overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-16 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 14.04.1997 року померла їхня мати [PERSON], яка постійно проживала в [INFO] та яка все своє майно заповіла їм. Після її смерті залишилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка 0,560 га (Державний акт 111 -КВ №056843 від 30.10.1998 р.-0,25 га для ОЖБ та 0,310 га для ведення ОПГ). Спадкоємцями померлої за заповітом та за законом є вони. Спадщину вони прийняли, на частину спадкового майна отримали свідоцтво про право на спадщину, але нотаріус відмовляє їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки державний акт на право власності на земельну ділянку виготовлений вже після смерті [PERSON].Тому за захистом свого невизнаного права вони звернулись до суду та просили визнати за ними право власності на спадкову земельну ділянку. В судовому засіданні адвокат позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримав. Представник відповідача- Лишнянської сільської ради- в судове засідання не прибув, просив справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнав. Представник третьої особи- Управління Держкомзему в Макарівському районі- в судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і суд його приймає. Судом встановлено, що 14.04.1997 року померла мати позивачів [PERSON], яка проживала в [INFO] та яка все своє майно заповіла позивачам,які є спадкоємцями померлої за заповітом та за законом, спадщину прийняли, на частину спадкового майна (домоволодіння ) отримали свідоцтво про право на спадщину. Спадкове майно померлої складається також з земельної ділянки 0, 560 га: 0,25 га для ОЖБ, 0,310 га для ведення ОПГ в с.Лишня Макарівського району Київської області,вул.Шевченка. Але нотаріус відмовляє позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на дану спадкову земельну ділянку , так як державний акт на право приватної власності на землю на ім»я померлої виданий вже після її смерті (30.10.1998 р.).Викладене підтверджене матеріалами справи та матеріалами спадкової справи №24 за 1997 рік Макарівської ДНК до майна померлої 14.04.1997 року [PERSON]. Спірна земельна ділянка на підставі державного акту на право приватної власності на землю 111 -КВ №056843 належала [PERSON], але державний акт на право приватної власності на землю виданий вже після її смерті 30.10.1998 року. А тому право власності на дану земельну ділянку може бути визнане за позивачами. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з вказаним вище позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою він зареєстрував шлюб 22.09.1984 року. Від цього шлюбу у них є двоє повнолітніх дітей. За час спільного проживання через несумісність характерів, різницю в поглядах на життя, відсутність у відповідачки розуміння подружніх обовязків та часті виникнення конфліктних ситуацій сімя не склалася. З середини серпня 2010 року вони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують і спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя, примирення та збереження сімї є неможливими.Просив розірвати шлюб з відповідачкою. Справа слухалась у відсутність сторін, які у попереднє судове засідання не зявилися, незважаючи на те, що належним чином були повідомлені судом про час і місце розгляду справи. Позивач [PERSON] через канцелярію суду подав письмову заяву, в якій свій позов підтримав в повному обємі та просив його задовольнити. Судовий розгляд справи просив провести у попередньому судовому засіданні без його участі. Відповідачка [PERSON] через канцелярію суду подала письмову заяву, в якій позов визнала в повному обємі та не заперечувала проти його задоволення. Судовий розгляд справи просила провести у попередньому судовому засіданні без її участі. Згідно вимог ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні попереднього судового засідання та ухвалити рішення про задоволення заяви. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який між ними зареєстрований міськвідділом РАГС м.Чернівці 22 вересня 1984 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №1764. Неповнолітніх дітей від вказаного шлюбу у сторін немає. З серпня 2010 року сторони не підтримують подружніх відносин, проживаючи окремо один від одного, і з вказаного часу спільного господарства не ведуть. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сімя у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-16 00:00:00

Позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути заборгованість у сумі 46462,73 грн., посилаючись на те, що відповідач не виконав зобов'язань за кредитним договором № LGC0RK06900075 від 05.10.2006 р. Представник позивача в судове засідання не з'явився, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату і місце судового засідання повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: копія розрахунку заборгованості /а.с.4/; копія кредитного договору /а.с.5-6/; копії паспорту та ідентифікаційного коду відповідача /а.с.7/, ксерокопія газети /а.с.19/. Суд, дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 05 жовтня 2006 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № LGC0RK06900075 відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у сумі 5960 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05.10.2007 р. Станом на 24.02.2011 року відповідачем зобов'язання в повному обсязі не були виконані, в результаті цього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 46462,73 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 5960 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 18897,37 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 607,92 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 20997,44 грн., Вказана сума на підставі ст.