Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON], треті особи: комунальне підприємство Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації» та Броварська міська державна нотаріальна контора про визнання недійсною реєстрації прав власності на житловий будинок, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом та визнання права власності на частину житлового будинку, який в послідуючому останньою був уточнений. Позивачка зазначала, що 10.02.2003 р. померла її бабуся, [PERSON], яка за заповітом залишила їй у спадщину будинок з відповідними надвірними будівлями, що розташований по вул. П. Мирного, 12 у м. Бровари Київської обл. На час звернення до суду право власності на вказаний спірний будинок оформлено на відповідачів - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в розмірі по 1/5 кожному від спірного будинку, виходячи із об'ємно-планувальних рішень будинку станом на 2003 р., тобто виходячи із загальної площі будинку 128,8 кв.м. Відповідачі зареєстрували право власності на спірний будинок на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом дідуся [PERSON], який помер 24.05.1972 р. Згідно даного заповіту [PERSON] заповідав належний йому будинок з відповідними надвірними будівлями, що розташований по вул. П.Мирного, 12 у м. Бровари Київської обл., який на день його смерті, станом на 1972 р. мав загальну площу розміром 68,7 кв.м. своїм дітям: відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частинах кожному. Відповідач 1 - [PERSON] - мати позивачки, на даний час свідоцтво про право на спадщину за заповітом не отримала та право власності на частину спірного будинку не оформила. [PERSON] разом з [PERSON] з 1949 р. проживали однією родиною, вели спільне господарство, хоча офіційно їх шлюб не був зареєстрований. За цей час у [PERSON] та [PERSON] народилися діти: [PERSON] [INFO], [PERSON] ([PERSON]Д.) [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] З 1949 р. родина [PERSON] та [PERSON], разом зі своїми дітьми проживали в [INFO], згодом переїхали на постійне місце проживання в м. Бровари. Спочатку до м. Бровари переїхав [PERSON], де рішенням № 24 виконкому Броварської міської ради від 06.09.1957 р., останньому була виділена земельна ділянка під забудову жилого будинку розміром 500 кв.м. по вул. 40 років Жовтня, 6 (в подальшому вул. П.Мирного, 12). На підставі даного рішення між виконкомом Броварської міської ради та [PERSON] 23.03.1958 р. було укладено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку. На отриманій ділянці [PERSON] побудував "времянку", куди в 1960 році до чоловіка та батька, на постійне місце проживання переїхала [PERSON] разом з дітьми. На даній земельній ділянці [PERSON] разом з [PERSON] розпочали будівництво будинку, який був побудований в 1968 році. На той час будинок мав загальну площу 68,7 кв. м. На день смерті [PERSON], спірний будинок не був зареєстрованим в бюро технічної інвентаризації. Після смерті [PERSON], [PERSON] за власні кошти, та власними силами продовжувала будувати будинок та добудувала кілька приміщень загальною площею 60,1 кв. м. 03.10.1985 р. державною комісією виконкому Броварської міської ради будинок по вул. 40 років Жовтня, 12, (на даний час вул. П.Мирного, 12) відповідним актом був прийнятий в експлуатацію, при цьому в акті прийняття в експлуатацію індивідуального домоволодіння зазначено, що забудовником та володільцем являється [PERSON]. Про оформлення заповіту [PERSON] в 2002 р. на ім'я позивачки були обізнані всі відповідачі. На день смерті [PERSON] [PERSON] була прописана та проживала в спірному будинку, а тому є такою, що фактично прийняла спадщину після смерті бабусі. З часу смерті бабусі позивачка, постійно проживаючи в спірному будинку, виконала за власні кошти та власними силами ряд будівельно-технічних, ремонтно-оздоблювальних робіт без зміни площі будинку на суму 47 402,00 грн., а саме: поліпшення веранди, облаштування приміщення котельні, ремонт кухні та ванної кімнати (утеплення, штукатурка, фарбування, внутрішня обробка антигрибковим засобом, заміна вікон, шпаклівка стін, утеплення двері, заміна батарей опалення, фарбування, поклейка шпалер, встановлення нової двері, бетонування підлоги, покриття підлоги лінолеумом, встановлення витяжки, газової колонки, газового котла, батарей опалення, сантехніки, встановлення лічильника, ремонт даху та