Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-20 00:00:00

У лютому 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування позову посилалася на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 1997 року, від якого народився син [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. На теперішній час сімейно-шлюбні стосунки вони не підтримують. Під час сумісного життя вона захворіла та висновком МСЕК від 20 лютого 2007 року її було визнано інвалідом другої групи загального захворювання. Захворювання виникло через неправильну поведінку відповідача. Через хворобу позивачка не має можливості працевлаштуватися. Матеріально вона не забезпечена, оскільки отримую пенсію. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання позивача добровільно, хоча має можливість, оскільки постійно працює приватним підприємцем і має можливість оказувати матеріальну допомогу, а тому просила суд стягнути із відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця протягом строку інвалідності. Представник позивача підтримала позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача аліменти в сумі 1000 гривень, проти заочного вирішення справи, у випадку неявки відповідача, не заперечувала. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у заочному порядку. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову частково з огляду на наступне. Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що сторони у справі знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 1997 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.4), від якого мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом 1, II чи III групи. Відповідно до ч.2 ст. 76 СК України, після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу і потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. За ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Як вбачається із довідок МСЕК від 15.02.2012 року позивачці встановлена друга група інвалідності за загальним захворюванням та інвалідність встановлена на строк до 01 березня 2013 року (а.с.5). Як вбачається з заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.09.2010 року, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задовольнялися часткового, з огляду на те, що відповідач хворіє на гіпертонічну хворобу 11 ступеня, має на утриманні непрацездатних батьків ( а.с.10-12) З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини необхідно задовольнити частково в розмірі 1/5 частини, всіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з 01 березня 2012 року протягом строку інвалідності, тобто до 01 березня 2013 року. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст.79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України, та приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 214.60 гривень.

Outcome: partial