Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до Марїнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить: - визнати свого сина [PERSON], [INFO] недієздатним; - встановити над [PERSON] опіку, призначивши його опікуном. Заявник [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO]. [PERSON] з 1997 року страждає на тяжке хронічне психічне захворювання, з 2007 року є інвалідом другої групи з причини загального захворювання. З причини вказаного захворювання [PERSON] неодноразово знаходився на лікуванні в медичних установах, однак стан його здоровя не покращився. Внаслідок хронічного розладу здоровя [PERSON] не може розуміти своїх дій, керувати ними і потребує постійного стороннього догляду. З метою забезпечення захисту прав і законних інтересів [PERSON], заявник [PERSON] звернувся до суду для вирішення питання про визнання сина недієздатним та встановлення опіки. Заявник [PERSON] у судове засідання зявився, заявлені вимоги підтримав, наполягав на їх задоволені, надав пояснення аналогічні викладеним в заяві, крім того зазначив наступне. Так, син заявника [PERSON] має спадковість психічними захворюваннями (шизофренії), в ранньому дитинстві в розвитку відсталості не мав, з перенесених захворювань відмічено черепно-мозкову травму, отриману в десятирічному віці. З причини травми [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні, в подальшому його турбували головні болі. Син заявника до школи пішов з семи років, закінчив девять класів загальноосвітньої школи, вступив до політехнічного училища, в подальшим отримання вищої освіті в Держуніверситеті м. Донецька, служив в армії, працював адміністратором, охоронцем, касиром, бухгалтером, на теперішній час не працевлаштований з причини інвалідності. Виникнення дивностей в поведінці [PERSON] заявник відносить до лютого 1997 року, коли той почав обмежувати себе в харчуванні, зявилось грубе відношення до матері, погіршився нічний сон, відчував страхи. Зі спілкування із [PERSON] [PERSON] дізнався, що його син замітив за собою стежку, що носить тотальний характер (стверджує, що за ним стежать на вулиці з вікон, проїжджаючих автомобілів, в газетах та телепередачах наявні натяки, що стосуються його життя, його переслідують люди [PERSON], багато підісланих жінок довкола, квартира, де він мешкає, прослуховується, а через номерні знаки транспортних засобів для нього передається спеціальна інформація). З причини виникнення у [PERSON] вказаних відхилень здоровя, його батько просить призначити опікуна синові, як такому, що в силу психічного стану не може розуміти своїх дій та керувати ними. Зацікавлена особа Красногорівська міська рада Марїнського району Донецької області у судове засідання не зявилась, міським головою [PERSON] надіслано заяву з клопотанням розгляду справи в відсутність представника органу місцевого самоврядування, оскільки з заявленими вимогами [PERSON] згодні. Зацікавлена особа управління праці та соціального захисту населення Марїнської райдержадміністрації у судове засідання не спрямувала свого представника, надіслала на адресу суду заяву щодо відсутності будь-яких заперечень проти вимог [PERSON] та клопотання розгляду справи без їх участі. Суд, вислухавши пояснення заявника [PERSON], вивчивши матеріали справи, вважає що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Предметом розглядуваної заяви є визнання повнолітньої особи [PERSON], [INFO] недієздатним. Згідно ч. 2 ст. 39 ЦК України порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється цивільно-процесуальним кодексом України. Справа про визнання громадянина недієздатним може бути порушена лише за заявою осіб, зазначених в ЦПК України. Так, заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сімї, близькими родичами незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом (ч. 3 ст. 237 ЦПК України). Заявник по справі [PERSON] є рідним батьком [PERSON], відносно якого поставлено питання про визнання недієздатним (підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-НО № 313509), а тому справа порушена правомірно, підстав для закриття не має. Задовольняючи вимоги [PERSON] щодо визнання [PERSON], [INFO] недієздатним, суд керується наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦПК України підставами, унаслідок яких фізична особа може бути визнана судом недієздатною, зокрема необхідний хронічний, стійкий психічний розлад, при якому особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. У п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику у справах про визнання громадянина обмежено дієздатним чи недієздатним від 28 березня 1972 року (зі змінами від 29 листопада 1974 року, від 24 квітня 1981 року, від 20 березня 1984 року, від 25 грудня 1992 року, від 25 травня 1998 року) зазначено, що даними про психічну хворобу можуть бути довідки про стан здоровя, виписки з історії хвороби й інше документи, видані лікувально-профілактичними установами. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи загального захворювання, перебуває на обліку медико-соціальній експертній комісії з діагнозом стійке психічне хронічне захворювання. Відповідно до довідки обласного центру медико-соціальної експертизи серії ДОН-07 № 17830 здійснено приписи щодо умов та характеру праці [PERSON], а саме вказана потреба в працевлаштуванні лише в спеціальних умовах, приписано рекомендації лікування у психіатра. Встановлення хронічної хвороби, недоумства, що спричинили стійкий розлад психіки, належать до компетенції відповідних медичних органів. На виконання ухвали суду від 8 вересня 2011 року, призначеної відповідно до статті 258 ЦПК України, Обласним центром судово-психіатричної експертизи була проведена амбулаторно судово-психіатрична експертиза. Згідно акту проведеної амбулаторної експертизи від 14 вересня 2011 року [PERSON] має стійке хронічне захворювання - психічний розлад шизофренія, неперервний стан розвитку, параноїчна форма, параноїчний синдром, емоційно-вольовий дефект (параноїчна шизофренія - редакції Міжнародної класифікації хвороб десятого перегляду) та за таким психічним станом в теперішній час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Оцінивши висновок експертів (відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України не є для суду обовязковим), поряд з іншими письмовими доказами (медичними довідками про стан здоровя), суд за своїм внутрішнім переконанням,

Outcome: approved