Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-28 00:00:00

В грудні 2011 року Публічне акціонерне товариство Дніпроенергозвернулося до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості за теплову енергію. В своїй позовній заяві позивач і в ході судового розгляду представник позивача посилався на те, що відповідачі, проживаючи за адресою: [INFO], в період з 01.01.2005 року по 31.10.2009 року оплату за користування тепловою енергією не здійснювали, у звязку з чим виникла заборгованість у розмірі 9\~872 грн. 06 коп. З урахуванням викладеного, просили суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за теплову енергію у розмірі 9\~872 грн. 06 коп. та судові витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та відповідачка [PERSON] у судове засідання зявилися, позовні вимоги не визнали, вважаючи, що позовні вимоги є не законними, не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, суду надала заяву про розгляд справи без її участі, згідно якої позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, про причину неявки суду не повідомила. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, відповідачки, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідачі проживають за адресою: [INFO], квартира приватизована. Відповідачі оплату за користування теплової енергією на користь Публічного акціонерного товариства Дніпроенергоне здійснювали. У звязку з чим, в період з 01.01.2005 року по 31.10.2009 року перед Публічним акціонерним товариством Дніпроенерговиникла заборгованість у розмірі 9\~872 грн. 06 коп. Зазначені обставини підтверджуються довідкою з місця проживання відповідачів та розрахунком заборгованості. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в квартирі, що належить громадянинові на праві приватної власності, а також строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 156 ЖК України повнолітні члени сімї власника зобовязані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Відповідно ст. 257 ЦК України, загальний строк для захисту порушеного права встановлюється в три роки. Відповідачі в судовому засіданні заявили клопотання про застосування строку позовної давності, однак суд з урахуванням проплат відповідачів у 2005 2009 роках, вважає, що строк було перервано. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачів солідарно на користь позивача необхідно стягнути судові витрати в сумі 188 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved