Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся з даним позовом до [PERSON], в якому просив стягнути кошти, набуті без достатніх правових підстав у розмірі 1192500,00 грн. В подальшому, позивач неодноразово уточнював вимоги позову та просив стягнути з [PERSON] на його користь кошти, набуті без достатніх правових підстав у розмірі 134909,00 грн., інфляційні витрати в сумі 98843,72 грн. та три відсотки річних в сумі 22673,93 грн. Позивач просив про розгляд справи у його відсутності, вимоги позову підтримав та просив їх задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні вимоги позову підтримав повному обсязі, вважав їх такими, що підлягають задоволенню. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що вона діяла на підставі довіреності, виданої на її ім’я позивачем . Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності позивача. Обставини справи, встановлені судом. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.12.2004 року по 10.09.2006 року. 12.12.2005 року [PERSON] видав на ім’я [PERSON] довіреність строком на три роки, посвідчену приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], якою уповноважив відповідача представляти його інтереси по всім питанням, пов’язаним з управлінням та розпорядженням всім його майном, з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось, а в зв’язку з цим укладати всі дозволені законом угоди, а саме: купувати продавати, приймати подароване майно, та обмінювати будови та інше майно, заставляти і приймати в заставу будівлі та інше майно, визначати в усіх випадках строки та інші умови на свій розсуд; провадити розрахунки по укладених угодах; отримувати належне позивачу майно, гроші, цінні папери, а також документи від усіх осіб, установ, організацій, підприємств, у тому числі з Національного та інших банків, пошту, телеграфу за всіх підстав, відкривати на ім’я позивача та закривати рахунки в усіх установах банку; розпоряджатися рахунками в банках; отримувати поштову, телеграфну, коштовну та іншу кореспонденцію і посилки, вести від його імені справи в усіх державних установах, кооперативних, громадських, приватних організаціях, вирішувати усі питання, пов’язані з його випискою та пропискою, вести справи в усіх судових установах з усіма правами, якими наділений законом позивач, відповідач, треті особи і потерпілий, у тому числі з правом закінчення справи миром, визнання чи відмови повністю або частково від позовних вимог, зміни предмета позову, оскарження рішень суду, одержання виконавчого листа з правом одержання майна і грошей, подавати від його імені заяви, в тому числі про сімейний стан та про належність відчужуємого майна та розписуватись за нього. Згідно вказаної вище довіреності 19.12.2005 року [PERSON] продала [PERSON] квартиру [ADDRESS] . У відповідності до ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного. Згідно з вимогами ст. 1003 ЦК України, у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними. Таким чином, [PERSON] діяла в рамках доручення від 12.12.2005 року, яким їй доручено було купувати, продавати, приймати майно, проводити розрахунки по угодам, отримувати належне [PERSON] майно, гроші, цінні папери, за всіх підстав відкривати та закривати рахунки в банках та розпоряджатись ними. Згідно ст. 1213 ЦК України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. За такого, протиправних дій з боку відповідачки, на які посилається позивач, а саме неповернення грошей за придбане третьою особою майно за договором доручення, не є підставою для задоволення позову в порядку ст. 1213 ЦК України, оскільки це не передбачене виданим дорученням. Окрім того, статтею 64 ч. 1 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право на укладення між собою усіх договорів, які не заборонені законом, як щодо майна, що є їхньою особистою приватною власністю, так і щодо майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. За такого, [PERSON] діяла відповідності з законом та наданим дорученням. Передача коштів випливає із зобов’язань. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити кошти тощо) або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. Зобов’язання виникають на підставах, установлених ст. 11 цього кодексу, зокрема договорів та інших право чинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Статтею 11 ч. 2 п. 1 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. За такого, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову за статтею 1213 ЦК України слід відмовити за безпідставністю. Судом неодноразово роз’яснювалось право на уточнення предмету та підстав позову, однак позивач дане процесуальне право не використав, що не позбавляє його права у подальшому звернутись до суду з відповідним позовом.

Outcome: dismissed