Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Первомайської міської ради про визнання права власності на Уг частину житлового будинку. Під час розгляду справи, до участі в справі в якості співвідповідача було залучено [PERSON] В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просять визнати за позивачкою право власності на Уг частину житлового будинку № 14 по вул. Поповича в м. Первомайську Миколаївської області. При цьому в судовому засіданні позивачка та її представник пояснили, що шлюб між позивачкою і [PERSON] було зареєстровано 25 травня 1994 р., а розірвано 23 травня 2000 р. Під час шлюбу, 19 листопада 1997 р. ними було придбано спірний будинок, а договір купівлі-продажу був зареєстрований Первомайською філією Південної товарної біржі на імя [PERSON] Після розірвання шлюбу, вони продовжували проживати однією сімєю до 2009 р. 4 грудня 2010 р. [PERSON] помер. Рахує, що вказаний будинок є спільною сумісною власністю подружжя, а тому за нею повинно бути визнано право власності на Уг його частину. Відповідач та представник відповідача позовні вимоги позивачки не визнали, оскільки позивачкою не доведено підстав її позову, а також пропущено строк позовної давності без поважних причин. Просили відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення учасників процесу, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між позивачкою і [PERSON] було зареєстровано 25 травня 1994 р., а розірвано 23 травня 2000 р. Під час шлюбу, 19 листопада 1997 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі- продажу будинку № 14 по вул. Поповича в м. Первомайську Миколаївської обл., який було зареєстровано Первомайською філією Південної товарної біржі за № 1923. Право власності на вказаний будинок було зареєстровано за [PERSON] в Первомайському МЕТІ, що підтверджується поясненнями сторін, матеріалами справи. Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України, який діяв на час виникнення та дії спірних правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. . Таким чином, є підстави вважати вказане нерухоме майно спільною сумісною власністю подружжя. Однак, відповідно до ст. 29 Кодексу про шлюб та сімю України, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, зокрема, для вимоги про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю розведеного подружжя, встановлюється трирічний строк позовної давності. Відповідно до п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст. 75 Цивільного кодексу Української РСР, позовна давність застосовується судом, арбітражем або третейським судом незалежно від заяви сторін. Відповідно до ст. 80 Цивільного кодексу Української РСР, закінчення строку позовної давності до предявлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові. Позивачкою ж, всупереч положенням ст. 60 ЦПК України, в судовому засіданні не доведено поважність причин пропуску нею строку позовної давності, а її твердження щодо продовження проживати однією сімєю з [PERSON] після розірвання шлюбу до 2009 р., спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, зокрема, копією актового запису про розірвання шлюбу № 246 від 26 серпня 2003 р., між [PERSON] та [PERSON], укладеного у відділі реєстрації актів громадянського стану Первомайського міського управління юстиції Миколаївської обл., актовий запис № 514 від 28 грудня 2001 р. Наведене є підставою для відмови в задоволенні позову.

Outcome: dismissed