Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] Львівської державної нотаріальної контори, Личаківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області про усунення перешкод у розпорядженні належною їй на праві приватної власності квартирою № 3 по вул. Таджицькій, 11 у м. Львові, звільнення вказаного житлового приміщення з арешту та вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна обтяження на даний об»єкт нерухомості. В обґрунтування позову покликається на те, що вона згідно договору купівлі –продажу від 22.02.2011 р. є власником квартири № 3 на вул. Таджицькій, 11 у м. Львові. Під час звернення до нотаріальної контори їй стало відомо про накладення арешту на її житлове приміщення у зв»язку з надходженням заяви з Личаківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Ло про реєстрацію обтяження об»єкта нерухомого майна. Вважає дані дії відповідачів такими, що порушують її права як власника квартири, оскільки відсутня будь-яка постанова слідчих органів про накладення арешту на належне їй майно. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє згідно довіреності від 17.10.2011 р., підтримав позовні вимоги та пояснив, що арешт на належну його довірительці квартиру накладено відповідачами на підставі заяви колишньої власниці вказаного житла без законного обгрунтування. Представник відповідача [PERSON] Львівської державної нотаріальної контори у судове засідання надіслав заяву про слухання справи у його відсутності. Представник відповідача Личаківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Ло у судове засідання не з»явився повторно, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності на підставі зібраних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 22.02.2011 р. (а.с.5) є власником кватири № 3 на вул. Таджицькій, 11 у м. Львові, що засвідчується також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОКП ЛОР БТІ та ЕО»від 07.03.2011 р. (а.с.6). Відповідно до копії листа [PERSON] Львівської державної нотаріальної контори від 15.07.2011 р. № 168501-16 (а.с.7), адресованого позивачу, запис про накладення арешту на її житлове приміщення було внесено на підставі заяви Личаківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Л/о від 16.06.2011 р. про реєстрацію обтяження об»єкта нерухомого майна. У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З п. 2.1 Положення про Єдиний реєстр заборон відчуження об»єктів нерухомого майна підставами для внесення до вказаного реєстру відомостей про накладення заборони та арештів є заяви про реєстрацію обтяження об»єкта нерухомого майна слідчих органів у зв’язку з накладенням ними арешту. Згідно з ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Оскільки відповідачами на час розгляду справи у суді всупереч вказаних вимог закону не представлено жодного доказу про підставність накладення арешту на квартиру позивача, не надано суду процесуальних документів про вчинення вказаних дій, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved