Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до КП Міськзелентрестпро відшкодування матеріальної шкоди завданої пошкодженням майна у розмірі 3500,28 гривень, та моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження майна у розмірі 2000 гривень. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19.08.2010 року о 15 годин на вул. М. Арнаутській 16/12 транспортний засіб ВАЗ-2107, д/н [NUMBER], яким на підставі довіреності керував позивач, було пошкоджено деревом, що впало. Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 18.02.2011 року, встановлена вина директора КП Міськзелентрест[PERSON] у порушенні вимог ДСЕУ № 3587-97, при утриманні зелених насаджень ( дерева) у безпосередній близькості від проїзної частини дороги, що спричинило створення аварійної обстановки та пошкодження транспортного засобу. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Третя особа [PERSON] позов підтримала, пояснив, що з 14.06.2011 року є власником транспортного засобу ВАЗ-2107, д/н [NUMBER], який було пошкоджено 19.08.2010 року. На день реєстрації права власності на неї транспортний засіб було відремонтовано позивачем за сімейні кошти. Самостійних вимог матеріального або морального характеру по відповідачів не має. Представник відповідача КП Міськзелентрестпозов не визнав вважає що позов подано неналежним позивачем, так як на день пошкодження власником транспортного засобу була [PERSON], а новий власник [PERSON] пояснила, що отримала транспортний засіб без пошкоджень ( відремонтований) . Треті особи [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з`явились, про час, дату та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, про причину неявки суд не повідомили. Суд, проаналізував надані сторонами докази та матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] не може бути задоволеним з наступних підстав: Як встановлено у судовому засіданні транспортний засіб автомобіль ВАЗ 2107д/н [NUMBER] було пошкоджено деревом, що впало 19.08.2010 року. Транспортний засіб належав на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ( а/с 29). [PERSON] керував вказаною автомашиною на підставі довіреності від 08.06.2008 року і використовуючи надане вказаної довіреністю право, діючи від імені [PERSON], продав транспортний засіб [PERSON], яка зареєструвала право власності 14.06.2011 року. Відповідно до вимог ч.1 ст. 1166 ЦК України ( саме на яку посилається позивач) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями. діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.. 190 ЦК України майном, як особливим обєктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обовязки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. Ст.22 ЦК України у п.п.1,2 проголошує : особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є : 1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права(реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). У даному випадку позивач не довів суду які саме реальні збитки були їм зазнані у звязку з пошкодженням транспортного засобу який йому саме не належав. Пояснення про начебто існуючи втрати, повязані з від ремонтуванням автомашини не були доведені і доказані у судовому засіданні. Так на запитання головуючого про можливість отриманням документів повязаних з ремонтом транспортного засобу позивач відповідав про відсутність таких доказів. Висновок експертного автотоварознавчого дослідження вартості матеріальної шкоди від 17.09.2010 року №4389 стосується витрат які б мусила зробити власник транспортного засобу для відновлення його товарної вартості, яка самостійно або через представника не заявляла позовних вимог. Крім того, у судовому засіданні з боку позивача не надано доказів тому, які саме моральні страждання він отримав у результаті пошкодження транспортного засобу, у чому вони полягали, та не доведено зазначеному у позові розміру моральної шкоди. Згідно п.п.1,2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до п.1 ст. 88 ЦПК України лише стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed