Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом вказавши в позові, що він народився [INFO] року. В актовому записі про його народження відповідно до ч.І ст. 135 СК України, а саме за вказівкою матері [PERSON] реєстрація народження була проведена за прізвищем матері в зв'язку з відсутністю заяви батька дитини. Прізвище батька було зазначено за її дівочим прізвищем «[PERSON]», а ім'я батька було зазначено зі слів матері «[PERSON]». В позові зазначає, що його рідним батьком є [PERSON], [INFO], мешканець [ADDRESS], так як його мати [PERSON] та батько [PERSON] зустрічалися до його народження близько трьох років. Під час його народження батькові [PERSON] було близько 17 років, тому одружитися батьки не мали змоги. Після його народження, його батька [PERSON] забрали до лав Радянської Армії. Повернувшись з армії, [PERSON] визнавав його [PERSON] своїм сином, піклувався про нього, займався його вихованням, утримував фінансово до самої його смерті, а тому він просить суд, встановити факт батьківства [PERSON], щодо нього [PERSON]. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив суду, що пам'ятає [PERSON] з чотирьохрічного віку, як свого батька. [PERSON] постійно відвідував його, цікавився його життям, ходив в школу, називав його своїм сином і постійно підтримував його матеріально. В свою чергу він також звертався до [PERSON], як до батька. [PERSON] був присутній на всіх визначних святкуваннях [PERSON], а він постійно бував у гостях свого батька та його родичів. Всі рідні брати та сестра [PERSON] визнавали [PERSON] своїм племінником та сином [PERSON] Останній приїздив до нього в армію, що підтверджується відповідними фотознімками. Разом їздили на заробітки до м. Києва та м. Москви. На усиновлення себе [PERSON] погодився по тій причині, щоб бути зі своїми рідними братами та сестрами, які були народжені матір'ю у шлюбі з вітчимом, під одним прізвищем. [PERSON] помер раптово молодим, ніхто не очікував, що таке може статися, відносини між ним та батьком були дуже хороші. Після смерті батька відкрилася спадщина на його спадкове майно, тому він звернувся до суду з вказаним позовом для підтвердження родинних відносин з [PERSON] і просить суд позовні вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, підтвердили обставини викладені в позовній заяві та просили суд позов задовольнити. Представник відповідача неповнолітнього [PERSON] -[PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив суду, що в реєстраційній книзі народжень батьком позивача [PERSON] записаний [PERSON], записати батьком [PERSON] неможливо, так як [PERSON] усиновлений та має по свідоцтву про народження батька. Про те, чи [PERSON] визнавав [PERSON] своїм сином йому невідомо, але вважає, що по справі не здобуто достатніх доказів для задоволення позову, а тому просить суд в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала та пояснила суду, що вона є матір'ю [PERSON]. З [PERSON] проживала разом близько трьох років, після чого в 1982 році народився їх син [PERSON], позивач по справі. Одружитися з [PERSON] не мали можливості, так як були надто молоді. Коли [PERSON] повернуся з армії, вони посварились, а через деякий час вона вийшла заміж за відповідача [PERSON] Про те, що вона проживала з померлим [PERSON] свідчать і фотознімки, на яких зображена вона, [PERSON] та його родичі. Незважаючи на те, що вони не одружилися, [PERSON] коли повернувся з армії, визнавав [PERSON] своїм сином, постійно приходив до сина, займався його вихованням, відвідував школу, цікавився його успіхами, забезпечував його матеріально, купляв одяг для нього. При усиновленні ні вона, ні її чоловік [PERSON] не заперечували проти збереження прав і обов'язків між дитиною та батьком [PERSON] Коли [PERSON] служив в армії, [PERSON] приїздив до нього, допомагав грошима. На похороні [PERSON] був присутній син [PERSON] та була присутня сама [PERSON], також на похороні був присутній менший син [PERSON] Усиновлення провели тільки для того щоб всі її діти були під одним прізвищем, а тому вважає, що позов [PERSON] обґрунтований і підлягає задоволенню. Третя особа на стороні відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив суду, що проживає з матір'ю позивача [PERSON] з 1985 року. Коли вони познайомились у [PERSON] вже був син [PERSON]. Після одруження з [PERSON] він познайомився з батьком позивача [PERSON]. При усиновленні ні він, ні його дружина [PERSON] не заперечували проти збереження прав і обов'язків між дитиною та батьком [PERSON] Останній завжди приходив до свого сина [PERSON], допомагав йому матеріально, купляв одежу для нього. Крім того [PERSON] їздив в армію до [PERSON], він сам особисто його там бачив, так як вони там зустрілися. [PERSON] визнавав [PERSON] своїм сином. Рідні [PERSON], також визнавали [PERSON] сином [PERSON] і відносилися до нього, як до свого родича. [PERSON] часто бував у свого батька [PERSON], ходив у гості до його рідної сестри [PERSON] [PERSON] разом зі своєю дружиною часто бував в гостях у [PERSON], вони привозили подарунки новонародженому синові [PERSON], [PERSON] вважав народженого сина у [PERSON] своїм внуком, а тому він вважає, що позов [PERSON] обґрунтований і підлягає задоволенню. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є рідною сестрою померлого [PERSON] і їй відомо, що позивач [PERSON] є рідним сином її покійного брата. [PERSON] та [PERSON] проживали разом коли [PERSON] було 16 років, після сумісного проживання у [PERSON] народився син [PERSON]. З часу народження [PERSON] його батько [PERSON] визнавав його, як сина, займався його вихованням, допомагав сину матеріально, купляв одежу для сина, відвідував школу, де навчався син. [PERSON] та син [PERSON] їздили разом на заробітки. [PERSON] визнавав батьком [PERSON]. [PERSON] визнавав її як рідну тітку та сестру батька, а до її та [PERSON] матері, відносився як до бабусі. її мати визнавала [PERSON] своїм внуком. На весіллі [PERSON] був присутній батько [PERSON], вона особисто та вся рідня з їхньої сторони знає, що усиновлення було зроблено для того, щоб всі діти були зареєстровані за одним прізвищем. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що є рідним братом померлого [PERSON] та знає що [PERSON] є рідним сином його брата [PERSON] Йому відомо, що [PERSON] визнавав [PERSON] своїм сином з самого його народження. [PERSON] визнавав [PERSON] своїм батьком. [PERSON] разом з сином [PERSON] часто бував в нього в гостях. Останній займався вихованням [PERSON], допомагав йому матеріально. [PERSON] зовні та характером дуже схожий на його рідного батька [PERSON]. Йому відомо, що [PERSON] разом з сином їздили на заробітки в м. Москву та в м. Київ. Крім того, він разом з [PERSON] та своєю ріднею були присутні на весіллі у [PERSON], як родичі зі сторони батька нареченого. Свідок [PERSON] пояснила суду, що проживає з народження по сусідству з матір'ю позивача [PERSON]. їй відомо, що [PERSON] є рідним сином покійного [PERSON]. їй відомо, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом декілька років у батьків [PERSON], після чого у них народився син [PERSON] - позивач по справі. З народження [PERSON] його батько [PERSON] визнавав його, як свого сина, часто приходив до нього, допомагав фінансово сину, купляв йому одежу, при зустрічі з нею, особисто постійно цікавився, як його син. їй також відомо, що [PERSON] разом з сином [PERSON] разом їздили на заробітки. Знає, що [PERSON] звертався до [PERSON], як до батька та [PERSON] визнавав [PERSON] своїм сином. Свідок [PERSON] пояснила суду, що була присутня на весіллі позивача [PERSON] та бачила, що на весіллі був присутній його батько [PERSON] який подарував йому телевізор і 300 доларів США. За столом були присутні всі родичі [PERSON], як родичі нареченого. Вона проживає неподалік від [PERSON] і часто зустрічалася з [PERSON], коли він йшов до сина [PERSON] [PERSON] з дитинства [PERSON] приходив до нього, допомагав сину , крім того їй відомо, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом близько року, після чого народився у них син [PERSON] - позивач по справі. На похоронах [PERSON] був присутній позивач як син, а також був - син [PERSON] та був присутній і менший син померлого [PERSON] Знає, що [PERSON] визнавав [PERSON] своїм сином з часу його народження. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він навчався в одному класі в школі з [PERSON] та пам'ятає, що його батько [PERSON] постійно приходив до нього в школу, цікавився його навчанням, приносив йому солодощі, йшов з [PERSON] в магазин та купляв все, що йому було необхідно. Також йому відомо, що [PERSON] постійно приходив до [PERSON] додому і називав [PERSON] своїм сином. Свідок [PERSON] пояснив суду, що знає позивача з самого дитинства, також добре знав його батька [PERSON]. Пояснив, що разом з позивачем служив в лавах [PERSON], тоді прізвище позивача було «[PERSON]». Пам'ятає, що батько позивача [PERSON] приїзжав до сина [PERSON] в армію, привозив продукти харчування, допомагав йому грошима. Крім того він був присутній на поминках після смерті [PERSON], де був присутній позивач [PERSON], знає що [PERSON] був рідним батьком [PERSON] Аналізуючи всі обставини справи, докази зібрані по праві, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON]обгрунтований і підлягає задоволенню. Так, показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтверджено той факт, що померлий [PERSON] з народження сина [PERSON], а саме з [INFO] року по день своєї смерті [INFO] року займався вихованням дитини, фінансово забезпечував сина, визнавав його своєю дитиною та виконував всі зобов'язання та обов'язки щодо сина [PERSON] Показами свідків [PERSON], [PERSON] підтверджено факт того, що [PERSON] з часу народження сина [PERSON], позивача по справі, відвідував його, піклувався про нього, визнавав себе його батьком та ніколи не заперечував даний факт. Крім того свідок [PERSON] пояснила, що померлий [PERSON] був присутній на весіллі позивача [PERSON] в якості рідного батька , що також підтверджує факт визнання померлим [PERSON] свого батьківства відносно [PERSON] Показами свідка [PERSON] підтверджується той факт, що померлий [PERSON] постійно відвідував позивача [PERSON] в навчальному закладі, матеріально забезпечував, визнавав його своїм сином. Показами свідка [PERSON] підтверджується факт того, що померлий» [PERSON] приїздив до сина [PERSON], коли останній проходив службу в лавах [PERSON], допомагав грошима, привозив продукти харчування, визнавав [PERSON] своїм сином. Крім того, показами свідка [PERSON] підтверджується той факт, що позивач [PERSON] був присутній на похороні [PERSON] як рідний син. Факт того, що [PERSON] є сином [PERSON] підтверджується також письмовими доказами зібраними по справі, а саме : фотознімком, на якому зображений [PERSON], [PERSON] та свідок [PERSON], який зазначив, що вказаний фотознімок було зроблено під час проходження служби в лавах армії; фотознімком похорону [PERSON], на якому видно, що [PERSON] перебуває біля труни померлого разом з меншим сином [PERSON], як близький родич; фотознімками зробленими в 1982 році, на яких зображений [PERSON] та мати позивача - [PERSON] разом з родичами [PERSON] Також факт того, що [PERSON] є сином [PERSON] підтверджується довідкою Купської сільської ради Глибоцького району від 14.12.2009 року, в якій зазначається, що [PERSON] є сином [PERSON] Записом акта про народження №4 від 29.01.1983 року підтверджується той факт, що реєстрація народження [PERSON], позивача по справі, який народився 20.12.1982 року, була проведена за вказівкою матері за прізвищем «[PERSON]» з зазначенням імені по - батькові [PERSON], а саме іменем померлого [PERSON]. Крім того в повному витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження зазначено в відомостях про батька дитини, що реєстрація народження проведена відповідно до ч.І ст.135 СК України (за вказівкою матері). Зміни до актового запису внесені 15 листопада 1999 року на підставі рішення суду про усиновлення від 15.11.1999 року. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст.128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених ст.53 КпШС, суди вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ даної категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01 січня 2004 року необхідно застосовувати відповідні норми КПШС. Цією ж постановою роз'яснюється, що в разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалася матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду. Відповідно до ст. 53 КпШС в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьківство може бути встановлено в судовому порядку. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини та батьком до народження дитини, або спільне виховання чи утримання дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання батьком батьківства. Відповідно до ст. 55 КпШС при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, якщо не має спільної заяви батьків та рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень проводиться за прізвищем матері, ім'я, по-батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.І ст. 135 СК України. Встановлення батьківства особи, яка не перебуває у шлюбі з матір'ю дитини, можливе лише за умови, що жодна конкретна особа не записана батьком дитини відповідно до ст. 126-128 СК України. Витягом з державного реєстру про народження [PERSON] підтверджується проведення реєстрації відомостей про батька за прізвищем матері та дані про батька зазначені на підставі заяви матері дитини на підставі ч.І ст. 135 СК України. Суд відхиляє доводи представника відповідача [PERSON] про припинення правового зв'язку між батьками та особою, яка усиновлена, так як при усиновленні дитини згідно абз.2 ч.І ст.232 СК України: при усиновленні дитини однією особою ці права та обов'язки можуть бути збереженні за бажанням матері, якщо усиновлювачем є чоловік, або за бажанням батька, якщо усиновлювачем є жінка, оскільки така згода підтверджена в судовому засіданні як матір'ю позивача [PERSON], так і його усиновлювачем [PERSON] На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved