Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, посилаючись на те, що 13 січня 2011 року о 09.40 год. на перехресті вул.Совхозна та пр.Правди сел.Ювілейне відбулося ДТП за участю автомобіля ЗІЛ д/н 30136АА під керуванням водія [PERSON], який є працівником відповідача, автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Деуд/н АЕ9971АВ, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON], який порушив п.16.6 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2011 року, якою на нього було накладено адміністративне стягнення за ст.ст.124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Відповідно до висновку №1882 експертного автотоварознавчого дослідження від 20.01.2011 року за фактом спричинення аварійних пошкоджень автомобілю [NUMBER] матеріальна шкода завдана власнику вказаного автомобіля внаслідок ДТП складає 115\~387.46 грн. Оскільки страховою компанією [PERSON] страхуванняза договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів 11 березня 2011 року позивачці було відшкодовано шкоду у розмірі 25\~500.00 грн., що не покриває завданих збитків, автомобіль було відремонтовано та вартість відновлювального ремонту відповідно до калькуляції склала 110776.41 грн., то позивачка просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду у вказаному розмірі, стягнути 850 грн. витрат на проведення експертизи та судові витрати повязані з розглядом справи. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити. В подальшому просив справу розглядати у його відсутність. Представник відповідача позовні вимоги визнала частково, а саме вважала, що матеріальний збиток завданий позивачу складає 59711,58 гривень. Обґрунтувала свої заперечення тим, що з висновком експертизи проведеною позивачкою вони не погоджуються, оскільки згідно автотоварознавчої експертизи проведеною експертом автотоварознавцем Дніпропетровського Науково Дослідного інституту судових експертиз, призначеною ухвалою суду було встановлено, що: висновок експерта Чернецького № 1882 від 20 січня 2011 року по факту завдання аварійних пошкоджень був зроблений з порушенням "Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів" затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 p. N 142/5/2092 (у редакції від 24.07.2009 p. N 1335/5/1159), а тому вважали сума, яка підлягає стягненню у рахунок матеріальної шкоди, з урахуванням відшкодування сплаченого Страховою компанією "Альфа Страхування" Позивачу у розмірі 25500 гривень становить 34211,58 гривень. Третя особа [PERSON] надав суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність. Суд, вислухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, матеріали адміністративної справи, приходить до наступного. Встановлено, що 13 січня 2011 року о 09.40 год. на перехресті вул.Совхозна та пр.Правди сел.Ювілейне відбулося ДТП за участю автомобіля ЗІЛ д/н 30136АА під керуванням водія [PERSON], який є працівником відповідача, автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля Деуд/н АЕ9971АВ, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON], який порушив п.16.6 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2011 року, якою на нього було накладено адміністративне стягнення за ст.ст.124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.11 та матеріали адмін.справи). На підставі ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній , господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У відповідності до п.4 Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди від 27 березня 1992 року № 6 з наступними змінами, під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Як встановлено в судовому засіданні, автомобіль ЗІЛ державний реєстраційний номер 30136АА належить на праві приватної власності ПАТ Комбінат Придніпровський, але під час ДТП вказаним автомобілем керував працівник відповідача [PERSON], що у судовому засіданні не заперечували сторони. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно Ч.1 ст.1172 ЦК України Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Згідно висновку №2260-11 від 21.10.2011 року автотоварознавчої експертизи, проведеною експертом автотоварознавцем Дніпропетровського Науково Дослідного інституту судових експертиз [PERSON] було встановлено, що матеріальний збиток нанесений Позивачу складає 59711,58 гривень. Висновок №1882 експертного автотоварознавчого дослідження від 20.01.2011 року за фактом спричинення аварійних пошкоджень автомобілю [NUMBER] наданого позивачкою, яким встановлено матеріальну шкоду завдана власнику вказаного автомобіля внаслідок ДТП у розмірі 115\~387.46 грн., суд у частині визначенні розміру матеріальної шкоди до уваги не приймає, оскільки вказаним висновком також встановлено , що вартість відновлюваного ремонту більша ніж ринкова його вартість, тому відновлення автомобілю "Mazda" д/н АЕ 0506АМ є економічно не доцільно, тобто відповідно ч.1 ст. 30 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, транспортний засіб вважається фізично знищеним. Згідно ч.2 ст. 30 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" якщо власник транспортного засобу не згоден з визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Враховуючи те, що позивачка не вважала транспортний засіб фізично знищеним та страховою компанією [PERSON] страхуванняза договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого був застрахований автомобіль відповідача, 11 березня 2011 року, позивачці було відшкодовано шкоду у розмірі 25\~500.00 грн., то сума завданого невідшкодованого збитку позивачці складає 34211,58 гривень ( 59\~711,59 25\~500 ). На підставі вищевикладеного, враховуючи висновки експертизи, те що позивачці частково було відшкодовано суму завданого матеріального збитку шляхом виплати страхового відшкодування, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими, однак такими що підлягають частковому задоволенню, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки у рахунок відшкодування матеріальної шкоди різницю між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, яка відповідно до висновку експерта з урахування виплаченого страхового відшкодування складає 34211,58 гривень.

Outcome: approved