Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся із позовом до відповідачів про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 15 жовтня 1965 року рішенням виконавчого комітету Пустомитівської районної Ради депутатів трудящих №546 «Про відведення земельної ділянки гр. [PERSON]П.» затверджено рішення виконавчого комітету Гонятичівської сільської ради депутатів трудящих від 29 травня 1965 року про відведення земельної ділянки гр. [PERSON] в селі Вербіж площею 0,06 га із земель між гр. [PERSON] та гр. [PERSON] 30 листопада 1965 року комісією видано акт про відведення земельної ділянки в межах села Вербіж Пустомитівського району Львівської області, відповідно до якого гр. [PERSON] в селі Вербіж відведено під будівництво житлового будинку земельну ділянку площею 0,06 га. Згідно з даним актом, гр. [PERSON] передано в натурі вищевказану земельну ділянку, а також видано план забудови земельної ділянки. Відповідачу по справі, [PERSON], земельна ділянка не виділялася, однак, 29 грудня 2006 року рішенням Гонятичівської сільської ради Миколаївського району Львівської області №41 «Про передачу земельної ділянки у приватну власність» гр. [PERSON] передано у приватну власність вищевказану земельну ділянку, площею 0,06 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в селі Вербіж по вул. Шевченка, та надано дозвіл на виготовлення Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку. У судовому засіданні позивач та представник позивача, [PERSON], підтримали позовні вимоги, просять суд позов задовольнити. У судовому засіданні відповідач, [PERSON], заперечила щодо задоволення позовних вимог, вказавши, що вказаною земельною ділянкою її тітка, [PERSON], понад 50 років відкрито користувалася, сплачувала податки. Після смерті [PERSON] вказаною земельною ділянкою користувалася сімя відповідача [PERSON] Рішенням Гонятичівської сільської ради від 24.12.1993 року [PERSON] дана земельна ділянка передана у власність. 13.11.2000 року [PERSON] померла. Перед смертю вона заповіла все своє майно [PERSON] 29.12.2006 року рішенням Гонятичівської сільської ради №41 земельна ділянка площею 0,06 га, яка знаходиться по вул. Шевченка в с. Вербіж Миколаївського району передана у приватну власність [PERSON] 31.07.2009 року відповідачем, [PERSON], виготовлено державний акт на право власності на вказану земельну ділянку. Рішенням Пустомитівської районної ради народних депутатів №546 від 15.10.1965 року батьку позивача, [PERSON] відведено земельну ділянку площею 0,06 га для будівництва житлового будинку. На відведеній земельній ділянці [PERSON] побудував житловий будинок, в якому на даний час проживає позивач. Тому вважає позовні вимоги [PERSON] безпідставними та просить відмовити у задоволені позову в повному обсязі. Представник відповідача, Гонятичівської сільської ради, [PERSON], заперечив щодо задоволення позовних вимог вказавши, що спірною земельною ділянкою понад 50 років користувалася [PERSON], тітка відповідача [PERSON] 13.11.2000 року [PERSON] померла. Перед смертю вона заповіла все своє майно [PERSON] 29.12.2006 року рішенням Гонятичівської сільської ради №41 земельна ділянка площею 0,06 га, яка знаходиться по вул. Шевченка в с. Вербіж Миколаївського району передана у приватну власність [PERSON] 31.07.2009 року відповідачем, [PERSON], виготовлено державний акт на право власності на вказану земельну ділянку. Рішенням Пустомитівської районної ради народних депутатів №546 від 15.10.1965 року батьку позивача, [PERSON] відведено земельну ділянку площею 0,06 га для будівництва житлового будинку. На відведеній земельній ділянці [PERSON] побудував житловий будинок, в якому на даний час проживає позивач. Тому вважає, що позовні вимоги [PERSON] безпідставними та просить відмовити у задоволені позову в повному обсязі. Суд заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи приходить до наступного. Між сторонами виник спір щодо права власності на земельну ділянку по вул. Шевченка в с. Вербіж Миколаївського району Львівської області. Рішенням Гонятичівської сільської ради від 24.12.1993 року [PERSON] надано у приватну власність земельну ділянку площею 0,13 га. Відповідно до заповіту від 10.11.2000 року [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] Даний заповіт ніким не відмінений та не скасований. Рішенням Гонятичівської сільської ради Миколаївського району №41 від 29.12.2006 року земельна ділянка площею 0,06 га, яка знаходиться по вул. Шевченка в с. Вербіж Миколаївського району передана у власність [PERSON] Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 647798 від 31.07.2009 року власником земельної ділянки, площею 0,0641 га, що знаходиться по вул. Шевченка в с. Вербіж Миколаївського району є [PERSON] 15 жовтня 1965 року рішенням виконавчого комітету Пустомитівської районної Ради депутатів трудящих №546 «Про відведення земельної ділянки гр. [PERSON]П.» затверджено рішення виконавчого комітету Гонятичівської сільської ради депутатів трудящих від 29 травня 1965 року про відведення земельної ділянки гр. [PERSON] в селі Вербіж площею 0,06 га із земель між гр. [PERSON] та гр. [PERSON] Як встановлено в судовому засіданні спірною земельною ділянкою понад 50 років користувалася [PERSON], тітка [PERSON] Також судом встановлено, що на земельній ділянці, виділеній рішенням Гонятичівської сільської ради Пустомитівського району 25.05.1965 року батько [PERSON], [PERSON], побудував житловий будинок, в якому на даний час проживає позивач. Спірною земельною ділянкою позивач не користувався і така йому не надавалась у власність чи користування. Звідси, позовні вимоги [PERSON] є безпідставними, а позов не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed