Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ Київське управління механізації про стягнення остаточного розрахунку по заробітній платні, стягнення виплат за затримку розрахунку та моральної шкоди, посилаючись на наступні обставини. Наказом № 61-к від 10.10.2003 року він був прийнятий на посаду охоронця бази відпочинку Будівельник товариства з обмеженою відпові-дальністю Київське управління механізації № 36, в якому пропрацював по 31.08.2011 р. Відповідач не виплатив йому заробітну платню за 10 мі-сяців 2010 року. Він звертався на адресу адміністрації відповідача усно, а також у вигляді письмової претензії щодо виплати йому заро-бітної платні, суми за затримку розрахунку, а також моральної шкоди, однак відповіді не отримав. Із проведеного ним розрахунку слідує, що відповідач повинен йому сплатити за 10 місяців заробітну платню в розмірі 9850 грн. У звязку невиплатою відповідачем йому заробітної плати він не міг допомагати своїй сімї матеріально, забез-печувати їжею, одягом, що поставило його в дуже негативну ситуацію. Вважає, що компенсація за моральну шкоду становить 2000 грн. Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача двічі в судове засідання не зявився, хоча про дату, місце та час розгляду справи сповіщався належним чином ( поштою з повідомленням ). Відомостей про поважність причин його неявки суд не має і вважає, що він не зявився без поважних причин. Також суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Згідно копії трудової книжки серії АА № 255243 ( а.с.4 ), позивач прийнятий на посаду охоронця бази відпочинку Будівельник з 01 жовтня 2003 року, з 01.07.2005 року переведений старшим робітником-ланковим, на цій посаді працював по 31 серпня 2011 року ( накази № 61-к від 10.10.2003 р., № 68-к від 31.08.2011 р.). З копії свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи ( а.с.5 ) видно, що товариство з обмеженою відповідальністю Київське управлін-ня механізації № 36зареєстроване як юридична особа. З матеріалів справи ( а.с.6-7 ), видно, що позивач звертався на адресу відповідача з проханням нарахувати та перерахувати заробітну платню за відпрацьований час. Згідно зі ст.43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, органі-зації, провадиться у день звільнення. Таким чином, позивач працював у відповідача, виконував обовя-зки, покладені на нього трудовою угодою, але винагорода за працю йому не ви-плачена у повному обсязі згідно діючого законодавства. Суд вважає, що стягненню підлягає заробітна плата у розмірі 9850 грн., оскільки мінімальна заробітна плата на час звернення позивача до суду складає 985 грн. ( 985 грн. х 10 міс. ). Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що в результаті невиплати належних позивачу сум йому завдано моральної шкоди, компенсація за яку з урахуванням всіх обставин справи, глибини його душевних страждань, а також вимог розумності та справедливості складає 2000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved