Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в районний суд з позовом до Вороновицької селищної ради, треті особи: [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він є інвалідом першої групи і має у власності квартиру [ADDRESS]. Частина будинку була в аварійному стані, була непридатною для проживання, так як фундамент просів, а на стінах зявилися тріщини, приміщеннями стало неможливо користуватися. Отримавши дозвіл Вороновицької селищної ради на оформлення права на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого буднику, замість старих приміщень [PERSON] побудував нові, збільшивши їх площу. Оскільки приміщення переобладнано самочинно, на нього було накладено штраф. Разом з тим вони відповідають будівельним нормам та можлива їх експлуатація за призначенням, що підтверджується технічним звітом про стан будівельних конструкцій. Тому позивач просить ухвалити рішення, яким визнати за ним, [PERSON], право власності на самовільну добудову до його квартири. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] і [PERSON] позов підтримали на умовах, викладених у позовній заяві. Пояснили, що прибудова відповідає встановленим будівельним, санітарно-епідеміологічним нормам і правилам, а посилання третьої особи на порушення її прав є безпідставним. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала і суду пояснила, що визнання права власності на самочинне збудоване нерухоме майно може мати місце лише при умові, що таке будівництво відповідає встановленим будівельним нормам і правилам та не порушує права інших осіб. Представник третьої особи [PERSON] позов не визнала і суду пояснила, що самочинно зводячи прибудову до квартири члени сімї [PERSON] не зважали на їх заперечення проти цього. Так, прибудова унеможливлює проїзд до погреба і сараїв [PERSON], створює перешкоди в їх використанні. Третя особа [PERSON], повідомлена в установленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи, до суду не зявилася, проте надіслала суду письмові пояснення, згідно з якими квартира, в якій вона проживає і частина земельної ділянки, на якій розташована її квартира, не мають спільних меж з квартирою [PERSON] та його частиною земельної ділянки. Будь-яких претензій з приводу забудови [PERSON] не має. Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача і третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Позивачу [PERSON] належить на праві приватної власності квартира №1, яка розташована за адресою: смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області, вул. Гагаріна, буд №31. Згідно з свідоцтвом про право власності №290 від 11 листопада 2008 року (а.с. 35) квартира складається з двох кімнат, має житлову площу 27,5 кв. м., загальну 51,1 кв. м. До переобладнання вона складалася з коридору 1-1 площею 6,2 кв. м., кладової 1-2 2,7 кв. м., кухні 1-3 6,0 кв. м., ванни 1-4 4,2 кв. м., коридору 1-5 4,5 кв. м., житлової кімнати 1-6 16,1 кв. м., житлової кімнати 1-7 11,4 кв. м. Рішенням 38 сесії 05 скликання Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області від 11 серпня 2010 року [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою по оформленню права на земельну ділянку у спільну часткову власність із [PERSON], [PERSON] (треті особи по справі) орієнтовною площею 0,15 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. Гагаріна, 31. Проект землеустрою по оформленню права на земельну ділянку у спільну часткову власність мав бути погоджений з відповідними уповноваженими органами та поданий на розгляд та затвердження згідно чинного законодавства (а.с. 34). Відповідно до Технічного звіту та заключення про стан будівельних конструкцій прибудови до житлового будинку по вул. Гагаріна, 31-1, виконаного спеціалістами інституту Вінницяагропроект (а.с. 10-19) стан прибудови до будинку в цілому відносився до ІІІ непридатний для нормальної експлуатації. При умові виконання капітального ремонту прибудови до житлового будинку та проведення в подальшому поточних ремонтів не рідше одного разу на два роки та проведення обстежень не рідше 1 разу на 5 років в період її експлуатації, існуюча прибудова до будинку могла експлуатуватись. [PERSON] здійснено переобладнання, в результаті якого квартира складається з коридору 1-1 площею 17,2 кв. м., кухні 1-2 14,7 кв. м., санвузла 1-3 7,9 кв. м., коридору 1-4 4,5 кв. м., житлової кімнати 1-5 16,1 кв. м., житлової кімнати 1-6 11,4 кв. м. Таким чином, істотно змінилися площа приміщень 1-1, 1-2, 1-3, що підтверджується технічним паспортом на квартирний житловий будинок (а.с. 26-29). Переобладнання [PERSON] здійснено без дозволу на виконання будівельних робіт, з порушенням вимог ст. 29 Закону України Про планування і забудову територій, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 96 КпАП України (виконання будівельних робіт без дозволу або затвердженого проекту або з відхиленням від нього). Зазначене підтверджується постановою №352-Цр від 16 жовтня 2009 року заступника начальника інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області (а.с. 31). Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані Цивільним кодексом України, Законами України ... Згідно з ст. 328, 331 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Статтею 29 Закону України Про планування і забудову територій було встановлено, що дозвіл на виконання будівельних робіт - документ, що засвідчує право замовника та підрядника на виконання підготовчих (якщо підготовчі роботи не були виконані раніше відповідно до дозволу на виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю. Здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Згідно з п. 9 Розділу V Прикінцеві положення Закону України від 17 лютого 2011 року Про регулювання містобудівної діяльності передбачено, що прийняття в експлуатацію збудованих до 31 грудня 2009 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і заяви про прийняття в експлуатацію яких подаються до 31 грудня 2012 року, здійснюється безоплатно інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж таких об'єктів за наявності документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об'єкт, протягом 30 днів з дня подання заяви. Порядок прийняття в експлуатацію таких об'єктів і проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж згідно із законом визначається центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури. Разом з тим, на момент розгляду справи відповідний підзаконний нормативно-правовий акт не прийнятий. Статтею 376 ЦК України встановлено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельним норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває право власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведення для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Таким чином, умовами визнання судом права власності на самочинно збудоване нерухоме майно згідно з ч. 5 ст. 376 ЦК України є: 1) надання земельної ділянки, на якій здійснено самочинне будівництво, забудовнику у власність (користування); 2) відсутність порушень прав інших осіб. Рішенням Вороновицької селищної ради від 11 серпня 2010 року [PERSON] лише надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою по оформленню права на земельну ділянку у спільну часткову власність разом з іншими особами. Доказів того, що проект землеустрою по оформленню права на земельну ділянку у спільну часткову власність погоджений з відповідними уповноваженими органами та затверджений селищною радою, суду не надано. Посилання позивача як на доказ відповідності здійсненої ним прибудови будівельним нормам і правилам на Технічний звіт про стан будівельних конструкцій та інженерних мереж прибудови до житлового будинку, виконаний Приватним підприємством Люан (а.с. 20-25) суд відкидає, так як в зазначеному звіті йдеться про задовільність технічного стану основних несучих конструкцій та інженерних мереж прибудови до будинку, а не про її відповідність встановлених будівельним нормам і правилам. Крім накладення на [PERSON] адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 96 КпАП України, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю надано останньому припис з вимогою про приведення обєкту до вимог чинного законодавства та рекомендовано Вороновицькій селищній раді реалізувати свої права, передбачені підпунктом 3 пункту 6 частини 1 ст. 31 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні щодо здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій. [PERSON] дійсно на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом є власником квартири під номером 2 в будинку №31 по вул. Гагаріна в смт. Вороновиця, а також належних до будинку господарських будівель (сараїв, льоху тощо). Комісія Вороновицької селищної ради, створена для розгляду скарги [PERSON] встановила і зафіксувала у відповідному акті від 19.07.2011 року (а.с. 56), що прохід між прибудовою до квартири [PERSON] та деревяним парканом, яким обнесена його ж земельна ділянка, складає лише 1,85 м, що не дає можливості проїзду транспортними засобами до господарських будівель [PERSON] Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] без дозволу на виконання будівельних робіт та без належно затвердженого проекту, тобто самочинно, зведено на земельній ділянці, передача якої у власність не завершена, прибудову до квартири, відповідність якої будівельним нормам і правилам не підтверджена відповідними висновками. За таких умов суд не може визнати право власності на самочинно переобладнані приміщення (добудову до квартири), що є підставою для відмови у позові. Вразовучи викладене вище, на підставі ст. 331, 376 ЦК України,

Outcome: dismissed