Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідачів –[PERSON] та [PERSON], визначивши третіми особами по справі приватне підприємство «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», автогаражний колектив «Автотурист», житлово-будівельний кооператив «За рулем», прохаючи визнати за нею право власності на гараж № 9 у ряду № 9 гаражного колективу «Автотурист», що по вул. Фрунзе, 152 а у м. Полтаві; визнати за [PERSON] право власності на кв. № 62 у б. № 50 по вул. Київське шосе у м. Полтаві, на земельну ділянку площею 0,0493 г у садівничому товаристві «Мрія», що у селищі Вороніна у м. Полтаві, на причіп легковий марки ММЗ, 1984 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]; визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки ВАЗ-21011, 1981 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 3-4). Ухвалою суду від 25 жовтня 2010 року до участі у розгляді справи залучено, як відповідачів - Октябрську районну у м. Полтаві раду та територіальну громаду м. Полтави в особі Полтавської міської ради, як третіх осіб без права самостійних позовних вимог на стороні відповідача - управління земельних ресурсів та земельного кадастру виконавчого комітету Полтавської міської ради, управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради, інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області, Четверту Полтавську державну нотаріальну контору, садівниче товариство «Мрія»та УДАІ УМВС України у Полтавській області (а.с. 61-62). В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що 27 квітня 2009 року помер її батько –[PERSON], який заповіту не залишив. Спадкоємцями першої черги є вона, її мати [PERSON] та її сестра [PERSON] Спадкове майно становить кв. № 62 у б. № 50 по вул. Київське шосе у м. Полтаві; гараж № 9 у ряду № 9 гаражного колективу «Автотурист», що по вул. Фрунзе, 152 а у м. Полтаві; земельна ділянка площею 0,0493 г у садівничому товаристві «Мрія», що у селищі Вороніна у м. Полтаві; автомобіль марки ВАЗ-21011, 1981 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] та причіп легковий марки ММЗ, 1984 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. [PERSON], як дружині покійного [PERSON], на праві спільної сумісної власності, належить Ѕ частина кв. № 62 у б. № 50 по вул. Київське шосе у м. Полтаві, а тому спадковим майном є лише Ѕ частина цієї квартири. За життя батько не встиг оформити свідоцтва про право власності на зазначену квартиру та на гараж, і у зв’язку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно вона не може отримати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину. Для того, щоб уникнути подрібнення спадкового майна, вважає за доцільне розподілити його наступним чином –визнати за нею право власності на гараж № 9 у ряду № 9 гаражного колективу «Автотурист», що по вул. Фрунзе, 152 а у м. Полтаві; визнати за [PERSON] право власності на кв. № 62 у б. № 50 по вул. Київське шосе у м. Полтаві, на земельну ділянку площею 0,0493 г у садівничому товаристві «Мрія», що у селищі Вороніна у м. Полтаві, на причіп легковий марки ММЗ, 1984 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]; визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки ВАЗ-21011, 1981 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Не може у позасудовому порядку вирішити питання про визнання права власності на зазначене спадкове майно та вважає, що має на це право на підставі ст.ст. 16, 392 ЦК України. У судовому засіданні позов підтримала, прохала задовольнити у повному обсязі. Пояснення надала аналогічні тексту позовної заяви. Додатково пояснила, що вона з матір’ю та сестрою зверталися до нотаріуса для отримання свідоцтва про спадщину, однак на квартиру та гараж він свідоцтва не видав внаслідок відсутності правовстановлюючих документів. Оригінал державного акту про право власності на земельну ділянку їм не видають, так як батько здав необхідні документи для його отримання і акт виготовили не знаючи про те, що батько помер. Що стосується іншого майна –автомобіля та автомобільного причепу, вони не бажають його дрібнити на частки. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] позов визнали у повному обсязі. Пояснення надали аналогічні поясненням [PERSON] Представник відповідача - територіальної громади м. Полтави в особі Полтавської міської ради, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але у судове засідання не з’явився, письмових заяв та клопотань суду не надав (а.с. 112). Представник відповідача - Октябрської районної у м. Полтаві ради, також не з’явився, звернувся до суду із письмовим клопотанням про розгляд справи за його відсутності (а.с. 85-86). Представники третіх осіб - УДАІ УМВС України у Полтавській області, автогаражного колективу «Автотурист», садівничого товариства «Мрія»та житлово-будівельного кооперативу «За рулем», також не з’явилися, звернулися до суду із письмовими заявами про розгляд справи за їх відсутності, вважали позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню (а.с. 14, 91, 92, 93). Інші представники третіх осіб - управління земельних ресурсів та земельного кадастру виконавчого комітету Полтавської міської ради, управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але до суду також не з’явилися, письмових заяв та клопотань суду не надали (а.с. 122-124). Представник Четвертої Полтавської державної нотаріальної контори звернулася до суду із письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності (а.с. 108). Представник третьої особи - ПП «ПБТІ «Інвентаризатор», звернувся до суду із двома заявами –про залучення до участі у розгляді справи представника територіальної громади м. Полтави, управління земельних ресурсів та земельного кадастру виконавчого комітету Полтавської міської ради, управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради та ДАБК, про зазначення прізвища судді (а.с. 118-119). Позивач та відповідачі не заперечували проти розгляду справи за відсутності представників відповідачів та третіх осіб. З цих підстав суд, спираючись на норми ст. 169 ЦПК України, розглянув справи за відсутності представників учасників процесу, які не з’явилися у судове засідання. Заслухавши сторони та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 27 липня 1968 року перебували у шлюбі (а.с. 6). [PERSON] та [PERSON] є рідними доньками [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7-9). У кв. № 62 у б. № 50 по вул. Київське шосе у м. Полтаві на момент смерті [PERSON] були зареєстровані [PERSON], [PERSON] та її діти (а.с. 10). 27 квітня 2009 року [PERSON] помер (а.с. 5). Згідно з технічним паспортом на кв. № 62 у б. № 50 по вул. Київське шосе у м. Полтаві, її користувачем є [PERSON] (а.с. 12-13). Пайовий внесок за цю квартиру до житлово-будівельного кооперативу «За рулем»виплачено повністю (а.с. 11). Згідно з технічним паспортом на гараж № 9 у ряду «Р» гаражного колективу «Автотурист», що по вул. Фрунзе, 152 а у м. Полтаві, його користувачем є [PERSON] (а.с. 16-17). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії НИ № 524827, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0493 г у садівничому товаристві «Мрія», що у селищі Вороніна у м. Полтаві (а.с. 19). [PERSON] на підставі свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, належали автомобіль марки ВАЗ-21011, 1981 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] та причіп легковий марки ММЗ, 1984 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 20-21, 34). Згідно з довідкою державного нотаріуса Четвертої Полтавської державної нотаріальної контори від 23 червня 2010 року, [PERSON] прийняла спадщину і є спадкоємицею майна покійного [PERSON], а [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріату про прийняття спадщини (а.с. 23). Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва та з моменту державної реєстрації. Відповідно до вимог ст. 376 ЦК України, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил; право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнано за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети за умови надання земельної ділянки у встановленому законом порядку особі під уже збудоване нерухоме майно; суд може визнати право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на земельній ділянці, на вимоги власника (користувача) земельної ділянки, якщо це не порушує права інших осіб. Нормами ст. 384 ЦК України встановлено, що будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю; у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Згідно із вимогами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред’явити позов про визнання за ним права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Нормою ст. 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 2168 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців зо дня, коли йому стало відомо про відкриття спадщини, не відмовився від неї. Згідно з вимогами ст. 116 ЗК України, набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до вимог ст. 125 ЗК України, право власності чи користування на земельну ділянку виникає моменту державної реєстрації цього права. Згідно з вимогами ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», право власника на нерухоме майно підлягає обов’язковій реєстрації. Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про успадкування», які є узагальненням судової практики при розгляді судами цивільних прав, у випадку здійснення спадкодавцем самочинного будівництво, право власності на нього до спадкоємців не переходить, але вони мають право на складові частини цієї будівлі. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Враховуючи те, що згідно з довідкою житлово-будівельного кооперативу «За рулем», пайовий внесок на кв. № 62 у б. № 50 по вул. Київське шосе у м. Полтаві виплачено повністю, особи, які його сплачували - [PERSON] та [PERSON], мають право на неї, як власники. [PERSON] має повну цивільну та процесуальну дієздатність і тому може звернутися до суду сама, якщо її право власності на зазначену квартиру хтось не визнає або оспорює. З цих підстав позовні вимоги щодо визнання за [PERSON] права власності на кв. № 62 у б. № 50 по вул. Київське шосе у м. Полтаві задоволенню не підлягають. За життя [PERSON] не отримав свідоцтво про право власності на гараж № 9 у ряду «Р» гаражного колективу «Автотурист», що по вул. Фрунзе, 152 а у м. Полтаві, тому не став його власником. З тих підстав, що не став його власником, цей гараж до спадкової маси не входить. Тому позовні вимоги щодо визнання за [PERSON] права власності на цей гараж задоволенню не підлягають. Суду не надано доказів про те, що державний нотаріус Четвертої Полтавської державної нотаріальної контори, куди позивач та відповідачі звернулися із заявами про успадкування майна [PERSON], відмовив у визнанні права власності на майно спадкодавця - автомобіль марки ВАЗ-21011, 1981 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] та причіп легковий марки ММЗ, 1984 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER]. За відсутності спору на це спадкове майно, позовні вимоги і у цій частині позову задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed