overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення на свою користь з [PERSON] аліментів на доньку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки її заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідачка проживає окремо та добровільно допомоги не надає. В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, до початку розгляду справи через канцелярію суду надала заяву, згідно якої просила розглядати справу без її присутності, та згідно заяви не відмовляється від сплати аліментів, але в розмірі передбаченому законом по ј частці її заробітку щомісячно. Згідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При цьому відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України, ухвалення судового рішення можливе під час попереднього судового засідання. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі /а.с.4/, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] /а.с.-3/, дитина проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні /а.с.5, 6-9/. Згідно з вимогами ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд прийшов до висновку, що за матеріальним станом відповідача, який не заперечує щодо стягнення аліментів, вона може сплачувати аліменти в визначеному позивачем розмірі 1/3 частини її заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дочкою [PERSON] повноліття. Судові витрати по даній справі складає судовий збір в розмірі 51 гривня, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 гривень. В звязку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору (державного мита) згідно з Декретом Кабінету Міністрів України „Про державне мито, а також від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи відповідно до п.4 ч.3 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд зобовязаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, ст.ст.141,180,182,183 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-21 00:00:00

08.07.2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення на свою користь з [PERSON] аліментів на дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно до досягнення дітей повноліття, посилаючись на те, що з відповідачем домовленості про участь останнього в утриманні дітей не досягнуто. В судовому засіданні представник позивачки заявлені позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі. Згідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При цьому відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України, ухвалення судового рішення можливе під час попереднього судового засідання. Дослідивши пояснення представників позивача та відповідача, матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі /а.с. 5-6/, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] та малолітнього сина [PERSON], [INFO] /а.с.-3-4/, діти проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно з вимогами ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд прийшов до висновку, що за матеріальним станом відповідача, який повністю визнав позовні вимоги, він може сплачувати аліменти в визначеному позивачкою розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно до досягнення дітей повноліття. Судові витрати по даній справі складає судовий збір в розмірі 51 гривня, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 гривень. В звязку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору (державного мита) згідно з Декретом Кабінету Міністрів України „Про державне мито, а також від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи відповідно до п.4 ч.3 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд зобовязаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, ст.ст.141,180,182,183 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-21 00:00:00

\~Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням у квартирі №105 у будинку №14 «а» по вул. Перемоги, в м. Білгород Дністровський Одеської області. Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся, причина не явки суду не відома. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи,заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до наступного . У судовому засіданні встановлено, що згідно договору дарування від 15.11.2007 року позивач прийняла в дар квартиру №105, що знаходиться в м. Білгород Дністровський, Одеської області по вул. Перемоги, у будинку №14 «а». Позивач вказує, що при зверненні до відділу державного департаменту громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб при Білгород Дністровському МВ ГУ МВС України, їй стало відомо, що у належній їй квартирі зареєстрований з 05.09.1997 року відповідач [PERSON], [INFO], хоча у домовій книзі у ІІІ розділі прописка не значиться. Крім того , позивач пояснила, що за весь цей час вона змушена оплачувати комунальні послуги на всіх осіб, прописаних у квартирі, включаючи відповідача який за вищевказаною адресою не проживає, і особистих речей не має. Таким чином, судом встановлено, що відповідач з 2008 року без поважних причин не проживає у квартирі № 105 у житловому будинку № 14 «а» по вул. Перемоги, в м.Білгород-Дністровському Одеської області, а у відповідності зі ст.ст.71, 72 ЖК України жиле приміщення зберігається при тимчасовій відсутності наймача протягом шести місяців, а особи, які відсутні в жилому приміщенні більш встановлених строків, можуть бити судом визнані такими, що втратили право користування жилим приміщенням . Дійсно, згідно актів комісії від 25.11.2010 р., 25.12.2010 р.,06.04.2011 року, [PERSON], [INFO] за адресою: вул. Перемоги, 14 «а»[ADDRESS] не проживає з 23.10.2008 року. Відповідно до ст.ст.71, 72 ЖК України особа, відсутня понад встановлені терміни признається такою, що втратила право користування житловим приміщенням . Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням , що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви [PERSON] про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-21 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаної з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-21 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду до відповідача, який в подальшому уточнила і остаточно просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що сімя розпалася і подальше спільне життя неможливе, а також стягнути з відповідача аліменти на на утримання їх неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів його доходів щомісячно, посилаючись на те, що дитина прроживає разом з нею, а відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання. В судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги, уточнила позов і просить стягнути аліменти з 16.03.2011 року, а не з дня подачі позову до суду, посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку виплатив частину аліментів. Відповідач позов визнав, обставини, викладені в позовній заяві не оспорює. Суд, вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного: Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.09.2003 року /а.с.9/, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] /а.с.10/ , який залишився проживати з матірю . В останні роки спільного життя між подружжям виникали конфлікти з різних побутових причин, в результаті чого сторони шлюбні відносини припинили з вересня 2009 року, спільне господарство ведуть окремо . Сторони на примирення не згодні, почуття кохання втратили. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати. Ст..180 СК України визначає, що батьки зобов*язані утримувати своїх дітей до її повноліття. Статтею 182 СК України визначаються обставини, які повинен врахувати суд при визначенні розміру аліментів, а саме стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач коштів на утримання дитини позивачці не надає, хоча є працездатним, працює на заводі Південкабель, є здоровим, і в змозі сплачувати аліменти в розмірі ? частини всіх видів його доходів щомісячно на утримання свого сина. Стягнення провести з дати, визначеною сторонами, а саме з 16.03.2011 року. На підставі ст..88 ЦПК України з відповідача на користь держави стягується держмито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-21 00:00:00

