Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-03 00:00:00

Позивач, діючі в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO], звернувся до суду із позовом, яким просить позбавити відповідача батьківських прав стосовно малолітньої дочки, стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти у розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідач у Харкові та Харківській області не зареєстрована, 26 лютого 2011 року народила дочку у Харківському міському клінічному пологовому будинку із неонатологічногічним стаціонаром, відмовилася забирати дитину з пологового будинку у звязку з відсутністю постійного місця проживання, роботи та належних умов для утримання дитини, про що надала письмову заяву. 13.04.2011 року Харківською міською радою було прийнято рішення про реєстрацію народження малолітньої [PERSON] та влаштування її до закладу для дітей. Відомості про батька дитини у свідоцтві про народження були записані на підставі ст. 135 СК України. На теперішній час малолітня [PERSON] перебуває на повному державному утриманні в Обласному будинку дитини № 3 не маючи визначеного юридичного статусу. Фактично відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків, не цікавиться долею дитини, її станом здоровя та розвитку. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила позов задовольнити та пояснила про обставини, викладені вище. Прокурор Фрунзенського району м. Харкова у судовому засіданні вважав за доцільне позбавити відповідача батьківських прав стосовно малолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні документи, причини неявки суду не повідомила, заперечень за позовом та заяви про розгляд справи у її відсутність суду не надала. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши представника позивача, думку прокурора, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 26 лютого 2011 року народила малолітню [PERSON] в КЗОЗ Харківський міський клінічний пологовий будинок із неонатологічним стаціонаром. Мати відмовилася забирати дитину з пологового будинку, написала заяву про відмову від дитини, де зазначила, що відмова повязана з відсутністю постійної роботи, постійного місця проживання, належних умов для утримання дитини. 02 березня 2011 року завідуючим акушерсько-фізіологічного відділення № 2 КЗОЗО [PERSON] було складено акт про дитину, яку відмовилися забирати батьки. Рішенням Харківської міської ради від 12.04.2011 року № 275 було надано дозвіл на реєстрацію народження дитини [PERSON] у Фрунзенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану ХМУЮ та влаштування її до закладу до дітей. Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ХМУЮ народження малолітньої [PERSON] було зареєстровано та видано свідоцтво про народження серії І-ВЛ № 242933, де матірю зазначено [PERSON], відомості про батька [PERSON] внесені відповідно до ст. 135 СК України (витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження № 00009002885 від 05.05.2011 року). Наказом служби у справах дітей Фрунзенського району від 05.05.2011 року № 32 малолітня [PERSON] поставлена на облік як дитина, що опинилась у складних життєвих обставинах. Судом встановлено, що малолітня [PERSON] перебуває у Харківському обласному будинку дитини № 3, мати протягом тривалого часу не виявляє до дочки батьківського піклування, не цікавиться її розвитком та станом здоровя, не приймає участі у її вихованні та утриманні. Згідно ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, повинні забезпечити здобуття дитиною повною загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Існування обставин, які перешкоджають участі відповідача у матеріальному утриманні та вихованні дитини, судом не встановлено, відповідач не зверталася до служби у справах дітей Фрунзенського району з питань, повязаних із виконанням батьківських прав та обовязків щодо малолітньої дочки. Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, суд прийшов до висновку, що відповідач, яка відмовилася забирати дитину з пологового будинку, систематично протягом тривалого часу не виконує батьківських обовязків, передбачених ст.ст. 150, 153, 180 Сімейного Кодексу України, по відношенню до своєї малолітньої дитини [PERSON], [INFO], тобто ухиляється від їх виконання. Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету Харківської міської ради надало висновок за № 88 від 25.05.2011 року, яким вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоровя без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до ст.166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан відповідача, стан здоровя дитини, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сімї. Відповідачем не надано суду даних про наявність на її утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сімї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обовязку утримувати дитину. При таких обставинах, враховуючи позовні вимоги, суд вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання малолітньої [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини доходу відповідача щомісячно, але не менше мінімального розміру, встановленого ч. 2 ст.182 Сімейного Кодексу України 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми виплати за один місяць. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст.. 88 ЦПК України, Декрету Кабінету Міністрів „Про державне мито а саме з відповідача підлягає стягненню судовий збір в доход держави у сумі 51 гривні, а також витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ у сумі 120 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved