Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-04 00:00:00

Позивачка звернулась з даним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що з жовтня 1995 року вона проживає в гуртожитку в кімнаті №20 по провулку Краснослободський,10 в місті Одесі. Цей гуртожиток знаходився на балансі у ЗАТ Лазур, яке в свою чергу, в подальшому передала гуртожиток на баланс Одеської міської раді. Позивач посилається на те, що у 1996 році їй було видано ЗАТ Лазурордер на право заняття житлової площі у кімнаті № 20 в даному гуртожитку, після чого вона стала постійно проживати на даній жилій площі, а іншого житла не має. При цьому , позивач з 02 листопада 1984 року зареєстрована була по 18 листопада 2010 року в селі Дачне, будинок №17 по провулку Молочний Біляївського району Одеської області. В гуртожитку жила без реєстрації, ордер у позивачці не зберігся. Позивач посилається на ті обставини, що вона сплачувала рахунки , які їй виставляло ЗАТ Лазур по сплаті проживання у гуртожитку, своєчасно вносила плату за користування жилою площею і за комунальні послуги, вселилась, та фактично проживала постійно у гуртожитку, здійснювала поточний ремонт приміщень,в яких проживала, забезпечувала схоронність жилих приміщень, бережно ставилась до санітартехнічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержувалась правил утримання гуртожитку і прибудинкової території та інших місцях загального користування. Отже, позивач вважає, що вона виконувала всі обов'язки як наймач даного жилого приміщення, а з боку ЗАТ Лазурдо неї ніяких претензій щодо її проживання не надходило. В 2005 році ЗАТ Лазурбуло ліквідовано. Після ліквідації, плату за проживання я, і інші мешканці гуртожитку сплачувала через підприємства по обслуговуванню житла. В подальшому зазначений гуртожиток знаходиться на балансі КП ЖКС Пересипський. Відповідно до рішення Одеської міської ради № 5654-У від 14.04.2010 р. Про надання дозволу на проведення приватизації жилих приміщень у сімейних гуртожитках комунальної власності, даному гуртожитку був присвоєний статус гуртожиток, та надано дозвіл на приватизації жилих приміщень. Однак, договору найму житлового приміщення з позивачкою не було укладено ні ЗАТ Лазур, ні Суворовською районною адміністрацією Одеської міської ради, ні КП ЖКС Пересипський. Позивач зазначає, що в жовтні 2011 року їй випадково стало відомо, що кімната № 19,20,21 даного гуртожитку приватизована відповідачами та здійснено державну реєстрацію прав власників. Своєї згоди [PERSON] на приватизацію спірної кімнати не надавала. В подальшому, відповідачи змінили дверні замки та на даний час позивач не має можливості попасти до своєї кімнат, живе у родичів, вважає, що її незаконно позбавлено житла. У зв,язку з чим, позивач неодноразово зверталась з заявами до районного відділу міліції, за результатами перевірки її заяви ухвалювались постанови про відмову в порушенні кримінальної справи. Позивач просить суд : визнати права користування жилим приміщенням в кімнаті № 20 в будинку №10 гуртожиток, по провулку Краснослобідський (Червонослобідський) в місті Одесі , зобов,язати Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради укласти договір найму з [PERSON] кімнати №20 в будинку №10 гуртожиток по провулку Краснослобідський в місті Одесі і відкриття окремого рахунку на жиле приміщення кімнату №20 в будинку№10 гуртожиток по провулку Краснослободському в місті Одесі, визнання [PERSON] - основним наймачем кімнати №20 в будинку№10-гуртожиток по провулку Краснослободському в місті Одесі , визнати приватизації на ім.,я [PERSON] і [PERSON] частково недійсною, а саме в частині жилого приміщення кімнати №20 в будинку №10 гуртожиток по провулку Краснослобідський в місті Одесі, визнати свідоцтва про право власності на ім.,я [PERSON] і [PERSON] частково недійсним , в частині житлового приміщення кімнати №20 в будинку №10гуртожиток по провулку Краснослобідський (Червонослобідський) в місті Одесі. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просив задовольнити. Представники відповідачів в судовому засіданні позов не визнали повністю, просив відмовити в задоволенні заявлених вимог. Представник Департаменту міського господарства Одеської міської ради третьої особи, в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просив суд відмовити в задоволенні у зв,язку з безпідставністю і необґрунтованістю. Третя особа Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради, в судове засідання не з,явилась, належним чином сповіщена, причин неявки суду не повідомила. З,ясував обставини справи, заслухав сторони, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про залишення позовних вимог без задоволення. Судом встановлено, що з 1995 року позивач проживала в гуртожитку в кімнаті №20 по провулку Краснослободський,10 в місті Одесі. Цей гуртожиток знаходився на балансі у ЗАТ Лазур, яке в свою чергу, в подальшому передала гуртожиток на баланс КП ЖКС Пересипський. Позивач [PERSON] проживала в даному спірному приміщенні без реєстрації, вона була зареєстрована з 02 листопада 1984 року по 18 листопада 2010 року в селі Дачне, будинок №17 по провулку Молочний Біляївського району Одеської області. Посилання позивача на те, що їй було видано ордер на проживання в даній кімнаті нічим не підтверджено, в судовому засіданні [PERSON] підтвердила відсутність у неї ордеру, що на квартирному обліку вона не знаходилась, проживала з дозволу ЗАТ Лазурв спірній кімнаті як тимчасовий жилець, маючи інше місце реєстрації, та ніколи не працювала в ЗАТ Лазур. В 2005 році ЗАТ Лазурбуло ліквідовано, гуртожиток перейшов на баланс КП ЖКС Пересипський. Договору найму житлового приміщення з позивачкою не було укладено ні ЗАТ Лазур, ні Суворовською районною адміністрацією Одеської міської ради, ні КП ЖКС Пересипський(а.с.87). Як встановлено судом, відповідач [PERSON] з 08.08.1963 року по 01.10.2005 року працював на Одеській суконній фабриці це ЗАТЛазур. 05 червня 2000 року [PERSON] було надано посвідчення на службове приміщення № 3 на сім'ю з двох осіб - син [PERSON], на право зайняття службового жилого приміщення, що складається з трьох кімнат № 19, 20, 21 у гуртожитку в будинку №10 по провулку Краснослобідський в місті Одесі. З 2000 року відповідачі зареєстровані за даною адресою, особовий рахунок на кімнати 19, 20, 21 у гуртожитку за адресою, м. Одеса, Краснослобідський провулок, 10 відкритий на ім'я [PERSON], сплачують відповідні комунальні послуги за кімнати 19, 20, 21, загальною площею 39,9 кв.м. Посилання позивача на те, що її права порушені у зв,язку з зайняттям і приватизації спірної кімнати не має під собою правового підгрунття, нічим не доказано. В подальшому, відповідачи змінили дверні замки на вхідних дверях, речей позивачки в спірній кімнаті не має, та на даний час позивачка не має можливості війти до спірної кімнати. З приводу цього, [PERSON] зверталась до Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, за результатами перевірки її заяви, ухвалювались постанови про відмову в порушенні кримінальної справи (а.с.83-86). Відповідно до норм, встановлених ст. 2,4 Закону України Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків від 4 вересня 2008 року № 500-А/І, громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, можуть реалізувати конституційне право на житло або шляхом приватизації житла у гуртожитку (у випадках, передбачених цим Законом), або шляхом отримання соціального житла (відповідно до цього Закону та Закону України "Про житловий фонд соціального призначення"), або шляхом самостійного (на власний розсуд, за власні чи залучені кошти) вирішення свого (своєї сім'ї) житлового питання (відповідно до цивільного законодавства України), а ст.4 даного Закону передбачає, що громадяни, на яких поширюється дія цього Закону, мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад і можуть бути приватизовані відповідно до закону. Отже, право користування та право власності на кімнати № 19, 20, 21 у будинку № 10 по пров. Краснослобідському у м. Одесі виникло у відповідачів на законних підставах. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень , згідно норм ст..ст. 10, 60 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 128 ЖК України, жила площа в гуртожитку надається громадянам за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету підприємства. Відповідно до ст. 129 ЖК України, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства видає громадянинові спеціальний ордер, який є підставою для вселення на надану жилу площу. З урахуванням встановленого, суд вважає позовні вимоги [PERSON] незаконними, необґрунтованими, недоказаними, відмовляє в їх задоволенні в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed