Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-01 00:00:00

Начальник управління проблемних активів по бланковим кредитам ПАТ «КБ «Надра» надіслав на адресу Носівського районного суду Чернігівської області позовну заяву про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги ПАТ «КБ «Надра» обґрунтовувало тим, що 11 вересня 2007 року між ВАТ «КБ «Надра» та відповідачем було укладено Кредитний договір №36-05/06/6/11/504/2007/082 на загальну суму 4000 грн. із розрахунку 3,0% на місяць строком з 11.09.2007 року по 10.09.2010 року. ВАТ «КБ «Надра» передбачені договором зобовязання виконало повністю. Однак, відповідач свої зобовязання по кредитному договору виконала неналежним чином: не повернула кредит в установлений строк. Загальна сума боргу станом на 16 листопада 2011 року становить 10528,07 грн. Тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 10528 грн. 07 коп. та понесені судові витрати. У судове засідання представник ПАТ «КБ «Надра» не зявився. Начальник управління проблемних активів по бланковим кредитам ПАТ «КБ «Надра» направив до суду заяву, у якій вказав, що підтримує позовні вимоги банку та просить розглянути справу без участі представника позивача. Відповідач у судовому засіданні визнала позов та пояснила, що після одержання кредиту вона сплачувала на рахунок банку належні платежі. Через деякий час фінансове становище у сімї погіршилося. Це стало причиною того, що відповідач перестала виконувати договірні зобовязання. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши представлені докази, суд приходить до наступного. Відповідно до положень абзацу 6 пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач без застережень визнала позов в повному обсязі. Оцінивши представлені докази, суд приходить до висновку, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приймає визнання відповідачем позову та задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved