Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-27 00:00:00

Позивач звернувся до Новоград-Волинського міськрайонного суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на земельні ділянки площею 2,2700 га, кадастровий номер якої 0112-1824085001:01:000:0117, рілля вартістю 15\~703,46 грн. та площею 0,3022 га, кадастровий номер якої 0407-1824085001:04:000:0186, пасовище вартістю 1\~256,48, що розташовані на території Поліянівської сільської ради, Новоград-Волинського району Житомирської області, успадкованих ним після смерті дружини [PERSON], яка померла 02 жовтня 2008 року. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 02 жовтня 2008 року померла його дружина [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина за законом в тому числі і на земельні ділянки, площею 2,2700 вартістю 15\~703,46 грн. та 0,3022 га вартістю 1\~256,48 грн., що розташовані на території Поліянівської сільської ради, Новоград-Волинського району, Житомирської області. Вказані земельні ділянки належали його дружині на підставі державних актів на право приватної власності на земельні ділянки. Спадщину після смерті дружини він прийняв, однак не може зареєструвати право власності на спадщину за законом, оскільки вказані державні акти були втрачені. При зверненні до нотаріальної контори, йому було відмовлено постановою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки у нього відсутні правовстановлюючі документи на вказані земельні ділянки, тому у нього виникла необхідність звернення до суду. В судове засідання позивач не зявився, у письмовій заяві до суду просив справу розглянути за його відсутності, позов просив задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився. На адресу суду надіслав письмову заяву в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 02 жовтня 2008 року померла дружина позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на все її майно (а.с.3,5), в тому числі і на земельні ділянки, площею 2,2700 га, кадастровий номер якої 0112-1824085001:01:000:0117, рілля вартістю 15\~703,46 грн. та площею 0,3022 га, кадастровий номер якої 0407-1824085001:04:000:0186, пасовище вартістю 1\~256,48, що розташовані на території Поліянівської сільської ради, Новоград-Волинського району, Житомирської області (а.с.9). Позивач являється спадкоємцем померлої [PERSON] та прийняв спадщину, подавши заяву до нотаріальної контори. Вказані земельні ділянки належали покійній дружині позивача на підставі Державних актів на право приватної власності на земельні ділянки серії ЯА№122776 від 22.10.2004 року та серії ЯА№123262 від 22.10.2004 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Поліянівської сільської ради (а.с.11). Однак, дані державні акти з невідомих причин були втрачені (а.с.6). Через відсутність правовстановлюючих документів на зазначені земельні ділянки, що розташовані та території Поліянівської сільської ради Новоград-Волинського району, якими є Державні акти на право власності на земельні ділянки на імя спадкодавця, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані земельні ділянки після смерті дружини [PERSON], померлої 02.10.2008 року, згідно постанови нотаріуса №1217 від 14 липня 2011 року. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України). Пленум Верховного суду України в постанові від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкуванняп. 10 розяснив, що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (із збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Стаття 152 ЗК України визначає, що одним із способів захисту права на землю є визнання права власності на земельні ділянки. Враховуючи наведені обставини, суд визнає позов обґрунтованим і задовольняє його.

Outcome: approved