Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-22 00:00:00

04.11.2011 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання Державного акту серії ІV-МК № 024770 на право приватної власності на земельну ділянку, розташовану в [ADDRESS], для обслуговування житлового будинку, загальною площею 0,0900 га, недійсним та припинення за померлим [PERSON], права власності на вказану земельну ділянку. Позивачка в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач, в особі свого представника за довіреністю Петраковська І.В. в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнала та не заперечувала в їх задоволенні. У відповідності зі ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку є законні підстави для задоволення позову. Вислухавши пояснення позивачки та представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до такого висновку. 17.01.2008 року [PERSON] уклав договір дарування житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS]. Згідно договору дарування власником вищезгаданого будинку стала [PERSON] (донька [PERSON].). Договір дарування житлового будинку ВКС822906 від 17.01.2008 року був нотаріально посвідчений та зареєстрований в реєстрі за №90. 02.04.2008 року вказане вище домоволодіння було зареєстроване в Новобузькій філії Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації за №21770953 на ім'я [PERSON] (позивачки). Після укладення договору дарування житлового будинку позивачці також було передано земельну ділянку загальною площею 0,0900 га для обслуговування житлового будинку. [INFO] [PERSON] помер. За життя [PERSON], позивачці не вдалося переоформити на себе земельну ділянку загальною площею 0,0900 га для обслуговування житлового будинку розташованого в [ADDRESS], у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів, а саме Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, який вона знайшла пізніше, вже після смерті батька. Згідно ч.1 ст.377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Також відповідно ч.1 та ч.2 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Крім того, згідно п.б ч.1 ст.140 ЗК України, однією з підстав припинення права власності на земельну ділянку є смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємців. Спадкоємці земельної ділянки після смерті [PERSON] відсутні так як з моменту смерті останньої [INFO] ніхто не вступав у спадщину та її не приймав. За наведених вище підстав суд вбачає вичерпний перелік доказів на підтвердження позовних вимог позивачки, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved