Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Посилається на те, що 08.02.2011 року померла його баба [PERSON]. Після смерті якої відкрилася спадщина, до якої входить житловий будинок з господарськими спорудами, за адресою: с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області по вул. Б.Хмельницького, 73-А, який відповідно до заповіту від 27.07.2010 року зареєстрованого в реєстрі № 2294 баба заповіла йому. Спадкоємців, котрі б мали право на обовязкову частку при спадкуванні за заповітом немає. Зазначив, що після смерті баби прийняв спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки за життя померла свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими спорудами не отримувала. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовну заяву підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач по справі територіальна громада с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не зявилася, подали до суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в їхню відсутність. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також визнання представником відповідача позову, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ч.1 ст. 1268 ЦКУ спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч.5 ст. 1268 ЦКУ незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Так, судом встановлено, що спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області по вул. Б.Хмельницького, 73-А належав померлій [PERSON]. За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла позивачу все своє майно, що підтверджується копією заповіту, складеного 27.07.2010 року посвідченим приватним нотаріусом Заставнівського районного нотаріального округу Чернівецької області. Крім цього, судом встановлено, що перешкодою в реалізації позивачем його законних прав та інтересів, стала відсутність на ім'я померлої правовстановлюючих документів на будинковолодіння, яке є спадковим майном. Усунути цю перешкоду та реалізувати такі права і інтереси позивача можливо лише в судовому порядку. приписами ч.1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Як передбачено ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а отже є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Outcome: approved