Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду в розмірі 2460 гривень. Свої вимоги обґрунтував тим, що [PERSON] викрав автомобіль [NUMBER], який належав [PERSON] і яким позивач керував згідно довіреності. В цьому автомобілі знаходились речі [PERSON], які були викрадені разом з автомобілем, а саме: - перфоратор «Бош» вартістю 1200 гривень, - лобзик електричний вартістю 300 гривень, - ящик з інструментами вартістю 300 гривень, - набір головок з ключем вартістю 270 гривень, - рівень вартістю 60 гривень, - подовжувач 25 метровий вартістю 150 гривень, - довіреність на право керування автомобілем вартістю 180 гривень. Загальна вартість викрадених речей становить 2460 гривень, а тому просить позов задовольнити в повному обсязі. Позивач в судове засідання не зявився, але подав заяву про підтримання позову. Відповідач подав заперечення проти позову в якому вказав, що позов не визнає, оскільки позивач не довів наявність в автомобілі перерахованих ним речей та їх вартість. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Малинського районного суду Житомирської області від 29.09.2011 року у кримінальній справі по обвинуваченню [PERSON] за частиною 1 статті 263, частиною 2 статті 289 та частиною 3 статті 15 і частиною 2 статті 289 КК України, який на даний час набрав законної сили, було встановлено, що [PERSON] за попередньою змовою з особою, відносно якої справа виділена в окреме провадження, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом з корисливих мотивів, близько 1 години 31 жовтня 2009 року на автомобілі [NUMBER] під керуванням особи, відносно якої справа виділена в окреме провадження, приїхав на вул. Гагаріна м. Малина Житомирської області. Залишивши вищевказаний автомобіль на протилежній стороні вулиці, вони пішли до будинку № 31, біля першого підїзду якого знаходився автомобіль [NUMBER] вартістю 42800 гривень, що належить потерпілому [PERSON] Переконавшись у відсутності сторонніх осіб, що могли завадити заволодіти автомобілем, та розподіливши між собою ролі, [PERSON] залишився біля першого підїзду спостерігати за тим, щоб ніхто не йшов, а особа, відносно якої справа виділена в окреме провадження, підійшла до автомобіля [PERSON] Після цього вона за допомогою викрутки та інших пристроїв почала відкривати водійські дверцята автомобіля, знявши ущільнювач скла. В цей час в автомобілі спрацювала попереджувальна сигналізація і відкрити дверцята та заволодіти ним не вдалося. У звязку з цим особа, відносно якої справа виділена в окреме провадження, пішла до іншого автомобіля [NUMBER], який належить [PERSON] і знаходився біля другого підїзду будинку № 31 по вул. Гагаріна в м. Малині Житомирської області, а [PERSON] залишився біля підїзду спостерігати за тим, щоб ніхто не йшов. Особа, відносно якої справа виділена в окреме провадження, за допомогою викрутки та інших пристроїв відімкнула дверцята автомобіля, зєднала дроти живлення та виїхала на дорогу. Цього ж дня на викраденому автомобілі, за кермом якого перебував [PERSON], вони поїхали в м. Київ, щоб реалізувати його. В м. Києві на вул. Пухівській [PERSON] та особа, відносно якої справа виділена в окреме провадження, залишили автомобіль поблизу приватних гаражів і через деякий час зустрілись з іншою особою, відносно якої справа не порушувалась. Ця особа одразу передала їм за викрадений автомобіль 600 доларів США, а пізніше в цей же день передала решту обумовленої суми в розмірі 800 доларів США. Таким чином [PERSON] та особа, яка разом з ним заволоділа транспортним засобом, отримали за реалізацію автомобіля [NUMBER] 1400 доларів США, які поділили порівну та витратили на власні потреби. Своїми діями [PERSON] та особа, відносно якої справа виділена в окреме провадження, заподіяли потерпілому [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 38400 гривень (а.с. 35-39). Крім того автомобілем, який належав [PERSON], керував за довіреністю [PERSON] Однак він не надав доказів того, що у автомобілі знаходились належні йому речі, а саме: - перфоратор «Бош», - лобзик електричний, - ящик з інструментами, - набір головок з ключем, - рівень, - подовжувач 25 метровий, - довіреність на право керування автомобілем, а також не надав документів про вартість цих речей. Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Оскільки позивач не довів того, що йому діями [PERSON] заподіяна матеріальна шкода, то суд відмовляє в задоволенні позову повністю за безпідставністю. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 6 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: dismissed