її інтересам та інтересам дітей, що також погоджено між сторонами.

Outcome: approved