Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

24 травня 2011 року позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою, посилаючись не те, що йому та відповідачу на праві спільної сумісної власності належить будинок № 5 по провулку Жовтневому в смт.Згурівка Київської області. Відповідач не приймає участі у витратах з утримання будинку. Особовий рахунок на будинок є єдиним, за період з травня 2008 року по квітень 2011 року включно він сплатив 9754,52 грн., тому просить стягнути із відповідача на його користь витрати, повязані з утриманням будинку, в розмірі 4877,26 грн. та судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 11 липня 2011 року дана справа була передана на розгляд Подільському районному суду міста Києва за підсудністю. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 15 серпня 2011 року справа була передана Згурівському районному суду Київської області на розгляд за підсудністю. Відповідач в своїх письмових запереченнях проти позову посилається на те, що він зареєстрований в [INFO] з 17 травня 1999 року, де проживає в гуртожитку зі своєю сімєю, вчасно та в повному обсязі оплачує за надані комунальні послуги. Він дійсно є власником ? частини будинку № 5 по провулку Жовтневому в смт.Згурівка Київської області. Однак договорів про газопостачання та електроенергію чи інших правочинів не укладав, комунікаціями не користувався, оскільки не проживає у даному будинку. Із зазначених підстав вважає позовні вимоги позивача незаконними та необґрунтованими. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, відповідач позов не визнав повністю. В судовому засіданні позивач пояснив, що сторонам на праві спільної сумісної власності належить по ? частини будинку № 5 по провулку Жовтневому в смт.Згурівка 2 Київської області. Відповідач не приймає участі в утриманні будинку. Він, хоча і не проживає в даному будинку, однак сплачує за надані послуги з газо- та електропостачання. Оплату проводив взалежності від свого матеріального становища, а не по фактично спожитих показниках. Будинок складає єдине ціле як і система опалення. Частини будинку сторін у натурі не виділялись. Опалення здійснюється природнім газом та за допомогою електричного насосу. Крім того, він використовує електричні обігрівачі. Наразі він не може визначити кількість спожитої електроенергії, використаної на опалення житлового будинку, та надати відповідні докази. Він перешкоджав відповідачу у користуванні будинком, так як останній не приймав участі в утриманні будинку. Однак, відповідач має доступ до даного житла, витрати по утриманню якого повинен нести нарівні з ним. В судовому засіданні відповідач, заперечуючи проти позову, пояснив, що дійсно йому належить ? частини житлового будинку, у якому він не зареєстрований та не проживає та яким повністю користується позивач. Останній створює йому перешкоди у користуванні будинком. Доказів зазначеного він не має, так як до правоохоронних органів не звертався. Враховуючи викладене, вважає, що всі витрати по утриманню будинку повинен нести позивач, який користується даним будинком та уклав відповідні угоди із підприємствами, які надають послуги. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторонам на праві приватної спільної часткової власності належить по ? частини будинку № 5 по провулку Жовтневому в смт.Згурівка Київської області. Їхні частки в натурі не виділені (а.с.6, 7, 79-81 копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та витягу із технічного паспорту). Позивач несе тягар утримання зазначеного майна у вигляді витрат, повязаних зі зберіганням майна, а саме, по оплаті за газопостачання. За період з травня 2008 року по квітень 2011 року включно він сплатив за зазначені послуги (а.с.8-30). Відповідач не приймає участі в утриманні належної йому ? частини будинку, що визнається кожною стороною. Суд на підставі ст.10 ЦПК України, сприяючи всебічному і повному зясуванню обставин справи, розяснив сторонам їх права та обовязки, попередив про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій та сприяв здійсненню їхніх прав. Однак відповідач не надав доказів неможливості прийняття участі в утриманні належної йому ?? частини будинку. Зі змісту ч.3 ст.13 Конституції України вбачається, що власність зобовязує. Це означає, що власник повинен турбуватися про майно. В даній справі інше не було встановлено ні договором, ні законом. Згідно зі ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. 3 Відповідно до ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Згідно з ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, так як в судовому засіданні доведено, що будинок № 5 по провулку Жовтневому в смт.Згурівка Київської області є спільною частковою власністю сторін, позивач несе тягар утримання даного будинку, відповідач не приймає участі в утриманні належної йому ? частини будинку. При визначенні розміру витрат, повязаних з утриманням будинку, що підлягають до стягнення із відповідача на користь позивача, суд визнає загальновідомими ті обставини, що опалювальний період в України триває з 15 жовтня по 15 квітня. Також суд бере до розгляду як доказ інформаційний лист Згурівської ФЕГГ про фактичне споживання позивачем природнього газу за зазначений період та визнає його належним, який засвідчений підписами посадових осіб та скріплений печаткою зазначеного господарства (а.с.85). Таким чином, позивач поніс витрати, повязані з утриманням будинку, за період з 15 жовтня 2008 року по 15 квітня 2009 року, з 15 жовтня 2009 року по 15 квітня 2010 року та з 15 жовтня 2010 року по 15 квітня 2011 року у розмірі 7827 грн. 52 коп. (11-12.2008 року 626 грн. 40 коп., 01-15.04.2009 року 2067 грн. 90 коп. (01-03 2064 грн. 24 коп. + 04 7 грн. 32 коп. : 30 дн. х 15 дн. = 3 грн. 66 коп.), 15.10.2009 року 31.12.2009 року 538 грн. 37 коп. (10 347 грн. 70 коп. : 31 дн. х 17 дн. + 190 грн. 67 коп. + 11-12 347 грн. 70 коп.), 01-15.04.2010 року 1614 грн. 42 коп. (01-03 1464 грн., 04 300 грн. 85 коп. : 30 дн. х 15 дн. = 150 грн. 42 коп.), 15.10-31.12.2010 року 716 грн. 91 коп. (10 248 грн. 15 коп. : 31 дн. х 17 дн. = 136 грн. 07 коп. + 11-12 580 грн. 84 коп.), 01-15.04.2011 року 2263 грн. 52 коп. (01-03 1897 грн. 34 коп., 04 732 грн. 37 коп. : 30 дн. х 15 дн. = 366 грн. 18 коп.). Тому до стягнення із відповідача на користь позивача підлягають понесені витрати в розмірі ? частини - 3913 грн. 76 коп., так як відповідач не надав суду доказів щодо надмірного споживанням позивачем у зазначений період природнього газу на утримання майна, що у спільній частковій власності. У задоволенні решти позовних вимог вбачається за необхідне відмовити з наступних підстав. Суд не вбачає підстав для розподілу витрат, повязаних з утриманням будинку та понесених позивачем у неопалювальний період з газопостачання, так як суд оцінює такі витрати надмірними та зайвими у зазначений період. Витрати позивача на електропостачання будинку суд також не враховує до відшкодування, оскільки розцінює використання позивачем електроенергії для задоволення його власних потреб. 4 На підставі викладеного,

Outcome: partial