Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-05 00:00:00

В листопаді 2011 року до Запорізького районного суду звернувся [PERSON] з позовом до Володимирівської сільської Ради Запорізького району Запорізької області. В позові позивач зазначив, що він на підставі договору купівлі-продажу від 05.11.2001р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу [PERSON] придбав недобудований житловий будинок розташований за адресою: Запорізька область, Запорізькій район, с. Сонячне, вул. Престижна, буд. 10 (літ. А). Позивач зазначив, що неодноразово в усному порядку звертався до голови сільської ради для визнання житлового будинку обєктом нерухомого майна, однак йому було відмовлено, оскільки рада не вважає його власником жилого будинку. Тому відповідно до вимог закону позивач змушений звернутися до суду. Представник відповідача у судове засідання не з*явився, але надав суду письмову згоду на розгляд справи з прийняттям рішення на свій розсуд. Заперечень проти позову не має. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню: Позивачем на підставі договору купівлі-продажу АЕЕ № 995068 від 05.11.2001р., посвідченого приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу [PERSON] у [PERSON] було придбано недобудований житловий будинок, що розташований на території Володимирівської сільської Ради за адресою: Запорізька область Запорізькій район с. Сонячне, вул. Престижна, буд. 10 (літ. А). Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже зазначений договір купівлі продажу (правочин) є достатньою та законною підставою набуття права власності. Але до цього часу не відбулася належна реєстрація права власності набутого майна в ОП ЗМБТІ. Відсутність реєстрації права власності в ОП ЗМБТІ порушує право власника на вільне розпорядження належним йому майном, встановлене Цивільним Кодексом України. Статтями 316, 317, 319 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Так, згідно даних технічної інвентаризації, спірний обєкт є капітальною спорудою та відповідає вказаним вимогам незакінчений будівництвом жилий будинок, що знаходиться по вул. Престижній в с. Сонячний Запорізького району готовий на 24 відсотки, що підтверджено довідкою ОП ЗМБТІ від 06.11.2001 року за № 17-1424. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно (ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень"). Ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" передбачено, що права власності на нерухоме майно підлягають обовязковій державній реєстрації. Статтею 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" встановлено, що рішення суду про визнання права власності на обєкти нерухомого майна (у тому числі на обєкти незавершеного будівництва) є правовстановлюючим документом, на підставі якого здійснюється державна реєстрація прав власності на нерухоме майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. На підставі,

Outcome: approved