Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-16 00:00:00

Позивач згідно позову та уточнень до нього від 23.11.2011 року просить стягнути з ПАТ„Страхова компанія "Провідна " 3783,59 грн. недоплаченого страхового відкодування за заподіяння матеріальної шкоди , а з відповідача [PERSON] -= 2467 грн. збитків від втрати товарного вигляду автомобіля та 5 тисяч гривень моральної шкоди виходячи з наступного. Позивач вказує, що відповідач [PERSON] визнаний винним у порушенні Правил дорожнього руху ,що призвело до ушкодження належного позивачу автомобіля .Страховик виплатив страхове відшкодування не в повному розмірі, недоплата становить вказану в позові суму . Відповідач [PERSON], як особа, що заподіяла моральну шкоду через пошкодження майна, зобовязаний її відшкодувати, а також сплатити позивачу втрату товарного вигляду автомобіля .Моральна шкода полягає в тому, що він вимушений керувати автомобілем ,який втратив товарний вигляд ,що завдає йому неприємних хвилювань, він вимушений шукати гроші на ремонт автомобіля , витрачати час для отримання документів та оформлення результатів ДТП . В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали повністю. Представник позивача зазначив, що висновком експерта визначено розмір шкоди, заподіяної майну позивача в результаті ДТП. Страхова компанія не в поному обсязі виплатила страхове відшкодування ,недоплата підлягає достягненню за рішенням суду . Моральна шкода відповідно до чинного законодавства підлягає відшкодуванню винною особою у скоєнні ДТП , такою особою є [PERSON].Він також зобов"язаний виплатити шкоду,яка заподіяна втратою товарного вигляду автомобіля. . Відповідач [PERSON] та його представник проти позову заперечили.Ствердили, що позивачем не доведено факту заподіяння ним моральної шкоди. Майнову шкоду відшкодувати повинна страхова компанія. оскільки цивільна відповідальність застрахована відповідачем. Представник відповідача - ПАТ„Страхова компанія "Провідна " в судове засідання не з"явився. подано заяву про слухання справи бьез участі представника. Згідно письмових заперечень щодо позову відповідач вважає, що страховик виплатив суму страхового відшкодування відповідно до вимог ст.29 Закону України „ Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів . Згідно з калькуляцією розрахунку суми страхового відшкодування вартість відновлювального ремонту позивача становить 4998,14 грн., така сума сплачена 29.11.2010 року. Суд, розглянувши справу на засадах змагальності, вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши письмові докази , прийшов до висновку про часткове задовлення позову . Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини . \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що 27.08.2010 року в 12-00 годин в м.Бердичеві по вул.Леніна сталась дорожньо-транспортна пригода при таких обставинах. [PERSON] , керував автомобілем ГАЗ -2705 дн. АМ 9638 АВ з причепом БЗП дн. АМ 7086 ХХ , біля будинку № 30 причіп від"єднався від автомобіля і здійснив наїзд на автомобіль [NUMBER], причіп і автомобіль "Нісан " отримали механічні ушкодження. [PERSON] порушив п.31.4.7."д" ПДР України - допустив експлуатацію транспортного засобу з несправним тягово-зчіпним пристроєм . \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Отже,судом встановлено , що дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, якими є транспортні засоби автомобілі, належні позивачу ( а.с.5), та гр.[PERSON] , яким на підставі відповідного дозволу власника керував відповідач [PERSON] ( а.с.29, 150) . Водієм автомобіля ГАЗ -2705 дн. АМ 9638 АВ з причепом БЗП дн. АМ 7086 ХХ [PERSON] як це встановлено постановою у справі про адмінстративне правопорушення від 23.09.2010 року ( а.с.6, справа про адміністративне правопорушення № 3-3097/10) було порушено п.31.4.7."д" Правил дорожнього руху України. Вказаний пункт Правил забороняє водію експлуатувати транспортні засоби при наявності такої технічної несправності як несправність тягово-зчіпного пристрою . Вказані порушення водієм [PERSON] Правил дорожнього руху є в прямому причинному звязку з настанням наслідків у вигляді пошкодження автомобіля [NUMBER], належного позивачу . Факт дорожньо-транспортної пригоди 27.08.2010 року, вина [PERSON] в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди сторонами не оспорюється, стверджена постановою від 23.09.2010 року про визнання відповідача винним за ст.124 КупАП. Вказана вище постанова щодо нього набрала законної сили, а тому на підставі ч. 4 ст. 61 ЦПК України є обовязковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, отже постанова є належним і достатнім доказом протиправності дій відповідача при спричиненні шкоди. Згідно представленого письмового документу висновку №5-11 судово-автотоварознавчої експертизи (а.с.92-) розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля„Нісан д.н. . АМ 8020 АО в результаті його пошкодження при ДТП становить 11248,75 грн., в тому числі вартість відновлювального ремонту - 8781,73 грн. ,вартість втрати товарного вигляду -2467,02 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки , відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом , використання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки , відшкодовується на загальних підставах, а саме, як це встановлено п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України , шкода, завдана одній особі з вини іншої особи , відшкодовується винною особою. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність , як це встановлено ст.1194 ЦК України, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданою нею шкоди зобов"язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Як вбачається зі страхового полісу від 9.07.2010 року року ( а.с. 59) цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахувана , на момент страхового випадку договір був чинним. Отже , згідно з вказаним договором та на підставі ст. 22.1 Закону України „ Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідач - страховик зобовязаний був відшкодувати у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи, якою є позивач в справі. Позивач отримав від страховика- відповідача по справі страхове відшкодування в сумі 4998,14 грн( а.с.45-58). Статею 1192 ЦК України встановлено, що суд за вибором потерпілого може зобовязати особу відшкодувати збитки у повному обсязі відповідно до реальної вартості втраченого майна або виконання робіт , необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як вбачається з вимог позивача, він просить відшкодувати витрати на відновлювальний ремонт автомобіля в недоплаченій сумі 3783,59 грн. згідно з експертним висновком (вартість відновлювального ремонту 8781,73 грн. - виплачене страхове відшкодування в сумі 4998,14 грн =3783,59 грн.). Отже посилання відповідача на вимоги ст.29 Закону України „ Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів щодо проведеної виплати є підставними частково , сума виплати за відновлювальний ремонт автомобіля недоплачена в розмірі 3783,59 грн., позовні вимоги до страховика є підставними. Відповідач [PERSON] зобов"язаний як винна особа відшкодувати позивачу збитки за втрату товарного вигляду автомобіля в заявленій сумі 2467 грн.на підставі ст.ст. 1187,1188,1194 ЦК України .Доводи відповідача про те, що його цивільна відповідальність застрахована, а тому такі виплати повинна проводити страхова компанія не грунтуються на вимогах чинного законодавства. Статтею 32 Закону України „ Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів встановлено випадки, коли страховик не відшкодовує шкоду, зокрема( п.7 ст.32 Закону) шкоду , пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу. Статтею 23 ЦК України (пункт 3 ч.1 ст.23 ) передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди ,завданої душевними стражданнями, які особа занала у звязку з знищенням чи пошкодженням майна. Статтею 22 Закону України „ Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів встановлено, що моральну шкоду, передбачену пунктами 3, 4 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України відшкодовує у розмірі, визначеному судом, особа, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди. Отже з відповідача [PERSON] на підставі названих вище вимог Закону та ст.1167 ЦК України підлягає частковому відшкодуванню заподіяна моральна шкода через душевні страждання у звязку з пошкодженням автомобіля . Судом встановлено вину відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, його дії носили протиправний характер, в результаті яких позивач був позбавлений можливості належним чином використовувати належний на праві власності автомобіль через втрату ним товарного вигляду , він був змушений вживати додаткових зусиль для організації свого життя - докладати зусиль для відшкодування шкоди . Суд задовольняє вимоги про відшкодування моральної шкоди в сумі 500 грн . виходячи із принципу розумності і справедливості з врахуванням тривалості моральних страждань, їх характеру, вимушеності та істотності змін в житті позивача. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судові витрати по сплаті судового збору (а.с.1.2) ,за проведення експертизи (а.с.180-181) як це передбачено ст.88 ЦПК України, суд відшкодовує з відповідачів пропорційно до суми задовлених вимог (39,5% - з відповідача [PERSON], 60,5 % - з відповідача ПАТ "Страхова компанія "Провідна" ).З відповідача [PERSON] суд стягує в дохід держави судовий збір з вимог немайнового характеру на підставі ст.88 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved