Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-26 00:00:00

10 жовтня 2011 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до відповідача [PERSON] сільської ради Кременчуцького району про визнання за нею права власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими будівлями, розташованих в селі Ревівка Кременчуцького району, вулиця Польова, № 5. В обгрунтування позову вказувала, що 16 січня 2011 року померла її мати [PERSON], [INFO], якій на праві власності належав житловий будинок і господарські будівлі за вказаною вище адресою. Після її смерті відкрилася спадщина на цей житловий будинок і господарські будівлі. У встановлений чинним законодавством строк і порядок вона звернулася до Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після померлої матері, але у зв'язку з відсутністю свідоцтва про право власності на це будинковолодіння, яке за життя спадкодавець на своє ім'я не оформила, нотаріальна контора відмовила їй у видачі спадкових документів. Тому вона вимушена звернутися з цим позовом до суду. В судове засідання позивачка не з'явилася, надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Кременчуцького району в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечував. Третя особа - КП "Кременчуцьке МБТІ Полтавської обласної ради" в судове засідання не з'явилася, подала письмову заяву про розгляд справи без участі їх представника та прийняття рішення на розсуд суду, оскільки питання про визнання права власності не відноситься до їх компетенції, вказуючи при цьому, що спадковий будинок було побудовано самовільно. Частина 3 статті 376 ЦК України передбачає окремий випадок набуття права власності на самочинне будівництво за певних умов, що унеможливлює його набуття у загальному позасудовому порядку з дотриманням вимог статті 331 ЦК України, статей 26,39 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, пункту 1.6 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 28 липня 2010 року №1692/5). Державній реєстрації підлягає право власності на закінчене будівництвом нерухоме майно, яке прийняте в експлуатацію у встановленому законодавством порядку. У зв'язку з цим категорично заперечують в частині покладення на КП КМБТІ зобов'язання здійснити державну реєстрацію права власності на вищевказаний об'єкт. Крім цього, дане питання на їх думку має розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Представник третьої особи - Другої Кременчуцької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи без участі нотаріуса. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що померлій 16 січня 2011 року [PERSON], яка доводилася позивачці [PERSON] матір'ю, на праві власності належав житловий будинок та господарські будівлі за адресою: вулиця Польова № 5, в селі Ревівка, Кременчуцького району, Полтавської області, що підтверджується технічним паспортом на житловий будинок від 01 вересня 2011 року (а.с.7-11), довідкою [PERSON] сільської ради (а.с.5), ксерокопіями свідоцтв про смерть, про одруження, про народження (а.с.6,13). Відділ містобудування та архітектури Кременчуцької райдержадміністрації не заперечує проти визнання права власності на вказані житловий будинок і господарські будівлі за спадкоємцями згідно існуючого законодавства (а.с.18). Нотаріальна контора позбавлена можливості оформити спадщину після померлої [PERSON] на спадкоємицю за законом [PERSON]Г, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності на житловий будинок і господарські будівлі на ім'я спадкодавиці, яке нею за життя не було оформлено (а.с.5). [PERSON] п.11 ч.1 ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин суд постановляє рішення про визнання за позивачкою права власності на вказаний вище житловий будинок та господарські будівлі в порядку спадкування за законом. У відповідності зі статтею 1299 Цивільного кодексу України якщо у складі спадщини , яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу). Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Викладена у листі третьої особи КП КМБТІ не згода з позовом не може заслуговувати на увагу суду з наступних підстав. Спірний будинок був побудований спадкоємцем [PERSON] у 1945 році та вона є його власником. [PERSON] роз'яснення пунктів 20,23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування справи про спадкування мають вирішуватися на основі правил глави 86 Цивільного кодексу. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативн0-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частиною першою та частиною другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. [PERSON] Державної архітектурно-будівельної інспекції України від 01.09.2011 року №40-12-2409 Щодо прийняття в експлуатацію об'єктів, закінчених будівництвом до 5 серпня 1992 року вбачається, що до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності, тобто до прийняття постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року №449 Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення (втратила чинність). З аналізу положень Конституції України та Цивільного кодексу України вбачається, що не потребує введення в експлуатацію приватних житлових будинків, збудованих до 5 серпня 1992 року, при набутті права власності на такі об'єкти. Відповідно до статті 15 ЦПК України по вказаному предмету спору поширюється цивільна юрисдикція та вказана справа не може розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Позовна вимога про покладення обов'язку на КП КМБТІ здійснити державну реєстрацію права власності на вищевказаний об'єкт, на що вказує третя особа КП КМБТІ, позивачем не заявлялася та не була предметом судового розгляду.

Outcome: approved