Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відкритого акціонерного товариства інститут «Дніпровніпіенергопром»про визнання права власності. Позивач в своєму позові посилався на те, що 20 червня 2011 року він уклав договір доручення № Б-2011/171/12 з товариством з обмеженою відповідальністю «Вокін»відповідно до змісту якого Товариство придбало від його імені прості іменні акції у кількості 8 674, які емітовано Відповідачем. Не дивлячись на виконання передбачених формальностей Відповідачем у видачі відповідного Сертифіката на придбані акції було відмовлено та як наслідок не визнано [PERSON] новим власником вищезгаданих акцій. Враховуючи вказані обставини позивач просить визнати за ним право власності на 8674 прості іменні акції відкритого акціонерного товариства інститут «Дніпровніпіенергопром», номінальною вартістю 0,25 гривані кожна, код цінних паперів UA 04004701007. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача позов визнав, проти задоволення заявлених вимог не заперечував. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача ТОВ «Вокін» заявлені позовні вимоги підтримав. Вислухавши сторони, оцінивши надані і добуті докази, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 20 червня 2011 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вокін» було укладено договір доручення № Б-2011/171/12 на купівлю простих іменних акцій відкритого акціонерного товариства «Дніпровніпіенергопром». Відповідно до положень договору купівлі-продажу цінних паперів № Б-2011/171/13 від 20 червня 2011 року укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вокін»та [PERSON], Товариство від імені та в інтересах [PERSON] придбало у [PERSON] прості іменні акції Відкритого акціонерного товариства інститут «Дніпровніпіенергопром» у кількості 8674 шт. номінальною вартістю 0,25 грн. за одиницю, що визнано сторонами справи. За результатами укладення договору Сторонами було оформлено передавальне розпорядження, яке 20 червня 2011 року нотаріально посвідчено приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 18.13, що визнано сторонами справи. Факт виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Вокін» покладених на нього обов’язків з переоформлення права власності на іменні цінні папери засвідчено Актом виконаних робіт до договору доручення на купівлю-продаж цінних паперів № № Б-2011/171/12 від 20 червня 2011 року. Крім того судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Вокін»здійснює господарську діяльність на ринку цінних паперів на підставі ліцензії серії АВ за № 520603, виданої Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку 15 квітня 2010 року на провадження діяльності з торгівлі цінними паперами –брокерської діяльності. Таким чином суд доходить висновку щодо дотримання належної, встановленої законодавством форми передачі права власності на іменні цінні папери емітента ВАТ інститут «Дніпровніпіенергопром», що визнано сторонами справи. Відповідно до положень ст. 177 Цивільного кодексу України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага. Згідно зі ст. 195 Цивільного кодексу України в Україні в цивільному обороті можуть бути пайові цінні папери, які засвідчують участь у статутному капіталі, надають їх власникам право на участь в управлінні емітентом і одержання частини прибутку, зокрема у вигляді дивідендів, та частини майна при ліквідації емітента. Матеріалами справи підтверджується той факт, що Продавцеві, [PERSON] акції належали на праві власності, що підтверджується Сертифікатом акцій серії А № 110 від 20 січня 2010 року. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог судом окрім іншого встановлено, що законодавством передбачено просту письмову форму договорів купівлі-продажу цінних паперів. Так, відповідно до п.5 ст. 5 Закону України «Про національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні»угоди щодо цінних паперів не підлягають нотаріальному посвідченню, якщо інше не встановлено законодавством або домовленістю сторін. В свою чергу відповідно до положень ст. 656 Цивільного кодексу України до договорів купівлі-продажу цінних паперів застосовуються загальні правила про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законодавством про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Статтею 334 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Представником Відповідача в судовому засіданні підтверджено факт відмови емітента у видачі Позивачеві [PERSON] на підтвердження права власності на придбані акції у кількості 8 674 штук. При цьому суд критично оцінює пояснення представника Відповідача щодо наявних спорів між ВАТ інститут «Дніпровніпіенергопром»та реєстратором цінних паперів емітента, адже це не впливає на наявність у Позивача права власності на придбані акції. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд оцінюючи доводи позивача та докази якими він їх обґрунтовує, доходить висновку щодо необхідності задоволення позову. Оцінюючи позовні вимоги в частині стягнення судових витрат у сумі 171 гривні, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої постановлене рішення. Враховуючи результат вирішення даної справи судові витрати повинні бути покладені на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved