overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-06 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про скасування рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою, посилаючись на те, що з 2002 року він працював у м.Маріуполі, за межі Донецької області не виїздив, зареєстрований був у будинку №3а по вул..Комарова у м.Волноваха Донецької області та який належить на праві власності [PERSON] Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 29.08.2006 року, на підставі заяви [PERSON]Х про визнання безвісно відсутньою особи, його було визнано безвісно відсутнім. У теперішній час йому стало відомо про прийняте судом рішення, тому він просить його скасувати. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтвердив. Зацікавлена особа [PERSON] в судове засідання не з*явилася, про причини відсутності суд не повідомила. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 29.08.2006 року [PERSON], [INFO], визнано безвісно відсутнім. На підставі ст.45 ЦПК України, якщо фізична особа, яку було визнано безвісно відсутньою, з*явилося або якщо отримані відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. На підставі ст. 45 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна, що є їх спільною сумісною власністю, і визнання за нею права власності на ? частину квартири [ADDRESS], посилаючись на те, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 21.08.1999 р., під час якого ними було придбано майно, яке є спільним: трикімнатну квартиру [ADDRESS], яка зареєстрована на [PERSON] по свідоцтву про право власності від 7.10.2004 р. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала. Відповідач позов визнав, пояснивши, що квартира була придбана за спільні кошти під час перебування у зареєстрованому шлюбі з позивачем. Оскільки відповідач визнав у повному обсязі позов, суд, враховуючи думку сторін, вважає за можливе відповідно до ст.174 ЦПК України розглянути справу без зясування дійсних обставин справи та перевірки їх доказами, враховуючи, що відповідачу розяснені положення такого розгляду, проти чого він не заперечує. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.08.1999 р. Під час перебування сторін в шлюбі вони придбали трикімнатну квартиру [ADDRESS]. 7.10.2004 р. на імя [PERSON] було видано Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації свідоцтво про право власності на вказану квартиру (а.с.21, 26). Згідно ст.60 СК України, ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст.57 СК України суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте ним за час їхнього окремого проживання у звязку з фактичним припиненням шлюбних відносин, та майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Згідно ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ст.70 СК України, ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Позивач [PERSON] в позовній заяві вказує, що квартира придбана на спільні подружні з [PERSON] кошти, проти чого останній не заперечує. Суд дійшов висновку, що спірне майно - квартира №214 в будинку №4\\15, що на вул. Прилужній у м.Києві, придбана сторонами по справі за час їх спільного проживання і перебування в зареєстрованому шлюбі та за спільні кошти. Тому, позивач правомірно просить поділити вказане майно, з визнанням за нею право власності на ? частину квартири. Згідно ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по справі в сумі 1820 гривень, понесені при подачі позову до суду за сплату судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-06 00:00:00

09 лютого 2011 р. [PERSON] звернулася до Арбузинського районного суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим будинком № 37 по вулиці Шкільній в смт. Арбузинка Миколаївської області. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказала, що 11.11.1999 року згідно договору купівлі-продажу, укладеного Універсальною товарною біржею м. Вознесенськ було куплено даний житловий будинок та зареєстровано в Арбузинському БТІ за реєстраційним № 233. З 05.11.2002 року в цьому будинку були зареєстровані та стали проживати однією сім?єю [PERSON], [PERSON], [PERSON] З грудня 2002 року вказані особи виїхали з будинку та проживають окремо в іншому місті. З того часу пройшло вісім років, відповідачі жодного разу не з?являлись в будинку, всі обов?язки по утриманню будинку виконує позивач. Посилаючись на ч. 1 ст. 71, ст. 72 Житлового кодексу Української РСР, ст. 383 Цивільного кодексу України, позивач просить визнати відповідача такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. На підтвердження своїх вимог надала акт обстеження житлового приміщення. Відповідачі в судове засідання не з?явились, про причину неявки суд не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позов задовольнити з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, власником житлового будинку за адресою: смт. Арбузинка вул. Шкільна, 37 є [PERSON] ( а.с.5-6). В даному будинку прописані відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.8-9). Згідно акту обстеження житлового будинку по вул. Шкільна, 37 смт. Арбузинка наданого Арбузинською селищною радою , вбачається, що відповідачі в даному будинку не проживають, близько 5 років. Статтею 71 Житлового кодексу України, передбачено, що при тимчасовій відсутності наймачів або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] втратили передбачене ст. 72 ЖК України право користування жилим будинком, що належить позивачу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-06 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі 500 гривень щомісяця. Мотивує це тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем до 27 грудня 2001 року. 15 серпня 1993 року у них народилась донька, Яна. В даний час донька навчається на денному відділенні Миколаївського політехнічного інституту. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Має різні види доходів. В судовому засіданні позивачка підтримала позовну заяву, просить стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти у розмірі 500 гривень щомісяця. Мотивує необхідну суму стягнення скрутним матеріальним положенням, наявністю у відповідача доходів окрім пенсії. Представник відповідача позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що відповідач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини. Мотивує це тим, що відповідач є платником аліментів на дитину від другого шлюбу і окрім пенсії інших джерел існування не має.Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до представленої копії свідоцтва про народження, у сторін 15 серпня 1993 року народилась донька Яна (а.с. 3). В даний час дитина навчається на денному відділенні учбового закладу, про що свідчить довідка(а.с. 5). Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом досліджено матеріальне становище сторін і встановлено, що відповідач є пенсіонером, отримує пенсію за вислугу років і відповідно зобовязаний утримувати дитину на період навчання. Судом також встановлено, що відповідно до рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 липня 2007 року відповідач є платником аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Ніяких даних про наявність у відповідача доходу окрім пенсії позивачка в суду не представила, а представник відповідача заперечує проти таких тверджень. Таким чином розмір аліментів визначається у частині від доходу відповідача, відповідно до вимог ст. 183 СК України, з урахуванням того, що відповідач вже є платником аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], і становить 1/6 частку з усіх видів заробітку відповідача. За змістом ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає також судовий збір в сумі 188 гривень 20 копійок.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу - трудової книжки. В судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги та суду пояснила, що на даний час вона оформляє документи для отримання пенсії. При поданні відповідних документів для оформлення пенсії, в Управлінні пенсійного фонду відмовились прийняти її документи, посилаючись на те, що в трудовій книжці є розходження в записі місяця її народження, а саме: в трудовій книжці помилково вказаний місяць її народження "серпень", замість "листопад", як є в дійсності. Просила встановити факт належності їй правовстановлюючого документу - трудової книжки. Представник Управління пенсійного фонду України в місті Южноукраїнську в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що у заявниці дійсно виникли проблеми з приводу записів у документах, стосовно місяця її народження та підтвердили той факт, що день народження у [PERSON] саме 28 листопада 2011 року. Вислухавши заявницю, свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігається з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] розпочала трудову діяльність в 1987 році. 14 квітня 1987 року на її імя була видана трудова книжка, в якій дата народження заявниці була зазначена "28.08.1956 року" (а.с. 13-14). Але відповідно до свідоцтва про народження та копії паспорту [PERSON] (до шлюбу - Саченко) [PERSON] дата її народження саме 28 листопада 2011 року (а.с. 6-7, 8). За таких обставин суд приходить до висновку, що [PERSON], [INFO] належить трудова книжка, заповнена 14 квітня 1987 року з зазначенням дати її народження 28.08.1956 року. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, який був зареєстрований 12.10.2002 року, посилаючись на те, що шлюбне життя в останній час не складається у зв'язку з різними характерами та ставленням до життя, крім того позивач разом з відповідачем не проживають на протязі тривалого часу, у них постійно виникають сварки, та суперечки, а тому шлюбні відносини вони з відповідачем припинили, спільного господарства не ведуть, не мають спільного сімейного бюджету, що фактично свідчить про припинення між ними шлюбних відносин. В судове засідання позивач не зявився на адресу суду направив клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач також не зявився в судове засідання на адресу суду направив клопотання про розгляд справи у його відсутність позовні вимоги визнав повністю. Суд, перевіривши матеріали справи находить, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.10.2002 року, від даного шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO], на даний час не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо на протязі декількох років, спільного господарства не ведуть, сімейного бюджету теж, тому суд вважає, зазначений шлюб формальним і таким, що може бути розірваним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-06 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»(надалі Банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 07.07.2006 року відповідач [PERSON] уклав з позивачем кредитний договір № 001-02047-070706, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 1507,00 грн на придбання певного майна на умовах, визначених Договором, і з остаточним терміном повернення кредиту та сплатою процентів і комісійних по ньому не пізніше 06.01.2008 року. Позивач виконав свої зобов»язання за даним Договором, про що свідчить Меморіальний ордер № 77007 від 10.07.2006 року та рахунок-фактура №88 від 07.07.2006 року. Відповідач своїх зобов»язань перед Банком належним чином не виконує. За ним станом на 27.08.2011 року є заборгованість за даним договором, яка становить 2 111, 90 грн. і складається: заборгованість за сумою кредиту- 1415,85 грн, заборгованість за відсотками 65,21 грн,заборгованість за комісіями 630, 84 грн. Просить стягнути з відповідача в їхню користь всю суму боргу та судові витрати. В попереднє судове засідання представник позивача не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримує та просить його задоволити. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, не заперечує проти його задоволення та стягнення з нього користь позивача заборгованості за кредитним договором у сумі 2 111,90 грн. Заслухавши пояснення відповідача, роз»яснивши йому наслідки визнання позову, з урахуванням безумовного визнання позову, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю і рішення у справі можливо ухвалити на стадії попереднього розгляду справи. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та є безумовним, суд задовольняє позов повністю. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 526, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись, що відповідачі мешкають в [ADDRESS], отримують від позивача послуги з тепло забезпечення та гарячого водопостачання. Відповідачі своєчасно не оплачують отримані послуги внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 6\~678грн. 57 коп., яку просить стягнути з відповідачів. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, просив стягнути з відповідача існуючу заборгованість. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в межах трирічного строку позовної давності, яку просив застосувати до вказаних правовідносин. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась причину неявки суду не повідомила, про день та час слухання справи повідомлена належним чином. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно довідки ПП „Жилсервіс [PERSON] проживає в [INFO] разом з [PERSON], [PERSON] Як вбачається з Довідки №37/837 від 29.08.2011 року з 01.10.2001 року послуги з тепло забезпечення та гарячого водопостачання буд. 7 по вул. Нафтогавань у м. Херсоні надає позивач МКП „Херсонтеплоенерго. З особового рахунку №3284017 вбачається, що відповідачка користується послугами позивача і має заборгованість перед останнім з 01.11.2003 року по 01.01.2011 року у розмірі 6678,57 грн.. Відповідно п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ „Про житлово-комунальні послуги, споживач зобовязаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. З ст. 68 ЖК України вбачається, що наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково на суму 4826 грн. 34 коп. включно з урахуванням трирічного строку позовної давності передбаченого ст. 257 ЦК України. В решті позову слід відмовити в звязку з пропуском строку позовної давності. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідачів судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-06 00:00:00

01.08.2011 року до Апостолівського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивачка пояснила, що з відповідачем зареєстрували шлюб 03 червня 1994року у виконкомі Великокостромської сільської Ради народних депутатів Апостолівського району Дніпропетровської області , актовий запис №7 . В спільному шлюбі народилася донька [PERSON], [INFO] . Причиною розпаду сім'ї стали протилежні погляди на життя, відсутність спільних інтересів, повне самоусунення відповідача від виховання дитини, відсутність з його боку матеріального забезпечення родини, що призвело до втрати відчуття любові і пошани, фактичні шлюбні відносини припинені з початку 2011 року, спільне господарство не ведеться. Сім'я розпалася остаточно, шлюб існує формально і підлягає розірванню. Шлюб у позивачки та відповідача перший. Від позивачки надійшла заява в якій справу просить слухати без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце і час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки належним чином повідомлений відповідач, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, в судове засідання не з'явився суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Від позивачки заперечень проти заочного розгляду справи не надійшло. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню. Сторони однією сім'єю не проживають, миритися не бажають, збереження сім'ї і відновлення шлюбних відносин не можливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, та інтересам дитини, а тому на підставі положень ст. ст. 105, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Суд зазначає, що витрати за реєстрацію розірвання шлюбу у відділі РАЦС слід покласти на позивачку за її згодою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, вказавши, що 1 вересня 2006 року між ПАТ Індустріально-експортний банкта відповідачами по цієї справі були укладені договори, згідно з яким з якими [PERSON] отримав кредит у сумі 40000 гривень зі сплатою 31,4% річних, а [PERSON] поручилася за повернення кредиту. 26 вересня 2009 року між кредитором по договору та позивачем був укладений договір фкторінгу, згідно з яким до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором. На момент укладення договору заборгованість по тілу кредиту складала 28887,5 гривень, по відсотках 13719,8 гривень. Просить стягнути з відповідачів солідарно заборгованість по тілу кредиту, заборгованість по відсотках, пеню, 3% річних та втрати частки коштів внаслідок інфляції, а всього стягнути 59058,39 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності. Представник відповідачів позов не визнав, суду пояснив, що дійсно [PERSON] взяв кредит в ПАТ Індустріально-експортний банкта своєчасно погашав його, доки банк існував. Банк перестав існувати, і перераховувати борг стало нікуди ще до закінчення строку повернення кредиту, у звязку із чим залишився борг перед банком. Останнім строком повернення боргу було встановлено 28 лютого 2008 року, тобто строк позовної давності сплив 28 лютого 2011 року. Оскільки позивач пропустив строк звернення до суду, просить в позові відмовити. Суд вважає, що позов задоволенню не підлягає за наступних підстав. Згідно з кредитним договором та договором поруки, що були укладені 1 вересня 2006 року останній платіж повинен був відбутися 28 лютого 2008 року (а.с. 13, 18). Доказів, що сторони дійшли домовленості про перенесення строку повернення кредиту, суду не надано. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Таким чином строк позовної давності закінчився 28 лютого 2011 року. Відповідно до ст. 262 ЦК України зміна сторін у зобовязанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Відповідно до ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, якщо суд не визнає поважними причини пропущення позовної давності. Позивач не надав суду доказів пропущення строку позовної давності з поважних причин.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 18 серпня 1990 року він зареєстрував з відповідачкою шлюб та проживав з нею однією сім'єю до 2006 року, після чого шлюбні відносини були припинені, вони разом не проживають, не ведуть спільного господарства. Від шлюбу є неповнолітня дитина донька [PERSON] , [INFO], яка мешкає з позивачкою та знаходиться не її утриманні. Подальше спільне життя й збереження родини вважає неможливим та просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивачь надав до суду заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачка надала до суду заяву, в якій просить слухати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю, згодна на розірвання шлюбу. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.08.1990 року. Позивач зареєстрував з відповідачкою шлюб та проживав з нею однією сім'єю до 2006 року, після чого шлюбні відносини були припинені, вони разом не проживають, не ведуть спільного господарства. Від шлюбу є неповнолітня дитина донька [PERSON] , [INFO], яка мешкає з позивачкою та знаходиться не її утриманні. Спільне життя між сторонами на склалось. Їхня родина розпалася остаточно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-06 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.07.2007року, від спільного проживання в 2009році народилася донька. Позивач просить розірвати шлюб, при цьому в судовому засіданні посилався на те, що у них з відповідачкою різні погляди на сімейне життя. Він проживає за м.Києвом в приватному будинку в Макарівському районі. У зв'язку з чим з серпня 2010року вони перестали вести спільне господарство, не підтримують сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо. На даний час в нього є інша жінка. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлена про день слухання справи, про причини неявки суд не повідомила. Суд,

Outcome: approved