каналізації, встановлення огорожі. Крім цього, особисто позивачкою було погашено загальну заборгованість, з урахуванням користування послугами всіма відповідачами, за водопостачання 851,00 грн., за електропостачання 5296,00 грн., за газопостачання 3398,00 грн. Також були проведені будівельно-технічні роботи, якими було збільшено загальну площу будинку. В послідуючому, відповідачі почали висувати претензії, в тому числі і з приводу порядку користування будинком та звернулися з відповідними позовом до Броварського міськрайонного суду. Позивачка представляючи інтереси своєї мами [PERSON] дізналася в 2010 р. про вищевказані обставини та з'ясувала, що її право на спадщину після смерті [PERSON] є суттєво порушеним, оскільки їй за таких обставин не може належати нічого, а вона може претендувати на частину спірного будинку, що залишена їй у спадок і щонайменше складає 60,1 кв. м. загальної площі, без врахування частини будинку, яка перебувала у спільній власності [PERSON] та [PERSON] З урахуванням доводів позовної заяви та реєстрації права власності на спірний будинок в 2003 р. на [PERSON], який помер в 1972 р. без урахування долі співвласника [PERSON] та загального обсягу майна, часу його виникнення, без визначення осіб, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON], без визначення розміру часток спадкоємців у спільному майні, що потягло за собою незаконну реєстрацію спірного будинку в БТІ, незаконну видачу свідоцтв про право на спадщину за заповітом, позивачка просила суд визнати недійсною реєстрацію права власності від 30.07.2003 р. на [PERSON] на житловий будинок № 12, що розташований по вул. П. Мирного в м. Бровари та скасувати її, визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за заповітом, видані 26.02.2010 р. на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], що зареєстровані в реєстрі за № № 1-426 - 1-429, визнати недійсною реєстрацію права власності на житловий будинок по вул. П.Мирного, 12, м. Бровари від 18.03.2010 р., згідно якої власниками по 1/5 частини спірного будинку являються [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], визнати її, [PERSON] такою, що має право на частину спірного будинку з відповідними надвірними будівлями, що належали на час смерті [PERSON] та стягнути з відповідачів на її користь судові витрати. В послідуючому позивачка уточнила позовні вимоги та зазначила, що її дідусь [PERSON] разом із її бабусею [PERSON], проживали однією родиною, вели спільне господарство, не перебуваючи в офіційно зареєстрованому шлюбі. Посилалася на ст. 112 ЦК УРСР згідно якої майно могло належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам, наводячи про те, якщо, особи не перебували між собою у шлюбі, питання щодо виникнення права спільної власності вирішувалось з урахуванням ступеню участі цих осіб коштами і особистою працею в придбанні (створенні) майна, вважаючи, що її бабуся [PERSON] набула права на 1/2 частину спірного будинку, що був побудований в 1968 р. і мав загальну площу 68,7 кв.м., тобто на 34,35 кв.м. загальної площі будинку № 12 по вул. П. Мирного у м. Бровари Київської обл. Як учасник спільної власності, домоволоділець і забудовник спірного домоволодіння після смерті [PERSON], [PERSON] добудувала спірний будинок до загальної площі 128,8 кв.м, тобто збільшила його загальну площу на 60,1 кв.м. (128,8 кв.м - 68,7 кв.м) в результаті чого стала одноосібним власником вказаної добудови. Тобто на день укладення заповіту [PERSON] мала особисті майнові права на частину спірного будинку, що становила загальну площу 94,45 кв.м. (34,35 кв.м + 60,1 кв.м), тобто 73/100 спірного будинку. Просила визнати за нею [PERSON] в порядку спадкування за заповітом, право власності на 73/100 частини будинку № 12 по вул. П. Мирного у м. Бровари Київської обл. з відповідними надвірними будівлями, в решті позовні вимоги залишивши без змін. При цьому на підтвердження своїх позовних вимог просила дослідити матеріали цивільної справи № 2-82/07, що розглядалась Броварським міськрайонний судом Київської області. Не погоджуючись з основним позовом [PERSON] подав зустрічну позовну заяву до [PERSON], треті особи: державний нотаріус Броварської міської нотаріальної контори [PERSON], приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання заповіту недійсним, в якій зазначав, що 24.05.1972 року помер його батько [PERSON], який був власником земельної ділянки та побудованого на ній будинку з відповідними надвірними будівлями загальною площею 128,8 кв.м., що розташовані за адресою: м. Бровари, вул. П.Мирного, 12. 10.09.1968 року [PERSON] заповів належний йому будинок в рівних частинах своїм дітям, а саме: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] кожному по 1/5 частині. Після смерті [PERSON] в будинку залишились проживати: [PERSON], з якою він не перебував у зареєстрованому шлюбі та їх спільні діти. 10.02.2003 року померла мати позивача - [PERSON] Після смерті матері позивач звернувся до Броварської міської нотаріальної контори для оформлення права власності на будинок, де і дізнався про існування заповіту батька [PERSON] На підставі якого йому 26.02.2010 року було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом батька [PERSON], про інші заповіти йому відомо не було. Вже після того, як він отримав позовну заяву [PERSON] з додатками до неї, позивачу стало відомо про заповіт 28.01.2002 року, згідно якого його мати [PERSON] заповіла будинок з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Бровари, вул. П.Мирного, 12 - [PERSON] При цьому йому не зрозуміло, чому на момент видачі свідоцтва про право на спадщину в 2010 році у державного нотаріуса були відсутні відомості щодо заповіту [PERSON], який суперечить заповіту [PERSON] 06.09.1957 року рішенням виконкому Броварської міської ради депутатів трудящих Київської області УРСР № 24 [PERSON] було надано земельну ділянку № 6 під забудову житлового будинку розміром 500 кв.м. по вул. 40 років Жовтня (нині [PERSON]). 23.03.1958 року між [PERSON] та Броварською міською радою депутатів трудящих Київської області УРСР було укладено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки під забудову особистого житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до п'яти включно. З 1958 року [PERSON] розпочав забудову виділеної земельної ділянки і до 1969 року було збудовано будинок загальною площею 69,1 кв.м., потім дану площу було збільшено до 128,8 кв.м. Рішенням № 296 від 23.09.1985 року зазначено, що будинок площею 128,8 кв.м. було збудовано померлим [PERSON] Але за своє життя він не встиг оформити право власності на даний будинок, у зв'язку з чим, виконкомом Броварської міської ради народних депутатів було прийнято рішення № 296 від 23.09.1985 року, згідного якого [PERSON] надано дозвіл оформити техдокументацію на самовільно побудований будинок її померлим чоловіком [PERSON] загальною площею 128,8 кв.м. В акті державної прийомки в експлуатацію особистого домоволодіння, затвердженого рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради народних депутатів № 336 від 04.11.1985 року вказано, що об'єктом здачі в експлуатацію є будинок загальною площею 128,8 кв.м., який належить саме [PERSON], тому з викладеного вбачається, що [PERSON] не є власником спірного будинку, оскільки належний [PERSON] на час смерті 24.05.1972 року будинок загальною площею 128,8 кв.м. на підставі його заповіту від 10.09.1968 року перейшов його дітям в рівних частинах по 1/5 частині кожному, а також враховуючи, що [PERSON] та [PERSON] не перебували у зареєстрованому шлюбі, тому на них не поширюються права та обов'язки подружжя, то [PERSON] не мала права розпоряджатися спірним будинком, як це передбачено в ст. 534 ЦК УРСР (1963 року), тому і заповіт [PERSON] не відповідає вимогам закону. Вважає, що [PERSON] оформляючи техдокументацію на будинок, діяла як представник померлого [PERSON], а тому не могла укладати угоди від імені особи, яку вона представляє у відношенні себе особисто. В звязку з цим просив визнати заповіт [PERSON] від 28 січня 2002 року недійсним. В судовому засіданні позивачка за основним позовом та відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] основний позов та уточнення до нього підтримали в повному обсязі, в задоволені зустрічного позову просили відмовити. В судовому засіданні відповідач за основним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] основний позов та уточнення до нього не визнали, заперечували проти його задоволення. Зустрічний позов підтримали та просили задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач за основним позовом [PERSON] основний позов та уточнення до нього підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти його задоволення. В задоволені зустрічного позову просила відмовити. В судовому засіданні відповідач за основним позовом [PERSON] основний позов не визнав, заперечував проти його задоволення. Зустрічний позов підтримав, не заперечував проти його задоволення. В судовому засіданні відповідач за основним позовом [PERSON] основний позов не визнав, заперечував проти його задоволення. Зустрічний позов підтримав, не заперечував проти його задоволення. В судовому засіданні відповідач за основним позовом [PERSON] основний позов не визнав, заперечував проти його задоволення. Зустрічний позов підтримав, не заперечував проти його задоволення. В судовому засіданні представник третьої особи за основним позовом комунального підприємства Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації» [PERSON] заперечував в частині визнання недійсною реєстрації права власності від 30.07.2003 р. на [PERSON] на житловий будинок № 12, що розташований по вул. П. Мирного в м. Бровари та її скасування мотивуючи тим, що земельна ділянка під забудову виділялась [PERSON] та є рішення виконкому Броварської міської ради про прийняття домоволодіння [PERSON] в експлуатацію. Також представник пояснив, що питання щодо права [PERSON] на домоволодіння та його реєстрації необхідно вирішувати доказовою базою, при цьому, якщо [PERSON] проживала в спірному домоволодінні після смерті [PERSON], користувалась будинком та будувала його то вона мала право на будинок, в тому числі на його реєстрацію. В судове засідання представник третьої особи за основним позовом Броварської міської державної нотаріальної контори не з'явився, надав суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі. Рішення прийняти на розсуд суду. В судове засідання третя особа за зустрічним позовом державний нотаріус Броварської міської нотаріальної контори [PERSON] не з'явилась, просила слухати справу без її участі, надала суду пояснення в яких зазначала, що 11.04.2003 року нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори було відкрито спадкову справу до майна померлого 24 травня 1972 року [PERSON] У своїх заявах спадкоємці зазначили, що пережившої дружини померлого немає та повідомили нотаріуса про наявність заповіту, посвідченого нотаріусом Броварської державної нотаріальної контори 10 вересня 1968 року за реєстровим № 1488. Згідно даного заповіту спадкодавець заповів належний йому будинок № 12 по вул. 40 річчя Жовтня своїм дітям: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частинах кожному. При видачі свідоцтв про право на спадщину на будинок витребувано правовстановлюючий документ - дублікат договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки, посвідчений нотаріусом Броварської ДНК 11.06.1958 року, виданий 02 липня 2003 року нотаріусом Броварської ДНК за р. № 2-1429. Даний документ підтверджував, що власником будинку № 12 по вулиці Пана Мирного (40- річчя Жовтня ) був померлий [PERSON] При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було дотримано всі вимоги чинних нормативних актів. Посилання [PERSON] на те, що нотаріус не повідомив його про заповіт [PERSON] є необґрунтованими. Нотаріус перевіряє за даними зі Спадкового реєстру дані про наявність заповітів, складених за життя спадкодавцем - [PERSON] Ці дані були нотаріусом перевірені. Перевірка наявності заповітів складених від імені [PERSON] була б проведена якби спадковий будинок належав би їй і спадкова справа була відкрита після її смерті. Оскільки [PERSON] не перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], то відповідно і не мала жодних прав ні на отримання свідоцтва про права власності на майно подружжя, ні на спадкування, тому дані про наявність заповіту складених нею за життя і не перевірялися нотаріусом. З огляду на викладене вважає, що порушень чинного законодавства при оформленні спадкових прав спадкоємцями [PERSON] допущено не було, свідоцтва про право на спадщину були видані законно і жодних підстав для визнання їх недійсними немає. В судове засідання третя особа за зустрічним позовом приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу [PERSON] не з'явилась, просила справу слухати без її участі, надала суду пояснення, в яких зазначала, що нотаріальна дія з посвідчення заповіту [PERSON] вчинялась з дотриманням вимог чинного законодавства України. При посвідченні заповіту від заповідача не вимагається подання доказів, які підтверджують його право на майно, що заповідається. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона була знайомою та дружила з [PERSON] по день її смерті. Знає, що [PERSON], яка працювала на трьох роботах, будувала будинок. На день смерті [PERSON] в будинку була веранда, кухня та чотири кімнати. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що він допомагав [PERSON] робити другий поверх в будинку, це було в 1976-1978 р. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що знає, про те, що [PERSON] здійснював прибудову до будинку, робив сходи на другий поверх та інші ремонті роботи, що проводились до 2000 р., але хто саме будував будинок йому не відомо. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що раніше він проживав [INFO] та разом працював із [PERSON], а знайомий з усією родиною з 1968 року. Знав матір [PERSON], так як будувались в один і той самий час, допомагав по будівництву. Хто давав гроші на будівництво йому не відомо. Про допомогу звертався до нього [PERSON]. Суд, заслухавши показання сторін, свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 24.05.1971 року помер [PERSON] - дідусь позивачки та батько відповідачів (а.с. 10). 10.02.2003 року померла [PERSON] - бабуся позивачки та матір відповідачів (а.с. 8). Згідно заповіту від 10 вересня 1968 року [PERSON] заповідав належний йому будинок з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться в м. Бровари по вул. 40 років Жовтня під № 12 своїм дітям: відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частинах кожному (а.с. 11). Відповідно до заповіту від 28.01.2002 року [PERSON] заповіла належний їй будинок з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться в м. Бровари Київської області на вул. [PERSON] під № 12 - [PERSON]. (а.с. 9). Згідно свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 26 лютого 2010 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є власниками 1/5 частини будинку № 12 загальною площею 128,8 кв.м., з відповідними надвірними будівлями, що знаходяться по вулиці Панаса Мирного в місті Бровари (а.с. 12-15), даний факт також підтверджується витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18 березня 2010 року (а.с. 16-19). Рішенням виконкому Броварської міської ради депутатів трудящих Київської області УРСР № 24 від 06.09.1957 р. [PERSON] надано земельну ділянку № 6 під забудову житлового будинку розміром 500 кв.м. по вул. 40 років Жовтня ([PERSON]) (а.с. 21). 23.03.1958 р. між [PERSON] та Броварською міською радою депутатів трудящих Київської області УРСР було укладено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки під забудову особистого житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до п'яти включно (а.с. 60-61). Згідно даного договору будівництво будинку повинно бути закінчено до 22.03.1961 р., а зведені на земельній ділянці будівлі вступають в експлуатацію та стають особистою власністю Забудовника після визнання приймальною комісією місцевої Ради депутатів трудящих повної готовності зведених будівель, що оформлені актом комісії. Рішенням № 296 від 23.09.1985 року Виконкому Броварської міської Ради народних депутатів внесено зміни в раніше видані плани забудови земельних ділянок в звязку з їх порушенням, в тому числі [PERSON], якій надано дозвіл оформити техдокументацію на самовільно побудований будинок померлим чоловіком [PERSON] корисною площею 128,8 кв.м. (а.с. 67). Рішенням № 336 від 04.11.1985 року Виконкому Броварської міської Ради народних депутатів затверджено Акт Державної прийомки в експлуатацію особистого домоволодіння від 03.10.1985 р. у відповідності до якого [PERSON] рахується Забудовником та Домовласником домоволодіння по вул. 40 років Жовтня, будинок № 12 та комісією постановлено про те, що предявлене до здачі вказане домоволодіння [PERSON] вважати прийнятим (а.с. 125-126). Досліджуючи матеріали цивільної справи № 2-82/07, що розглядалась Броварським міськрайонним судом Київської області за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання заповіту [PERSON] частково недійсним та визнання права позивача на 1/2 частину домоволодіння по вул. П. Мирного, 12 в м. Бровари з пояснень [PERSON] та [PERSON] відомо, що спірне домоволодіння будувалось батьком та матір'ю ([PERSON] [PERSON]І.) відповідачів за первісним позовом по справі і що фінансувала все будівництво [PERSON], яка була дуже працьовита, більше заробляла, була головою сім'ї та усім розпоряджалася. В матеріалах справи № 2-82/07 містяться накладні, рахунки-квитанції, квитанції, товарні чеки на придбання будівельних матеріалів [PERSON], закази-договори [PERSON] на виконання будівельних робіт, кошторис на фактично виконаний обєм робіт домовласника [PERSON] будинку № 12 по вул. 40 років Жовтня в м. Бровари, страхові свідоцтва щодо страхування [PERSON] за її життя домоволодіння по вул. П. Мирного, 12 в м. Бровари. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 12 грудня 2005 р. по зазначеній справі в позові [PERSON] відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Київської області від 31.03.2006 р. рішення суду першої інстанції скасовано, а справу направлено на новий розгляд при цьому апеляційний суд вказав, що по справі необхідно встановити коло спадкоємців після смерті [PERSON], визначити осіб, які прийняли спадщину після смерті [PERSON], з'ясувати правовідносини, які виникли та існують між всіма сторонами по справі, встановити розмір їх часток у спільному майні. Однак ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2007 р. за заявою [PERSON] про закриття провадження у справі та залишення позовної заяви без розгляду, його позовна заява залишена без розгляду із закриттям провадження по цивільній справі № 2-82/07. Дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, зокрема поясненнями сторін, свідків, рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 23.09.1971 р. за позовом [PERSON] про вселення в будинок та визначення права конкретного користування будинком № 12 по вул. 40 років Жовтня у м. Бровари, планом будинку до проекту газопостачання від 21.08.1971 р., висновком будівельно-технічного дослідження домоволодіння за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. П. Мирного, 12 від 07.12.2010 р. за № 524, суд приходить до висновку, що даний будинок на день смерті [PERSON] мав загальну площу 68,7 кв.м. а на день смерті [PERSON] мав загальну площу 128,8 кв.м. тобто збільшений в площі після смерті [PERSON] на 60,1 кв.м. В будівництві будинку після смерті [PERSON] активну участь та фінансування здійснювала [PERSON], але відповідачі за первісним позовом також допомагали. За життя [PERSON] спірний будинок не був прийнятий експлуатацію. Здала в експлуатацію даний будинок забудовник та домовласник [PERSON] 03 жовтня 1985 р. Таким чином, судом встановлено, що правових підстав до реєстрації прав на домоволодіння № 12 по вул. 40 років Жовтня ([PERSON]) в м. Бровари загальною площею 128,8 кв.м. на померлого в 1972 р. [PERSON] не було. Правові підстави для реєстрації права власності на вищевказаний будинок в 2003 р. на померлого [PERSON] також відсутні. Судом також встановлено, що [PERSON] як член сім'ї [PERSON],не перебуваючи із останнім в зареєстрованому шлюбі, але ведучі з ним спільне господарство, маючи спільний побут, народжуючи від [PERSON] дітей, приймаючи трудову та фінансову участь у будівництві будинку на земельній ділянці виділеній [PERSON]Є під забудову, мала право без спеціального договору на рівну із [PERSON] частину будинку, тобто на 1/2 частину будинку загальною площею 68,7 кв.м., а саме на 34,35 кв.м., яким мала право розпоряджатися, в тому числі і заповідати. Що стосується площі будинку в 60,1 кв.м. збудовану після смерті [PERSON], то з урахуванням доводів сторін, принципів розумності та справедливості, суд вважає, що на цю частину мали право [PERSON], її діти - відповідачі за первісним позовом: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] тобто кожний з цих осіб мав право на 10,017 кв.м. Таким чином, [PERSON] набула право на 44,37 кв.м. (34,35 кв.м. + 10,017 кв.м.) в будинку загальною площею 128,8 кв.м., що складає 34/100 частини будинку, які вона і мала право заповідати, в тому числі онуці [PERSON], яка в свою чергу, будучи зареєстрованою в спірному домоволодінні та проживаючи в ньому на день смерті [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті останньої. При цьому суд не вбачає правових підстав до визнання заповіту [PERSON] від 28.01.2002 р. недійсним, оскільки за формою, змістом, реєстрацією він відповідає вимогам закону, даних які б давали суду правові підстави вважати заповіт не відповідаючим внутрішній волі [PERSON] у суду не має. На підставі викладеного,

Outcome: partial