Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

12.09.2011 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у здійсненні права власності на квартиру [ADDRESS], шляхом виселення відповідача із цієї квартири. В обґрунтування позову зазначила, що являється власником спірної квартири, яку придбала за цивільно-правовою угодою. Після укладення договору купівлі-продажу їй стало відомо, що в квартирі проживає відповідач, яка відмовилася звільнити квартиру, чим створює перешкоди в реалізації права власності. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала і наполягала на задоволенні. Відповідач позов не визнала. Вона пояснила, що проживає в спірній квартирі з 1989 року. Вона вселилася в квартиру як член сімї її власника, несе усі витрати по утриманню житла, у звязку з чим вважає, що має право на проживання в квартирі й після зміни власника. Просила суд врахувати ту обставину, що вона не має у володінні іншого жилого приміщення, і в разі задоволення позову буде позбавлена права на житло, гарантованого Конституцією України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Квартира [ADDRESS] до 09.09.2011 року належала на праві приватної власності [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 07.11.2003 року Першою чернігівською державною нотаріальною конторою. Відповідач перебувала з [PERSON] у шлюбі з 27.11.1982 року. У 1989 році відповідач вселилася в спірну квартиру як член сімї власника жилого приміщення, і з цього часу постійно проживає в ній. Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 11.10.2007 року шлюб між [PERSON] і відповідачем було розірвано. 09.09.2011 року [PERSON] уклав з позивачем договір купівлі-продажу спірної квартири. Перехід права власності на квартиру від [PERSON] до позивача підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав від 23.09.2011 року. Відповідно до статті 156 Житлового кодексу Української РСР члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Таким чином, після вселення в квартиру в якості члена сімї її власника, відповідач набула рівне з власником право користування квартирою. Вказане право зберігалося за відповідачем і після розірвання шлюбу з власником квартири [PERSON] Втім, право членів сімї власника жилого будинку (квартири), в тому числі й колишніх, на проживання в жилому будинку (квартирі), являється похідним від права самого власника на жилий будинок (квартиру). У разі припинення права власності особи на жилий будинок (квартиру) автоматично припиняються усі похідні права, в тому числі й право користування цим жилим приміщенням усіма членами його сімї, в тому числі й колишніми. Отже, з припиненням права власності [PERSON] на квартиру [ADDRESS], припинилося й право користування вказаною квартирою у відповідача. Згідно статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи те, що відповідач втратила право користування спірною квартирою, але цьому продовжує проживати в ній без згоди позивача, як нового власника квартири, такими діями відповідач створює позивачеві перешкоди в користуванні своєю власністю, що є підставою для задоволення позову та виселенні відповідача із спірної квартири без надання іншого жилого приміщення.

Outcome: approved