Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою та просить стягнути з відповідача на його користь 6300 грн. на відшкодування вартості належних йому на праві власності мякого куточка (диван та два крісла коричневого кольору) вартістю 1300 грн. та скутера марки «Wamper» вартістю 5000 грн. та понесені ним витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., мотивуючи тим, що відповідно до рішення Овруцького районного суду від 9 червня 2011 року між ним та відповідачем проведено розподіл спільно нажитого майна. Як свідчить рішення суду, яке набрало законної сили, що при розподілі майна йому із спільного майна з відповідачкою виділено на праві власності мякий куточок (диван і два крісла коричневого кольору ) вартістю 1300 гривень, скутер марки «Wamper» вартістю 5000 гривень та телевізор сірого кольору, невеликий вартістю 1000 гривень. Інше майно було виділено на праві власності відповідачці . В судовому засіданні при розподілі майна [PERSON] не заперечувала про наявність у неї в господарстві вказаного майна та його вартість, що підтверджується копією рішення. Після набрання законної сили вказаним рішенням суду про розподіл майна та після видачі йому виконавчого листа по рішенню суду він звернувся до [PERSON] віддати належне йому майно. Відповідач 13.07.2011 року віддала йому телевізор LG (сірого кольору, невеликий) вартістю 1000 гривень, а мякий куточок ( диван і два крісла коричневого кольору ) вартістю 1300 гривень та скутер марки «Wamper» вартістю 5000 гривень не віддала, посилаючись, що у неї відсутнє вказане майно. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Вона не заперечує щодо задоволення позову в частині відшкодування вартості мякого куточка, так як вона дійсно його пошкодила, а щодо відшкодування вартості скутера марки «Wamper» заперечила, пояснивши, що відповідач забрав його ще під час їх сварки, до того як вони перестали спільно проживати. Суд, вислухавши пояснення сторін, представника, показання свідків та дослідивши в судовому засіданні докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 386, 387 ЦК України, якими керується позивач при обґрунтуванні своїх вимог, власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди, а також має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави ним заволоділа. Статтею 22 ЦК України передбачено право особи, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала в звязку із знищенням або пошкодженням речі, і доходи, які б особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Нормами, закріпленими в ст.60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішенням Овруцького суду від 09.06.2011 року по справі №2-821/11, яке набрало законної сили, що не заперечується сторонами, було проведено між ними розподіл спільного майна подружжя та виділено позивачу серед іншого майна і спірне: мякий куточок (диван та два крісла коричневого кольору) вартістю 1300 грн. та скутер марки «Wamper» вартістю 5000 грн.(а.с. 4). Згідно з ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, що встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Так, з описової частини зазначеного рішення вбачається, що в судовому засіданні по розгляду справи щодо розподілу майна сторонами було погоджено вартість та належність на праві спільної сумісної власності подружжя рухомого майна, в тому числі і спірних мякого куточка (дивана та двох крісел коричневого кольору) вартістю 1300 грн. та скутера марки «Wamper» вартістю 5000 грн.. Доказів факту знаходження того чи іншого майна в тому чи іншому місці, зокрема і того, що спірні мякий куточок (диван та два крісла коричневого кольору) вартістю 1300 грн. та скутер марки «Wamper» вартістю 5000 грн. знаходяться у господарстві по місцю проживання відповідача та факту не заперечення нею наявності у неї в господарстві вказаного майна та його вартості, на що посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, дане рішення не містить. Свідок [PERSON] показав, що він допомагав позивачу забирати телевізор з будинку, в якому проживає відповідач. В будинок він не заходив та особисто не міг бачити наявність чи відсутність майна. Зі слів позивача мякого куточка та скутера в домоволодінні не було. Факт отримання телевізора позивач підтвердив і розпискою від 13.07.2011 року. Свідок [PERSON] підтвердила пояснення відповідача [PERSON] та показала, що дійсно 3 січня 2011 року вона була у сторін в гостях. Між ними виникла сварка біля 19 год. 00 хв. і [PERSON] завів скутера і кудись на ньому поїхав. Близько через годину він прийшов і сказав, на запитання відповідача де скутер, що скутера не має. Щодо мякого куточка, то [PERSON] їй казала, що вона його пошкодила. За таких обставин, аналізуючи надані сторонами докази на підтвердження фактів та спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не доведено факту знаходження спірного скутера саме у домоволодінні по місцю проживання відповідача, його пошкодження чи знищення нею, відповідно відсутні правові підстави для задоволення позову в частині відшкодування його вартості. Щодо відшкодування вартості мякого куточка, то оскільки його відсутність на даний час і не повернення його позивачеві визнається відповідачем, і відповідно до положень ч.1 ст. 61 ЦПК України зазначена обставина не підлягає доказуванню, суд приймає рішення про задоволення позову в частині відшкодування відповідачем позивачеві вартості мякого куточка (дивана та двух крісел коричневого кольору) вартістю 1300 грн.. Від сплати судового збору сторони звільнені на підставі п.18 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито. Витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи позивачем сплачено в сумі 120 грн., які відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню із відповідача на його користь пропорційно до розміру задоволених позовних вимог ( 120 грн. (сума витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи) Х 20,63% (відсоток задоволеної частини вимог 1300 грн.Х100%:6300 грн.) : 100%) = 24 грн. 76 коп.. .

Outcome: partial