Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином. Посилався на те, що вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці 30 березня 2011 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 191 ч.1 КК України і за його вчинення призначено йому міру покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. в дохід держави. Даним вироком встановлено, що [PERSON] працюючи на посаді комірника фізичної особи - підприємця [PERSON], згідно трудового договору від 18 жовтня 2006 року укладеного між приватним підприємцем-фізичною особою [PERSON] та [PERSON], будучи матеріально відповідальною особою, згідно договору про повну матеріальну відповідальність від 16 жовтня 2006 року, у період часу з 27 липня 2010 року до 11 вересня 2010 року діючи умисно, з корисливих мотивів, розтратив товарно-матеріальні цінності, які йому були ввірені на загальну суму 14856,05 гривень, чим заподіяв позивачу ФОП [PERSON] матеріальні збитки на суму 14856 грн. 05 коп. Позивач посилається на те, що злочинними діями відповідача йому заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в 5000 грн. і полягає вона у душевних стражданнях, які він постійно переживає з моменту завдання збитків, і які ще більше збільшились з моменту відмови відповідача провести їх відшкодування. Внаслідок вчинення даного злочину, він переніс сильний нервовий стрес, втратив сон, фізичну біль, тривалий час змушений лікуватись і до цього часу відчуває головні болі. Просив позов задовольнити, стягнути з відповідача на його користь заподіяні матеріальні збитки на суму 14856 грн. 05 коп., 5000 грн. моральної шкоди та понесені судові витрати по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. та 3000 грн. за надання правової допомоги. У судове засідання позивач не зявився, від його представника надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обємі, просить суд позов задовольнити. В разі відсутності відповідача ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про день та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, позивач надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Суд оголосивши заяву представника позивача, дослідивши матеріали цивільної та кримінальної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було 18.10.2006 року укладено трудовий договір між працівником і фізичною особою, відповідно до якого відповідача було прийнято на посаду комірника (а.с.9 к\\с). Крім цього, між вищевказаними особами було укладено 16.10.2006 року договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність відповідача перед підприємством(а.с.10 к\\с). Як вбачається із копії трудової книжки відповідача, [PERSON] офіційно працював на посаді комірника ФО-П [PERSON] та був матеріально відповідальною особою(а.с.15-16 к\\с). Згідно ч.1 ст.130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків. Як видно із змісту ст.134 КЗпП України, відповідно до законодавства, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі організації, у випадках, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. Згідно вироку Першотравневого районного суду м.Чернівці 30 березня 2011 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 191 ч.1 КК України і за його вчинення призначено йому міру покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. в дохід держави. Даним вироком встановлено, що [PERSON] працюючи на посаді комірника фізичної особи - підприємця [PERSON], згідно трудового договору від 18 жовтня 2006 року укладеного між приватним підприємцем-фізичною особою [PERSON] та [PERSON], будучи матеріально відповідальною особою, згідно договору про повну матеріальну відповідальність від 16 жовтня 2006 року, у період часу з 27 липня 2010 року до 11 вересня 2010 року діючи умисно, з корисливих мотивів, розтратив товарно-матеріальні цінності, які йому були ввірені на загальну суму 14856,05 гривень, чим заподіяв позивачу ФОП [PERSON] матеріальні збитки на суму 14856 грн. 05 коп. . Вирок набрав законної сили. (а.с.207-208 к\\с). Згідно ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст.. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Також по справі встановлено факт завдання позивачу по справі [PERSON] моральної шкоди, яка полягає в перенесених ним душевних стражданнях, сильного нервового стресу, фізичної болі, втрати сну, спокою, тривалого лікування, яку позивач оцінює в 5000 гривень та яка підлягає частковому стягненню з відповідача [PERSON] в сумі 1000 грн., оскільки на думку суду саме така сума є розумною та справедливою. Згідно ч.2 ст.1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей реалізації, ступеня вини особи яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою відшкодування, а також інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності, справедливості. Відповідно до ч.3 ст..79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать: 1) витрати на інформаційно-технічне забезпечення; 2) витрати на правову допомогу; 3) витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду; 4) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; 5) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; 6)витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 88 ч. 3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі наведеного,

Outcome: partial