Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ «Гарант Альфа»про стягнення заборгованості за несвоєчасний розрахунок при звільненні. Під час розгляду справу, позивачем подано уточнену позовну заяву. В уточненій заяві вказує, що з 01.10.2009 року працювала на підприємстві на посаді головного бухгалтера. 19.11.2010 року її було звільнено на підставі ст.36 КЗпП України. При звільненні їй не були сплачені нараховані кошти в сумі 1707 грн. 13 коп., які складалися з заробітної плати за листопад 2010 року і розрахунку при припиненні трудової діяльності. Зазначені кошти їй було виплачено 08.02.2011 року. Затримка по сплаті нарахованих сум з 19.11.2010 року по 08.02.2011 року склала 2 місяці 20 днів. Її середньоденна заробітна плата складає 204 грн. 37 коп.. Заборгованість відповідача за час затримки розрахунку при звільненні складає 11035 грн.98 коп. В звязку з викладеним, позивачка просить стягнути з відповідача заборгованість за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 11035 грн. 98 коп.. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, наполягаючи на обставинах та підставах викладених у позовній заяві. Представник відповідача позов не визнала. Вважає позовні вимоги необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. Просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка була звільнена з посади головного бухгалтера ТОВ «Гарант Альфа»19.11.2010 року на підставі ст.36 КЗпП України. При звільнені позивачу не були сплачені нараховані кошти в сумі 1707 грн. 13 коп., які складались з заробітної плати за листопад 2010 року і розрахунку при звільненні. Вказана сума була виплачена позивачу 08.02.2011 року. Згідно ст.116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювань суму. Згідно ст.117 ч.ч.1, 2 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене у цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. В звязку з викладеним, позов є обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню. Крім того, у відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі 111 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн..

Outcome: approved