overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

25.08.2011 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пояснюючи, що згідно з укладеним між ПАТ [PERSON] відповідачем [PERSON] кредитним договором №001-04083-291106 від 29.11.2006 року, останньому був наданий кредит у розмірі 1879 гр. 90 коп. на споживчі цілі строком погашення до 28.11.2007 року зі сплатою щомісячно за користування кредитними коштами відсотків та комісійних. Відповідач порушив, передбачені умовами кредитного договору, зобов*язання і станом на 21.07.2011 рік заборгованість складає 2330 гр. 75 коп.: 1640 гр. 50 коп. непогашений кредит; 71 гр.94 коп. заборгованість по відсотках; 618 гр. 31 коп. заборгованість за комісіями. Оскільки відповідач неодноразово повідомлявся про виникнення заборгованості та її розмірі, але до наступного часу погасити заборгованість у добровільному порядку відмовляэться, просить суд стягнути з нього борг примусово, а також 51 гр. судового збору і 120 гр. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. Представник позивача у судове засідання не з*явився, надав письмову заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що заборгованість виникла із-за відсутності у нього грошових коштів, але протягом 2007-2008 років він сплачував банку грошові кошти, тому вважає, що заборгованості у нього немає. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст. 526 ЦК України, обовязки повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК, інших актів цивільного законодавства. Матеріалами справи встановлено, що між банком та відповідачем 29.11.2006 року був укладений кредитний договір, згідно якого відповідач отримав у банку кредит у розмірі 1879 гр. 90 коп. на споживчі цілі строком до 28.11.2007 року зі сплатою відсотків та комісійних. Відповідач порушив умови укладеного з ним кредитного договору і станом на 21.07.2011 рік заборгованість складає 2330 гр. 75 коп., що підтверджується розрахунком позивача, який не оспорюється відповідачем, та яку необхідно стягнути з нього на користь позивача у повному обсязі. Суд не може прийняти до уваги пояснення відповідача, як на підставу для відмови у задоволенні позову, оскільки позивач при складанні розрахунку заборгованості, виниклої за відповідачем, врахував всі сплати, здійснені останнім за період 2077-2008 роки, але заборгованість продовжує існувати і дія кредитного договору не припинена. На підставі ст. 88 ХПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 51 гр. та 120 гр. витрат на інформаційно-технічне забезпечення. На підставі ст. 526 ЦК України, ст. 88 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

Позивачка в своїй позовній заяві просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований в с. Вороньки вул. Садова,3 Бобровицького району Чернігівської області в порядку спадкування за законом після смерті 18.09.2004 р. [PERSON], посилаючись на слідуючі обставини: 18 вересня 2004 року померла її мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами , який не зареєстрований в Ніжинському МБТІ ,тому вона вимушена звернутись до суду з позовною заявою про визнання права власності. Позивачка в заяві до суду просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Відповідач до суду не зявився , надав суду листа в якому просить справу розглянути у відсутності його представника , вказав , що позовні вимоги позивача визнає і не заперечує проти їх задоволення . Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи ,суд вважає , що при таких обставинах позов підлягає задоволенню ,так як викладені в позовній заяві доводи знайшли своє підтвердження дослідженими в суді доказами , а саме : відповідно до свідоцтва про народження підтверджується, що позивачка дійсно являється дочкою померлої [PERSON] ( а.с.8 ); із довідки Браницької с/Ради вбачається що спадкодавець на день смерті постійно проживала та була зареєстрована в [INFO] ( а.с.12 ); відповідно до довідки Ніжинського МБТІ підтверджується, що право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами не зареєстрований в Ніжинському МБТІ ( а.с.13 ); із довідки Бобровицької нот. контори вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась позивачка, 21.04.2005 року їй було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку ( пай ) та грошові вклади, пайовий фонд майна ксп. СВК Памяті декабристів. За таких обставин , суд вважає, що позов ґрунтується на законі ,а тому вимоги позивачки про визнання права власності на нерухоме майно підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

