Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача [PERSON], 05.04.1973р.н. аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 400грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що перебувала з відповідачем в шлюбі з 03 жовтня 1998 року, 07 грудня 2004 року шлюб між ними розірвано. 02 вересня 1999 року у них народилась донька [PERSON]. Відповідач з нею та донькою не проживає та не надає жодної матеріальної допомоги на утримання доньки. На даний час дитина навчається в 7-му класі, потребує нормального харчування, одягу, та інших затрат пов'язаних з навчанням та розвитком. Усе це потребує значних коштів та вона не має змоги самостійно забезпечити дитину всім необхідним. Відповідач працює та отримує дохід, вважає встановлення аліментів в твердій грошовій сумі найбільш доцільним. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні до змісту позовних вимог. Позивач додатково пояснила, що вони з відповідачем проживають окремо, дитина проживає з нею та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає жодних коштів на утримання дитини та взагалі не цікавився донькою. З урахуванням вищенаведеного, просять позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні 29 листопада 2011р. позов визнав частково, пояснив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, однак не в такому розмірі, як просить позивач. В обґрунтування покликається на своє скрутне матеріальне становище, оскільки працює на посаді водія в ТзОВ «НВП «Веламіда»та отримує мізерні доходи. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обовязків і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 03 жовтня 1998 року, який 07 грудня 2010 року розірвано, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. В даному шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON], 02.09.1999р.н. На даний час сторони проживають окремо, донька залишилася проживати з позивачем, яка несе всі витрати по утриманню дитини, відповідачем допомога на утримання дитини не надається, що сторонами не оспорюється. Як вбачається з ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. З довідки про доходи від 14.11.2011р. №02/11 вбачається, що позивач працює менеджером СПД ФО [PERSON] та отримує заробітну плату в розмірі 1000грн. Відповідач працює водієм ТзОВ «НВП «Веламіда»та його заробітна плата з 01.11.10р. до 31.10.11р. становить 9499,41грн. Судом встановлено, що крім цієї дитини, інших утриманців у відповідача немає, стягнення за виконавчими листами не проводиться. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що дитина сторін проживає та перебуває на утриманні позивача, стан здоров'я відповідача (наявність у відповідача якихось захворювань жодними доказами не підтверджена), відсутність у відповідача інших утриманців, його матеріальне становище. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до переконання, що можливість для відповідача сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400грн. позивачкою не доведена, та позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають до задоволення частково, а саме, слід визначити аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 350грн., щомісячно, починаючи з 14.10.2011р. і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати. В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача. Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судових збору звільнена законом. Таким чином з відповідача потрібно стягнути 188,20грн. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, та

Outcome: approved