Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-22 00:00:00

В січні 2012 року ПАТ «Надра»звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому вказувало, що 21 грудня 2007 року між ВАТ КБ «Надра»(правонаступником якого є позивач) та відповідачкою був укладений кредитний договір №08/12/07/980-К3845, відповідно до якого банк надав останній кредитні кошти в розмірі 16 000,00 грн. на строк до 17 грудня 2010 року, а відповідачка зобовязалася вчасно повернути суму кредиту шляхом внесення щомісячних платежів, а також сплачувати проценти за користування ним в розмірі 2,7 % на місяць від суми залишку заборгованості. Наслідками порушення договору в частині своєчасного виконання зобовязань позичальником є право позивача стягувати з неї неустойку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення платежу та штраф в розмірі 30 грн. за кожен випадок невнесення мінімально необхідної суми платежу. Проте позичальник умови договору в частині вчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування ним виконувала не належним чином в звязку з чим станом на 18 квітня 2011 року виникла заборгованість по кредитному договору на загальну суму 25 472,02 грн., в тому числі: - заборгованість по кредиту 13 088,06 грн.; - заборгованість по процентам 7 423,90 грн.; - нарахованої пені в розмірі 4 600,06 грн.; - нарахованого штрафу в розмірі 360 грн. Вказану заборгованість позивач просив стягнути з [PERSON] в повному обсязі. В судове засідання представник позивача не зявився, проте в наданій на адресу суду заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд вважає за необхідне розглянути справу без участі представника позивача та відповідачки, оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до висновку про необхідність застосування передбачених ст. 174 ЦПК України наслідків визнання позову відповідачкою, оскільки таке визнання не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Зокрема судом встановлено, що 21 грудня 2007 року ВАТ КБ «Надра» (правонаступником якого є позивач) уклав у письмовій формі з [PERSON] кредитний договір №08/12/07/980-К3845 в якому сторони узгодили всі його умови. Договір діє з моменту його укладення до повного виконання сторонами своїх зобовязань. Відповідно до договору банк зобовязався видати, а в подальшому видав позичальнику на споживчі потреби кредит в розмірі 16 000 гривень на строк до 17 грудня 2010 року. Зі своєї сторони позичальник зобовязалася щомісячно рівними частинами повертати отриманий кредит, а також сплачувати проценти за користування ним в розмірі 2,7 % на місяць від суми залишку заборгованості по кредиту, а всього вносити не менше 702,93 грн. щомісячно. Наслідками порушення договору в частині своєчасного виконання зобовязань позичальником є право позивача стягувати з неї неустойку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення платежу та штраф в розмірі 30 грн. за кожен випадок невнесення мінімально необхідної суми платежу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти, а також внести інші передбачені договором платежі. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обовязку виконання зобовязання та повинен сплатити суму боргу в розмірі, передбаченому договором. Крім цього, положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобовязання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобовязання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі. З матеріалів справи вбачається те, що позичальник дійсно порушила умови договору в частині вчасного повернення кредиту, а також сплати відсотків за користування ним. В звязку з цим на 18 квітня 2011 року виникла заборгованість по кредитному договору в розмірі 25 472,02 грн., зокрема: - заборгованість по кредиту 13 088,06 грн.; - заборгованість по процентам 7 423,90 грн.; - нарахованої пені в розмірі 4 600,06 грн.; - нарахованого штрафу в розмірі 360 грн., що повністю підтверджується наданим розрахунком боргу, а тому вказана сума на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України підлягає стягненню з [PERSON] в повному обсязі. В силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачки також підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, а саме 254,74 грн. судового збору.

Outcome: approved