Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому посилається на те, що у 1997 році пропав без вісті її брат - [PERSON], [INFO], про що свідчить довідка Генічеського РВ УМВС України в Херсонській області від 24.10.2006 року. 03 травня 2007 року було видано на [PERSON] свідоцтво про смерть, що підтверджується його копією від 03.05.2007 року, актовий запис № 02. За життя померлому брату належав на підставі договору дарування від 19.10.1993 року будинок № 10 по вул. Шабовти в м. Генічеськ Херсонської обл., про що свідчить довідка Генічеського БТІ від 06.06.2011 року, на який і відкрилася спадщина після його смерті. Вартість зазначеного будинку становить 10 000 гри. На день смерті брата, а саме 17 червня 1997 року, як значиться у свідоцтві про смерть вона проживала з ним у вищевказаному будинку, на який і відкрилася спадщина, і тому у встановлений законом шестимісячний строк вона не зверталася з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого [PERSON], оскільки відповідно до закону, який діяв на час відкриття спадщини, зокрема згідно п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), вважається що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якою фактично я ї є, про що свідчить штамп в паспорті із зазначенням прописки за адресою спадкового майна. Спадкоємцями першої черги на зазначене нерухоме майно є відповідачі [PERSON] та [PERSON], які у встановлений законом строк не прийняли спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори. На початку червня 2011 року вона дізналася, що [PERSON] 31 травня 2011 року подав до Генічеської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після померлого сина, а [PERSON] в свою чергу цього ж дня звернулася з заявою до Генічеської держнотконтори, завіреної належним чином Виконкомом сільської ради за місцем проживання, в якій повідомляє, що в Шестимісячний строк спадщину після померлого сина не приймала, до суду звертатися з позовом про надання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини не збирається та не заперечує, щоб свідоцтво про право на спадщину було видане на моє ім'я, що підтверджується копією заяви від 31.05.2011 року. будинок, оскільки це право не визнається її батьком [PERSON], що підтверджується заявою про прийняття спадщини, яму він подав до держнотконтори. Для документального підтвердження наявності вищевказаної заяви нею буде заявлене клопотання про витребування з Генічеської держнотконтори спадкової справи після померлого брата. До того ж вважає, що [PERSON] не має права на спадщину після померлого [PERSON], оскільки у встановлений законом строк він не прийняв спадщину, а відповідно до ст. 530 ЦК України (в редакції 1963 року), при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга). Крім того, після смерті спадкодавця вже минуло 14 років та протягом цього часу мною було затрачено багато коштів на утримання спадкового майна, прибудинкової території тощо. А оскільки в даному випадку йде фактично спір про право, тому вважає за необхідне звернутися до суду в порядку позовного провадження. Таким чином, з урахуванням вищевказаного, вважає, що суд вправі встановити факт прийняття нею спадщини після померлого брата [PERSON] на вищезазначене нерухоме майно та визнати за нею право власності в порядку спадкування на будинок № 10 по вул. Шабовти в м. Генічеськ, оскільки вона фактично вже вступила в управління та володіння спадковим майном шляхом проживання на день смерті брата та до цього часу в зазначеному будинку. В судовому засіданні адвокат позивача підтримав позовні вимоги. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в суді позов визнали. Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові докази та оцінивши досліджені докази у їх сукупності, вважає що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст. 1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч. 3,5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зважаючи на те, що визнання права власності на зазначене майно за позивачем не порушує прав і інтересів третіх осіб та відповідачі згодні на визнання права власності на це майно за позивачем, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного й у відповідності із ст. 530, п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст. ст. 16, 1258, 1262, ч. З, 5 ст. 1268 ЦК України, суд, -

Outcome: approved