Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки та просить визнати недійсним договір дарування 1/2 частини квартири [ADDRESS], укладений 11.08.2009 р. між ним та [PERSON] та посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 11.08.2009 р, за № 621; визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. При цьому посалається на те, що з 28.04.1994 р. по лютий 2010 р. він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати з матір'ю в квартирі за № 24 по вул. Велика Арнаутська, 119 у м. Одесі. Зазначену квартиру вони з відповідачкою придбали 27.06.2002 р. за договором купівлі -продажу в рівних частках кожний. Під час перебування у шлюбі відповідачка обманним шляхом змусила його подарувати їй 1/2 частину квартири [ADDRESS], яка належала йому на праві спільної часткової власності. Мотивуючи це тим, що це робиться заради їх дітей, які прописані та проживають в даній квартирі. 11.08.2009 р. між ним та відповідачкою був укладений договір дарування згідно якого він подарував останній 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Наслідки укладення такого договору, а також його права нотаріусом йому не були роз'яснені, а навпаки нотаріус пояснила, що оскільки спірна квартира куплена у шлюбі, то його доля там все одно залишається і відповідачка у подальшому без його згоди не зможе розпорядитися квартирою та оскільки дарування частини квартири відбувалося між батьками, права неповнолітніх дітей при цьому не порушуються, а відтак і не потребується згода органу опіки та піклування. Крім того, відповідачка зняла з реєстраційного обліку з квартирі за № 24 по вул. Велика Арнаутська, 119 у м. Одеса неповнолітніх дітей і 24.02.2010 р. перепрописала їх до нього за адресою: [ADDRESS]. В звязку з чим, вважає, що договір дарування квартири [ADDRESS] суперечить чинному законодавству, оскільки при його укладенні були порушені права неповнолітніх дітей, а також, враховуючи, що договір дарування був укладений без дозволу органу опіки та піклування. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідачки в судовому засіданні позов не визнав, вважає його не обґрунтованим та таким що не підлягає задоволенню. Представник третьої особи Приморської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що з 29.04.1994 р. по 19.12.2010 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі від якого мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. За час перебуваня у шлюбі [PERSON] та [PERSON], яка після розірвання шлюбу змінила прізвище на [PERSON], придбали в рівних частках кожний квартиру [ADDRESS]. Згідно договору дарування частини квартири № 621 від 11.08.2009 р. [PERSON] подарував [PERSON], а остання прийняла у дар 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Як вбачається з довідки ДП ЖЕП АТ „Одеський автоскладальний завод від 18.10.2011 р. [PERSON] [INFO] був зареєстрований за спірною адресою з 10.01.2003 р. та був виписан до батька 03.07.2009 р. Відповідно до довідки-витягу з домової книги від 20.11.2011 р. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] значаться зареєстрованими за адресою [INFO] разом зі своїм батьком [PERSON] Як вбачається з заяви мешканців будинку № 119 по вул. Велика Арнаутська в м.Одесі від 18.10.2011 р. неповнолітні діти сторін мешкають разом зі своєю матірю [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Із досліджених судом документів вбачається, що на момент укладання оспорюваного договору неповнолітні діти сторін не були співвласниками квартири [ADDRESS], а також не були зареєстровані за спірною адресою, отже їх права вказаним договором порушені не були. За вказаних обставин при укладанні договору дарування була не потрібна згода Органу опіки та піклування. Отже посилання позивача на те, що при укладанні договору були порушені вимоги ч. 6 ст. 203 ЦК України є надуманими. Таким чином позов [PERSON] задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed