Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-26 00:00:00

У червні 2011 року позивачка звернулася з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 12 липня 2010 року позивачка як позикодавець уклала з відповідачем як позичальником договір позики, за яким передала йому 55300 грн. На підтвердження укладання договору позики та отримання грошових коштів в присутності двох свідків відповідачем власноручно була написана розписка. Згідно розписки відповідач зобовязався повернути суму позики до кінця дня 12 липня 2010 року, чого ним зроблено не було. Таким чином на сьогодні відповідач має перед позивачкою борг за неповернутою позикою в розмірі 55300 грн. Згідно відомостей Держстату України індекс інфляції за період з серпня 2010 року по червень 2011 року становить 111,65%. Таким чином збільшення суми боргу за рахунок інфляційних процесів становить 55300x11.65% = 6440,34 грн. Відповідач прострочив виконання зобовязання з 13.07.2010 року по 22.06.2011 року, що становить 344 дні. Три відсотки річних за порушення грошового зобовязання становлять 55300/365х3%х344 = 1563,55 грн. З 08.07.2010 року облікова ставка НБУ становила 8.5% згідно постанови НБУ №320 від 070.07.2010 року, а починаючи з 10.08.2010 року становила 7.75% згідно Постанови НБУ №377 від 09.08.2010 року. Проценти від суми позики за час її користуванням з 13.07.2010 року по 22.06.2011 року становлять 4135.38 грн. Просила ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 55300 грн. основного боргу, проценти від суми позики в розмірі 4135.38 грн., а також 6440.34 грн. суми збільшення боргу за рахунок інфляційних процесів та 1563.55 грн. 3% річних. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений. За згодою позивача суд ухвали провести заочний розгляд справи, та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. За правилами ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму гротшових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. У відповідності до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти роічних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається із матеріалів справи 12 липня 2010 року між сторнами у справі був укладений усний договір позики, згідно якому відповідач взяв у борг в позивача грошову суму в розмірі 55300 грн., які зобовязався повернути в строк до 12 липня 2010 року. Вказана обставина підтверджується розпискою написаною власноручно відповідачем від 12 липня 2010 року. Проте своїх зобовязань за договором відповідач не виконав, борг у встановлений договором термін не повернув. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 553000 грн. основного боргу, проценти від суми позики в розмірі -4135.38 грн., індекс інфляції - 6440.34 грн., та три проценти річних - 1563.55 грн. відповідно до розрахунку наданого позивачем, який суд вважає обгрунтованим. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved