overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 03 лютого 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції між сторонами зареєстрував шлюб, актовий запис № 69. Від шлюбу у сторін є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, з вересня 2010 року проживають окремо . У звязку з вказаним, позивач просить суд шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у позові. Представник відповідачки у судовому засіданні позов не визнала та просила суд надати строк для примирення сторін. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, з жовтня 2010 року проживають окремо, позивач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [INFO] кв.№ 73, а відповідачка проживає в місті Одесі. Сторони не робили будь-які спроби для примирення та збереження сімї. З урахуванням вказаного, оцінивши усі обставини в їх сукупності, суд вважає, що сім'я розпалася остаточно та її збереження неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

29 листопада 2011 року, позивач [PERSON], звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], мотивуючи тим, що 18.12.2004 року вони уклали шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося із-за несумісності характерів та взаємного непорозуміння. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з вересня 2011 року. Спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна, що є сумісною власністю, та місця проживання дитини немає. Подальше подружнє життя та збереження родини не можливе. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач у судовому засіданні підтримав позов повністю. Відповідач у судовому засіданні позов визнала повністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено в судовому засіданні 18.12.2004 року між сторонами укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ЖД №127949 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 1039. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітня дитина донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 038232 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 517 від 18 квітня 2006 року. Спільне сімейне життя не склалося із-за несумісності характерів та взаємного непорозуміння. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з вересня 2011 року. Шлюб у позивача перший. Спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна, що є сумісною власністю, та місця проживання дитини немає. Подальше подружнє життя та збереження родини не можливе. Згідно ст.ст. 105, 112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки відповідач, у судовому засіданні визнав позов повністю, суд вважає можливим розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

Позивачка просить стягнути аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку /доходу/ відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що 21 листопада 2008 року вона уклала шлюб з відповідачем, від якого у них народилася дочка [PERSON], яка проживає разом з матірю. На даний момент позивачка знаходиться у скрутному матеріальному становищі, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Відповідач на її позовні вимоги згоден. Позивачка в судове засідання не зявилась. Надала заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Просить стягнути аліменти на її користь на утримання дочки в розмірі ? частини всіх видів заробітку /доходу/ відповідача до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився. Надав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю, згоден сплачувати аліменти в розмірі ? частини його заробітку на дочку до досягнення нею повноліття. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України /СК України/ батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду засоби на утримання дитини /аліменти/ присуджуються в частині від доходу батька або в твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 ч.1 СК України: при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1/ стан здоровя та матеріальне положення дитини; 2/ стан здоровя та матеріальне положення платника аліментів; 3/ наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4/ інші обставини, які мають значення. ч.2 мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 Сімейного кодексу України. Згідно ст.183 СК України частка заробітку /доходу/ матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуватимуться аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку /доходу/ матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення старшою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття старшою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються з вирахуванням тієї рівної частини, що належала дитині, що досягла повноліття. Копія свідоцтва про народження дитини свідчить про те, що відповідач являється її батьком. З урахуванням всіх вивчених судом обставин, суд вважає, що відповідач має можливість та зобовязаний виплачувати позивачці на дочку аліменти в розмірі ? частини всіх видів його заробітку /доходу/ до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду в квітні 2011 року з позовом про стягнення з відповідача аліментів на дитину в розмірі 1/4 частини заробітку в звязку з тим, що вона з відповідачем мають доньку [PERSON] [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на дитину. Позивач в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні погодився на стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку. В звязку з визнанням позову докази по справі не досліджувалися. Суд приходить до наступного: Позивач і відповідач мають доньку [PERSON] [INFO]. Дитина знаходяться на утриманні позивача. За ст..180,181 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які можуть бути стягнуті у частці від доходу за ст. 183 СК України. Відповідач є працездатним, тому він має змогу сплачувати аліменти. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, посилаючись на те. що він не надає матеріальної допомоги на її утримання. Позивачка у судове засідання не з'явилася, просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи, про що надала суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копії свідоцтв про народження; копія довідки про перебування дітей на утриманні; копія свідоцтва про шлюб; копії паспорту та ідентифікаційного коду позивачки. В судовому засіданні встановлено, що позивачка знаходиться з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 11.11.2005 р. Від спільного життя сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітню доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження яких батьком вказано відповідача. Діти мешкають разом із позивачкою та знаходяться на її утриманні. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, тому потребує матеріальної допомоги від чоловіка. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 188,20 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та ст.ст. 84,180, 181 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно, посилаючись нате, що він не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. Позивачка у судове засідання не з'явилася, просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи, про що надала суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені наступні докази: довідка про перебування дитини на утриманні; копія свідоцтва про шлюб; копії свідоцтв про народження. В судовому засіданні встановлено, що позивачка перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 11.11.2005 р. Від спільного життя сторони мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження яких батьком вказано відповідача. Діти мешкають разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні, тому згідно зі ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітніх дітей. Суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 188,20 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та ст.ст. 180, 181 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею права та обов'язки забудовника на житловий будинок №73 з усіма господарськими будівлями та спорудами по вул. Московський у м. Лисичанську, після смерті її батька [PERSON], померлого 26.04.2010 р. Позивачка у судове засідання не з'явилась, просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала, про що надала суду заяву. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за його відсутності, позов визнав, про що надав письмову заяву. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності підстав задовольняє його. З матеріалів справи вбачається, що 26 квітня 2010 р. помер батько позивачки [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку №73 з усіма господарськими будівлями та спорудами по вул. Московський у м. Лисичанську. Будинок був збудований [PERSON] на підставі договору про надання у безстрокове використання земельної ділянки під будівництво житлового будинку, посвідченого державним нотаріусом 1-ї ДНК м. Лисичанська, від 26.05.1961 р., реєстр №3288. Позивачка є єдиною спадкоємицею на відкриту спадщину на підставі заповіту, засвідченого 01.08.1997 р. Відповідно до п.8 Постанови Верховного суду України №7 від 30.05.2008 р., якщо будівництво здійснювалось згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки, як забудовника входять до складу спадщини. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування збитків, заподіяних відповідачем порушенням Правил користування електроенергією для населення в розмірі 1127,99 грн., посилаючись на те, що споживач несе за це відповідальність. Представник позивача позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: акт про порушення: копія схеми підключення; фотографії; розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії: копія заяви; копія протоколу № 1368; копія договору [NUMBER] про користування електроенергією; особовий рахунок. У судовому засіданні встановлено, що з 02.04.2002 р. позивач здійснював постачання відповідачу, який проживає за адресою [ADDRESS] та є побутовим споживачем, на якого відкрито рахунок [NUMBER] та укладений договір про користування електричною енергією [NUMBER] від 22.04.2008 р.. Під час чергової перевірки 21.04.2011 р. у відповідача було встановлено порушення п. 9.42.48 «Правил користування електроенергією для населення», яке виразилось у самовільному підключенні електропроводки поза приладом обліку - накид дротів на ввідний дріт після ізоляторів на водонагрівач поза приладом обліку. Дане порушення було зафіксовано актом №801927 від 19.04.2011 р. На підставі акту і відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ №562 від 04.05.2006 р., було зроблено нарахування збитків у розмірі 1127,99 грн.. які підлягають стягненню на користь позивача. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Судові витрати у розмірі 171 грн.. а саме судовий збір у розмірі 51 грн. та інформаційне-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 120 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування збитків, заподіяних відповідачем порушенням Правил користування електроенергією для населення в розмірі 859,34 грн., посилаючись на те, що споживач несе за це відповідальність. Представник позивача позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: копія довідки з ЛКП «Паспортна служба»; копія акту про порушення; копія схеми підключення: фотографії; розрахунок обсягу та вартості не облікованої електричної енергії; копія заяви; копія протоколу № 1675; особовий рахунок. У судовому засіданні встановлено, що з 02.04.2002 р. позивач здійснював постачання відповідачу, яка проживає за адресою [ADDRESS] та є побутовим споживачем, на якого відкрито рахунок [NUMBER]. Під час чергової перевірки 06.04.2011 р. у відповідача було встановлено порушення п. 9,42,48 «Правил користування електроенергією для населення», яке виразилось у самовільному підключенні електропроводки до електромережі поза приладом обліку (після відключення). Дане порушення було зафіксовано актом №800464 від 06.04.2011 р. На підставі акту і відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ №562 від 04.05.2006 р., було зроблено нарахування суми збитків у розмірі 859,34 грн., які підлягають стягненню на користь позивача. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Судові витрати у розмірі 171 грн., а саме судовий збір у розмірі 51 грн. та інформаційне-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 120 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

Позивач просить про усунення перешкод у здійсненні права власності - розпорядженні та користуванні власністю квартирою № 71, по вул. Ак. Вільямса, 81/2, в м. Одесі, шляхом зняття відповідачів з реєстраційного обліку у відділі громадянства, паспортної і імміграційної служби Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, посилаючись на те, що після придбання зазначеної квартири у власність дізналася про наявність реєстрації відповідачів за цією адресою. Відповідачі заперечень проти позову не надали. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що, на підставі зареєстрованого в реєстрі за № 685 свідоцтва, посвідченого 23 березня 2011 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу відповідно до акту державного виконавця про реалізацію предмету іпотеки, [PERSON] придбала з публічних торгів двокімнатну квартиру № 71, жилою площею 29,4 кв.м., загальною площею 48,5 кв.м., розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса,буд. 81, корпус 2. Вказане свідоцтво зареєстроване в КП ОМБТІ та РОН19.07.2011 р. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Наявність реєстрації відповідачів у власній квартирі позивача [PERSON] порушує її право власності. Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право користування - юридична можливість видобування власником споживчих властивостей речі. Користування може здійснюватися шляхом вчинення фактичних дій - проживання в будинку, а також шляхом вчинення юридичних дій - надання речі в оренду. Позивач пояснила суду, що вона користується майном безперешкодно, оскільки в квартирі відповідачі не проживають. Право розпорядження власником своїм майном полягає у юридичній можливості власника визначати фактичну і юридичну долю речі. Юридична доля може бути визначена шляхом передачі права власності іншій особі. Таким чином, наявність реєстрації відповідачів у власній квартирі [PERSON] порушує право позивача на розпорядження власністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

Позивач у травні 2011 року звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 24.04.2008 року між ЗАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» та [PERSON] був укладений договір страхування транспортного засобу № К2Ж00000037, за яким був застрахований транспортний засіб «ВАЗ 21134» кузов номер ХТФ21134074388586 державний номер АА082500. 17.01.2009року м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] Просить на підставі ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 22,993,1166,1188,1191 ЦК України стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 2036,33 грн., державне мито у розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що .04.2008 року між ЗАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» та [PERSON] був укладений договір страхування транспортного засобу № К2Ж00000037, за яким був застрахований транспортний засіб «ВАЗ 21134» кузов номер ХТФ21134074388586 державний номер [NUMBER]. 17.01.2009року м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON] Згідно акту № 69\\01\\09 від 29.01.2009 року вартість матеріального збитку завданого автомобілю «ВАЗ 21134» складає 2442,83 грн. ТДВ «Альянс Україна» здійснив виплату страхового відшкодування [PERSON] в розмірі 2036,33 грн. Зазначені обставини підтверджуються страховим актом № И - 2174 від 10.02.02009 року та копією платіжного доручення № 2460 від 11.02.2009 року. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування , у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно п.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 224 ЦК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підстави наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved