Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] 16.06.2011 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розділ майна. Заявами від 09.09.2011 року, від 11.10.2011 року уточнив позовні вимоги. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 23.09.1989 року уклав шлюб з відповідачкою. Ним подано позов про розірвання шлюбу, сумісне проживання припинено. За час сумісного проживання ними набуто майно комплект мяких меблів, диван, тумбу під телевізор, стіл журнальний, килим (1*2,5), телевізор Фунай, стінку кухонну, стінку меблеву, два килими (3,5*2,5), килим 4*3, килим 2,5*2, шафу трьох дверну вартістю 192 грн., холодильник Стінол, пральну машину Таврія, стіл письмовий, стіл кухонний, яке є спільною сумісною власністю подружжя, стіл розкладний, шафу трьох дверну, пральну машину, стіл письмовий. Всього на загальну суму 8074,00 грн. весь час їх сімя проживала у будинку по вул.. Карла Маркса, 79 в с. Запорізьке Апостолівського району, в якому він самостійно здійснив переважну більшість будівельних робіт, вклав значну частину коштів зароблених ним особисто, вважає, що ним здійснено вагомий внесок у зазначене домоволодіння. Вартість домоволодіння 45\~ 105,28 грн. згоди про поділ майна сторонами не досягнуто. Тому просив визнати домоволодіння обєктом спільної сумісної власності подружжя, поділити майно, виділивши йому частину рухомих речей та половину домоволодіння, виділити відповідачу частину рухомих речей та половину домоволодіння, стягнути з відповідача половину понесених ним судових витрат. Відповідач [PERSON] письмових заперечень проти позову не подала. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав у повному обсязі, пояснив, з 1989 року перебуває у шлюбі з відповідачем, мають двох дітей, на даний час припинили сумісне проживання, він подав заяву про розірвання шлюбу, надано строк для примирення. Він бажає розділити спільне майно, рухомі речі як вказано в позові, та поділити будинок, оскільки вклав у будинок значну частину грошей, та сил, самостійно значно поліпшив будинок. Тому, вважає, що будинок є спільною сумісною власністю подружжя, він визнаний інвалідом. Іншого житла не має. Просив суд позов задовольнити. Представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити позов оскільки рухомі речі є обєктом спільної сумісної власністю подружжя, будинок значно поліпшено у період перебування сторін у шлюбі, тому він також є спільної сумісною власністю подружжя. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визначала частково, пояснила, що дійсно перебуває у шлюбі з позивачем, мають двох дітей, сумісне проживання припинено, скільки позивач вигнав її з дому з дітьми, вона проживає у батьків. Будинок по вул.. Карла Маркса в с. Запорізьке належав її діду, який заповів його їй, однак визнає, що позивач добудував кімнати та гараж, кухню, здійснив перекриття даху, тобто поліпшився стан будинку. Частина речей яку позивач вказує сумісною власністю, була у будинку, тому вони не підлягають поділу. Варіант поділу запропонований позивачем визнає. Вважає, що частка позивача у будинку не може бути так як вони мають дітей іншим житлом вона не забезпечена, оскільки проживає з батьками, у неї також є сестра. Вважала позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] пояснили, що допомагали позивачу здійснювати ремонтні роботи. Свідок [PERSON] підтвердила, що позивач та відповідач вкладали власні зусилля у покращення стану домоволодіння. Суд, вислухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Правовідносини які виникли між сторонами регулюються наступними нормами права. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування є обєктом права спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилось у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат, або затрат одного з подружжя, воно у разі спору може бути визнано обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Ст. 69 СК України закріплює право подружжя на поділ майна, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Ч. 2 ст. 70 СК України визначає обставини за яких суд може відступити від засади рівності часток подружжя, однак про це сторонами заявлено не було. Згідно ст. 71 СК України майно, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. В судовому засіданні встановлені наступні обставини. Зі свідоцтва про укладення шлюбу встановлено, що [PERSON] та [PERSON] одружились 23.09.1989 року, актовий запис № 147. З довідки сільради встановлено, що [PERSON] мешкає в с. Запорізьке вул.. Карла Маркса, 79, має склад сімї дружина [PERSON], дочка [PERSON], син [PERSON] Ю,М. З посвідчення серії УПФУ № 144213 встановлено, що [PERSON] є інвалідом 2 групи. З акту від 03.02.2011 року встановлено, що комісіє складено акт опису майна подружжя [PERSON], нажитого за час шлюбу. Зі свідоцтва про право на спадщину за заповітом встановлено, що на підставі заповіту, посвідченого виконавчим комітетом Першотравенської сільської ради народних депутатів Апостолівського району 01.07.1993 року спадкоємцем померлого 07.06.1994 року [PERSON] є [PERSON] спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з житлового будинку, жилою площею 15,5 м2, з надвірними будівлями літня кухня, сарай, гараж, вбиральня, паркани, заміщення. Вказаний будинок зареєстровано в БТІ Апостолівського району за [PERSON] З технічного паспорту на житловий будинок власності встановлено, що паспорт складено 11.08.1988 року, домоволодіння мало характеристики житловий будинок 1939 року побудови, вбиральня, замощення, паркани. З характеристики приміщень від 20.12.1999 року встановлено що домоволодіння має характеристики житловий будинок, вбиральня, замощення, паркани, літня кухня, сарай, гараж. Відповідач визнала, що в період шлюбу нею з відповідачем було значно поліпшено стан домоволодіння. Зі звіту про оцінку вартості домоволодіння в с. Зпорізьке Апостолівського району, Дніпропетровської області по вул.. Карла Маркса, 79, здійсненого СОД ПП Ліалекс, встановлено, що рекомендована ринкова вартість обєкта оцінки без ПДВ на 22.04.2011 року становить 45\~ 105,28 грн. Зі звіту про оцінку вартості рухомих речей, що знаходяться в домоволодінні в с. Зпорізьке Апостолівського району, Дніпропетровської області по вул.. Карла Маркса, 79, здійсненого СОД ПП Ліалекс, встановлено, що ринкова вартість рухомого майна складає 8074,00 грн. у тому числі комплект мяких меблів (2560 грн), диван (225), тумба під телевізор (301), стіл журнальний (75), килим (1*2,5) (154,00), телевізор Фунай(300,00), стінка кухонна (135,00), стінка меблева (1505,00 грн.), два килими (3,5*2,5) (210,0 грн. один на загальну суму 420 грн.), килим 4*3 (300 грн.), килим 2,5*2 (180 грн.), шафа трьох дверна вартістю 192 грн. (160 грн), холодильник Стінол(1300), пральна машина Таврія(40), стіл письмовий (72,0), стіл кухонний(40,00 грн). З квитанцій встановлено, що [PERSON] здійснено переказ коштів у сумі 1200 доларів, 3200 доларів. Актом опису майна підтверджується і не оспорюється відповідачем, що комплект мяких меблів, диван, тумба під телевізор, стіл журнальний, килим, телевізор Фунай, стінка кухонна , стінка меблева, два килими, килим 4*3, килим 2,5*2, шафа трьох дверна, холодильник Стінол, стіл письмовий, стіл кухонний придбано сторонами під час перебування у шлюбі за спільні кошти. Тому, на підставі ст. 60 Сімейного кодексу України дане майно належить сторонам на праві спільної сумісної власності а на підставі ст. 69 СК України сторони мають право на їх поділ. Вартість даних речей підтверджена звітом про оцінку вартості рухомих речей, не оспорюєть відповідачем. У акті крім того зазначено що під час перебування у шлюбі придбано також стіл розкладний, шафа трьох дверна, пральна машина Таврія, стіл письмовий. Однак, відповідач пояснила, що дані речі були у будинку до їх вселення. Тому, при таких поясненнях відповідача, враховуючи, що позивачем не надано доказів підтвердження дати придбання вказаних речей, суд вважає недостатнім доказом придбання майна у період шлюбу акту опису майна подружжя сім'ї [PERSON], тому, дані речі не підлягають поділу. Відповідач погодилась з запропонованим позивачем варіантом поділу рухомих речей, тому суд вважає необхідним розділити рухомі речі та порядку поділу майна виділити [PERSON] комплект мяких меблів (2560 грн), диван (225), тумбу під телевізор (301), стіл журнальний (75), килим (1*2,5) (154,00), телевізор Фунай(300,00), стінку кухонну (135,00) на загальну суму 3\~ 750 грн. В порядку поділу майна виділити [PERSON] стінку меблеву (1505,00 грн.), два килими (3,5*2,5) (210,0 грн. один на загальну суму 420 грн.), килим 4*3 (300 грн.), килим 2,5*2 (180 грн.), шафу трьох дверну вартістю 192 грн. (160 грн), холодильник Стінол(1300), пральну машину Таврія (40), стіл письмовий (72,0), стіл кухонний(40,00 грн) на загальну суму 4049,00 грн. . Різниця у вартості розділено рухомого майна складає 299,00 грн., тому з [PERSON] слід стягнути з на користь [PERSON] різницю у вартості майна. При вирішенні вимоги позивача про визнання домоволодіння спільною сумісною власністю подружжя, виділення йому Ѕ частини домоволодіння суд враховує наступне. З технічного паспорту на житловий будинок власності встановлено, що паспорт складено 11.08.1988 року, домоволодіння мало характеристики житловий будинок 1939 року побудови, вбиральня, замощення, паркани. З характеристики приміщень від 20.12.1999 року встановлено що домоволодіння має характеристики житловий будинок, вбиральня, замощення, паркани, літня кухня, сарай, гараж. Відповідач визнала, що в період шлюбу нею з відповідачем було значно поліпшено стан домоволодіння. Про те що домоволодіння істотно поліпшено під час перебування сторін у шлюбі підтвердили і свідки. Дана обставина підтверджується і технічним паспортом на домоволодіння. Тому на підставі ст. 62 СК України домоволодіння по вул.. Карла Маркса, 79 в с. Запорізьке є обєктом спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі части із майна, що є спільній сумісній власності. Вимогу про виділ частки у домоволодінні позивач не ставив, чим самостійно визначив межі позовних вимог, а вимога позивача про виділення йому Ѕ частини домоволодіння задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ст. 183 ЦК України подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення, неподільною є річ яку неможливо поділити без втрати її цільового призначення. Позивачем не надано доказів, які підтверджують технічну можливість поділу даного домоволодіння без втрати його цільового призначення, а отже на даний час неможливо визначити чи подільною є дана річ. Тому, позовні вимоги про виділення частини домоволодіння задоволенню не підлягають. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. При зверненні до суду позивачем сплачено 246,00 грн. судового збору, 120 грн. витрат на ІТЗ та 2000 грн. витрат за проведення експертизи. В судовому засіданні підтверджено, що вартість рухомого майна 8074,00 грн., вартість нерухомого майна 45\~ 105,28 грн. тому ціна позову складає 26 529, 14 грн., тому при зверненні до суду слід сплатити 266,00 грн., позивачем при зверненні до суду сплачено 246 грн. судового збору, тобто недосплачена сума судового збору становить 20,00 грн. і її слід стягнути з позивача в державний бюджет. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати пропорційно до задоволених вимог - 336,37 грн. (виходячи з розрахунку 2386,00 грн. (розмір понесених судових витрат) * 3750 грн. (задоволені позовні вимоги) / 26600,00 грн (ціна позову) = 336,37 грн.). На підставі ст. 60, 62, 69, 70, 71 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial