Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

В січні 2011 року ПАТ [PERSON] до суду із позовною заявою до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором . В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що 17.12.2006 року між Публічним акціонерним товариством [PERSON] [PERSON] був укладений кредитний договір № 009-03165-171206 . Відповідно до п.1.1 Кредитного Договору, Банк зобовязувався надати відповідачеві кредит у сумі 3759,30 грн. на придбання певного майна, на умовах визначених договором, із остаточним терміном повернення Кредиту та сплати процентів і комісійних по ньому не пізніше ніж 16.10.2007 року. Банк свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 3759,30, про що свідчить меморіальний ордер №9540781 від 18.12.2006 року та рахунок - фактура №СФDTR-2519 від 17.12.2006 року. Зі свого боку, відповідачка отримала у своє розпорядження Майно, що підтверджується накладною PHDTR-000812 від 17.12.2006 року. Відповідно до Договору позичальник зобовязаний повернути Кредит та плату за його користування ( відсотками) не пізніше 16.10.2007 року. Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахунковий рахунок Кредитора в повному обсязі: суми кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених Договором. Відповідач в порушення умов кредитного договору неналежним чином виконував свої зобовязання: станом на 02.11.2010 року за відповідачем рахується заборгованість за загальну суму 2223,45 грн., яка складається з : заборгованість за сумою кредиту 2223,45 грн.; заборгованість за відсотками: 0,05 грн. Просили суд: стягнути з [PERSON] на користь ПАТ Дельта Банк заборгованість по кредитному договору на загальну суму 2223,50 грн. та судові витати по справі. Відповідачка позовну заяву не визнала вказала, що позивачем пропущено строк позовної давності, та просила застосувати строк позовної давності, вказала, що позовна заява позивачем подана 09.11.2010 року, а кінцевий термін погашення кредиту за договором 16 жовтня 2007 року, кредит же був повністю нею погашений 11 жовтня 2007 року. Просила в позові відмовити. Відповідачка подала зустрічну позовну заяву до ПАТ Дельта Банк, третя особа Головне Дніпропетровське обласне Управління у справах захисту прав споживачів про відшкодування моральної шкоди ( а.с.60 - 63). В обґрунтування своїх позовних вимог посилаючись на те, що діями Банку порушені її конституційні права, як громадянина та споживача, який користується банківськими послугами для цільового використання кредиту з метою придбання майна в інтересах сімї ( споживчий кредит). Так їй було надано [PERSON] споживчий кредит в сумі 3759,30 грн., кінцевий термін повернення кредиту 16 жовтня 2007 року. Вона перерахувала на погашення кредиту відповідно до квитанцій станом на 11 жовтня 2007 року 3775 грн. (переплата 16 грн.) Виписка банку, щодо заборгованості не відповідає дійсності, оскільки нею кредит оплачено. 05.04.2011 року вона зі своїм представником і свідком усно провели звірку оплат по даному договору за період з 18.12.2006 року по 18.05.2010 року з робітниками філіалу відповідача, який знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Горького, 2. В результаті звірки виявилося, що ніякої заборгованості у неї не існує, всі оплати були зараховані своєчасно на рахунок відповідача. Вважає, що своїми неправомірними діями, щодо вимагання у неї через три роки суми вже поверненого кредиту у розмірі 2223,50 грн. їй нанесено моральну шкоду, яка визначена нею в розмірі 2500 грн. Просила суд: стягнути із відповідача за зустрічним позовом моральну шкоду в розмірі 2500 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 37 грн. та витрати на надання юридичної допомоги в розмірі 1500 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву та просив суд в задоволені зустрічної позовної заяви відмовити, оскілки зустрічна позовна заявам не ґрунтується на законі. Відповідачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги за основним позовом не визнали, просили суд задовольнити зустрічну позовну заяву. Представник третьої особи за зустрічним позовом Головне Дніпропетровське обласне управління у справах захисту прав споживачів в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Відповідно до листа від 19.09.2011 року за №11-21/1729 просили розглядати справу без їх представника ( а.с. 103) Суд вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява за основним позовом Публічного акціонерного товариства [PERSON] не підлягає та зустрічна позовна заява задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.12.2006 року між Публічним акціонерним товариством Дельта Банк( правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю [PERSON] Дельтата [PERSON] був укладений кредитний договір № 009-03165-171206 . Відповідно до п.1.1 Кредитного Договору, Кредитор зобовязується надати позичальнику кредит у сумі 3759,30 грн. на придбання певного майна, на умовах визначених договором, із кінцевим терміном повернення Кредиту та сплати процентів і комісійних по ньому не пізніше ніж 16.10.2007 року. Щомісячний платіж до 17 числа кожного місяця у розмірі 376,00 гривень ( п. 2.8). Сума платежу спрямовується кредитором на погашення заборгованості позичальника в такому порядку: в першу чергу штрафи та пені; в другу чергу заборгованість по платі за ведення кредитної справи, в третю заборгованість за нарахованими процентами, в четверту заборгованість за Кредитом ( п. 2.11). Відповідно до п. 2.3 за користування кредитом позичальник сплачує Кредитору проценти, виходячи зі ставки 0,01% на рік. П.2.11 у разі порушення строків сплати платежів, які включають заборгованість за кредитом, заборгованість по сплаті процентів та плати за ведення кредитної справи, позичальник сплачує на користь кредитора штрафні санкції ( пеню ) у розмірі 3,00% від простроченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до п.10.1 Кредитного договору Строк дії договору встановлюється з дня його підписання Сторонами і діє до повного виконання позичальником зобовязань за цим договором. ( а.с.7-8). Банк свої зобовязання за договором виконав, надавши відповідачці кредит у сумі 3759,30, про що свідчить меморіальний ордер №9540781 від 18.12.2006 року ( а.с.9) та рахунок - фактура №СФDTR-2519 від 17.12.2006 року ( а.с.17). Зі свого боку, відповідачка отримала у своє розпорядження Майно, що підтверджується накладною PHDTR-000812 від 17.12.2006 року. Згідно до розрахунку долученого до позовної заяви ПАТ [PERSON] на 02.11.2011 року сума заборгованості відповідачки перед позивачем за кредитним договором складає 2223 грн. 50 коп. ( тіло кредиту 2223,45 грн., заборгованість по відсоткам -0,05 грн.) Як вбачається із розрахунку заборгованості [PERSON] в березні 2007 року погашення кредиту проведено 22.03.2007 в розмірі -230 грн. і 26.03.2007 року в розмірі 60 грн., погашення проведено не своєчасно, тобто відбулося прострочення платежу за розрахунковий період з 17.02.2007 року по 17.03.2007 року, а саме платіж було здійснено в сумі меншій ніж зазначено умовами кредитного договору та пізніше зазначеної дати, тому банком відповідно до Договору були нараховані штрафні санкції та здійснювалося їх погашення відповідно до п. 2.11 Договору. Згідно до квитанцій щодо оплати [PERSON] оплачено за кредитним договором станом 11 жовтня 2007 року -3775 грн. 00 коп. ( а.с.111-121), що і підтверджується розрахунком ПАТ Дельта Банк( а.с. 10). Як вбачається із долучених матеріалів з липня 2007 року між ПАТ Дельта Банк та [PERSON] виник спір щодо погашення боргу за кредитним договором, оскільки остання вважала, що нею повністю погашена сума кредиту навіть переплачено 16 грн., а в ПАТ [PERSON] заборгованість по тілу кредиту 2223 грн. 45 коп. та заборгованість по відсоткам -0,05 грн. Це підтверджується заявами та скаргами [PERSON] до ПАТ Дельта Банк( а.с.30-38) та претензією ПАТ [PERSON] 13.12.2007 року ( а.с. 124), однак лише в січні 2011 році ПАТ [PERSON] з даним позовом до суду. Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюються тривалістю у три роки. Згідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові. Виходячи із вищевикладеного та оцінюючи докази в їх сукупності, та заяву [PERSON] про застосування строку позовної давності, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог ПАТ [PERSON] звязку з спливом позовної давності. В зустрічній позовній заяві [PERSON] просить суд стягнути із ПАТ [PERSON] шкоду в розмірі 2500 грн. на підставі Закону України Про захист прав споживачів, однак до спорів що виникають з кредитних правовідносин, не застосовуються норми вищевказаного закону, а підлягають застосуванню спеціальне законодавство в системі кредитування. Як вбачається із кредитного договору, що був укладений між сторонами не встановлюється такий вид відповідальності, як відшкодування моральної шкоди. Діючим законодавством України не передбачено відшкодування моральної шкоди для даного виду зобовязання. Виходячи із вищевикладеного, оцінюючи докази в їх сукупності, суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] та вимушений в позові відмовити. Позивачка за зустрічною позовною заявою просила суд стягнути із відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 1500 грн., однак оскільки позивачці за зустрічним позовом відмовлено в задоволені її позовних вимог, то суд не вбачає законних підстав для відшкодування витрат на правову допомогу. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Оскільки в задоволені позовних вимог [PERSON] відмовлено то відповідно до ст.88 ЦПК України із неї підлягає стягненню в прибуток держави неоплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 188 грн.20 коп.

Outcome: dismissed