Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

Позивачка [PERSON]М, 12.11.2010р., звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що після смерті батька [PERSON] в 1991році вона успадкувала житловий будинок, що розташований в с. Ревне по вул. Шевченка 4, Бориспільського району. Разом з будинком їй перейшла в користування земельна (присадибна) ділянка площею 0.25 га, якою згідно з по господарської киш:; [PERSON] сільської ради за 1964/65 роки користувався її батько, а після його смерті продовжувала користуватися позивачка. Суміжним землекористувачем [PERSON] став відповідач [PERSON], батько якого 25.11.1987р. по договору купівлі-продажу придбав житловий будинок по вул. Шевченко 2, в с. Ревне Бориспільського району, де площа присадибної земельної ділянки, відповідно з погосподарською книгою [PERSON] сільської ради за 1980/1990 роки становила 0.08 га, а з 01.06.1988р. збільшилась до 0.12га. Позивачка посилається на те, що відповідач всіляко чинить їй перепони в користуванні вказаним розміром присадибної земельної ділянки, безпідставно зменшив її розмір, так як відповідач [PERSON] самовільно пересунув межі по всій довжині земельної ділянки за рахунок її землі зменшивши її розмір. На неодноразові її звернення в 2009/2010 роках в сільську раду, голок;. [PERSON] не реагувала, а весною 2010р. скликала сесію сільської ради, щоб депутати дали дозвіл на вилучення в неї додатково 0.8 га на користь відповідача [PERSON], але на що дозвіл не отримала. У зв'язку приватизацією [PERSON] своєї спадкової земельної ділянки та виготовленням Державного акта, позивачка 30.05.2011р. збільшила позовні вимоги, де просила визнати частково недійсним та скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 01316 га виданий [PERSON], а також просила витребувати від Управління Держкомзему у Бориспільському районі копію Державного акта та технічну документацію до нього. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник позов під лм, підтвердили обставини, що викладені в позовній заяві. Представники відповідача [PERSON] сільської ради Бориспільського району [PERSON] та [PERSON] позов не визнали, вважали заявлені позовні вимоги необгрунтованими та безпідставними та просили відмовити в задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку позовної давності. Відповідач [PERSON] позов також не визнав та вважає, що він має право власності на присадибну земельну ділянку площею не 0.12 га, а -01316 га і що різницю в площі -0.0116 га повинна йому уступити позивачка [PERSON] за рахунок своєї земельної ділянки. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, пояснення свідків, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов таким що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. В судовому засідання встановлено, що [PERSON] в 1991р. після смерті батька [PERSON] успадкувала житловий будинок, який знаходиться по вул. Шевченко, 4 в с. Ревне Бориспільського району Київської області. Біля будинку знаходилась присадибна земельна ділянка площею 0.25 га, якою відповідно з по господарською книгою [PERSON] сільської ради з 1964/65 р. постійно користувався батько [PERSON] та продовжувала користуватися сама позивачка. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть [PERSON], копією свідоцтва про право на спадщину, копією витягу з по господарської книги [PERSON] сільської ради за 1964/65 роки копі довідки землевпорядника сільської ради від 16.02.2001р. про фактичний розмір присадибної земельної ділянки [PERSON]. Відповідно до ст. ЗО ЗК Української РСР(в редакції 1990 р. що діяв на час виникнення правовідносин) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переход у розмірах, передбачених ст. 67 цього кодексу і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення. Таким чином, в суді встановлено, що разом з будинком, з грудня 1991р., позивачці перейшла в користування і земельна (присадибна) ділянка розміром 0.25га. В подальшому, починаючи з 1993р., згідно даних по господарської книги [PERSON] сільської ради відповідач [PERSON] сільська р внесла зміни щодо зменшення [PERSON] площі земельної ділянки до 0.15га не вилучивши і користування та не повідомивши про це останню. Підставами припинення права користування земельною ділянкою, передбачених ст.ст. 141, 142 ЗК України, є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою та її вилучення у випадках передбачених цим кодексом. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] до [PERSON] сільської ради не зверталася із заявою про добровільну відмову від права користування якою-небудь часткою земельної ділянки. Рішення про вилучення у [PERSON] частини земельної ділянки відповідач [PERSON] сільська рада не приймала і рішення про вилучення у позивачки земельної ділянки не складалися. В судовому засіданні відповідачі не спростували вказані обставини. Згідно довідки КДП Київгеоінформатика" від 04.11.2010р. були здійснені обміри меж земельної ділянки по вул. Шевченко, 4 в с. Ревне у [PERSON], де встановлено, що площа земельної ділянки становлять - 0.2123. Вказана площа земельної ділянки залишилась у позивачки після проведення відповідачами неправильного (безпідставного) вилучення частини земельної ділянки площею 0.0116га на користь [PERSON] та послідуючої передачі йому у власність. Суд критично оцінює надану відповідачем [PERSON] копію заяви [PERSON] від 23.12.2009р. про те, що вона не заперечує відступити від існуючої будівлі [PERSON] на один метр в сторону свого житлового будинку, так як вказана заява не зареєстрована в [PERSON] сільській раді та по ній не приймалося рішення. Крім того, як пояснила в суді позивачка дану заяву написав її син на вимогу посадових осіб сільської ради і [PERSON] та обіцянки, що в такому випадку [PERSON] буде надано дозвіл на приватизацію земельної ділянки замість 0.15га по факту, тобто 0.2123га, Дослідивши копію Державного акта серія ЯЛ №266792 складеного на ім."я відповідача [PERSON] на підставі рішення [PERSON] сільської ради від 18.05.2010р. №705 та матеріалів технічної документації з якого вбачається, що державний акт на право власності на земельну ділянку складено площею 0.1316га. Із матеріалів технічної документації вбачається, що в довідці [PERSON] сільською радою від 28.12.2009р. №348, яка була видана КДП Київгеоінформатика"(виконавець проектних робіт) вказано. що згідно по господарської книги сільської ради [PERSON] користується земельною ділянкою 0.1316га і що даною площею ділянки користувався ще його батько [PERSON] з 1985р., тоді як з матеріалів справи вбачається, що за землекористувачем [PERSON] з 1988р. рахується площа 0.12 га, а вказана в довідці спірна земельна ділянка площею - 0.1316га з'явилася лише в 2010р.. Крім того, будинок відповідача [PERSON] був куплений 25.11.1987р., а тому земельною ділянкою відповідач не міг користуватися з 1985р. Із акту про встановлення на місцевості, погодження зовнішніх меж земельної ділянки та передачі на зберігання встановлених межових знаків власнику земельної ділянки від 20,01.2010р. посадовими особами [PERSON] сільської ради внесені дані, що не відповідають дійсності. Зокрема, зазначена в акті представником суміжних землевласників [PERSON] стверджує, що в акті не підписувалась і хто міг за неї вчинити підпис вона не знає. Вказані факти відповідачі в судовому засіданні не заперечували та посилалися на необов'язковість участі суміжного землекористувача у встановленні і погодженні меж земельних ділянок. З огляду на викладені обставини суд знаходить, що внаслідок надання відповідачем [PERSON] сільською радою недостовірних документів виконавець проектних робіт виготовив Державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] де зазначена земельна ділянка площею 0.1316га, суперечить вимогам закону і порушує право позивачки, передбачене земельним Законодавством. На підставі викладеного,

Outcome: approved