Заявник звернувся до суду з тих підстав, що 26 листопада 2006 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне померлій майно, в тому числі на житловий будинок в с.Октябрське Путивльського району Сумської області та земельну ділянку площею 4,4 га, розташовану на території Октябрської сільської ради Путивльського району. Він є спадкоємцем після матері за заповітом. З 1989 року і до часу своєї смерті у звязку з погіршенням стану здоровя матері, вона стала проживати у його родині в с.Хомине,34, Сумського району Сумської області. Просив встановити факт постійного проживання з матірю на час смерті останньої. У судовому засіданні заяву підтримав повністю та суду пояснив, що оскільки мати була обмежена у русі, вони не змогли здійснити її реєстрацію за фактичним місцем проживання, тому до часу своєї смерті вона не була зареєстрована в [INFO], хоча там проживала. Представники заінтересованих осіб для розгляду справи до суду не зявились, просили справу слухати без їх участі, з заявою погодились повністю. Заслухавши пояснення заявника, свідчення свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 листопада 2006 року в с.Хомине Сумського району Сумської області померла [PERSON] (а.с.8), мати заявника (а.с.7). Після її смерті відкрилась спадщина на належне померлій майно. На її імя Путивльською райдержадмінстрацією 20 березня 1997 року видано сертифікат серії СМ №0220278 на земельну частку (пай) САПТЗТ ПутивльськеПутивльського району Сумської області розміром 4,40 умовних кадастрових гектарів (а.с.5). [PERSON] є спадкомцем після померлої матері за заповітом, посвідченим від імені [PERSON] 11 лютого 1993 року Октябрською сільською радою Путивльського району (а.с.6). У Сумській райдержнотконті спадкова справа після [PERSON] не заводилась, з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, свідоцтво про спадщину не видавалось (а.с.11). Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що [PERSON] більше 10 років проживала у [PERSON] в с.Хомине, мала поганий стан здоровя, потребувала стороннього догляду. Там же вона і померла та була похована. Свідок [PERSON] засвідчив, що є племінником заявника, його батько є рідним братом [PERSON] На спадщину у вигляді земельного паю його батько [PERSON] не претендує. Свідок [PERSON] сду пояснив, що є онуком заявника, з дитинства памятає, що прабабця [PERSON] проживала в с.Хомине, там померла та була похована. За наведених обставин у судовому засіданні встановлений факт постійного проживання [PERSON] разом з заявником на час своєї смерті. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 23.04.2010 р. у Відділі РАЦС Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 47. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, постійні суперечки, відсутність взаєморозуміння та взаємної поваги. В результаті зазначених обставин подружжя з січня 2011 року припинило сумісне проживання та ведення спільного господарства, їх шлюб носить формальний характер. Від шлюбу подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Факт укладення шлюбу та реєстрації у Відділі РАЦС Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області 23 квітня 2010 року підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 093557. Народження 25 червня 2010 року сина [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про його народження серії1-ОК № 160980. В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала та наполягала на його задоволенні без надання строку на примирення. Відповідач позов визнав в повному обсязі, пояснивши , що примирення неможливе, бо вони вже кілька разів намагалися налагодити стосунки, але не змогли цього зробити. Підстави позову, на які посилається позивач, не потребують доведення, оскільки вони визнані відповідачем. Суд дійшов до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позов підлягає задоволенню на підставі ст.ст.24,110 Сімейного кодексу України, оскільки подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя. На підставі ст.ст. 24,110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач коштів на утримання дитини не надає, їй самій важко забезпечувати дочку всім необхідним. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, від неї надійшла письмова заява, в якій вона просить справу розглянути у її відсутність і заявлений позов задоволити. Відповідач [PERSON], який про дату час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений судовою повісткою з поштовим рекомендованим повідомленням по місцю проживання, повторно не зявився в судове засідання, причини неявки не повідомив, а тому суд, враховуючи згоду позивача, вирішив за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, який розірваний по рішенню Яворівського районного суду Львівської області від 22.09.2011 року. Від даного шлюбу, згідно предявленої копії свідоцтва про народження, сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, способи виконання батьками обовязку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними. При розгляді справи встановлено, що домовленості між батьками про утримання дитини не досягнуто. Дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивачка бажає отримувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, відсутність у відповідача інших утриманців, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і приходить до висновку, що розмір аліментів по даній справі слід визначити в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

Позивач 25.08.2011 року звернувся до суду з позовом до Апостолівської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області про визнання квартири спільною сумісною власністю та визначення розміру часток спільної сумісної власності. Свої вимоги обґрунтовував тим, що вона проживала в квартирі за адресою [ADDRESS]. Позивачка стверджує що в період шлюбу вона разом з чоловіком [PERSON] придбали квартири, що знаходяться за адресою : Дніпропетровська область, м. Апостолове, вул. Богдана Хмельницького, буд. 106 а, кв. 50. В свідоцтві про право власності [PERSON] вказана як власники квартири. Чоловік помер 18 лютого 2011 року, вона єдина спадкоємиця після його смерті за законом. Проживаючи с чоловіком за однією адресою на день його смерті вона фактично прийняла квартиру у спадщину. Зараз їй потрібно у нотаріуса оформити документи на спадщину, але це неможливо, так як за життя вони з чоловіком не оформили свої частки в спільному майні. Просить суд визначити розміри часток у праві спільної сумісної власності на квартиру № 50, що розташована в будинку № 106 по вул. Богдана Хмельницького в м. Апостолове, Дніпропетровської області. Позивач до суду не зявився, надав суду заяву про слухання справи в його відсутність. Відповідачем надано відгук на позов, за яким заперечень проти позову не надано, заявлено клопотання про розгляд справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про право власності на житло від 18.02.1992 року № 32, встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. З копії свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 380767, встановлено, що [PERSON] помер 18 лютого 2011 року. З листа нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу [PERSON]. від 19.08.2011 року № 771/02-14/121-2011, видно, що позивачці [PERSON] відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті [PERSON], так як воно не може бути видане без належного підтвердження нею розміру належної йому частки у праві спільної сумісної власності на квартиру, учасником права власності на яку він є. Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у справі спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. На підставі ст. 355, 370 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

7 вересня 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки у справі про розірвання шлюбу. Посилався на те, що вони зареєстрували шлюб 13 липня 2011 року в виконкомі Полтавської сільської ради, а/з № 1, від спільного проживання дітей не мають. Зазначав, що припинили спільне проживання, тому просить розірвати шлюб. У попередньому судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив шлюб розірвати. Відповідачка у попередньому судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Виходячи з наведеного, суд вважає, що у справі можливо постановити рішення при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні докази, прийшов до наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.105 ч.3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.(ст. 112 СК України). 13 липня 2011 року сторони зареєстрували шлюб у виконкому Полтавської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, а\\з 1, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.4 ). У шлюб сторони вступили вперше, від спільного проживання дітей не мають. З вересня 2011 року сторони припинили сімейні стосунки в звязку з частими сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір про поділ спільного майна відсутній. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання недійсною довіреністі від 02.04.2008 року. У своєму позові та у судовому засіданні позивач пояснила, що при розгляді цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення від спадкування, відповідач [PERSON] для підтвердження своїх повноважень як представника [PERSON] надала до суду довіреність від 02.04.2008 року. Позивач вважає цю довіреність підробкою, оскільки в цій довіреності відсутня серія та номер, а є тільки реєстраційний номер реєстру. Позивач просить визнати довіреність від 02.04.2008 року недійсною. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] підтримав. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечували. Суду пояснили, що довіреність, яку видала нотаріус м.Архангельска від імені сина [PERSON] [PERSON] є дійсною, оскільки відповідає вимогам Основ законодавства Російської Федерації. Дослідивши докази по справі, вислухав пояснення позивача та відповідача, доводи представників сторін, суд вважає, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає з наступних підстав. Із довіреності від 02.04.2008 року, виданою нотаріусом нотаріального округу м.Архангельска Архангельскої області [PERSON] вбачається, що вона містить в собі номер та печатка. Крім цього, із відповіді нотаріуса [PERSON] № 14 від 14.03.2011 року на запит суду вбачається, що нотаріус підтвердила, що дійсно 02.04.2008 року за реєстраційним номером в реєстрі № ДП-403 була посвідчена довіреність від імені [PERSON] на ім*я [PERSON] і надала виписку із реєстру для реєстрації нотаріальних дій нотаріуса м.Архангельска [PERSON] за 02.04.2008 року. Крім цього, із роз*яснення Головного управління юстиції в Запорізькій області від 26.07.2011 встановлено, що нотаріальні дії нотаріусами Російської Федерації виконуються у відповідності з конституцією Російської Федерації. Нотаріус має особисті бланки довіреностей або бланки державної нотаріальної контори. З 01.07.2010 року в нотаріальне діловодство введений бланк єдиного зразку. Відповідно до ст..42 ЦПК України повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені такими документами, а саме:п.2 довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні чи за рішенням суду, або за місцем його проживання. Таким чином, судом було встановлено, що [PERSON], який проживає в м.Архангельск, надав довіреність своїй матері, відповідачу по даній справі [PERSON], яку посвідчив нотаріус м.Архангельска. Кримінальної справи проти [PERSON] за підробку та використання підроблених документів не порушено. Тому, позов [PERSON] задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

[PERSON] 08.08.2011р. звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 700грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що з відповідачем вони знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 28.08.2004р. по 07.09.2010р. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], 04.01.2008р.н., яка зараз проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач не працює та має не постійного доходу, інших дітей не має, а також стягнень за виконавчими документами не має. Сторони просили справу розглядати за їх відсутності, позивач позов підтримала, а відповідач був згоден з позовними вимогами. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх обставин по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст.182, 184 СК України, враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового розміру для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст.184 цього кодексу, тобто у випадку при визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], 04.01.2008р.н. (а.с.6). Сторони знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 28.08.2004р. по 07.09.2010р, що підтверджується відповідними свідоцтвами (а.с.3, 5). Згідно Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рікз 01.10.2011р. затверджений прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років в розмірі 852грн., а з 01.12.2011р. 870грн. Таким чином, з урахуванням всіх обставин, які мають істотне значення для вирішення спору, виходячи з встановленого мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів у твердій грошовій формі щомісячно законний, та підлягає задоволенню, оскільки батьки зобовязанні приймати участь в утриманні та забезпеченні дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернувся до суду з позовом до Закритого акціонерного товариства «Рейтинг» та [PERSON] про звільнення з роботи та стягнення заробітної плати Свої вимоги мотивує тим, що 04.11.2009 року, відповідно до Протоколу № 2-09 Загальних зборів акціонерів Закритого акціонерного товариства «Рейтинг» його, [PERSON], призначили з 06.11.2009 року на посаду Генерального директора ЗАТ «Рейтинг». 05.11.2009 року, відповідно до Наказу № 83 к-т він з 06.11.2009 року приступив до виконання обов'язків Генерального директора Закритого акціонерного товариства «Рейтинг» в порядку переведення з Дочірнього підприємства «Мульті-Презент», з окладом згідно штатного розкладу підприємства. 31.12.2010 року, відповідно до Протоколу № 5 Загальних зборів акціонерів Закритого акціонерного товариства «Рейтинг», він був звільнений з посади грального директора 04.01.2011 року за переведенням до Дочірнього підприємства «Мульті-Презент» та 05.01.2011 року був призначений Генеральним директором Закритого акціонерного товариства «Рейтинг» за сумісництвом. 15.07.2011 року,

Outcome: partial