Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-26 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (скорочена назва - АТ «Дельта Банк») звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути заборгованість по кредитному договору на загальну суму 1 966 грн. 89 коп. та покласти на відповідача обов'язок відшкодувати сплачений судовий збір на користь позивача у розмірі 188 грн. 20 коп. На обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 19 вересня 2006 року між ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», (правонаступником якого є АТ «Дельта Банк») та [PERSON] укладено кредитний договір № 002-20074-190906, за умовами якого позивач надав відповідачеві у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, грошові кошти в сумі 2 317 грн. 35 коп. з кінцевим терміном повернення 18 вересня 2008 року та сплатою за користування кредитом процентів і комісійних. Дані зобов'язання відповідач повинен виконувати в строки, обумовлені кредитним договором. Узяті на себе зобов'язання позивач виконав вчасно, у свою чергу відповідач узяті на себе зобов'язання не виконав, допустивши станом на 31 жовтня 2011 року заборгованість в сумі 1 966 грн. 89 коп. В зв'язку із цим позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просить захистити його права. Представник позивача АТ «Дельта Банк» до суду не з'явився, про розгляд справи були повідомлені належним чином, на адресу суду подана заява, в якій позов підтримують в повному обсязі, просять розглядати справу без їх участі (а.с.04). Також не заперечують проти заочного розгляду справи. Суд вважає можливим розглянути даний позов без представника позивача. Відповідач [PERSON] позовні вимоги АТ «Дельта Банк» визнав частково, суду пояснив, що 11 листопада 2011 року він сплатив заборговність по кредиту в сумі 1 000 грн. 00 коп., про що надав суду квитанцію за № NOW3M38281 від 11.11.2011 р. Вважає, що на цю суму повинно бути зменшено сума заборгованості. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 19 вересня 2006 року [PERSON] уклав письмовий кредитний договір № 002-20074-190906 з ТОВ «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є АТ «Дельта Банк» (а.с.17). Відповідно до п.1.1 договору кредиту, позивач зобов'язався надати кредит [PERSON] у розмірі 2 317 грн. 35 коп. на придбання певного майна, на умовах визначених Договором, із остаточним терміном повернення Кредиту та сплати процентів і комісійних по ньому не пізніше ніж 18.09.2008 року, а відповідач зобов»язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором (а.с.05-06). Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати позивачеві грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору, у випадку порушення зобов»язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Як визначено ст.1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. ТОВ «Комерційний Банк «Дельта» свої зобов»язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: видав відповідачеві кредит в розмірі 2 317 грн. 35 коп. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи, позивач зобов'язання за договором від 19.09.2006 року № 002-20074-190906 виконав в повному обсязі, проте, відповідач в порушення умов договору, взяті на себе зобов'язання не виконав, внаслідок чого на 31 жовтня 2011 року за ним рахується заборгованість в розмірі 1 966 грн. 89 коп., яка складається з наступного: 1 034 грн. 71 коп. - заборгованість за кредитом; 31 грн. 41 коп. - заборгованість за відсотками за користування кредитом; 900 грн. 77 коп. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом, що підтверджується наданим позивачем розрахунком (пеня не стягується) (а.с.14-15). Відповідач суду надав оригінал квитанції за № NOW3M38281 від 11.11.2011 р., згідно якої [PERSON] на розрахунковий рахунок № 29095000152711 АТ «Дельта Банк» сплатив 1 000 грн. 00 коп. В даній квитанції вказано призначення платежу - погашення кредитної заборгованості за договором № 002-20074-190906 від 19.09.2006 р.(а.с.28). При таких обставинах суд приходить до висновку, що оскільки на 31 жовтня 2011 року за відповідачем рахувалась заборгованість в розмірі 1 966 грн. 89 коп., але після цього 11 листопада 2011 року [PERSON] частково погасив цю заборгованість, то вона підлягаю зменшенню до 966 грн 89 коп., з урахуванням сплати 1000 грн. 00 коп. Відтак, згідно ст.ст. 525, 526, 527, 530, ч.2 ст.1050, 1054 ЦК України суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь АТ «Дельта Банк» слід стягнути 966 грн. 89 коп. - заборгованості за кредитним договором № 002-20074-190906 від 19.09.2006 року. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки суд задовольняє позов, то згідно із вищезазначеною статтею, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 188 грн. 20 коп. у відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: partial