Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 10 лютого 2010 року помер її рідний брат [PERSON], [INFO], який постійно проживав в [INFO]. На час смерті [PERSON] в склад його спадкового майна входила земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,34 га, яка розташована в адмінмежах Малобурімської сільської ради, нормативною грошовою оцінкою 65516,80 грн., житловий будинок з надвірними спорудами в с.Мала Бурімка вул.Черняховського 13 вартістю 25226 грн., земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,40 га, розташована в с.Мала Бурімка Чорнобаївського району вул.Черняховського,13 вартістю 15782 грн. Позивач прийняла спадщину свого брата [PERSON], так як своєчасно звернулась в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. 24 лютого 2011 року позивач [PERSON] дізналась, що [PERSON] склала заповіт на користь СТОВ "Маяк". При цьому для себе [PERSON] вважала, так як знала зі слів свого брата, що будинок в с.Мала Бурімка вул.Черняховського,13 належить братові, так як він до дня смерті проживав та був зареєстрований за цією адресою, тому [PERSON] розраховувала успадкувати цей будинок і земельну ділянку. Позивач важає, що [PERSON] не мала права заповідати СТОВ "Маяк" будинок в с.Мала Бурімка по вул.Черняховського,13, з наступних підстав. Рішенням Чорнобаївського районного суду від 18 грудня 1986 року визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 25 січня 1985 року на ім"я [PERSON] в зв"язку з тим, що після смерті [PERSON] було два спадкоємці, які прийняли спадщину - [PERSON] та позивачка [PERSON]. Незважаючи на рішення суду, 06 грудня 1988 року було видано свідоцтво про право власності на житловий будинок в с.Мала Бурімка вул.Черняховського,13. З 1967 року [PERSON] проживав у спірному домоволодінні. В 1983 році туди прибула [PERSON], з якою [PERSON] проживав однією сім"єю і вів з нею спільне господарство до дня своєї смерті - 10 лютого 2010 року. При цьому [PERSON] дбав про існуюче майно двору, придбавав за рахунок своєї праці і коштів інше майно: було добудовано будинок, зроблено його капітальний ремонт, проведено будівництво погосподарських споруд. Згідно рішення Чорнобаївського районного суду від 24 лютого 2011 року було встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON]. Мотивуючи тим, що порушуються її права як власника і спадкоємця через неможливість нотаріального посвідчення права власності, позивач просить визнати заповіт [PERSON] на користь СТОВ "Маяк", укладений 26 липня 2003 року, недійсним; визнати недійсними правовстановлюючі документи на будинок на ім"я [PERSON] недійсними; встановити факт прийняття спадщини [PERSON], що відкрилась внаслідок смерті [PERSON], померлого 22 червня 1984 року; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на будинок з надвірними спорудами в с.Мала Бурімка Чорнобаївського району по вул.Черняховського,13 та на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, розташовану там же. Відповідач - Малобурімська сільська рада Чорнобаївського району - подала до суду заперечення проти позову, в якому зазначила, що заповіт [PERSON] посвідчений у відповідності з вимогами закону; [PERSON] на час складання заповіту - 26 липня 2003 року - і до дня смерті в с.Мала Бурімка Чорнобаївськго району не проживав і не здійснював догляду за [PERSON] , яка потребувала стороннього догляду і була влаштована в будинок ветеранів. Відповідач - СТОВ "Маяк" - подало заперечення проти позову, в якому вказало, що [PERSON] з липня 2003 року на території Малобурімської сільської ради не проживав; він не являється спадкоємцем [PERSON], так як не є родичем і не проживав з нею на час відкриття спадщини, тому, що [PERSON] з 26 липня 2003 року до дня смерті - 11 липня 2004 року - проживала в будинку ветеранів СТОВ "Маяк". Відповідач вважає, що [PERSON] не являвся членом колгоспного двору і не набув право на частку в колгоспному дворі [PERSON] , так як з 26 лютого 1987 року до 21 листопада 1991 року перебував у місцях позбавлення волі і не приймав участі у веденні господарства двору. Крім цього, згідно договору купівлі-продажу від 17 лютого 2009 року СТОВ "Маяк" продав, а [PERSON] купив будинок в с.Мала Бурімка вул.Черняховського,13 Чорнобаївського району . Зазначений будинок належав СТОВ "Маяк" на підставі свідоцтва про право на спадщину від 23 листопада 2007 року. Під час судового розгляду представник позивача зменшив позовні вимоги та просив суд визнати заповіт від імені [PERSON], датований 26 липня 2003 року, на користь СТОВ "Маяк" с.Велика Бурімка Чорнобаївського району Черкаської області на все майно, що належало їй на день смерті і посвідчений сільським головою Малобурімської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області [PERSON] в реєстрі за №40 - нікчемним; решту позовних вимог залишити без розгляду. Позовні вимоги представник позивача мотивував тим, що відповідно до статей 38,42,59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та п.2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських [PERSON] народних депутатів України у населених пунктах, де немає державних нотаріусів, нотаріальні дії вчиняють посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних міських [PERSON], на яких такий обов"язок покладено рішенням виконавчого комітету відповідної ради. Так як сільський голова [PERSON] 23 липня 2003 року посвідчила заповіт від імені [PERSON] на підставі одноособового розпорядження сільського голови, яке не може заміняти колегіальне рішення виконавчого комітету сільської ради, тому представник позивача вважає зазначений заповіт нікчемним у зв"язку з порушенням вимог щодо порядку його посвідчення . В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив його задоволити повністю на підставах, викладених в позовній заяві. Представники відповідачів позов не визнали, просили відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених в запереченнях проти позову. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов не визнав. Судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON], [INFO], народилася та проживала в [INFO]. 26 липня 2003 року вона склала заповіт, який було посвідчено виконкомом Малобурімської сільської ради Чорнобаївського району; заповіт підписаний [PERSON] власноручно в присутності сільського голови [PERSON] та зареєстровано в книзі для запису нотаріальних дій за №40. Згідно заповітного розпорядження [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, заповіла СТОВ "Маяк" (а.с.16). У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23 листопада 2007 року СТОВ "Маяк" є спадкоємцем майна [PERSON]; спадкове майно складається з права власності на жилий будинок з надвірними спорудами в с.Мала Бурімка вул.Черняховського,13 Чорнобаївського району вартістю 25226 грн. (а.с.17). 10 лютого 2010 року в м.Лубни Полтавської області помер [PERSON] - рідний брат позивачки [PERSON] (а.с.15). [PERSON] прийняла спадщину після смерті брата, звернувшись 10 серпня 2010 року в Чорнобаївську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Згідно довідки виконкому Малобурімської сілської ради Чорнобаївського району №171 від 15 квітня 2011 року [PERSON] був зареєстрований в [INFO] , але фактично з липня 2003 року в селі не проживав (а.с.51). Судом встановлено, що з 08 лютого 2007 року до лютого 2010 року [PERSON] перебував на обліку у Управлінні Пенсійного фонду в м.Лубни Полтавської області, отримував пенсію по інвалідності; виплата пенсії припинена в зв"язку зі смертю пенсіонера (а.с.56,57). Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 12 вересня 2011 року встановлено, що [PERSON] ніяких родинних відносин з [PERSON] не мав; питання про визнання [PERSON] спадкоємцем четвертої та п"ятої черг після смерті [PERSON] позивач [PERSON] не ставила. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою 85 Цивільного кодексу України, ст.37 Закону України "Про нотаріат", ст.ст.38,42,59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". Згідно ст.38 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органам місцевого самоврядування надані делеговані повноваження з приводу вчинення нотаріальних дій,віднесених законом до їх відання. У відповідності до ст.37 Закону України "Про нотаріат" у населених пунктах, де немає нотаріусів, уповноважені на це посадові особи органу місцевого самоврядування вчиняють нотаріальні дії, в тому числі посвідчують заповіти (крім секретних). Заповіт [PERSON] був посвідчений сільським головою Малобурімської сільської ради [PERSON] 23 липня 2003 року та зареєстрований в книзі для запису нотаріальних дій за №40. В судовому засіданні повноваження сільського голови на вчинення нотаріальних дій перевірені. Згідно розпорядження сільського голови №16 від 04 червня 2002 року "Про розподіл обов"язків між членами виконкому, працівниками сільської ради" на секретаря сільської ради покладено обов"язок вчиняти нотаріальні дії, реєструвати акти громадянського стану відповідно до законодавства; сільський голова здіснює повноваження згідно ст.42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" і в разі відсутності секретаря виконує його обов"язки. На підставі розпорядження сільського голови №29 від 16 липня 2003 року секретар виконкому [PERSON] перебувала у черговій відпустці з 17 липня 2003 року на 30 календарних днів; на час відпустки обов"язки покладено на сільського голову [PERSON] Суд вважає, що посилання представника позивача на посвідчення заповіту [PERSON] неуповноваженою особою є необгрунтованим, так як у відповідності до п.20 ч.4 ст.42 Закону України "Про місцеве самоврядування у Україні" сільський голова видає розпорядження в межах своїх повноважень; підписує рішення ради та її виконавчого комітету; у відповідності до ч.3 ст.12 зазначеного Закону очолює виконавчий комітет відповідної ради та головує на його засіданнях. Таким чином суд вважає, що сільський голова як голова виконкому сільської ради в межах своєї компетенції видав розпорядження про покладення на себе обов"язків секретаря сільської ради на час його відпустки та посвідчив заповіт [PERSON] [PERSON] дії сільського голови відповідають вимогам ст.1251 ЦК України, ст.37 Закону України "Про нотаріат", ст.42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні". З таких підстав суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Суд вважає, що пропуск строку позовної давності [PERSON] не може бути підставою для відмови в позові, так як твердження позивача про те, що вона дізналась про порушення свого права на спадкування 24 лютого 2011 року під час судового розгляду справи, відповідачами не спростовано.

Outcome: dismissed