ст.526, 553, 554, 1054 ЦК України підлягає стягненню з відповідача. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 464,63 грн. та сплати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього 584,63 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності на автомобіль CHEVROLET. NIVA 21230, випуску 2007 p., посилаючись на те, що придбала вказаний автомобіль у представника власника з довіреністю. Позивачка у судове засідання не з'явилась, просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала, про що надала суду заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за його відсутності, позов визнав, про що надав письмову заяву. 3-я особа в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслала. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачка 25 липня 2009 р. придбала автомобіль CHEVROLET. NIVA 21230, випуску 2007 року, реєстраційний номер ВВ 1606 AT, колір сірий, шасі (кузов, рама) №VIN-X9L21230070162033 X9L21230070162033, який зареєстрований на відповідача [PERSON] у 3-ї особи на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом по Лисичанському нотаріальному округу [PERSON] 25.04.2008 р. за реєстром №1116 зі сплатою коштів у розмірі 104000 грн., про що свідчить розписка та надана [PERSON] довіреність від 25 липня 2009 р. про право на володіння, управління та продажу автомобіля. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітньої доньки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів доходів щомісячно, посилаючись на те, що він не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Позивачка у судове засідання не з'явилася, просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи, про що надала суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копії свідоцтв про народження; копія свідоцтва про укладення шлюбу; довідка про перебування дітей на утриманні. Дослідивши докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачка перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 11.10.1994 р. Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження яких батьком вказано відповідача. Діти мешкають разом із позивачкою та знаходяться на її утриманні, тому згідно зі ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 51 грн. та інформаційне-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 120 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та ст.ст.180, 181 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-16 00:00:00

Позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути заборгованість у сумі 19608,86 грн., посилаючись на те, що відповідач не виконав зобов'язань за кредитним договором № LGXRF917550051 від 24.10.2008р. Представник позивача в судове засідання не з'явився, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, про дату і місце судового засідання повідомлена належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: копія розрахунку заборгованості /а.с.4/; копія заяви позичальника /а.с.5/; умови надання споживчого кредиту /а.с.6-7/; копії паспорту та ідентифікаційного коду відповідача /а.с.8-9/, ксерокопія газети /а.с.21/.. Суд, дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 24 жовтня 2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № LGXRF917550051 відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у сумі 2128,50 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 24.08.2009 р. Станом на 11.03.2011 року відповідачем зобов'язання в повному обсязі не були виконані, в результаті цього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 19608,86 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 1915,72 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 1,01 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 16282,18 грн., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 909,95 грн. Вказана сума на підставі ст.ст.526, 553, 554, 1054 ЦК України підлягає стягненню з відповідача. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 196,09 грн. та сплати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього 316,09 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-16 00:00:00

Позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути заборгованість у сумі 33481,50 грн., посилаючись на те, що відповідач не виконав зобов'язань за кредитним договором № LGC0RX06790378 від 24.10.2006 р. Представник позивача в судове засідання не з'явився, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату і місце судового засідання повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: копія розрахунку заборгованості /а.с.5/; копія заяви /а.с.6/; копія умов надання споживчого кредиту /а.с.7-8/; копії паспорту відповідача /а.с.9/, ксерокопія газети /а.с.21/. Суд, дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 24 жовтня 2006 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № LGC0RX06790378 відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у сумі 2989,80 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 24.10.2007 р. Станом на 25.02.2011 року відповідачем зобов'язання в повному обсязі не були виконані, в результаті цього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 33481,50 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 2989,80 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 13333,71 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 574,08 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 14513,36 грн., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 1570,55 грн. Вказана сума на підставі ст.ст.526, 553, 554, 1054 ЦК України підлягає стягненню з відповідача. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 334,81 грн. та сплати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього 454,81 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-16 00:00:00

Позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути заборгованість у сумі 26915,05 грн., посилаючись на те, що відповідач не виконав зобов'язань за кредитним договором № LGXRRX14550153 від 25.07.2008 р. Представник позивача в судове засідання не з'явився, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату і місце судового засідання повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: копія розрахунку заборгованості /а.с.6/; копія заяви /а.с.7/; копія умов надання споживчого кредиту /а.с.8-9/; копії паспорту відповідача /а.с.10/, ксерокопія газети /а.с.21/. Суд, дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 25 липня 2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № LGXRRX14550153 відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у сумі 1932 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 25.07.2009 р. Станом на 02.03.2011 року відповідачем зобов'язання в повному обсязі не були виконані, в результаті цього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 26915.05 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 1932 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 131,01 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 567,96 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором -22526,22 грн., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) -1257,86 грн. Вказана сума на підставі ст.ст.526, 553, 554, 1054 ЦК України підлягає стягненню з відповідача. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 269,15 грн. та сплати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього 389,15 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути борг за кредитним договором у сумі 6966,16 грн., посилаючись на те, що відповідачка [PERSON] не виконала зобов'язань за кредитним договором №12218 від 16 березня 2009 року, за яким відповідачі [PERSON] є поручителем. Представник позивача у судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за його відсутності, надав суду заяву, в якій зменшив позовні вимоги до 3466,16 грн. Відповідачі у судове засідання не з'явились, просили справу розглядати за їх відсутності, на що надали суду відповідні заяви. У судовому засіданні досліджені докази: копія договору №12218 від 16.03.2009 р.; копія заяви на отримання кредиту; копія договору поруки; копія паспорту та ідентифікаційного коду [PERSON]; карточка платежів; платіжні доручення на оплату судових витрат. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 16 березня 2009 р. між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір кредиту №12218, відповідно до якого їй було надано кредитні кошти у розмірі 5000 грн., зі сплатою 72% річних. В забезпечення виконання умов договору 16 березня 2009 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки №12218. Зобов'язання за кредитним договором [PERSON] належним чином не були виконані в результаті цього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 6966,16 грн., яка складається з основної суми боргу - 4000 грн., відсотків за користування кредитом - 2343,21 грн., пені - 622,95 грн. Пізніше позивач зменшив позовні вимоги до 3466,16 грн., яка складається з основної суми боргу -2843,21 грн., пені - 622,95 грн. Вказана сума на підставі ст.ст. 526, 1054 ЦК України підлягає стягненню з відповідачів. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. З відповідачів на користь позивача у рівних частках підлягають стягненню судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 51 грн. та сплати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього 171 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-16 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанкзвернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути заборгованість у сумі 7471,68 грн., посилаючись на те, що відповідач не виконав зобовязань за кредитним договором № LGХRRХ23290360 від 11.08.2008 р. Представник позивача в судове засідання не зявився, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату і місце судового засідання повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: копія розрахунку заборгованості /а.с.4/; копія заяви позичальника /а.с.5/; умови надання споживчого кредиту /а.с.6-7/; копії паспорту та ідентифікаційного коду відповідача /а.с.8-9/. Суд, дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 11.08.2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № LGХRRХ23290360 відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у сумі 923,39 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.08.2009 р. Станом на 11.03.2011 року відповідачем зобовязання в повному обсязі не були виконані, в результаті цього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 7471,68 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 692,49 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом 37,21 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 203,58 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 5706,42 грн., штрафу (фіксована частина) 500 грн., штрафу (процентна складова) 331,98 грн. Вказана сума на підставі ст.ст.526, 553, 554, 1054 ЦК України підлягає стягненню з відповідача. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 74,72 грн. та сплати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього 194,72 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved