Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-31 00:00:00

Макарівське районне виробниче управління житло-комунального господарства (далі- позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі-відповідач), в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 1144 грн. 80 коп., витрати по оплаті судового збору в сумі 51 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень, а також просив зобовязати відповідача укласти договір на послуги, що надаються Макарівським РВУЖКГ. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що відповідач добровільно не сплачує вартість житлово-комунальних послуг, в зв'язку з чим виникла заборгованість на суму 1144 грн. 80 коп.. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, викладене в заяві підтвердила. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечила, посилаючись на те, що з 2009 року за адресою: вул. Донецька, 16 в смт.Макарів не проживає та послугами водопостачання та водовідведення не користується. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Судом встановлено, що відповідач зареєстрована [INFO] (адресна довідка Сектору УГІРФО Макарівського РВ ГУ МВС України в Київській області від 14.04.2011 р.). Макарівське районне виробниче управління житло-комунального господарства у відповідності із своєю статутною діяльністю надає послуги з централізованого водопостачання за вище вказаною адресою. Відповідно до даного статуту, а також ст.ст.66- 68 ЖК України, які регулюють подібні відносини, та згідно Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими постановою Кабінету міністрів України 08 жовтня 1992 року №572, відповідач зобов'язаний був вносити плату за спожиті житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів, тощо) та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів, тощо). Відповідно до ст. 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від порядку затвердження цін (тарифів) на житлово-комунальні послуги вони поділяються на З групи: -перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують спеціально уповноважені центральні органи виконавчої влади; -друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; -третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно договором. Спірні відносини між позивачем та відповідачем не відносяться до тих, які здійснюються виключно на договірних засадах, оскільки тарифи на ці послуги за порядком затвердження відносяться до другої групи і затверджені рішенням виконавчого комітету Макарівської селищної ради Київської області №123 від 30.11.2006 року, як органом місцевого самоврядування, а функції єдиного їх замовника, розрахункового центру, власника, балансоутримувача та управителя обєктів житлового фонду в смт.Макарів виконує Макарівське районне виробниче управління житло-комунального господарства - позивач у справі. Згідно п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги. Проте, відповідач допустив заборгованість по оплаті послуг з водопостачання, яка станом на 01 червня 2010 року становить 1144 грн. 80 коп., і яку добровільно сплатити відмовився, посилаючись на те, що з 2009 року за адресою вул. Донецька, 16 в смт.Макарів не проживає та послугами водопостачання та водовідведення не користується. Дані заперечення відповідача суд до уваги не приймає, оскільки останній з заявою до Макарівського РВУЖКГ про припинення надання послуг з водопостачання та водовідведення не зверталась. На підставі викладеного позов в частині стягнення заборгованості за водопостачання підлягає задоволенню. В частині позовних вимог щодо зобовязання відповідача укласти договір на послуги, що надаються Макарівським РВУЖКГ, має бути відмовлено, оскільки позивачем не надано суду доказів звернення до [PERSON] з пропозицією на укладення такого договору. Стягненню з відповідача підлягають на користь позивача також судові витрати по оплаті судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи відповідно до ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial