Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, яким просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що з відповідачем з 2000р. знаходилась у фактичних шлюбних відносинах, від яких 10.06.2007р. народився син [PERSON], батьком якого є [PERSON] В подальшому сімейне життя не склалося, шлюб не зареєстрували. З 2008р. відповідач припинив спілкування з позивачем і сином. Матеріальної допомоги не оказує, дитини перебуває повністю на утриманні позивача. Батько дитини з останньою не спілкується, не бачиться, добровільно займатися вихованням не бажає, ухиляється від виконання батьківських обовязків, що негативне спливає на розвиток сина. В судовому засіданні позивач та її представник, вимоги позову підтримали у повному обсязі і просять його задовольнити. Відповідач заперечував щодо позбавлення його батьківських прав, не спростовуючи факту того, що дійсно з 2008 року фактично матеріально не допомагає, однак має бажання спілкуватися з дитиною, а з боку матері чиняться перешкоди у спілкуванні. Просить у позові відмовити. Представники третьої особи до суду не зявились, надавши заяви щодо слухання справи за їх відсутністю і підтримання вимог позову. Суд вислухавши доводи позивача, її представника, заперечення відповідача, вивчивши матеріали справи та надані докази надійшов до наступного. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.8 ). Також встановлено, що відповідач з 2008 року мешкає окремо, позивач разом із дитиною за адресою: [ADDRESS] (а.с.9 ). Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною. Із висновку Управління служби у справах дітей № 138 від 29.06.2011р. вбачається, що в ході перевірки встановлено, що батько дитини залишив сімю у 2008р., хлопчик проживає разом із матірю. [PERSON] батьківські обовязки відносно сина не виконує тривалий час, матеріально дитину не підтримує, його життям, розвитком та здоровям не цікавиться, тому прийняте рішення щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с. 27 ). Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо чинення перешкод з боку позивача у спілкуванні з дитиною, надання будь-якої допомоги, т.я. такі ствердження носять голослівний характер, ніякими доказами не підтверджені. В матеріалах справи є відомості поштамту ЦПЗ № 1 про те, що на імя [PERSON] за період 01.10.2010р. по 31.03.2011р. грошові перекази в оплаті не значаться, що вказує на той факт, якщо відповідач і мав бажання приймати щонайменшу участь у вихованні дитини, не позбавлений можливістю переказувати матеріальну допомогу на утримання сина (а.с. 29). Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, т.я. останнім особисто не спростовується факт того, що він близько двох років взагалі не спілкується із дитиною, про фізичний і психічний стан здоровя йому не відомо, матеріально не підтримує, тобто не проявляє щонайменшої батьківської турботи. Отже, суд з вірогідністю надійшов до висновку, що доводи позивача є обґрунтованими, належним чином підтверджені і у суду є всі правові підстави для позбавлення відповідача батьківських прав стосовно сина.

Outcome: approved