Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила суд визнати неправомірними дії Карлівської філії ВАТ «Полтаваобленерго», щодо перенесення приладу обліку електричної енергії з її квартири на сходову клітину та зобов'язати Карлівську філію ВАТ «Полтаваобленерго», встановити прилад обліку електричної енергії у неї квартирі. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона проживає в [INFO]. Згідно договору №8426 від 30.03.2007 року Карлівська філія ВАТ «Полтаваобленерго» надає послуги з електропостачання щодо для її квартири. Раніше у її квартирі знаходився електролічильник, по якому вона оплачувала платежі за використання електроенергії. 14.06.2010року, без її дозволу, робітниками Карлівської філії ВАТ «Полтаваобленерго», було знято електролічильник у її квартирі та встановлено його на сходовій клітці загального під'їзду. Виконані роботи прописані у акті без номеру від 14.06.2010 року, який був нею підписаний. Позивач вважає, що вказаний акт не є документом, відповідно до якого вона надала згоду на перенесення електролічильника, а лише вказує на здійснення відповідної роботи працівниками РЕС та установлює відповідальність за збереження електроприладу на споживача. 18.06.2010 року вона звернулася з заявою до Карлівської філії ВАТ «Полтаваобленерго» у якій вказала, що знімає з себе відповідальність за збереження засобу обліку та пломб на ньому. Відповідно до Правил користування електричною енергією для населення таку відповідальність повинна нести голова кооперативу «Ювілейний» - [PERSON], чого остання не здійснює. 30.11.2010 року позивач звернулась з заявою-претензією до відповідача, в якій вказувала, що її прилад обліку пошкоджено і просила зняти та замінити електричний лічильник на новий, установивши його в її квартирі. 09.12.2010 року Карлівська філія ВАТ «Полтаваобленерго» відмовила їй у перенесенні приладу обліку до її квартири, мотивуючи відмову тим, що виніс електролічильників з квартир було оформлено протоколом загальних зборів мешканців житлового кооперативу «Ювілейний» від 19 квітня 2010 року. Позивач зазначає, що ні усно, ні письмово не давала згоди на виніс електролічильника з квартири. Її не влаштовує, що до її електролічильника мають вільний доступ сторонні особи. Рішення на підставі якого було перенесено електролічильники з квартир на сходову клітину, не було узгоджено з усіма мешканцями будинку. Таким чином, прилад обліку електричної енергії з її квартири був перенесений в супереч її бажанню. Тому вона звернулася до суду з цим позовом. В судове засідання позивач не зявилася, проте надала суду заяву в якій просить суд справу розглядати без її участі і зазначає, що підтримує позовні вимоги з підстав вказаних у позовній заяві і просить суд задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнає. До матеріалів справи було долучено заперечення на позов в якому зазначено, що споживач [PERSON] систематично не виконувала умови договору про користування електричною енергією укладеного між ними, в результаті чого на неї було складено відповідні акти про порушення. Єдиним методом, що міг завадити протиправним діям [PERSON] та надав змогу іншим громадянам безпечно користуватися послугами з електропостачання, було перенесення лічильника на сходову клітину. Роботи по перенесенню лічильника були проведені за рахунок Карлівської філії ВАТ «Полтаваобленерго», за письмовою згодою позивача. Про перенесення лічильника було складено акт виконаних робіт, з яким ознайомилась та підписала [PERSON] Перенесення електролічильника відбулося відповідно до правил влаштування електроустановок і носит безпечний характер. Окрім того відповідач посилається на те, що під час огляду електролічильника, жодних ознак зовнішнього втручання чи збоїв у його роботі виявлено не було. Третя особа в судовому засіданні проти задоволення позову заперечує і зазначає, що прилади обліку були винесені на сходові клітки не лише з квартири [PERSON], а й з усіх квартир у будинку, задля зручності. Заслухавши пояснення представника відповідача, третьої особи та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов не обґрунтований і задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно ст. 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року «Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення» (далі - Правила), споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки. Договір про користування електричною вважається продовженим на рік, якщо за місяць до закінчення зазначеного терміну жодна із сторін не заявила про розірвання договору або про внесення до нього змін. З матеріалів справи вбачається, що 30.03.2007 року між [PERSON] та ВАТ «Полтаваобленерго» було укладено договір про користування електричною енергією № 8426. (а.с. 5-7) В умовах договору зазначено, що в квартирі споживача ([PERSON]М.), розташованій [ADDRESS], було встановлено прилад обліку електричної енергії. (а.с. 5) Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору дарування від 27.03.2007 року. (а.с. 23) Відповідно до ст. 8 Правил, прилади обліку електричної енергії мають бути придбані, встановлені, підключені енергопостачальником. Відповідно до ст. 10 Правил, прилади обліку встановлюються відповідно до вимог правил улаштування електроустановок. Статтею 11 Правил передбачено, що відповідальність за збереження приладів обліку, встановлених у квартирі, на інших об'єктах споживача, та пломб на них несе споживач. Відповідальність за збереження поквартирних приладів обліку, встановлених на сходових клітках, та пломб на них несе власник будинку або організація, у віданні якої перебуває будинок. Перенесення приладів обліку за бажанням споживача, якщо це не суперечить вимогам правил улаштування електроустановок, виконується енергопостачальником за рахунок споживача. В судовому засіданні встановлено, що з 14.06.2010 року прилад обліку електроенергії було перенесено з квартири [PERSON] на сходову клітку. Позивач зазначає, що таке перенесення приладу обліку відбулося без її згоди і суперечить її інтересам та вимогам закону. Відповідач же посилається на те, що перенесення приладу обліку відбулося з метою уникнення порушення [PERSON] умов договору від 30.03.2007 року, Правил користування електричною енергією для населення та інших вимог законодавства. З матеріалів справи вбачається, що факти порушення [PERSON] правил користування електричною енергією дійсно мали місце. Так, заочним рішенням Карлівського районного суду від 30.01.2009 року було задоволено позов ВАТ «Полтаваобленерго» до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків завданих незаконним використанням електроенергії. Позов було задоволено на тій підставі, що в судовому засіданні було встановлено факт порушення [PERSON] правил користування електричною енергією. (а.с. 50) Постановою Карлівського районного суду від 21.06.2010 року було задоволено скаргу ВАТ «Полтаваобленерго» на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи за фактом вчинення викрадення електричної енергії шляхом її самовільного використання, стосовно [PERSON] ([PERSON]М.), і скасовано дану постанову. В ході розгляду справи за скаргою, судом було встановлено, що на підставі вищевказаного рішення суду [PERSON] було призупинено постачання електроенергії до квартири, проте 06.05.2010 року було виявлено самовільне підключення електроенергії до квартири [PERSON] ([PERSON]М.). Своїми діями [PERSON] ([PERSON]М.) завдала ВАТ «Полтаваобленерго» матеріальні збитки на суму 2462,29 грн., а тому відмова в порушенні кримінальної справи була визнана судом безпідставною і матеріали перевірки за фактом вчинення викрадення електричної енергії були направлені прокурору для організації додаткової перевірки. (а.с. 49) Відомості про хід чи результати такої перевірки в матеріалах справи відсутні. 28.10.2010 року Карлівським районним судом було розглянуто справу за позовом [PERSON] ([PERSON]М.) до Карлівської філії ВАТ «Полтаваобленерго» про визнання дій неправомірними та зустрічним позовом ВАТ «Полтаваобленерго» до [PERSON] ([PERSON]М.) про відшкодування збитків, завданих незаконним використанням електроенергії. Рішенням від 28.10.2010 р. в задоволенні позову [PERSON] ([PERSON]М.) було відмовлено, а зустрічний позов задоволено та стягнуто з [PERSON] ([PERSON]М.) борг у розмірі 2892,32 грн. (матеріальні збитки завдані незаконним використанням електроенергії). (а.с. 46-48) Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області рішення від 28.10.2010 року було залишено без змін. (а.с. 44-45 ) Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] незаконно користувалася електричною енергією і своїми діями завдала матеріальних збитків ВАТ «Полтаваобленерго». Таким чином, в судовому засіданні знайшло підтвердження посилання відповідача на те, що прилад обліку електричної енергії було винесено з квартири [PERSON] з метою уникнення крадіжок електричної енергії. Окрім того, ст. 11 Правил постачання електричної енергії, встановлено, що прилади обліку електричної енергії мають бути придбані, встановлені, підключені енергопостачальником. Тобто встановлення лічильників ВАТ «Полтаваобленерго» проводить за власний рахунок. Правилами передбачена можливість встановлення приладів обліку як в квартирі споживача так і на фасадах будинків. За таких обставин суд приходить до висновку, що ВАТ «Полтаваобленерго» вправі вирішувати на власний розсуд, виходячи із економічних та технічних міркувань, де саме встановлювати прилади обліку . У своєму позові [PERSON] посилається на те, що їй доведеться за власний рахунок проводити ремонт задля усунення пошкоджень приладу обліку. Проте ст. 11 Правил передбачає, що відповідальність за збереження приладів обліку розташованих поза межами квартири споживача несуть власник будинку або організація, у віданні якої перебуває будинок. Статтею 17 Правил передбачено, що споживач відшкодовує вартість перевірки, ремонту або встановлення нового приладу обліку, лише у випадках його пошкодження, втрати або неправильної роботи з вини самого споживача. В інших випадках перевірка, ремонт або заміна пошкодженого чи втраченого приладу обліку здійснюється за рахунок енергопостачальника або організації, яка відповідає за збереження приладу обліку. Статтею 40 Правил також передбачено, що енергопостачальник безплатно здійснює планові повірку, обслуговування та ремонт приладів обліку (крім випадків, передбачених абзацом першим пункту 17 цих Правил). Тому посилання [PERSON] на те, що їй доведеться проводити ремонти лічильника до якого є загальний доступ, за власний рахунок, є безпідставними. Статтею 11 Правил передбачено випадки перенесення приладів обліку за бажанням споживача, проте, як вбачається з даного нормативного акту такі випадки є виключенням з загальних правил встановлення приладів обліку і вони допускаються у разі, якщо це не суперечить вимогам правил улаштування електроустановок. Виконується таке перенесення за рахунок споживача. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є не добросовісним споживачем електричної енергії. Щодо неї неодноразово складались акти про порушення правил споживання електричної енергії, що зазначено у вище досліджених рішеннях та постанові Карлівського районного суду, а це дає підстави вважати, що перенесення лічильника до квартири [PERSON] може призвести до ухилення нею від оплати послуг, незаконного споживання електроенергії та інших порушень. Перенесення лічильника на сходову клітку жодним чином не порушує законні права та інтереси споживача [PERSON] Статтею 14 Правил передбачено, що у разі виявлення зовнішнього пошкодження приладу обліку, зриву пломби або його несправності в роботі споживач зобов'язаний негайно письмово повідомити про це енергопостачальника. Обов'язок перевіряти справність приладів обліку покладений на енергопостачальника також ст. 37 Правил. Тобто незалежно від того де розташований прилад обліку, споживач має право звернутися до енергопостачальника, а останній зобовязаний відповідним чином прореагувати та усунути пошкодження у разі їх виявлення. За таких обставин рішення ВАТ «Полтаваобленерго» щодо перенесення приладу обліку електричної енергії з квартири [PERSON] на сходову клітку є цілком обґрунтованим та законним, а тому суд не вбачає підстав для того, щоб зобов'язати відповідача перенести прилад обліку назад - до квартири [PERSON]

Outcome: dismissed