Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідно до рішення №39 від 28.06.1994 року Баришівської селищною радою громадянці [PERSON] було передано в приватну власність присадибну ділянку площею 0,15 га та 0.03 га для особистого підсобного господарства. Вказані земельні ділянки розташовані за однією адресою вул. Коцюбинського, 105 в смт. Баришівка Баришівського району Київської області. 22 травня 1995 року [PERSON] отримала державний акт на право приватної власності на землю. 19.01.2004 року позивач отримала по договору дарування від [PERSON] земельну ділянку площею 0.18 га розташовану за адресою вул. Коцюбинського, 105 в смт. Баришівка Баришівського району Київської області. Після оформлення цивільно-правової угоди дарування у нотаріуса, позивач звернулася до управління Держкомзему у Баришівському району Київської області для реєстрації вище вказаної земельної ділянки на її прізвище та для присвоєння земельним ділянкам кадастрових номерів. З метою виготовлення нових державних актів на право власності на ім'я позивача було проведено топографічно-геодезичні роботи по виготовленню кадастрових планів ділянок. Однак в управління Держкомзему у Баришівському району позивачу було відмовлено в подальшому оформленні технічної документації по причині того, що конфігурація земельної ділянки відображена у державному акті, виданому [PERSON] не відповідає фактичним параметрам на місцевості вказаних у кадастрових планах земельних ділянок у 2011 році ПП «Едельвейс». Виходячи з вище викладеного просить суд скасувати державний акт серії КВ від 22.05.1995 року виданий [PERSON] на земельну ділянку 0,18 га розташовану за адресою вул. Коцюбинського, 105 в смт. Баришівка Баришівського району Київської області та визнати за позивачем право власності на земельну ділянку площею 0,1500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд та земельну ділянку площею 0,0300 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за вище вказаною адресою. У відповідності до ст. 130 ч. 4 ЦПК України, суд може у попередньому судовому засіданні ухвалити судове рішення у разі визнання позову відповідачем. Представника позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі та просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача по справі Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області у судове засідання не з'явився, про день та місце розгляду справи увідомлений своєчасно та належним чином. До суду від селищного голови Баришівської селищної ради Баришівського району Київської області надійшов лист про визнання позовних вимог [PERSON] та з проханням слухати справу у відсутність їх представника, що дає суду підстави для розгляду справи та ухвалення рішення у відсутність представника відповідача по справі. Представник третьої особи, яка не заявляє вимог на предмет спору управління Держкомзему у Баришівському району Київської області у судове засідання не з'явився, про день та місце розгляду справи увідомлений своєчасно та належним чином. Від начальника управління до суду надійшов лист про визнання позовних вимог [PERSON] та з проханням слухати справу у відсутність їх представника, що дає суду підстави для розгляду справи та ухвалення рішення у відсутність представника відповідача по справі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення у повному обсязі. Судом встановлено, що 19.01.2004 року [PERSON] отримала по договору дарування від [PERSON] земельну ділянку площею 0.18 га для будівництва та ведення господарства розташовану за адресою вул. Коцюбинського, 105 в смт. Баришівка Баришівського району Київської області. Вище вказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі Державного акту серії КВ №000237 на право приватної власності на землю, виданого Баришівською селищною радою та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності. Згідно ст. 116 Земельного кодексу громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Відповідно до п. 6 ст, 118 Земельного кодексу громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність ділянки із земель державної або земельної комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Відповідно до п.1.12 Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного комітету із земельних ресурсів №43 від 04.05.1999 року, складання державного акта на право власності на земельну ділянку або право постійного користування земельною ділянкою при передачі або наданні земельних ділянок громадянам, підприємствам, установам, організаціям та об'єднанням громадян всіх видів проводиться після перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки. Відповідно до п.2.3 Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного комітету із земельних ресурсів №43 від 04.05.1999 року, межі земельних ділянок, що передаються або надаються у власність чи у користування, відновлюються або переносяться в натуру (на місцевість) за наявними планово-картографічними матеріалами. Крайні поворотні точки кожної межі закріплюються довгостроковими межовими знаками встановленого зразка, крім випадків збігу вказаних поворотних точок меж з твердими точками на місцевості. З метою виготовлення нових державних актів на право власності на ім'я позивача було проведено топографічно-геодезичні роботи по виготовленню кадастрових планів ділянок. Однак в управління Держкомзему у Баришівському району позивачу було відмовлено в подальшому оформленні технічної документації по причині того, що конфігурація земельної ділянки відображена у державному акті, виданому [PERSON] не відповідає фактичним параметрам на місцевості вказаних у кадастрових планах земельних ділянок. З урахуванням викладених обставин суд вважає за необхідне встановити, що земельні ділянки площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0,03 га для ведення особистого підсобного господарства належали [PERSON] і згідно договору дарування від 19.01.2004 року перейшли у власність позивачки [PERSON]. Але відповідно до кадастрових планів земельних ділянок, виготовленого ПП «Едельвейс» 2011 року розміри меж земельних ділянок, які на праві приватної власності належали [PERSON], а потім [PERSON], не відповідають розмірам меж земельних ділянок, які зазначено у Державному акті серії КВ, зареєстрованому за №000237, що унеможливлює присвоєння земельним ділянкам кадастрового номеру та подальшого володіння, користування та розпорядження власником земельними ділянками, що є підставою для скасування вказаного державного акту. На підставі встановлених судом обставин, суд вважає за необхідне скасувати державний акт серії КВ, зареєстрований за №000237 від 22.05.1995 року виданий [PERSON] на земельну ділянку площею 0,18 га розташовану за адресою вул. Коцюбинського, 105 в смт. Баришівка Баришівського району Київської області. На підставі ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що право власності [PERSON] на земельні ділянки площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0,03 га та ведення особистого селянського господарства, які розташовані в смт, Баришівка по вул. Коцюбинського, 105 Баришівського району Київської області ніким не оспорюється, майнові права третіх осіб не порушені, власник правомірно здійснив відчуження належної йому земельної ділянки, то за [PERSON] необхідно визнати право власності на земельні ділянки площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0,03 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані в смт. Баришівка по Коцюбинського, 105 Баришівського району Київської області. Встановлене судом стверджується: - копією паспорта [PERSON], яка народився 20 лютого 1954 року в с. Охтирка Сумської області серії МА №717401; - копією договору дарування земельної ділянки від 19.01.2004 року укладеного між [PERSON] та [PERSON]; - копією державного акту на право приватної власності на землю по вулиці Коцюбинського, 105 в смт. Баришівка Київської області виданого [PERSON] Є.П.; - копіями кадастрових планів на земельні ділянки по вулиці Коцюбинського, 105 в смт. Баришівка, які передаються [PERSON] розміром 0,1500 та 0,0300 га; За даних обставин заявлений позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Outcome: approved