[PERSON], мати позивача, померла 08 січня 2011 року, після його смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарчими спорудами за адресою: Харківська область Богодухівський район с. Купєваха вул. Горєлова, 31. 11 березня 2010 року від імені [PERSON] в Купєваській сільській раді було посвідчено заповіт, згідно якого все майно, яке належало їй на день смерті заповідає своєму синові [PERSON]. Інших спадкоємців за заповітом у [PERSON] не має. Спадкоємцями за законом є сестри позивача [PERSON] та [PERSON]. Позивач звернувся до Богодухівської державної нотаріальної контори з питання отримання свідоцтва про право на спадщину, але йому було відмовлено з причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. [PERSON] звернувся до суду із позовом та просить визначити додатково двомісячний строк для подання заяви до Богодухівської ДНК про прийняття спадщини після смерті [PERSON] мотивуючи тим, що підготовлюючи документи для оформлення спадкового майна позивач раптово захворів та з 01.07.2011 року по 10.07.2011 року знаходився на амбулаторному лікуванні в м. Харкові, що перешкодило вчасному зверненню для подання заяви. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, просив позов задовольнити. Представник Купєваської сільської ради в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням справу слухати за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Представник третьої особи - Богодухівської ДНК в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням слухати справу у відсутність представника держнотконтори, не заперечував проти задоволення заяви. Треті особи: [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали заяви з проханням справу слухати за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували. Суд, дослідив матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав: Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 08 січня 2011 року. Згідно заповіту посвідченого Купєваською сільською радою від 11.03.2010 року [PERSON], майно яке належало їй на день смерті заповідає своєму синові [PERSON]. Відповідно до витягу №2567842 від 15.01.2004 року власником будинку, що знаходиться за адресою: Харківська область Богодухівський район с. Купєваха вул. Горєлова, 31 є [PERSON]. Згідно Свідоцтва про народження серії І-АГ №537756 від 15.09.1969 року [PERSON] є сином [PERSON]. Відповідно змісту довідки КЗОЗ Харківська міська студентська лікарня[PERSON] хворів, знаходився на лікуванні в період з 01.07.2011 року по 10.07.2011 року. Зважаючи на викладене вище суд вважає, що строк подання заяви про прийняття спадщини позивачами було пропущено з поважної причини, оскільки останній хворів, що перешкоджало вчасному зверненню до держнотконтори. Згідно ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування на частку в праві спільної власності на житловий будинок. В судовому засіданні в обгрунтування вимог пояснила, що її матері [PERSON], смерть якої сталася 21.11.2008 року, належала 1/6 частина будинку № 32 по вул. Мусоргського в м. Запоріжжі. Вона є єдиною спадкоємицею померлої за законом першої черги. Після смерті матері вона хоча й прийняла спадщину, оскільки постійно мешкала із спадкодавцею і продовжує проживати в будинку по теперішній час, крім того у встановлений законом час звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом на будинок № 4 по провулку Дальньому в м. Запоріжжі. На підставі викладеного просить визнати за нею право власності на зазначене майно. Представник Запорізької міської ради до суду не зявився. Відповідач подав письмове звернення, яке містить визнання позову та прохання про розгляд справи у відсутність його представника. За згаданих обставин у відповідності до ст. ст. 158, 169 ЦПК України суд вважає можливим розгляд справи у відсутність представника відповідача, на підставі наданих доказів про права та взаємовідносини сторін. Вислухавши пояснення позивачки, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом часу, встановленого для прийняття спадщини, не заявив про відмову від неї. Із наданих суду копій свідоцтв про акти цивільного стану випливає, що позивач є донькою [PERSON], смерть [PERSON] сталася 21.11.2008 року. Факт належності спадкодавці частини будинку підтверджується копіями реєстраційного посвідчення, свідоцтва про право на спадщину за законом, інформацією ОП ЗМБТІ. Перелічені докази в сукупності підтверджують обґрунтованість позову та дають суду всі підстави для його задоволення і визнання права власності в порядку спадкування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-21 00:00:00

11.07.2011 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить постановити рішення, яким надати їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті її тітки [PERSON], яка померла 18.07.2009 року, оскільки після смерті останньої вона не мала можливості у шестимісячний строк, який встановлений законом для подачі заяви про прийняття спадщини, звернутися до Новоград-Волинської державної нотаріальної контори по причині того, що часто хворіє і зібрати необхідні документи для неї представляє великі труднощц. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала з підстав, зазначених в її позовній заяві, просить визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті її тітки [PERSON] строком 1 місяць. Пояснила, що пропустила строк для звернення із заявою про прийняття спадщини через юридичну необізнаність та постійні хвороби в шестимісячний період після смерті [PERSON] Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в заяві, яка надійшла до суду (а.с. 24) просить справу розглянути в своїй відсутності, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд задовольняє позов з таких підстав. З копії свідоцтва про смерть (а. с. 8) вбачається, що [PERSON] померла 18.07.2009 року. Згідно заповіту від 03.12.2004 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Брониківської сільської ради (а.с. 4), [PERSON] є спадкоємцем на все майно, що залишилось після смерті [PERSON] та належало їй на праві власності (а.с. 4) У відповідності до ст. ст. 1269, 1270 ЦК України позивачка повинна була у шестимісячний строк з дня смерті [PERSON] подати до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після неї, однак в цей період цю дію не виконала. З постанови нотаріуса Новоград-Волинської державної нотаріальної контори від 16.06.2011 року (а.с. 12) вбачається, що позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті тітки [PERSON] у зв'язку з відсутністю факту прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може призначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачка в шестимісячний період після смерті [PERSON] часто хворіла, що підтверджується її поясненнями, даними в судовому засіданні. Документального підтвердження своїх пояснень позивачка не надала, однак суд вірить їм та приймає до уваги, оскільки вони не були спростовані відповідачем, який визнав позовні вимоги. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому задовольняє позов та надає позивачці додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю один місяць з моменту вступу рішення в законну силу. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-21 00:00:00

ПАТ „Дельта Банк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором від 13.11.2009 року № 004-23504-131109 укладеним з позивачем. Згідно даного договору банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. У відповідності до договору, держатель картки зобовязаний щомісячно, здійснювати погашення частини суми заборгованості, яка виникла за попередній звітний місяць, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за Овердрафтом, яка виникла за попередній звітний місяць, сплачувати всю суму процентів, нарахованих за користування кредитною лінією, або Овердрафтом за попередній звітний місяць, та всю суму пені, яка нарахована за попередній звітний місяць у разі порушення строків сплати заборгованості за кредитною лінією та процентів за користування кредитною лінією. В звязку з несплатою кредиту та відсотків утворилась заборгованість станом на 17.05.2011 року, яка складає 5181,00 гривень, з них: 1700,00 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, яку банк не враховує у заборгованість. Отже ціна позову складає 3481,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився. На адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника ПАТ «Дельта Банк». Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідача, суд вважає, що позов обґрунтований підтверджений доказами та підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що [PERSON] не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором від 13.11.2009 року № 004-23504-131109 укладеним з ПАТ «Дельта Банк», згідно якого банк надав відповідачу кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії. Ліміт кредитної лінії розраховується банком самостійно. Відповідач не сплачував належним чином платежі, тому станом на 17.05.2011 року виникла заборгованість, яка складає 5181,00 гривень, з яких 1700,00 гривень розмір нарахованої пені позивач не враховує, отже заборгованість складає 3481,00 гривень, яку відповідач зобовязаний повернути позивачу у строки та на умовах, встановлених договором. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.ст. 509, 525, 526, 530, 589, 590, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-21 00:00:00

31.05.2011 р. позивачка звернулась в суд з вищевказаним позовом, яким просить розірвати шлюб укладений нею 05.06.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського району м.Харкова з гр..[PERSON] Нодарі Джумберовичем, який після реєстрації шлюбу взяв прізвище дружини. Також зазначає, що від даного шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] Нікіту, [INFO]. Приводом звернення з поточним позовом до суду, як стверджує в судовому засіданні представник позивача, за довіреністю [PERSON] стало наявність протилежних, непримиримих поглядів та непорозумінь в питаннях сімейного життя, виховання дітей, ведення господарств, з приводу чого постійно виникали суперечки, що призвело до відчуження між подружжям. Шлюбні відносини остаточно припинені рік потому. Вважає що сімя розпалась остаточно та відновлена бути не може, примирення між сторонами не можливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та інтересам дітей. Неодноразово викликувана в судове засідання у якості відповідача [PERSON] не зявляється, про причини своєї неявки суду не сповіщає, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалю рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст..224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, задовольняє заявлені позовні вимоги. Судом встановлено наступне: 05.06.2009 року між сторонами був укладений шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського району м.Харкова. /а.с.14/. Від даного шлюбу мають дітей [PERSON], та [PERSON] Нікіту [INFO]. /а.с.10,11/. Як стверджує в судовому засіданні представник позивача по справі, що родина розпалась остаточно і відновлена бути не може, спільне господарство не ведеться, знаходження у шлюбі суперечить інтересам подружжя та дітей. Тому суд приймаючи до уваги вищенаведене і

Outcome: approved