Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до КП «Шляхрембуд», треті особи : [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди , посилаючись на те, що 04.01.2010 року [PERSON] , керуючи автогрейдером 13-122Б7 номерний знак [NUMBER] державний № 122БТ 108-41 ТН, який належить на праві власності КП « Шляхрембуд» , по вул. Сумській в м. Харкові не дотримувався безпечної дистанції , внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем « Mitsubishi Outlander», держаний номер АХ 2006ВМ, який належить на праві приватної власності [PERSON], чим порушив пункт 13.1. Правил дорожнього руху України. За результатами перевірки , проведеної інспектором ДПС ДАІ зіткнення виникло з вини [PERSON], який керував автогрейдером. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 21.01.2010 року [PERSON] по вказаній справі притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю позивача « Mitsubishi Outlander», держений номер АХ 2006ВМ були завдані технічні ушкодження: пошкоджена нижня частина заднього бампера та кришка багажника, порушене лакопофарбовачне покриття автомобіля . Відповідно акту авто - технічного дослідження № 22 від 22.02.2010 року матеріальна шкода , завдана позивачеві внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, складає 9 138 грн. 05 коп. Вартість вказаного дослідження становить 400 грн., 25 грн. 88 коп. та 28 грн. 67 коп . - вартість відправки телеграм для відповідача про повідомлення про час та місце проведення дослідження автомобіля. Також до розміру заподіяної матеріальної шкоди позивач відносить вартість довідки ДАІ у сумі 83 грн. Крім того, [PERSON] вважає, що внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди їй завдано відповідачем моральної шкоди у розмірі 5000 грн. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] уточнила позов в частині стягнення суми відшкодування матеріальних збитків та просила стягнути з відповідача на користь позивача суму матеріальної шкоди у розмірі 8 532 грн., в тому числі 8106 грн.87 коп. - вартість матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля « Mitsubishi Outlander», держаний номер АХ 2006ВМ, визначену згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 3581 , складеного Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. засл. професора [PERSON] № 3581 від 26.05.2011 року та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. , проти заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача у судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Згідно статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, третьої особи [PERSON] , дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідно до них правовідносини, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обгрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено, що 04.01.2010 року [PERSON] , керуючи автогрейдером 13-122Б7 номерний з знак [NUMBER], державний № 122БТ 108-41 ТН, який належить на праві власності КП « Шляхрембуд» , по вул. Сумській в м. Харкові, не дотримуючись безпечної дистанції, здійснив зіткнення з автомобілем « Mitsubishi Outlander», держаний номер АХ 2006ВМ, який належить на праві приватної власності [PERSON], чим порушив пункт 13.1. Правил дорожнього руху України, що підтверджується довідкою ВДАІ з обслуговування міста Харкова та ATI № 52/1-379 від 25.01.2010 року ( а.с.20- 21). Автомобілем « Mitsubishi Outlander», держаний номер АХ 2006ВМ під час виникнення дорожньо-транспортної пригоди керувала [PERSON] , яка записана до технічного паспорту , як така , що має право керувати даним транспортним засобом( а.с.8-9). Постановою Київського районного суду м. Харкова від 21.01.2010 року, яка набрала законної сили, [PERSON], В.М. визнано винним у скоєнні 04.01.2010 року адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 ( триста сорок ) грн. ( а.с.10). Згідно ч.4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно звіту експертного автотоварознавчого дослідження № 22 від 22.02.2010 року вартість матеріальної шкоди , завданої власнику автомобіля « Mitsubishi Outlander» держаний номер АХ 2006ВМ, який належить на праві приватної власності [PERSON] внаслідок дорожньо-транспорної пригоди 04.01.2010 року складає 9 138 грн. 05 коп. ( а.с.12- 15).Вартість робіт по незалежній оцінці завданої [PERSON] матеріальної шкоди , внаслідок ДТП складає 400 ( чотириста ) грн., які сплачені третьою особою [PERSON], що підтверджується актом прийому-передачі робіт по незалежній оцінці від 22.02.2010 року ( а.с.11). Згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 3581 , складеного Харківським науково- дослідним інститутом судових експертиз ім. засл. професора [PERSON] № 3581 від 26.05.2011 року розмір матеріальної шкоди , завданої власнику автомобіля « Mitsubishi Outlander», держаний номер АХ 2006ВМ, який належить на праві приватної власності [PERSON] в результаті ДТП складає 8 106 ( вісім тисяч сто шість) грн. 87 коп. ( а.с.114- 119). Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 8 106 ( вісім тисяч сто шість) грн. 87 коп. Позивачка вважає, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відповідачем спричинені їй моральні страждання , які полягають в пережитому стресі за здоровя та життя доньки - третьої особи [PERSON] , які позивачка оцінює в 10 000 ( десять тисяч ) грн. , однак у судовому засіданні вказані обставини не знайшли свого підтвердження, оскільки представником позивача не представлено жодних доказів щодо заподіяння моральної шкоди позивачеві, на підставі зазначеного позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача кошти у розмірі 400 ( чотириста ) грн. за проведене дослідження вартості матеріальної шкоди та кошти у розмірі 83 грн. за надану довідку ДАІ, оскільки вони були сплачені третьою особою [PERSON], що підтверджується квитанцією № 261745 від 01.02.2010 року, виписаною ФОП [PERSON] ,( а.с.18) та квитанцією № 5833/з535 від січня 2010 року ( а.с.19). У п.4 Постанови Пленум Верховного суду України від 27.03.92 року № 6 « Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розяснено , що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей. Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і т.ін.). Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою , яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. У відповідності з ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачем [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 208 грн. 19 коп., витрати на інформаційно -технечнічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн. ( а.с.1, 2, 129). Таким чином, згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судові витрати у сумі 130 ( сто тридцять) гривень. Суду надано ордер на ім'я адвоката [PERSON] на представництво нею інтересів позивача в суді (а.с.39), доказів оплати правової допомоги (оригіналу квитанції) на суму 1200 грн. суду не представлено, окрім того, ні позивачем, ні її представником не надано розрахунку щодо розміру компенсації витрат на правову допомогу відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» від 27.04.2006 року №590. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки в частині стягнення на її користь судових витрат на правову допомогу у сумі 1200 грн. не підтверджені належними доказами, а тому не підлягають задоволенню.

Outcome: partial