Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], Богданівської сільської ради Броварського району Київської області про визнання права власності на нерухоме майно, а саме земельної ділянки, площею 0,1400 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: вул.Заліська, 43 в с.Богданівка Броварського району Київської області відповідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії СЕ № 772963 від 12 квітня 2010 року. Свій позов обгрунтовує тим, що в березні 2006 року на підставі її заяви рішенням сесії Богданівської сільської ради від 22 березня 2006 року надано згоду на розробку проекту відведення земельної ділянки, площею 0,14 га. 16.09.2006 року позивач зареєструвала шлюб з відповідачем,. В 2010 році, перебуваючи в шлюбі, отримала державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0,1400 га, що розташована за адресою: вул.Заліська, 43 в с.Богданівка Броварського району Київської області. Як стверджує позивач в тексті позовної заяви, протягом останнього року подружні стосунки між сторонами суттєво погіршились, останній часом відповідач неодноразовоо висловлює твердження про те, що вказана земельна ділянка є спільною сумісною власністю подружжя. Не погоджуючись з цим позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право особистої власності на вказану земельну ділянку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила її задовольнити, пояснила, що земельна ділянка була виділена позивачу на підставі заяви, поданої нею до реєстрації шлюбу з відповідачем. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги в повному обсязі та не заперечував щодо їх задоволення. Суд, вислухавши сторін, повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході розгляду справи судом достовірно встановлено, що в березні 2006 року позивач звернулась до Богданівської сільської ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва. Рішенням сесії від 22 березня 2006 року Богданівська сільська рада надала згоду на розробку проекту відведення земельної ділянки, площею 0,14 га по вул.Кримця в с.Богданівка Броварського району Київської області. 16 вересня 2006 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб відділом ЗАГСу Дніпровського району м.Києва. Рішенням сесії Богданівської сільської ради за № 180 від 31 березня 2009 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та передано безкоштовно у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за рахунок земель запасу, зокрема [PERSON], площею 0,1400 га за адресою: с.Богданівка, ділянка № 129. В квітні 2010 року [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку (серії СЕ № 772963) площею 0,1400 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: вул.Заліська, 43 в с.Богданівка Броварського району Київської області. Відповідно ст. 61 СК України обєктом прав а спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. В ході розгляду справи судом встановлено, що спірна земельна ділянка набута позивачем після реєстрації шлюбу із земель державної власності в квітні 2010 року, таким чином ч.5 ст. 61 СК України , доповнена згідно Закону № 2913-VI від 11 січня 2011 року, відповідно якої обєктом права спільної сумісної власності подружжя є зокрема земельна ділянка набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності , у тому числі приватизації, застосована судом бути не може, так як закон зворотної дії у часі не має. Беручи до уваги те, що відповідачем в судовому засіданні позовні вимоги визнано в повному обсязі, таке визнання не суперечить закону та не порушує права , свободи чи інтереси інших осіб, позовні вимоги позивача обґрунтовані з посиланням на відповідні докази, суд прийшов до висновку позов задовольнити.

Outcome: approved