Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-01 00:00:00

13 грудня 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визначення часток в праві спільної сумісної власності подружжя. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем [PERSON] вона знаходилася у шлюбі з 11 березня 1995 року. 04 лютого 2009 року шлюб було розірвано. В період шлюбу, 24 листопада 1995 року, ними було придбано двокімнатну квартиру [ADDRESS], про що свідчить договір купівлі-продажу нерухомого майна №11\\27-п, зареєстрований Павлоградською товарною біржею 24.11.1995 року. Право власності на зазначену квартиру було зареєстровано на відповідача одноосібно, оскільки вони мали сімейні стосунки та повну довіру один до одного. У зв'язку з тим, що на момент придбання квартири вони знаходилися у зареєстрованому шлюбі, а квартира була придбана за їх спільні грошові кошти, вважає, що квартира належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя. У зв'язку з тим, що відповідач в добровільному порядку не визнає наявності права спільної сумісної власності подружжя на спірну квартиру та ухиляється від визначення часток у праві спільної сумісної власності вона змушена звернутися до суду. Позивач прохає суд визнати за нею право власності на 1\\2 частину квартири [ADDRESS] в рахунок визначення частки у спільному сумісному майні подружжя, чим припинити право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS], залишивши право власності на 1\\2 частину даної квартири за [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, направила суду заяву з проханням розглянути справу по суті за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечували проти розгляду справи в заочному порядку. У судові засідання 13 січня 2012 року та 02 лютого 2012 року не з'явився відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає встановленими наступні факти та обставини. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11 березня 1995 року. 04 лютого 2009 року шлюб між сторонами по справі було розірвано ( свідоцтво про розірвання шлюбу серія І-КИ №116400). Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 24 листопада 1995 року, зареєстрованого Павлоградською товарною біржею за номером 11\\27-П [PERSON] придбав у власність двокімнатну квартиру за адресою [ADDRESS]. Право власності на зазначену вище квартиру зареєстровано колективним підприємством Павлоградським міжміським бюро технічної інвентаризації за №18-81 29 листопада 1995 року. Відповідно до ст.70 СК України у разі розділу майна, що є сумісною власністю подружжя, частини майна чоловіка і дружини є рівними, якщо інше не встановлене домовленістю між ними або шлюбним контрактом. Також статтею 22 Кодексу України про шлюб та сім'ю, який діяв на момент придбання у власність нерухомого майна, також було передбачено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Враховуючи вищевикладене суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] визнавши за нею право власності на 1\\2 частину квартири [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved