Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-12 00:00:00

Позивач 04 травня 2011 року звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування в порядку регресу заподіяної шкоди в сумі 22622 гривні 55 копійок, сплативши судовий збір в розмірі 226 гривень 23 копійки. Представник позивача повідомлявся про час та місце розгляду справи ( а. с. 96, 104). Представник відповідача за довіреністю, [PERSON] заперечувала проти позову посилаючись на те, що з отриманих нею документів випливає, що автомобіль Toyota Camry в грудні 2009 року отримав пошкодження, повністю аналогічні тим, про які зазначено в Звіті про оцінку №0058 від 18.03.2010 року. Докази відновлення застрахованого позивачем автомобіля після аварії, що сталась 15.12.2009 року, відсутні. В Протоколі огляду автомобіля Toyota Camry від 11.03.2010 року (який було складено не співробітником позивача) відсутні відомості про те, чи підлягає автомобіль відновлювальним роботам та чи мали сліди минулих аварій. За таких підстав, неможливо стверджувати, що пошкодження задньої та центральної частини застрахованого автомобіля сталось саме 02.03.2010 року з вини відповідача, а не внаслідок інших подій та з вини самого страхувальника.Позивачем додано до позову платіжні доручення на перерахування СТО ТОВ «Автосамит ЛТД» грошових коштів для проведення відновлювального ремонту автомобіля Toyota Camry. Проте жодних доказів фактичного виконання СТО - робіт по відновленню автомобіля, на які перераховувались кошти, не надано. Правила здійснення банківських операцій не виключають можливості повернення цих коштів платнику. Отже, належним підтвердженням виконання зобов'язань позивача за Договором страхування можуть бути лише акти виконаних робіт по відновленню автомобіля. Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. 02.03.2010 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої застрахований автомобіль марки «Тойота Камрі», державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] зіткнувся із скутером «Лексус», під керуванням [PERSON], державний номер [NUMBER] ( а. с. 4). Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Tойота Камрі», державний номер [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень, про що свідчить звіт автотоварознавчого дослідження № 0058 від 18.03.2010 року про вартість завданого власнику транспортному засобу матеріального збитку склав 48492 гривні 83 копійки ( а. с. 12-26). Відповідно до постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 01.04.2010 року [PERSON] - відповідача, визнано винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди ( а. с. 4). Відповідно до постанови судді Солом'янського районного суду м. Києва від 23.12.2009 року по адміністративній справі №3-11303/09 [PERSON] визнаний винним за ст. 124 КУпАП за порушення Правил дорожнього руху, а саме: 15.12.009 року по вул. Грінченка, 4-в у м. Києві керуючи автомобілем марки «Tойота Камрі», державний реєстраційний номер АА 1377НХ, що призвело до зіткнення з автомобілем марки «Хюндай» державний номерний знак [NUMBER] і ці автомобілі зазнали механічних пошкоджень ( а. с. 92). Суду не надано доказів про те, що зазначений автомобіль «Тойота Камрі», державний номер [NUMBER] було відремонтовано після дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 23.12.2009 року. 19.04.2010 року Приватним акціонерним товариством «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 7 612 гривень 55 копійок 19.04.2010 року, 20.04.2010 року в сумі 5 000 гривень 00 копійок, 21.04.2010 року в сумі 5 000 гривень 00 копійок, 22.04.2010 року в сумі 5 000 гривень 00 копійок, 26.04.2010 року в сумі 5000 гривень 00 копійок, 27.04.2010 року в сумі 2000 гривень 00 копійок, 28.04.2010 року в сумі 3 000 гривень 00 копійок, 29.04.2010 року в сумі 5 000 гривень 00 копійок, 30.04.2010 року в сумі 5 000 гривень 00 копійок, 05.05.2010 року в сумі 5 000 гривень 00 копійок ( а. с. 28-32). Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно із ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно із п.2 ч.1 ст. 21 Закону України «Про страхування», страхувальник зобов'язаний: при укладанні договору страхування надати інформацію страховикові про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-яку зміну страхового ризику. На підставі ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду іншій особі, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика,який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страхової організації, яка сплатила страхове відшкодування за майновим страхуванням, переходить в межах цієї суми право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду, тому у позивача виникло право зворотної вимоги (регресу) до винної у спричиненні збитків особи. Таким чином, заперечення представниці відповідача є обґрунтованими, тобто неможливо стверджувати, що пошкодження задньої та центральної частин застрахованого автомобіля сталось саме 02.03.2010 року з вини відповідача, а не внаслідок інших подій, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed