Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], третьої особи –[PERSON] про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом вселення, посилаючись на те, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної приватної власності його дружині, а також їхнім синам [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Останнім часом між сторонами почали виникати сварки, які позивач всіляко намагався уникнути. Всі претензії дружини намагався виконувати, навіть погодився продати їх автомобіль DAEWOO LANOS. Після продажу вказаного автомобіля дружина позивача в квартиру останнього не впустила, пояснень ніяких не надала і речей позивача не віддала. У зв'язку з тим, що [PERSON] не дає позивачу можливості користуватися житлом, яке належить на праві спільної сумісної власності, позивач змушений був звернутися до суду. Позивач просив вселити його в спірну квартиру [ADDRESS] та зобов'язати [PERSON] не перешкоджати йому користуванню вказаним житловим приміщенням. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали. Відповідачка та третя особа у судове засідання не з»явилися, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, не повідомила про причини своєї неявки. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, його представника, дослідивши матеріали справи та інші зібрані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної приватної власності дружині позивача [PERSON] М, а також їхнім синам [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Приватизація квартири відбулась у 2006 році. Складається квартира з кімнати площею 19,9 м , кухні площею 6,3 м, сполученою ванної кімнати і вбиральні загальною площею 3,1 м та коридору площею 56,1 м2. Шлюб з [PERSON], який був зареєстрований в Полтавському міському Палаці реєстрації шлюбів, сторони уклали 2 січня 1988 року. Останнім часом між сторонами почали виникати сварки, які позивач всіляко намагався уникнути. Всі претензії дружини намагався виконувати, навіть погодився продати їх автомобіль DAEWOO LANOS. Для цього, починаючи з січня 2009 року він почав давати об'яви до Жовтої газети про продаж автомобіля. Оскільки покупець не траплявся, сестра позивача [PERSON] погодилася придбати вказаний автомобіль. 12 травня 2009 року було вирішено, що позивач знімає з реєстрації автомобіль і закінчують оформлення його купівлі-продажу. Так і було зроблено, але коли позивач повернувся до дому, дружина його в квартиру не впустила. Пояснень ніяких не дала і речей позивача не віддала. Через деякий час вона змінила і замок на вхідних дверях. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 369 ЦК України: 1. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. 2. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи вище викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved