Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на садову ділянку за правом спадкування, посилаючись на те, що 30.04.2011 року померла його мати [PERSON], з якою він проживав в одній квартирі з травня 1982 року по день її смерті. Після смерті матері, відкрилася спадщина на спірну земельну ділянку площею 0,067 га у садовому товаристві «Тиша», яка розташована на території Віта-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. У встановлений законом строк він, звернувся до Сімнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримав витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі. Окрім нього до спадкоємців першої черги належить відповідач [PERSON] Нотаріус Сімнадцятої Київської державної нотаріальної контори, відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пошкодженням (пофарбовано фломастером) оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно. А саме на земельну ділянку у садовому товаристві «Тиша» йому відмовлено. Рішенням Голосіївського суду міста Києва від 30 березня 2007 року його мати визнано недієздатною та призначено його її опікуном, саме в стані стійкого психічного розладу не усвідомлюючи значення своїх дій вона пофарбувала зазначений Державний акт. Тому просив визнати за ним право власності за правом спад\-кування на земельну ділянку площею 0,067 га у садовому товаристві «Тиша», що розта\-шована на території Віта-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київсь\-кої області, що належала померлій [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з»явився, згідно заяви просив слухати справу у його відсутність, проти позову не заперечує. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, позов позов задовольняє з таких підстав. Судом встановлено, що 30.04.2011 року померла мати позивача [PERSON], з якою він проживав в одній квартирі з травня 1982 року по день її смерті. Після смерті матері позивача, відкрилася спадщина на садову земельну ділянку площею 0,067 га у садовому товаристві «Тиша», яка розташована на території Віта-Поштової сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. У встановлений законом строк позивач, звернувся до Сімнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримав витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 28283514, від 06.10.2011 року, що підтверджується спадковою справою № 51801985, але відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину , а саме на спірну земельну ділянку у зв'язку з пошкодженням (пофарбовано фломастером) оригіналу правовстановлюючого документа про право приватної власності на земельну ділянку у садовому товаристві «Тиша» . Рішенням Голосіївського суду міста Києва від 30 березня 2007 року матір позивача визнано недієздатною та призначено позивача її опікуном, саме в стані стійкого психічного розладу не усвідомлюючи значення своїх дій вона пофарбувала зазначений Державний акт. Факт належності на праві власності померлій спірної земельної ділянки під\-тверджується Державним актом на право приватної власності на землю від 28.04.1998 p. II-KB № 112681, що зареєстрований в Книзі записів державних актів на пра\-во приватної власності на землю за № 453. Відповідно до cт. 1296 ч. 3 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов»язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст.125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвічує право власності. Документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку згідно ст.126 Земельного Кодексу України є державний акт. Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України.

Outcome: approved