Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-01 00:00:00

22.09.2011 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення сплаченої за товар грошової суми, неустойки за кожний день затримки усунення недоліків, вказуючи на те, що 19.04.2011 року вона уклала з відповідачем договір № 1906 на постачання 3-х віконних блоків. Вартість заказу 4800 грн. Була сплачена відповідачу у повному обсязі. 11.05.2011 року працівники відповідача встановили вікна, заміри вікон їй не надавались та нею не підписувались. Після установки вікон вона виявила, що вони не відповідають віконним проймам, оскільки меншого розміру та встановлені з порушенням будівельних норм. 13.05.2011 року вона звернулась до відповідача з заявою про усунення вказаних недоліків, однак її вимога залишилась без задоволення. В липні 2011 року вона звернулась в бюро судових експертиз м. Маріуполя та відповідно з висновком спеціаліста від 15.08.2011 року при встановлені вікон допущено ряд порушень діючих будівельних норм. Просить стягнути з відповідача на її користь сплачені за вікна грошові кошти в сумі 4800 грн., неустойку в сумі 5664 грн. за кожен день затримки усунення недоліків в розмірі 1% від вартості товару за період з 28.05.2011 року (14 днів після звернення до відповідача з заявою про усунення недоліків) до дня предявлення позову 22.09.2011 року, тобто 118 днів. Також стягнути з відповідача на її користь витрати на проведення експертизи в сумі 800 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 1000 грн. Позивачка у письмовій заяві підтримала позовні вимоги, просить їх задовольнити, розглянути справу без її участі, у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відповідача у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлені належним чином, про причини неявки суд повідомив, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, та відшкодування збитків та моральної шкоди. Як вбачається з договору постачання №1906 від 19.04.2011 року [PERSON] зобовязався поставити [PERSON] віконні блоки з ПВХ білого кольору в кількості 3 шт. на квартиру за адресою: [ADDRESS], загальна вартість робіт за вказаним договором складає 4800 грн. Відповідно з п.5.3 вказаного договору постачальник [PERSON] зобовязаний зробити заміри віконних пройомів для майбутніх конструкцій на обєкті покупця. Як вбачається з заяви [PERSON] від 13.05.2011 року вікна встановлені 11.05.2011 року відповідачем не відповідають віконним проймам, оскільки меншого розміру та встановлені з порушенням будівельних норм, про що вона повідомила відповідача, та вимагала від нього усунення недоліків, або повернення сплаченої в повному обсязі суми за договором. Відповідно з п. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів»при пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару вони повинні бути усунуті протягом чотирнадцяти днів з дати його пред'явлення або за згодою сторін в інший строк. Як вбачається з матеріалів справи вимоги позивачки про усунення недоліків залишились без задоволення. Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів»у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; Як вбачається з висновку експертного дослідження спеціаліста від 15.08.2011 року металопластикові вікна в квартирі за адресою: [ADDRESS] встановлені з порушенням ДСТУ Б В.2.6.-15-99, п.5.2.3., п.п. 5.3.1, 5.3.6, 5.3.11, 5.4.2 ДСТУ Б В.2.6.-79:2009 «Конструкції будівель і споруд. Шви зєднувальні місць примикання віконних блоків к конструкціям стін. Загальні технічні умови». Таким чином приймаючи до уваги, що відповідачем пред'явленні споживачем вимоги про безоплатне усунення недоліків товару не усунуті протягом чотирнадцяти днів, то суд вважає необхідним розірвати договір постачання укладений між позивачем та відповідачем 19.04.2011 року та стягнути з відповідача на користь позивача сплачені за договором грошові кошти в сумі 4800 грн. Згідно з ч. 3 п. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів»за кожний день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк (чотирнадцять днів) споживачеві виплачується неустойка відповідно в розмірі одного відсотка вартості товару. Таким чином позовні вимоги про стягнення з відповідача неустойки в розмірі 1% вартості товару підлягають задоволенню виходячи з наступного розрахунку: з 28.05.2011 року (14 днів після звернення до відповідача з заявою про усунення недоліків) до дня предявлення позову 22.09.2011 року, тобто 118 днів, таким чином розмір неустойки складає: 4800 грн. сума вартості замовлення х 118 днів х 1% = 5664 грн. Оскільки суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, то відповідно зі ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати, а саме: витрати по проведенню експертизи в сумі 800 грн., сплачені відповідно з квитанцією №2 від 15.07.2011 року. У задоволенні позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 1000 грн. суд відмовляє оскільки позивачем вони документально не підтверджені відповідною квитанцію. На підставі вище викладеного, та

Outcome: partial