overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-31 00:00:00

25.06.2011 року позивач звернулась з позовом про визнання за нею права власності на 1\\4 частину квартири [ADDRESS] що складає 1\\2 частину всієї спадкової маси в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON]. Позовні вимоги мотивовані тим, що її батько [PERSON] помер 28.08.2009 року і з 10.08.1972 року по момент смерті батько знаходився у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Під час перебування в шлюбних відносинах її батько та відповідач 14.01.2008 року придбали вищевказану квартиру, яка була зареєстрована на праві власності за [PERSON] таким чином батько мав право на 1\\2 частину вказаної квартири, а так як після його смерті є лише два спадкоємця: вона та відповідач, то просить визнати за нею право власності за законом на 1\\4 частку вказаної квартири, так як нотаріус відмовив їй в оформленні спадщини, мотивуючи тим, що доля батька в спірній квартирі не вказана. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити. В судовому засіданні [PERSON] позов визнала і проти його задоволення не заперечувала. [PERSON] державна нотаріальна контора надала листа з проханням слухати справу у відсутність представника. Заперечень по суті позову не надала. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, знаходить що із ксерокопій свідоцтва про народження, смерть та довідки відділу ДРАЦС по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції від 11.05.2011 року ( а.с.4, 3, 6) видно, що позивачка являється донькою [PERSON], який помер 28.08.2009 року в м. Одеса, а з 10.08.1972 року останній перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Згідно довідки Первомайського МБТІ від 24.05.2011 року ( а.с.5) та ксерокопій свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ( а.с.5, 19-20) [PERSON] стала власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності виданого 14.01.2008 року виконкомом [PERSON] міської ради, і вартість вказаної квартири складає 33825,17 грн. ( а.с. 7). Із ксерокопії листа Другої [PERSON] держнотконтори від 26.02.2011 року ( а.с. 8) видно, що видати свідоцтво про право на спадщину неможливо, так як вона зареєстрована за дружиною померлого без визначення часток учасників спільної власності. На підставі викладеного, суд знаходить позовні вимоги доведеними відповідно до вимог ст. ст. 60, 61 ЦПК України і підлягаючими задоволенню в силу ст.ст. 1217, 1261 ЦК України та ст. 61, 70 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову вона зазначила, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстрований 03.03.2000 року Наталинською сільською радою Красноградського району Харківської області /актовий запис № 13/. Дошлюбне прізвище позивачки Крук. Від шлюбу вони дітей не мають. Позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем у звязку з тим, що подальше спільне життя стало неможливим через постійні сварки і конфлікти, шлюбні відносини між ними припинені, збереження сім'ї не відповідає їх інтересам, тому вона наполягає на розірванні шлюбу. Спору про майно немає. Позивачка подала до суду заяву, в якій позов підтримала і просила розглянути справу без неї і залишити після розлучення їй прізвище Крук. Відповідач позов визнав, просив розглянути справу у його відсутність про що також подав до суду заяву. У відповідності до ст.197 ЦПК України якщо розгляд справи відбувається без участі осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як відповідач позов визнав, почуття поваги та любові між сторонами втрачені, подальше спільне життя стало неможливим, вони наполягають на розлученні, шлюб розпався остаточно, подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Спору про майно немає. За клопотанням позивачки її прізвище після розлучення слід залишити Крук. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-31 00:00:00

26.04.2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, проте надав судові заяву про розгляд даної справи без його участі. З позовом згоден. Враховуючи, що обидві сторони надали заяви про розгляд справи у їхню відсутність, суд ЇІЛПОВІДНО до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали у справі, встановивши обставини та «значивши до них правовідносини, вважає заявлені вимоги законними, обґрунтованими та у повному обсязі підтвердженими матеріалами справи: так, встановлено, що сторони від спільного подружнього «шиття мають доньку - [PERSON] , [INFO]. Відповідач ».змовляється у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, іатьківство відповідача підтверджується свідоцтвом про народження доньки (а.с.5), в якому він ¦писаний батьком. Відповідач інших утриманців не має та аліменти нікому не сплачує, а донька ¦жна, згідно довідки з місця проживання (а.с.6) проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення мене повноліття. Все зазначене вище дає підстави суду задовольнити позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-31 00:00:00

зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою у його обґрунтуванні, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, складання повного рішення відкласти до 02.08.2011 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-31 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом проти [PERSON] про стягнення з останнього 17387 грн. матеріальних збитків та 2000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданих внаслідок крадіжки майна позивача. Позивач у письмовій заяві до суду позов підтримав, просив справу розглядати за його відсутністю. Відповідач, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі згідно із вироком цього суду від 31.01.2011 за крадіжку майна позивача, може бути оповіщений лише через установи виконання покарань. [PERSON] було направлено позов та розяснено щодо надання заперечень. Проте, він своїм правом не скористався, жодних заперечень або доказів щодо неґрунтовності позову суду не надав. Суд вважає, що відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд ухвалив про заочний розгляд справи за наявними у матеріалах справи доказах, які достатньо свідчать про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали даної справи, судом встановлені обставини, які відповідають цивільним правовідносинам. Вироком цього суду від 31.01.2011 [PERSON] визнано засуджено за ч.3 ст. 185 КК України за крадіжку майна позивача на суму 27\~387,79 грн. На даний час вирок суду набув законної сили. Частиною 4 ст. 61 ЦПК України встановлено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Суд дійшов висновку, що вина [PERSON] у заподіянні позивачеві матеріальних збитків доведена. Згідно із ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] викрав у позивача майно та гроші на загальну суму 27\~387,79 грн., з яких 10\~000 грн. повернуто. Таким чином, 17\~387 грн. збитків не відшкодовано. Відповідно до положень ч.1 ст. 23 ЦК України право на відшкодування моральної шкоди має особа, права якої порушені. Як записано у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 3.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової шкоди(зі змінами) моральна шкода відшкодовується тій фізичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями інших осіб. А отже, позивач має право на відшкодування такої шкоди. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер моральних страждань, понесених позивачем, з причин втрати майна та грошей, наявністю дискомфорту та оцінює її в сумі 200 грн., виходячи з кратності неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Судові витрати з відповідача стягуються на користь держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-31 00:00:00

В лютому 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, вказавши, що 14.08.1998 року позивач придбав квартиру [ADDRESS], оформивши договір купівлі-продажу житла на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» м.Миколаєва. В даний час позивач не може розпорядитися своєю квартирою, оскільки договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд визнати вказаний договір купівлі-продажу дійсним. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідачі в судове засідання не зявилась, повідомлялись судом належним чином, причини неявки суду не повідомили. Представник Товарній біржі «Нерухомість-Південь» м.Миколаєва в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи за його відсутністю, проти позову не заперечує. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS] належала на підставі договору купівлі-продажу [PERSON], зареєстрованого на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» м.Миколаєва 14.08.1998 р. за № 2530, та зареєстрованого Миколаївський міжміським бюро технічної інвентаризації 18.08.1998 р. за № 17661. 14.08.1998р. на Товарній біржі «Нерухомість-Південь» м.Миколаєва був зареєстрований договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON], [PERSON] з іншої сторони (а.с. 8). Претензій сторони один до одного не мали на момент укладання угоди та за минулий час. Всі істотні умови угоди дотримані, договір зареєстрований в ММБТІ за № 17661 від 18.08.1998р., а тому суд вважає за можливе визнати договір купівлі-продажу дійсним на підставі ст. 220 ЦК України. На підставі вищевикладеного, оцінюючи надані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.220 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-31 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки Дар`ї, [INFO], у розмірі ? частки від доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з дня реєстрації позову до повноліття дитини. Обґрунтовує свої вимоги тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 08.05.1987 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Дар`ю, [INFO], яка проживає з нею. Сумісно з відповідачем не проживають. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, вона не де не працює, їй важко самій утримувати дитину. Відповідач фізично здоровий, на його утримання інших дітей немає, він офіційно не працює, але виїжджає на заробітки в Московську область РФ, де працює у приватних осіб займається будівництвом, тому вважає, що він в змозі надавати матеріальну допомогу дитині. В судове засідання позивач не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає. Не заперечує проти заочного розгляду справи за неявки відповідача. Відповідач повторно в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином про, що в матеріалах справи маються відповідні поштові повідомлення. Про причини не явки суду не повідомляв, до суду не надходило заяви про відкладення розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що 08.05.1987 року сторони перебувають у шлюбі, згідно свідоцтва про шлюб ІІ-№447947, виданого палацом урочистих подій м. Комишина Волгоградської області, актовий запис № 401. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Дар`ю, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження І-ЕД №278758, виданим Пісківською сільською радою Новопсковського району. Згідно довідки про скла сім`ї № 903 від 19.05.2011 року виданою Пісківською сільською радою Новопсковського району, та позовної заяви, позивач мешкає в с. Піски по вул. Октябрська, 1а, та на її утримання знаходиться неповнолітня донька Дар`я, 20.03.1995 року, вона не де не працює, матеріальне становище не дає змоги для утримання дитини, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 ч.3 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі. З урахуванням вимог позивача, яка просить стягнути аліменти у частці від доходу відповідача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки - Лілії, [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вони з відповідачем мешкали однією родиною, але в психологічному плані вони з відповідачем не сумісні, й між ними не було порозуміння, із - за чого в сім*ї виникали сварки, які призвели до того, що подружжя втратило один до одного почуття любові, спільне проживання стало неможливим. Від спільного проживання є неповнолітня донька - Лілія, [INFO], яка проживає разом з позивачем. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач в добровільному порядку не надає. Відповідач фізично здоровий, працездатний, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, позивачу одній досить важко утримувати неповнолітню доньку. Позивач в судове засідання не з»явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину: доньку Лілію, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕД № 162833, виданим Новобілянською сільською радою Новопсковського району Луганської області. Згідно пояснень позивача вона мешкає в с. Новобіла Новопсковського району на вул.. Комсомольська, 23 з неповнолітньою донькою - Лілією, [INFO], яка знаходиться на її утриманні, відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини. Договору про добровільну сплату аліментів на утримання малолітньої доньки між позивачем та відповідачем немає. Судом встановлено, що суперечки про місце проживання дитини немає. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 ч.3 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі. З урахуванням вимог позивача, яка просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], який було розірвано 06.03.2007 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Пологівського району Запорізької області, актовий запис №24. За час спільного проживання у них народились дитина донька [PERSON] [INFO]. 07.07.2011 року [PERSON] пред'явила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до настання донькою повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] зменшила розмір позовних вимог і просить стягнути [PERSON] на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку (доходів) до її повноліття. Просить не стягувати на свою користь понесені нею витрати на правову допомогу. Відповідач [PERSON] змінені позовні вимоги визнав і не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та давши оцінку доказам, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120грн., оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-31 00:00:00

У липні 2011 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 8 листопада 2006 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу дітей не мають. В звязку з тим, що між ними за час спільного проживання в шлюбі втрачені повага та любов, вони з 2009 року припинили шлюбні та сімейні стосунки і проживають окремо. Вважає, що сімя розпалась, тому просила розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові, уточнила, що сімейні та шлюбні стосунки вони припинили з 2009 року, та не відновлювали їх. В даний час їх сімя розпалась і на примирення вона не згодна. Спору про майно немає. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, пояснив суду, що сімейні та шлюбні стосунки з позивачем вони припинили 2009 році в звязку з втратою почуття кохання один до одного, не заперечує проти розірвання шлюбу, на примирення не згодний. Спору про майно дитини немає. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 8 листопада 2006 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (аркуш справи 4). В звязку з тим, що за час спільного проживання в шлюбі між сторонами втрачені повага та любов, вони припинили шлюбні та сімейні стосунки, і з 2009 року проживають окремо. Спору про майно немає. Враховуючи те, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо, оскільки позивач миритися не бажає, а подальше збереження сімї буде суперечити інтересам подружжя, позов необхідно задовольнити, а шлюб зареєстрований між сторонами розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу між ним та [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалось, протягом останнього року разом не проживають, у відповідачки є інший чоловік, крім того у них різні погляди на життя та втрачено почуття любові один до одного. Просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати, оскільки сім»я розпалась остаточно і зберігати її немає сенсу. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила про їх задоволення. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки два роки разом не проживають, а причиною цьому стало те, що позивач не працює. З викладеним в позовній заяві згодна. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 01 вересня 2001 року (а.с.6). Від шлюбу є донька Анастасія, [INFO] (а.с.7). Подружжя не знаходить взаєморозуміння в сімейних відносинах, спільного господарства не ведуть. Наміру поновлювати сімейні стосунки сторони не мають. Сім»я існує лише формально. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-31 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов"язаного з потребою обґрунтування доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголостити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач безпідставно не надає свою згоду на виїзд за кордон їхнього сина [PERSON], [INFO], у Туреччину, з метою оздоровлення дитини, тим самим перешкоджаючи їй у здійсненні своїх батьківських обовязків щодо дитини. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, уточнив, просить надати дозвіл на виїзд дитини за кордон без згоди батька, тимчасово, на період з серпня по вересень 2011 року, позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про місце, день та час розгляду справи. На підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.09.2005 року, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 24.02.2011 року. Від цього шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №040305, виданим відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №2789 від 27.12.2006 року. Як встановлено у судовому засіданні, на даний час дитина проживає разом із позивачем в м. Тернополі по вул. За Рудкою, 7/1 та перебуває на його утриманні. У відповідності до ст.9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989 року, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Також в ст. 3 вказаної Конвенції передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно п. 18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, в редакції затвердженій Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року № 380, проїзний документ дитини, за наявності заперечень жодного з батьків, може бути оформлений на підставі рішення суду. Аналізуючи вищенаведені обставини, приймаючи до уваги необхідність забезпечення інтересів дитини, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити, дозволивши малолітньому [PERSON], виїжджати за межі території України з метою оздоровлення без згоди батька [PERSON] На підставі наведеного,

Outcome: approved