Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-17 00:00:00

Позивачі звернулись з даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло № С-3300 від 27.08.1993 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належала квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. 09.04.2009 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді частини вказаної квартири. Позивачі по справі є спадкоємицями першої черги після смерті [PERSON] оскільки є його рідними батьками. Після смерті [PERSON] позивачі у встановленому законом порядку звернулись до нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, заміть свідоцтва про право на спадщину, отримали відмову у видачі останнього, з причини невизначеності обсягу спадкового майна. Після отримання відмови нотаріуса позивачі звертались до відповідача по справі з питання виділення часток у праві спільної сумісної власності, однак в усній формі їм розяснили, що дане питання можливо визначити тільки у судовому порядку. У звязку з викладеним, та враховуючи, що без вирішення даного питання позивачі не можуть прийняти спадщину після померлого сина, останні просили визначити, що кожному із співвласників квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], а саме: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], померлому 09.04.2009 року, належало по 1/3 частині вказаної квартири. В судове засідання позивачі не зявились, проте суду надали заяву в якій просили розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі просили задовольнити їх. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, заперечень проти позовних вимог не надавав, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню за наступних підстав: Так в судовому засіданні було встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло № С-3300 від 27.08.1993 року (а.с.7) [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належала квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. 09.04.2009 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КИ № 282785 від 09.04.2009 року (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді частини вказаної квартири. Після смерті [PERSON] позивачі, будучи спадкоємцями першої черги, у встановленому законом порядку звернулись до нотаріуса Першої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, заміть свідоцтва про право на спадщину, отримали відмову у видачі свідоцтва від 31.10.2009 року (а.с.9), з причини невизначеності обсягу спадкового майна. Згідно ч.2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Приймаючи до уваги, що за життя [PERSON] частки у спадковій квартирі не виділялись, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved