Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-14 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. У позовній заяві позивачка зазначила, що 21 листопада 1995 року вона уклала шлюб з відповідачем, який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів громадянського стану Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області і проживали з ним до цього року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні. Матеріальну допомогу на дитину відповідач не надає. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку ( доходу ), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати з дня предявлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. Ухвалою судді від 07 березня 2012 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені нею позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Підтвердила обставини викладені в позовній заяві. Зазначила, що на даний час вона перебуває у шлюбі з відповідачем та вони проживають в одному будинку. Разом з тим, вона планує переїхати та жити з сином окремо від відповідача. Через це вона не хоче постійно ходити та просити у відповідача грошей на утримання неповнолітнього сина і хоче щоб [PERSON] платив аліменти за рішенням суду. Підтвердила, що до моменту звернення в суд з відповідним позовом, відповідач надавав їй кошти на утримання сина. Її середньомісячний заробіток складає 1200 грн.. Стан здоровя дитини задовільний. Інших спільних неповнолітніх дітей у неї з відповідачем немає. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні предявлений позивачкою позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі, визначеному позивачкою у позовній заяві. Підтвердив пояснення позивачки, надані в судовому засіданні в обґрунтування заявлених позовних вимог. Зазначив, що стан його здоровя задовільний, аліментів він нікому не платить, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на його утриманні немає. Його середньомісячний заробіток складає 1200 грн. на місяць. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, зясувавши позицію відповідача по суті заявлених позовних вимог, перевіривши матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕЛ № 271448, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області 21.11.1995 року, встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 21 листопада 1995 року, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області 21.11.1995 року зроблено відповідний актовий запис за № 136. Спільне прізвище подружжя після укладення шлюбу [PERSON], [PERSON] ( а.с. 4 ). Згідно свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 282459 встановлено, що [PERSON] народився 23 жовтня 1995 року в м. Городня Чернігівської області та його батьками значаться [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 5 ). Відповідно до довідки виконкому Городнянської міської ради Чернігівської області за вих. № 412 від 06.02.2012 року встановлено, що [PERSON] дійсно зареєстрована і проживає за адресою : [INFO], та до складу її сім'ї входять : чоловік [PERSON], син [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні ( а.с. 6 ). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, з урахуванням матеріального становища обох сторін, відсутності у подружжя інших неповнолітніх дітей, стану здоровя відповідача та дитини, а також того, що відповідач не заперечує сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі визначеному позивачем, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved