Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-13 00:00:00

В липні 2009 р. ЗАТ КБ «ПриватБанк» ( в подальшому назву змінено на ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивували тим, що між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено Кредитну угоду № 106047 - SOGL на суму 25 000 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором з нею був укладений Договір застави майна від 13.12.2007 р.. відповідно до якого вона передала в заставу Банку майно на загальну суму 55 550 грн. Крім того було також укладено Договір застави майна з [PERSON], відповідно до якого він передав в заставу Банку майно загальною вартістю 106 050 грн. За цим договором заставою забезпечуються виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 106047 -SOGL, в частині повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій. Однак, оскільки відповідачка взяті на себе зобов'язання за договорами належним чином не виконувала, позивач просив суд передати в заклад Банку шляхом вилучення у відповідачів заставленого майна, звернути стягнення на зазначене майно шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладення заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави. [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання недійсними Кредитної угоди № 106047 - SOGL, та Договору про видачу траншу № 106047-CRED та застосування наслідків недійсності правочинів. Мотивувала свої вимоги тим що Банк неправомірно та безпідставно виконував валютні операції та видав їй кредит в іноземній валюті, на що не мав права, адже грошовою одиницею України є гривня. Також зазначала, що кредитний договір було укладено на несправедливих для неї умовах, з використання завищеної відсоткової ставки. В подальшому [PERSON] зустрічний позов уточнила та просила суд визнати недійсними Кредитну угоду № 106047 - SOGL та Договір про видачу траншу № 106047-CRED. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги неодноразово уточнював. Остаточно просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором № 106047 від 13.12.2007 р. в розмірі 22 839, 15 доларів США; в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на торговий контейнер № 179. телевізор Samsung, торгівельні трейлери «Купава». які були передані у заставу Банку, шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця: стягнути з відповідачів судові витрати. В задоволенні зустрічного позову просив суд відмовити в повному обсязі. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог Банку заперечував, зустрічні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 13.12.2007р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (в подальшому змінено назву на ПАТ «ПриватБанк») та [PERSON] було укладено Кредитну угоду) № 106047 - SOGL відповідно до Банк зобовязаний перерахувати відповідачці кошті в розмірі 25 000 доларів США згідно Траншу. 13.12.2007р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (в подальшому змінено назву на ПАТ «ПриватБанк») та [PERSON] був укладений Договір про надання траншу в сумі 25 000 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором був укладений Договір застави майна від 13.12.2007 р., відповідно до якого [PERSON] передала Банку а заставу торговий контейнер № 179 та телевізор Samsung, загальною вартістю 55 550 грн. Також між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 13.12.2007р. в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитною угодою, був укладений Договір застави майна, а саме торгівельних трейдерів «Купава», загальною вартістю 106 050 грн. . За цим договором заставою забезпечується виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором № 106047 - SOGL, в частині повернення кредити сплати відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій. З умовами договорів відповідачі були ознайомлені, ними вони підписані. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в строк, вказаний в договорі, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Проте відповідачами в односторонньому порядку порушені умови зазначених договорів. Враховуючи вищевикладене, оцінюючі надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Банку до [PERSON], [PERSON] обгрунтовані, однак підлягають частковому задоволенню. А саме з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача необхідно стягнути заборгованість в розмірі 181 760,80 грн. (заборгованість в розмірі 22 839,15 доларів США за курсом НБУ станом на час подачі до суду уточненої позовної заяви - 7,9583 грн.). В задоволенні вимог щодо звернення стягнення на заставлене майно в рахунок погашення заборгованості шляхом безпосереднього продажу конкретном) покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмети застави від імені заставодавця необхідно відмовити, оскільки в разі задоволення таких вимог разом зі стягненням заборгованості фактично здійснюється стягнення боргу в подвійному розмірі. Крім того, вказаний позивачем спосіб реалізації заставленого майна не відповідає вимогам ЗУ «Про заставу». Щодо вимог [PERSON] про визнання недійсною кредитної угоди та договору про видачу траншу. суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. В своєму зустрічному позові [PERSON] зазначала, що при укладенні кредитного договору Банком безпідставно було видано їй кредит в іноземній валюті, оскільки всі зобов'язання мають бути виражені у грошовій одиниці України - гривні, яка є єдиним платіжним засобом на території України. Також вказувала, що умови кредитної угоди є несправедливими, містять завищені відсотки та інші необгрунтовані грошові виплати на користь Банку, та порушують її права як споживача фінансових послуг. Відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог зазначеного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, які є обовязковими для виконання. Підписанням кредитної угоди відповідачка [PERSON] підтвердила, що всі умови кредитного договору їй зрозумілі, вона вважає їх допустимими для себе та підтверджує намір та здатність їх виконувати. Про згоду відповідачки з умовами кредитного договору свідчить також ті обставини, що вона протягом тривалого часу його виконувала, вчасно та в повному обсязі сплачувала грошові кошти за використання кредиту, та не заявляла про порушення її прав або невідповідність кредитного договору вимогам закону. Стосовно заперечень відповідачки щодо неправомірності видачі Банком кредиту в іноземній валюті, відповідно до Постанови Правління Національного банку України № 200 від 30.05.2007 р. фінансові установи, які одержали генеральну ліцензію Національного банку на здійснення валютних операцій, можуть використовувати іноземну готівкову валюту для проведення валютних операцій. 13.12.2007 Таким чином Банк має право здійснення операцій з валютними цінностями, зокрема залучення та розміщення іноземної валюти на валютному ринку України. Згідно ч. З ст. 533ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати по оплаті судового бору за подачу позову в сумі 1700 грн. та витрати на ІТЗ в зв'язку з розглядом цивільної справи у розмірі 250 грн. На підставі ст. ст. 192, 203, 215, 524, 530, 533, 541, 543, 549, 553, 554, 590, 611, 612, 627, 628, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: partial