Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-29 00:00:00

У позовній заяві позивачка вказує, що 17 вересня 2008 року померла її мати- Соляник [PERSON], спадкоємцями якої є вона та друга дочка- Сідєльнікова [PERSON] смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, кадастровий номер 2324555100090950003 та жилого будинку, розташованого на даній земельній ділянці за адресою: с. Приазовське, вул. Д.Бідного, 9. Позивачці видане свідоцтво про право на спадщину тільки на вказаний жилий будинок, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку постановою нотаріуса позивачці відмовлено у звязку із відсутністю державного акту на земельну ділянку на ім»я померлої. Вказані жилий будинок та земельна ділянка були продані померлій [PERSON]В на підставі договору купівлі-продажу від 21.11.2007 року. Померла [PERSON] зареєструвала право власності тільки на будинок, на земельну ділянку не встигла. Вказує, що [PERSON] відмовилася від належної їй частки спадщини в установлений законом строк. Просить визнати за нею право власності на вищевказану земельну ділянку. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги за обставинами, вказаними в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав заяву, в які просить розглянути справу у його відсутності, позов визнає. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що дійсно відмовилася від належної їй частки спадщини в установлений законом строк. Просить задовольнити позов. Представник третьої особи- відділ держкомзему у Приазовському районі Головного управління Держкомзему у Запорізькій області в судове засідання не з»явився, надав заяву, в які просить розглянути справу у його відсутності. Представник третьої особи- Приазовської районної державної нотаріальної контори Запорізької області в судове засідання не з»явився, надав заяву, в які просить розглянути справу у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд дійшов до наступного: Згідно зі ст. 60 ЦПК України, \~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні позивачу розяснювалося право змінити підстави і предмет позову до початку судового розгляду справи по суті, збільшити позовні вимоги, чим вони не скористалися. В судовому засіданні встановлено, що 21.11. 2007 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу жилого будинку, розташованого за адресою: с. Приазовське, вул. Д.Бідного, 9 та земельної ділянки , площею 0, 1500 га для обслуговування вищевказаного жилого будинку, договір зареєстровано в реєстрі за № 2329. 17.09.2008 року [PERSON] померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть 1-ЖС № 117887, видане 18.09.2008 року відділом РАЦС Приазовського РУЮ Запорізької області. Згідно довідки Приазовської селищної ради від 25.06.2009 року, копї заяви [PERSON] від 03.02.2009 року, зареєстрованої за № 59, спадкова справа № 30/2009, спадкоємцями померлої за законом є її дочки: позивачка- Соляник Г.В. та [PERSON] Остання відмовилася від належної їй частки спадщини. Позивачці видане 09.02.2011 року свідоцтво про право на спадщину, а саме- на вищевказаний жилий будинок. Постановою державного нотаріуса Приазовської районної державної нотаріальної контори від 24.06.2011 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] на земельну ділянку у зв»язку із відсутністю державного акту на право власності на земельну ділянку. Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 314928 від 07.11.2007 року, технічної документації, надісланої на вимогу суду з відділу держкомзему у Приазовському районі Головного управління Держкомзему у Запорізькій області, земельна ділянка площею 0,1500 га, розташована на території Приазовської селищної ради, вул. Д.Бідного, 9 належить на праві власності [PERSON] Відповідно до ст.. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. \~ Відповідно до ст.. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків \~(спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до вимог ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з вимогами ст. 125 Земельного кодексу України \~чинного на той час право власності та право користування земельною ділянкою виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. \~Документ, що посвідчує право власності на спірну земельну ділянку померла не отримала. Отже, на момент відкриття спадщини померла [PERSON] не набула права власності на спірну земельну ділянку, оскільки не отримала державного акта на право власності на неї, тому ця земельна ділянка не входить до складу спадщини. Окрім цього, право власності на спірну земельну ділянку зареєстроване за іншою особою-Бабаком [PERSON] позивачкою не заявлено вимоги щодо припинення права власності на земельну ділянку за останнім, судом не можуть бути задоволені позовні вимоги щодо визнання права власності на майно, на яке вже визнане право власності за іншою особою. У звязку з викладеним, суд вважає обставини, зазначені позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог не доведеними, визнання відповідачем позову таким, що суперечить закону і у звязку з цим не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed