Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-02 00:00:00

У серпні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив суд позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та про стягнення з неї аліментів на їх утримання у розмірі 1/3 від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. В обґрунтування позову позивач вказував, що на території [ADDRESS] , зареєстрована одинока мати гр. [PERSON] , [INFO] , яка разом з двома малолітніми синами [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] проживала по [ADDRESS] . Сім`я перебуває на профілактичному обліку служби з 15.07.2011 року, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах. На підставі повідомлень з Жовтневої центральної районної лікарні та інших районних служб у справах дітей з [PERSON] проводились профілактичні бесіди стосовно належного утримання синів, неодноразово відвідувались різні місця проживання матері з двома дітьми, так як вона часто їх змінює. Після профілактичної роботи та попереджень служби, мати реагувала: починала займатися дітьми, відвідувала лікарню, на отриману допомогу купувала необхідні продукти харчування та одяг. Однак, позитивного результату профілактичної роботи з матір`ю вистачало лише на деякий час. При появі кожного нового співмешканця відповідачка знову починала пиячити, дітей залишати то з бабусею - [PERSON] , то з іншими невідомими громадянами. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Прокурор в судовому засіданні позов підтримала, підтвердила факти, викладені у позовній заяві. Представник 3-ї особи - Служби у справах дітей адміністрації Корабельного району виконавчого комітету Миколаївської міської ради - позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач - [PERSON] , у судове засідання не з`явилася, проте надала до суду заяву про слухання справи в її відсутність, проти задоволення позову про позбавлення її батьківських прав відносно її малолітніх дітей не заперечувала. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, думку прокурора, пояснення представника 3-ї особи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Під час планового рейду «Діти вулиці» 15.07.2011 року відвідана адреса по [ADDRESS] , встановлено, що сім`я проживала в найманій квартирі. В кімнаті брудно, не прибрано, сперте повітря від перегуру та тютюнового диму. Дитячі куточки в кімнаті та білизна на ліжках відсутні, речі розкидані, кухня та балкон зайняті пустими пляшками від пива, про що складено відповідний акт. Діти утримувались в жахливих та незадовільних умовах. 22.07.2011 року до служби звернулася бабуся дітей гр. [PERSON] , яка зареєстрована і проживає по [ADDRESS] та повідомила, що онуки залишилися без батьківського піклування, тому що мати почала знову пиячити і кинула своїх дітей на неї. З причини відсутності коштів та харчів буся змушена передати малолітніх онуків до міського притулку, що і було зроблено спеціалістами служби. За невиконання своїх батьківських обов`язків службою направлено листа до Корабельного РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області з проханням притягнути до адміністративної відповідальності гр. [PERSON] за неналежне виховання та утримання дітей. Судом встановлено та підтверджено представником позивача у судовому засіданні, що мати не приймає участі у вихованні малолітніх синів не цікавиться долею хлопчиків, коштів на утримання дітей не надає і тим самим ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Таким чином, своїми діями, відповідач порушує свої зобов`язання закріплені в статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, а саме щодо того, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в ст. 180 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону вказано, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 12 цього є закону вказано, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.І - ухиляння від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено виходячи з поведінки відповідача. Вказані обставини об`єктивно підтверджуються перевіреними судом матеріалами справи: висновками, актом, довідками. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дітей, суд вважає можливим задовольнити позов позивача. Також суд роз`яснює відповідачу, що відповідно до ст. 168 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь держави судові витрати.

Outcome: approved