Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-08 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою, у якій просили зобов'язати відповідачку [PERSON] спростування неправдиві відомості, які порочать честь і гідність шляхом опублікування в газеті «ЕХО» та стягнути з відповідача на їх користь моральну шкоду в розмірі по 6 000 грн. на кожного позивача. В обгрунтування своїх вимог зазначили, що викладена у вищевказаних заявах інформація є недостовірною, такою, що принижує їх гідність та честь. Зокрема, відповідач у своїй заяві, адресованій до Богунського РВ УМВС України в Житомирській області за № 6483 від 22.07.2010 року звинуватила позивачів в кримінальних діях та просить притягнути до кримінальної відповідальності, що порочить честь та гідність, оскільки є безпідставним. Вважає, що інформація викладена у цьому зверненні є неправдивою і не підтверджена жодними фактами. Такими діями відповідачки їм завдана моральна шкода, яка виразилась у тому, що позивач фактично звела наклеп на них та їх сім'ю, яка є добропорядною. Недостовірна інформація стала відома їх сусідам, глибоко вразила їх, оскільки підриває їх авторитет перед всіма жителями району. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали з підстав, зазначених у позовній заяві та просили їх задоволити. Зокрема позивач [PERSON] доповнив, що відповідачкою подано тільки одну заяву до Богунського РВ УМВС України в Житомирській області і коли працівники міліції шукали самогонний апарат, то запрошено було двох сусідів в якості свідків. Самогонний апарат виявлено не було, але вважає, що при сусідах їх честь і гідність з дружиною була принижена із за цієї заяви до Богунського РВ УМВС України поданою відповідачкою. Уточнив позовні вимоги і просить спростувати неправдиві відомості, які порочать честь і гідність шляхом опублікування їх в газеті «ЕХО». Позивачка підтримала дане уточнення. Представник відповідачки [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що остання реалізувала своє конституційне право на звернення до відповідних органів із заявою, в якій міститься інформація, оскільки на такі органи покладений обов'язок перевірити інформацію і надати відповідь. Таке звернення відповідачки було викликано лише метою захистити свої права та права своєї сім'ї, а не розповсюдити неправдиву інформацію. Відтак, вважає, що в задоволенні позовних слід відмовити з підстав вказаних в письмових запереченнях наданих суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, обставини викладені вище, що підтверджуються письмовими матеріалами справи. Сторони по справі є сусідами. 22.07.2010 року відповідачка звернулась до Богунського РВ УМВС України з заявою, у якій просила притягнути до кримінальної відповідальності сусідів з будинку № 5 по 5-му пров. Лісному у м. Житомирі. Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатись до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обгрунтовану відповідь у встановлений строк. У випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки така інформація не знайшла свого підтверджена, вказана обставина сама по собі не може бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого ст. 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. Аналізуючи встановлені судом обставини, пояснення сторін, суд приходить до висновку, що інформація вказана в заяві є оціночним ставленням відповідача до поведінки позивачів, з якими у неї на протязі тривалого часу конфліктні ситуації і відповідачка могла звернутись з заявою до правоохоронних органів з приводу перевірки викладених нею у її заяві фактів. Ця інформація не розповсюджувалась відповідачкою іншим шляхом (серед мешканців міста, у виступах на зборах, опублікування її в пресі, виступах по радіо, телебаченню тощо), а стала відома сусідам у зв'язку з перевіркою, яка проводилась компетентними органами. Звернення відповідачки до Богунського РВ УМВС України в Житомирській області та були викликані наміром захистити свої права, свободи та інтереси, а не викласти у таких зверненнях неправдиві відомості. Отже, звернувшись до державних органів, відповідачка реалізувала своє конституційне право, передбачене статтею 40 Конституції і хоча інформація, викладена нею у цій заяві, не знайшла свого часткового підтвердження, проте підстав вважати, що вона мала на меті саме поширення недостовірної інформації, у суду немає. При дослідженні відмовного матеріалу по вказаній заяві відповідачки поданої до Богунського РВ УМВС України Житомирської області, сусід [PERSON] у своїму поясненні повідомив, що позивачі створювали перешкоди у користуванні криницею та біля будинку №7 вбили кілок на проїздній частині дороги, через який він ледве не розбив свій автомобіль. Крім того, оскільки будь-яка інформація відносно позивачів в газеті «ЕХО» відповідачкою не поширювалась, тому вимоги щодо спростування неправдивих відомостей, які порочать честь і гідність шляхом опублікування їх у вказаній газеті безпідставні, бо згідно ст. 277 ч.7 ЦК України спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Outcome: dismissed