overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-19 00:00:00

У лютому 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просить стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на дітей [PERSON], [INFO], у розмірі 350 грн., починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач матеріально не утримує дитину, але спроможний сплачувати аліменти. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав у повному обсязі, надав заяву, про визнання позову. Пояснив при цьому що є інвалідом 3 групи, отримує пенсію 800 грн., інших осіб на його утриманні немає. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, суд дійшов висновку, що оскільки визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] та [PERSON], перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбного життя мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК №058375. Відповідач не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріально дитину не утримує. Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи, що відповідач визнає позовні вимоги, а також з урахуванням стану матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища відповідача, який є інвалідом 3 групи, отримує пенсійне забезпечення відсутність у відповідача інших дітей або інших осіб, які б перебували на його утриманні, суд приходить до обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про щомісячне стягнення з відповідача аліментів на користь [PERSON] на дитину - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. досягнення дитиною повноліття, починаючи з 3 лютого 2012 року. Стягнути з відповідача на користь держави 107 (сто сім) грн. 30 коп. судового збору. На підставі ст.ст.150, 180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Першої Житомирської державної нотаріальної контори, в якій просить, з урахуванням уточнень, визначити додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини терміном в два місяці, яка відкрилась після смерті її бабусі [PERSON], померлої 10.10.2010 р. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що пропустила строк для прийняття спадщини з причини відсутності юридичної обізнаності в сфері спадкових відносин. Сторони в судове засідання не зявились, подали заяви про розгляд справи в їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 10.10.2010 р. померла [PERSON] бабуся позивачки [PERSON] (а.с.4). Згідно заповіту від 26.12.2007 р. [PERSON] заповіла своїй онуці [PERSON] все майно, яке належало їй на день смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, їй на праві власності належала земельна ділянка в Любарському районі Житомирської області площею 2,6505 га., кадастровий номер 1823185700:11:002:0031. [PERSON] пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті бабусі, з причини відсутності юридичної обізнаності в сфері спадкових відносин. Як вбачається зі змісту письмової відповіді Першої Житомирської державної нотаріальної контори, щодо майна померлої 10.10.2010 р. [PERSON] спадкова справа не відкривалась (а.с.17). Відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, суд вважає причину, з якої [PERSON] пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини, поважною і визначає додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, терміном в два місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання особи недієздатною та встановлення над нею опікунства, в якій вказала, що на її утриманні знаходиться чоловік [PERSON], [INFO] , який є хворим є інвалідом 1 групи загального захворювання, він потребує догляду та постійного лікування, внаслідок свого психічного стану не здатен усвідомлювати свої дії та керувати своїми вчинками, потребує постійного догляду проживає разом з нею. Вона, просить визнати [PERSON], [INFO] недієздатним та встановити над нею опіку. У судове засідання заявниця підтримала свої позовні вимоги і просила їх задовольнити. У судове засідання представник органу опіки та піклування не зявився ,від нього надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Суд, враховуючи позицію заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлений факт того, що [PERSON], [INFO] є хворим з причин, що є інвалідом 1 групи загального захворювання, він потребує догляду та постійного лікування, внаслідок свого психічного стану не здатен усвідомлювати свої дії та керувати своїми вчинками, потребує постійного догляду , з 2012 року перебуває на обліку у психоневрологічному відділенні ЦРЛ м. Артемівська. Виконком Артемівської міської ради, як орган опіки та піклування звернувся до суду з поданням, щодо визнання [PERSON], [INFO] недієздатним та встановлення над ним опіки , вважають доцільним призначити [PERSON], опікуном над її чоловіком [PERSON], [INFO]. Згідно висновку Донецького обласного центру судово-психіатричних експертиз Словянського відділення викладеного у акті амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 27 (гр.) від 10.02.2012 року [PERSON], [INFO] страждає судинною деменцією. В силу вираженості недоумства не може розуміти свої дії та керувати ними. Для захисту цивільних прав потребує у встановленні опіки. Відповідно до ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна розуміти значення своїх дій і керувати ними. Відповідно до ст.60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опікти та піклування. Таким чином, оскільки, [PERSON], [INFO], внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатен розуміти значення своїх дій і керувати ними, суд відповідно до ст.ст.39,60 ЦК України, вважає за необхідне визнати останнього недієздатним, встановити над ним опіку і призначити його опікуном [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з причин відсутності взаємопорозуміння вони часто з відповідачем сварилися, що привело до неможливості спільного проживання. З березня місяця 2012 року сторони разом не проживають. В цьому звязку позивачка просила шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач проти позову не заперечує. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25 грудня 2009 року. Судом встановлено, що з причин відсутності взаємопорозуміння сторони сварилися, що привело до неможливості спільного проживання. Разом сторони не проживають. Згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інші інтереси інших осіб. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-19 00:00:00

Позивач прохає розірвати шлюб, від якого вони не мають дітей. Своє прохання мотивує тим, що відповідач з 05 вересня 2008 р. відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Загальний строк покарання 5 років 2 місяці. Тому вони припинили підтримувати шлюбні відносини. Відповідач на повідомлення суду відповіді не надіслав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки сторони не ведуть спільне господарство і не підтримують подружніх стосунків, що свідчить про розпад сімї. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати в розмірі 107 грн. 30 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб зареєстрований 8 вересня 2007 року відділом РАЦС Біловодського РУЮ Луганської області між нею та відповідачем з тих підстав, що сімейні відносини між сторонами не склалися по причині несумісності характерів. Судові витрати просить покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Просила суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Проти задоволення позову не заперечує. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про шлюб, що було видане 8 вересня 2007 року відділом РАЦС Біловодського РУЮ Луганської області, вбачається, що сторони зареєстрували шлюб (а.с.3). Від цього шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження, що було видане 14 серпня 2003 року Біловодським відділом РАГС Луганської області (а.с.4) та доньку Алісу, [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження, що було видане 14 жовтня 2009 року відділом РАЦС Біловодського РУЮ Луганської області (а.с.5), які проживають разом з матірю, що підтверджується довідкою Біловодської селищної ради Луганської області № 988 від 17 лютого 2012 року (а.с.6). Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу стали неможливими. В порядку статті 113 СК України, після розірвання шлюбу, залишити [PERSON] прізвище - [PERSON]. Судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-19 00:00:00

У січні 2012 року [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона перебуває з [PERSON] в шлюбних відносинах з 12 вересня 2009 року. Шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області. Разом вони не проживають з 14 лютого 2011 року. Спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час між ними шлюбні відносини припинено. Подальше життя з [PERSON] і збереження сім'ї вона вважає неможливим. Дітей від цього шлюбу вони не мають. Спору про поділ майна не виникає. Враховуючи викладене, [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відповідач надав суду заяву, в якій просив позовну заяву розглянути у його відсутність. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 12 вересня 2009 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Подружнє життя виявилось неможливим, оскільки в позивача та відповідача різні характери та погляди на життя, в сім'ї часто виникали сварки і непорозуміння. Як пояснив позивач їхня сім'я розпалась, з лютого 2011 року вони разом не проживають, втрачені почуття кохання та поваги один до одного, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, сім'ю зберегти не бажають. Позивач [PERSON] просила залишити їй прізвище Крюкова. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-19 00:00:00

У грудні 2011 року [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29 квітня 2007 року він зареєстрував шлюб з [PERSON], [INFO]. Віл нього шлюбу у них є дитина - [PERSON]. [INFO]. Незважаючи на наявність спільної дитини, подружнє життя із [PERSON] не склалося, у них різні інтереси, різний світогляд, тому він вважає подальше спільне життя з відповідачем неможливим. Він переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме інтересам кожного із них, які мають істотне значення, а саме: повага особистості і гідності кожної людини, тому він вважає за необхідне звернутися з позовною заявою до суду про розірвання шлюбу. За наведених обставин шлюб з [PERSON] носить лише формальний характер, подальше його збереження, примирення з нею неможливі. Сім'я фактично розпалась, в зв'язку з чим виникла необхідність в юридичному оформленні їхнього розлучення. Шлюбний договір між ним та [PERSON] не укладався. Спору про поділ майна, яке є спільною власністю подружжя немає. Він не заперечує, щоб місце проживання сина [PERSON] було разом із матір'ю. В свою чергу він зобов'язується утримувати його та виховувати. Враховуючи викладене. [PERSON] просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] Ухвалою суду віл 18 січня 2012 року сторонам надано строк на примирення - 2 місяці. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] не визнала заявлений позов та заперечувала проти ного задоволення. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 29 квітня 2007 року [PERSON] і [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 102. Віл шлюбу подружжя мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтвердили в судовому засіданні позивач і відповідач. Подружнє життя виявилось неможливим, оскільки в позивачки та відповідача різні характери та погляди на життя, в сім'ї виникали сварки і непорозуміння. Як пояснили позивач та відповідач їхня сім'я розпалась, з березня 2011 року вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, позивач сім'ю зберегти не бажає. Ухвалою суду від 18 січня 2012 року сторонам надано строк на примирення - 2 місяці, проте позивач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що заходи суду щодо їх примирення позитивного результату не дали, позивач вважає, що подальше їхнє спільне подружнє життя і збереження шлюбу не вбачається можливим, у нього втрачені почуття кохання до відповідачки. [PERSON] пояснив, що він фактично має іншу жінку, з якою має намір створити сім'ю. Відповідач [PERSON] заявлений позов не визнала та вважає, що шлюб та сім'ю зберегти можливо. Відповідач [PERSON] просила залишити їй прізвище [PERSON]. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеною заявою. Вказує, що його свідоцтво про народження втрачено, а дата його народження вказана у паспорті, „ 14 березня 1951 року, не збігається з датою вказаною у актовому записі про народження, складеному виконавчим комітетом Митченківської сільської ради Бахмацького району „08 березня 1951 року. Відділом ДРАЦС відмовлено у внесенні змін до актового запису. Встановлення факту народження в певний час заявникові необхідно для оформлення спадщини після смерті матері. Тому, просить встановити факт, що він народився саме 14 березня 1951 року в с.Митченки Бахмацького району. У судове засідання заявник не зявився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи Відділу ДРАЦС Бахмацького районного управління юстиції Чернігівської області в судове засідання не зявився. Надали суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. При розгляді покладаються на розсуд суду. Судом на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню із таких підстав: Статтею 256 ч.1 п.7 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, складеного виконавчим комітетом Митченківської сільської ради Бахмацького району, дата народження [PERSON] - 08 березня 1951 рік. Відповідно до висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану Бахмацького районного управління юстиції, до актового запису про народження [PERSON] неможливо внести зміни в звязку з відсутністю документа, що підтверджує факт реєстрації народження. Факт народження [PERSON] 14 березня 1951 року в с.Митченки Бахмацького району Чернігівської області підтверджується його паспортом, також пенсійним посвідченням та довідкою виданою виконавчим комітетом Митченківської сільської ради № 145. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення факту народження підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить постановити рішення, яким виключити з актового запису про народження [PERSON], [INFO], відомості про нього, як батька, оскільки не є біологічним батьком дитини. В судове засідання позивач не зявився, направив до суду заяву з проханням задовольнити позов та розглянути справу в його відсутність (а.с. 18). Відповідач до суду не зявилась, позов визнала повністю, просить розглянути справу у її відсутність (а.с. 19) Суд, дослідивши представлені по справі письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав: Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 30 квітня 2010 року по 12 листопада 2011 року /дата набрання законної сили рішення суду про розірвання шлюбу/. 14 серпня 2010 року відповідач народила дитину [PERSON], походження якої було визначено відповідно до ст. 122 СК України, про що в книзі реєстрації актів громадянського стану відділом РАЦС Комсомольського міського управління юстиції Полтавської області було зроблено актовий запис про його народження за № 42 (а.с. 5). З письмових пояснень позивача вбачається, що через незначний час після укладення шлюбу вони припинили подружні відносини і почали проживати окремо. Про народження дитини і включення його до свідоцтва про народження дитини, він дізнався з поданої [PERSON] позовної заяви про розірвання шлюбу. Згідно із ч.1 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.122 СК України /дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу, походить від подружжя/, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч. 2 ст.136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Отже, оцінивши всі зібрані по справі докази та приймаючи до уваги позицію відповідача, яка повністю визнала позов, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-19 00:00:00

Заявник звернулася в суд із заявою, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, заінтересована особа Управління пенсійного фонду України у Вижницькому районі. В заяві вказувала, що в жовтні 2011 року звернулася до УПФ України у Вижницькому районі для оформлення пенсії за віком, однак їй пояснили, що розмір пенсії залежить від трудового стажу та від розміру заробітку за певний період часу. Оскільки, в період часу 1978-2000 роки вона була членом колгоспу ім. Шевченка, в спілці селян ім. Шевченка, то звернулася до трудового архіву Вижницької районної ради з заявою про видачу архівних довідок про трудовий стаж та розмір заробітку. Зазначила, що у виданих їй архівних довідках від 31.10.2011 року №1/278, 1/279 та у трудовій книжці допущено помилки, а саме: неправильно вказано прізвище, замість «Бежнар» вказано «Беженар». Встановлення факту належності правовстановлюючих документів необхідно для оформлення пенсії. Просила встановити, що архівні довідки №1/278, № 1/279 від 31.10.2011 року видані трудовим архівом Вижницької районної ради Чернівецької області на імя [PERSON] та трудова книжка колгоспника, видана на імя [PERSON], [INFO] належать [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні заявник заяву підтримала, посилалася на обставини викладені в ній, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, будучи повідомленим про день та годину слухання справи належним чином, в адресованій суду заяві просив розглядати справу без його участі, щодо заявлених вимог не заперечував. Суд заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.256 ч.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, що зазначені в документі, не збігається з імям, по батькові, прізвищем, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Судом встановлено, що у трудовій книжці колгоспника № 1775 від 1978 року та у архівних довідках №1/278, № 1/279 від 31.10.2011 року виданих трудовим архівом Вижницької районної ради на ім'я [PERSON] допущена помилка, а саме: неправильно вказано прізвище, замість правильного «Бежнар» вказано «Беженар». Довідкою Іспаської сільської ради підтверджено, що «Беженар» [PERSON] та «Бежнар» [PERSON] є одна і таж сама особа. У зв'язку з наведеним суд вважає, що зібрані у справі докази, та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] Встановлення вказаного факту обумовлено призначенням заявнику пенсії. Таким чином, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] обґрунтована і підлягає до задоволення. На підставі ст. 256 ЦПК України,

Outcome: approved