Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-08 00:00:00

В серпні 2010 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до міського комунального підприємства «Миколаївводоканал» про відшкодування майнової і моральної шкоди. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 16 квітня 2008 року на підставі договору купівлі-продажу він придбав житловий будинок по вул.Генерала Свиридова,17/1 у м.Миколаєві. Оскільки в будинку були відсутні водопровід та каналізація він звернувся до МКП «Миколаївводоканал» за отриманням дозволу на прокладення каналізації. 7 серпня 2008 року отримав дозвіл на проектування каналізації зі схемою її прокладення. Згідно з виданим дозволом, ним було виготовлено за власний рахунок та узгоджено з усіма відповідними службами робочий проект, придбано будматеріали, прокладено зовнішню каналізацію від житлового будинку по вул. Свиридова,17/1. 13 травня 2010 року він звернувся до МКП «Миколаївводоканал» із заявою про надання дозволу на підключення прокладеної каналізації до комунальної каналізаційної мережі міста та отримав відмову від 19.05.2010 року з посиланням відповідача на те, що працівниками підприємства було помилково погоджено робочий проект прокладки зовнішньої каналізації по вул. Генерала Свиридова,17/1, та каналізацію до колектору підключити неможливо. Посилаючись на те, що такими неправомірними діями відповідача йому завдано матеріальної шкоди, яка складається з витрат понесених ним за видачу дозволу на проект водопроводу в сумі 198 грн. 66 коп., виготовлення робочого проекту прокладення зовнішньої каналізації в розмірі 1500 грн., витрат на виконання будівельних робіт на прокладення зовнішньої каналізації в сумі 15203 грн. 26 коп., витрат, повязаних з орендою житла - 7800 грн., витрат у вигляді відсотків за користування кредитними коштами, взятими в банку на будівництво каналізації в розмірі 7470 грн. 67 коп., витрат на отримання довідки про наявність кредитної заборгованості перед банком в розмірі 30 грн., понесених юридичних послуг в розмірі 1500 грн., оформлення довіреності на представництво його інтересів в суді - 200 грн., просив суд стягнути з відповідача на свою користь майнову шкоду в розмірі 33902 грн. 59 коп., відшкодувати 10\~000 грн. завданої неправомірними діями відповідача моральної шкоди, сплачений судовий збір у розмірі 440 грн. і 120 грн. інформаційно-технічних витрат. У березні 2011 року позивач збільшив свої позовні вимоги, вказуючи на те, що 20 серпня 2010 року по 07 грудня 2010 року ним було сплачено ще 7000 грн. орендної плати за житло, яке він вимушений був винаймати у звязку з неможливістю користування каналізацією, проведеною до власного будинку, а тому, посилаючись на ці обставини, просив суд стягнути з відповідача додатково цю суму. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов, просили задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача МКП «Миколаївводоканал» позов [PERSON] визнала частково. Вказувала на те, що частина збудованої каналізаційної мережі від будинку використовується позивачем, а тому збитки позивача становлять лише вартість ділянки каналізаційної мережі, що не задіяна ним від зливної ями до місця приєднання до мережі підприємства, яка згідно кошторису МКП «Миколаївводоканал» від 16.12.2011 року становить 3135 грн. В задоволенні інших вимог позивача просила відмовити, як таких, що є безпідставними. Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 16.04.2008 року позивачу на праві власності належить житловий будинок №17/1 по вул.. Генерала Свиридова у м.Миколаєві. На час придбання будинку в ньому були відсутні водопровід та каналізація. В звязку з чим позивач звернувся до МКП «Миколаївводоканал» за отриманням дозволу на їх прокладення. 7 серпня 2008 року [PERSON] було надано дозвіл на проектування каналізації зі схемою її прокладення. Згідно з виданим дозволом, позивачем було виготовлено за власний рахунок та узгоджено з усіма відповідними службами робочий проект, придбано будівельні матеріали, та проведені роботи по прокладенню зовнішньої каналізації від житлового будинку по вул. Свиридова,17/1. 13 травня 2010 року позивач звернувся до МКП «Миколаївводоканал» із заявою про надання дозволу на підключення прокладеної каналізації до комунальної каналізаційної мережі міста. На звернення позивача йому надано відповідь МКП «Миколаївводоканал» від 19 травня 2010 року про те, що працівниками підприємства було помилково погоджено робочий проект прокладки зовнішньої каналізації по вул.Г.Свиридова, 17/1 у м.Миколаєві та підключення її є неможливим. В наданій відповіді також зазначено, що видача позивачу дозволу на проектування каналізації від 07.08.2008 року була обумовлена наявністю приватної каналізації d=150 мм по вул.Г.Свиридова, яка мала бути побудована іншими власниками житлових будинків по вул..Г.Свиридова, але на даний час не побудована. Проте, проект всупереч дозволу на проектування каналізації від 07.08.2008 року передбачає підключення каналізаційної мережі до залізобетонної труби d = 500 мм скидного колектору насосної станції, який не призначений для скиду побутових стічних вод, оскільки цей колектор у подальшому підключено до дощової каналізації, всі стоки якої скидаються в ріку Південний Буг, а не спрямовуються до міських очисних споруд каналізації. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою яка її завдала. Ч.2 ст. 1192 ЦК України встановлено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з акту прийомки виконаних будівельних робіт фізичної особи підприємця [PERSON] від 25.02.2010 року в результаті проведення позивачем робіт щодо прокладення зовнішньої каналізації від житлового будинку по вул. Свиридова,17/1 у м.Миколаєві вартість прямих витрат на прокладення каналізації складає 9299 грн., які й підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача на підставі ст. 1166 ЦК України. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Між тим кошторис, виготовлений відповідачем МКП «Миколаївводоканал» щодо фактично понесених позивачем витрат по прокладенню мереж каналізації не задіяної позивачем у розмірі 3135 грн. суд не може взяти до уваги, оскільки він складений відповідачем у справі як заінтересованою особою, а інших належних доказів, що підтверджують доводи відповідача щодо часткового користування позивачем каналізацією і розміру фактичних збитків останнім суду не надано. До того ж ухвалою суду від 16.03.2011 року за клопотанням представника відповідача призначалась судова будівельно-технічна експертиза на предмет фактичного використання приватної каналізаційної мережі по вул..Г.Свиридова,17/1 у м.Миколаєві та витрат на її будівництво. Проте експертиза не була проведена в звязку з її неоплатою. Крім цього з відповідача на користь позивача підлягають стягненню також понесені ним витрати на отримання дозволу в сумі 198 грн. 66 коп., витрати понесені на виготовлення робочого проекту прокладення каналізації у розмірі 1500 грн. Що стосується доводів позивача про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди, то суд вважає, що вимоги позивача в цій частині позову задоволенню не підлягають. Так відповідно до ст.1167 ЦК України та розяснень, що містяться у пунктах 5,9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 (з наступними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обовязковому зясуванню при вирішенні такого спору підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено підстав для відшкодування моральної шкоди. Крім того, не підлягають задоволенню і вимоги позивача про відшкодування йому інших витрат у вигляді сплаченої орендної плати за винаймання житла, процентів за користування кредитними коштами, вартості банківської довідки, оскільки такі вимоги позивача є необґрунтованими. Відповідно до ст.88 ЦПК України в порядку розподілу судових витрат на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати пропорційно задоволеним вимогам: 109 грн. 97 коп. судового збору і 120 грн. інформаційнотехнічних витрат. Законом України Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 р. № 4191-VI визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 1200 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial