Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-03 00:00:00

04 грудня 2009 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розподіл майна подружжя. 08.06.2010 року [PERSON] представник [PERSON], звернулась до суду із зустрічним позовом про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення. Ухвалою суду від 04.08.2011 року позов [PERSON] залишено без розгляду. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] представник [PERSON] посилалася на те, що на підставі рішення загальних зборів членів садового товариства с/к «Автомобіліст»[PERSON] був прийнятий у члени даного товариства та йому була надана земельна ділянка за №81, площею 0,06 га на території Прилиманської сільської ради, с/к «Автомобіліст». На підставі рішення виконкому Прилиманської сільської ради народних депутатів від 29 жовтня 1999 року №420 [PERSON] була передана ділянка за №81, площею 0,06 га на території Прилиманської сільської ради, с/к «Автомобіліст»у приватну власність безкоштовно. На земельної ділянці знаходиться недобудований садовий будинок, який до експлуатації не був зданий, тобто фактично це є будматеріали, які знаходяться у його особистої власності. Фактично шлюбні відносини з колишньою дружиною [PERSON] припинили наприкінці 1999 року. У 2004 році [PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м.Одеси з заявою про розірвання шлюбу і все це вказав у позовної заяві. З того часу він проживав у недобудованому садовому будинку, а колишня дружина з дітьми у сумісної квартирі, від долі в якої я відмовився пізніше. У Кіровоградської області проживала мати [PERSON], яка була хвора та потребувала догляду. З 2006 року [PERSON] проживав зі своєю матірю у Кіровоградської області, інколи приїжджав до своєї земельної ділянки. З дозволу [PERSON] в належному йому недобудованому садовому будинку стали проживати його колишня дружина з дітьми, тому що зі слів дружини йому відомо, що вона повинна була зробити ремонт у придбаній квартирі. В теперішній час [PERSON] бажає використовувати належну йому земельну ділянку №81 площею 0,06 га на території Прилиманської сільської ради, с/к «Автомобіліст»у своїх цілях, однак відповідачі відмовились повернути йому земельну ділянку та виселитись з належного йому недобудованого будинку. [PERSON] вважає дії відповідачів незаконними, оскільки у відповідності з ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути противоправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. В судовому засіданні представник [PERSON] позов підтримала. Позивач за первісним позовом, та відповідач за зустрічним позовом [PERSON], відповідачі за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього [PERSON] повторно у судове засідання не зявились, будучі належним чином повідомлені про час і місце судового засідання, заяви про розгляд справи за їх відсутності на подавали. Представник відділу опіки та піклування Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області до суду зявився, однак надав лист, в якому просив суд ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Заслухавши пояснення представника позивача за зустрічним позовом, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягає задоволенню частково за наступних підстав. Відповідно до положень ст.ст.6 і 22 Земельного Кодексу України (редакції 1990 р.) Декрету Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року №15 «Про приватизацію земельних ділянок»одержана громадянином у приватну власність для ведення садівництва земельна ділянка є його приватною власністю. Земельні ділянки, передані органом влади в приватну власність та користування особі, не можуть належати до спільної сумісної власності подружжя, оскільки вони не набувалися як спільне майно подружжя за спільні кошти. По матеріалам справи встановлено, що на підставі рішення загальних зборів членів садового товариства с/к «Автомобіліст»[PERSON] був прийнятий у члени даного товариства та йому була надана земельна ділянка за №81, площею 0,06 га на території Прилиманської сільської ради, с/к «Автомобіліст». На підставі рішення виконкому Прилиманської сільської ради народних депутатів від 29 жовтня 1999 року № 420 [PERSON] була передана ділянка за №81, площею 0,06 га на території Прилиманської сільської ради, с/к «Автомобіліст»у приватну власність безкоштовно. Відповідач [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. За позовом [PERSON] шлюб з [PERSON] було розірвано рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 28.09.2004 року. За правилами ст.391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст.ст. 3, ч.3 10, 30 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Сторонами по справі в цивільному процесі є позивач і відповідач. На підставі встановленого та вищевказаних положень законодавства суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] щодо усунення перешкод у користуванні та розпорядженні майном, а саме: земельною ділянкою №81, площею 0,06 га на території Прилиманської сільської ради, с/к «Автомобіліст»є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки порушені його права щодо користування земельною ділянкою. Що стосується вимог [PERSON] щодо виселення відповідачів з недобудованого будинку, який знаходиться на вищевказаній земельної ділянці, ці вимоги задоволенню не підлягають, оскільки [PERSON] право власності на будинок не набув, а тому як лише власник будинку має таке право. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial