Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-18 00:00:00

У травні 2011 року КС «Аккорд» звернулася до суду із даним позовом, в якому просить суд стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором за № 2227 від 28 квітня 2006 року в сумі 11 077 грн. 69 коп. та понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 28 квітня 2006 року між спілкою та її членом [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого кредитна спілка надає позичальнику кредит в сумі 2645 грн. строком до 28.04.2007 року, а позичальник зобовязується щомісячно сплачувати нараховані відсотки та частину кредиту в терміни та розмірах, що вказані в графіку. Всупереч наявним зобовязанням відповідачем не повернуто кошти, в результаті чого сума кредиту не зменшувалася, а проценти нараховувалися на фактичний залишок суми кредиту за кожен день користуванні ним. Всього заборгованість відповідача складає 11 077 грн. 69 коп. з яких залишок кредиту 2 645 грн., залишок процентів 7\~110,19 грн., нараховані штрафні санкції 1\~322,5 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився, про день і час розгляду даної справи повідомлявся в установленому законом порядку, а саме через Петрівську виправну колонію № 49, в якій відповідач відбуває покарання. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 76 ЦПК України якщо особа, яка бере участь у справі, перебуває під вартою або відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, обмеження волі, арешту, повістка та інші судові документи вручаються їй під розписку адміністрацією місця утримання особи, яка негайно надсилає розписку та письмові пояснення цієї особи до суду. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Судом встановлено, що 28 квітня 2006 року між сторонами по даній справі було укладено кредитний договір, за мовами якого кредитна спілка надала позичальнику кредит в розмірі 2645 грн. строком до 28 квітня 2007 року. Пунктами 2.2 та 2.3 названого договору передбачено, що позичальник зобовязується щомісячно сплачувати спілці нараховані проценти та частину кредиту в терміни та розмірах не менше ніж вказано у рекомендованому графіку платежів. Проценти за користування кредитом нараховуються спілкою по фактичний залишок суми кредиту, виходячи з розрахунку 0,148 за кожен день користування кредитом. Взяті на себе зобовязання щодо надання кредитних коштів, позивач виконав у повному обсязі. При цьому з матеріалів справи вбачається, що відповідачем були порушені умови взятого на себе зобовязання щодо повернення кредитних коштів. Так з розрахунку боргу вбачається, що всього заборгованість за договором складає 11 077 грн. 69 коп. з яких залишок кредиту 2 645 грн., залишок процентів 7\~110,19 грн., нараховані штрафні санкції 1\~322,5 грн. Правилами ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Оцінюючи в сукупності всі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними і такими, що підлягають задоволенню, оскільки судом було достовірно встановлено, що відповідач порушив умови взятого на себе зобовязання щодо своєчасного погашення суми кредиту та відсотків за його користування, в строк та на умовах визначених в договорі зобов»язання не виконав. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення. суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З цих підстав вимоги позивача про стягнення судового збору, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду даної справи в суді також підлягають повному задоволенню та стягненню із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved