Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-15 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач у позовній заяві посилався на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 19 грудня 1992 року, спільне життя з відповідачем не склалося, відносини між подружжям припинені через відсутність взаємопорозуміння в поглядах на сімейне життя, несумісність характерів, проживають з відповідачем окремо та спільне господарство не ведеться, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просив суд шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з’явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву з проханням справу розглядати без його участі, просив суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з’явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала заяву з проханням справу розглядати без її участі, проти задоволення позову не заперечувала. За таких обставин суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути дану цивільну справу без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19 грудня 1992 року, зареєстрованого Відділом реєстрації актів цивільного стану Баглейського району м. Дніпродзержинська, актовий запис № 469, що підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах справи (а. с. 5). Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 8 ст. 235 Цивільного процесуального кодексу України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на дане положення, суд прийшов до висновку, що прізвище позивачу яке було змінено нею після реєстрації шлюбу, залишити без зміни, а саме «Рябуха». Враховуючі вищезазначені обставини, та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені та до цього часу не поновлювались, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає й вважає, що це не можливо, а відповідач згоден з розірванням шлюбу, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved