Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-05 00:00:00

02 грудня 2011 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та на своє утримання, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 2009 року, від якого вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Вказала, що з лютого 2011 року припинила з відповідачем шлюбні стосунки та не веде з ним спільного господарства, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, постійно вчиняє сварки, витрачає сімейні кошти на гральних автоматах. Збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача та її дитини. Враховуючи наведене, позивач просила розірвати шлюб, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини доходу відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття та аліменти на своє утримання у такому ж розмірі щомісячно до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач, який належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Позивач проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюб між сторонами зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві 23 жовтня 2009 року, про що зроблено актовий запис №1661. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. З пояснень позивача вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки з лютого 2011 року. Сімейне життя у сторін не склалось, шлюб носить формальний характер та примирення не можливе. Таким чином, суд дійшов висновку‚ що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача та дитини. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 181, 182 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, і не можуть бути меншими, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З пояснень позивача вбачається, що відповідач матеріальної допомоги їй та на утримання дитини не надає, витрачаючи кошти на спиртні напої та гральні автомати. Також позивач зазначила, що відповідач інших дітей немає. За таких обставин суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання малолітнього сина аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Крім того, відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і вразі розірвання шлюбу. Відповідно до частин 1 та 2 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Будь-які докази, які б свідчили про те, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу дружині, з якою проживає його малолітній син, в матеріалах справи відсутні. За таких обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, від дня предявлення позову і до досягнення сином [PERSON] трьох років. Згідно ст. 88 ЦПК України та Закону України Про судовий збір з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 188 грн. 20 коп., а на користь позивача судовий збір у розмірі 94 грн. 10 коп.

Outcome: approved