Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь 110 000 (сто десять тисяч) гривень, 10 000 (десять тисяч) євро та 20 000 (двадцять тисяч) доларів США по договору позики, грошову суму по процентах 26 642,20 (двадцять шість тисяч шістсот сорок дві гривні 20 копійок) та стягнути з відповідача в його користь витрати по справі. Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідач 20 березня 2009 року позичив в нього 110 000 (сто десять тисяч) гривень, 10 000 (десять тисяч) евро та 20 000 (двадцять тисяч) доларів США, які він передав йому готівкою в день укладення договору позики. Позичені грошові кошти він зобов'язувався повернути 01 липня 2009 року. Для підтвердження укладеного між ними договору позики грошових коштів, відповідачем видана власноруч написана розписка. Таким чином між ними було укладено письмовий договір позики грошей, в якому були передбачені всі права та обов'язки сторін. Після настання строку повернення відповідачем грошових коштів, на його вимогу повернути борг, відповідач просив почекати тому, що в нього виникли фінансові труднощі і він поверне гроші пізніше. Він неодноразово намагався в добровільному порядку вирішити питання про повернення відповідачем грошей, але до цього часу останній борг не повернув. Крім того, вважає, що оскільки [PERSON], своєчасно не повернув суму позики він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. У судове засідання сторони не прибули, направили до суду заяви, в яких просить заслухати справу у їх відсутності, позивач позов підтримав повністю, відповідач позов визнав. За таких обставин, суд вважає за необхідне справу розглянути у відсутності сторін, у порядку, передбаченому ст. 197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно власноручно написаної та підписаної [PERSON] розписки (а.с.8) останній 20 березня 2009 року отримав від [PERSON], кошти в сумі 110 000 (сто десять тисяч) гривень, 10 000 (десять тисяч) євро та 20 000 (двадцять тисяч) доларів США. Відповідач зобов'язався повернути йому позичену суму до 01 липня 2009 року. Довідкою №201.5-33/96-6854, виданою 27 жовтня 2011 року Рожнятівським відділенням Публічного Акціонерного Товариства "Укрсоцбанк" підтверджується, що курс НБУ України відносно долара США до гривні станом на 27 жовтня 2011 року становив 797,62 гривень за 100 доларів США, курс НБУ України відносно євро до гривні становив станом на 27 жовтня 2011 року 1110,8454 гривень за 100 євро.(а.с.10). Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається в простій письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов, може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми, або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві грошову суму, що була передана останньому в строк, встановлений договором. Відповідно до вимог ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Суд, вважає достовірним розрахунок проведений позивачем неотриманих процентів від суми позики. Крім того, відповідно до статті 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. До ухвалення судового рішення у зв'язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Питання судових витрат, повязаних з розглядом справи суд вирішує у відповідності до ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст.536,611,625,1046, 1049 ЦК України,

Outcome: approved