Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки в якому просив суд негайно постановити рішення про відібрання у відповідачки їх спільного сина [PERSON] та повернути його за попереднім місцем його проживання зі своїм батьком [PERSON] по [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що з 14.02.2009 року він знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. [INFO] у них народився син [PERSON] . Вони всією сім`єю проживали за адресою [ADDRESS] , разом з батьками позивача. 09.09.2011 року відповідачка о 14.00 год. за допомогою своїх батьків, без його згоди змінила місце проживання їх спільного сина шляхом викрадення, вивізши його в невідомому напрямку. З даного приводу він звернувся до правоохоронних органів з заявою про викрадення дитини. За результатами перевірки йому повідомили, що дитина проживає у батьків відповідачки. Він негоден з приводу зміни відповідачкою місця проживання їх спільної дитини шляхом її викрадення, вважає що син повинен бути повернути відповідачкою за попереднім місцем його проживання. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги повністю. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав посилаючись на доводи наведені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, та пояснила суду що знаходиться з позивачем в зареєстрованому шлюбі, від даного шлюбу у них є син [PERSON] . Вона проживала разом з сином та чоловіком в будинку батьків позивача. Оскільки шлюбні відносини з позивачем були припинені з початку вересня 2011 року вона вирішила разом з сином на постійне місце проживання своїх батьків. Про те, що вона разом з сином їде до своїх батьків відповідач знав, оскільки вона повідомляла його, а також і про те, що подає до суду позов про розірвання шлюбу. Крім того, вони неодноразово зустрічалися з відповідачем в суді по справі про стягнення аліментів на її утримання та на утримання дитини, де вона зазначала в судовому засіданні і в позові що дитина проживає разом з нею та зазначала адресу. Також відповідач сам повідомив Павлоградському МВ, що вона з сином переїхала проживати до своїх батьків та перешкоджає йому спілкуватися з сином. У зв`язку з чим, вважає що позов не може бути задоволений оскільки ніякого викрадення дитини не було. Крім того, позивач просить відібрати у неї дитину незважаючи на те, що дитина знаходиться на грудному вигодовуванні. Представник третьої особи в судовому засіданні заперечувала у задоволенні позову, оскільки вважає що ніякого викрадення дитини не було. Крім того, вважає що в інтересах дитини, яка знаходиться на грудному вигодовуванні в позові необхідно відмовити. Вислухавши позивача, представника позивача, відповідачку, представника органу опіки та піклування, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлен позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підставах. Так, в судовому засіданні було встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб ( а.с. 6). Від шлюбу народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с. 7) Як вбачається з довідки виданої головою квартального комітету № 29 від 20.09.2011 року. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . ( а.с. 8) Як було встановлено в судовому засіданні відповідачка після сварки з позивачем разом з дитиною переїхала жити до своїх батьків. Доводи позивача про те, що відповідачка викрала його дитину та вивезла в невідомому напрямку, не відповідають дійсності. Оскільки як вбачається з довідки виданої о/у КМСД Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області Є. [PERSON] , позивач особисто повідомив працівника міліції про те, що 08.09.2011 року у них з відповідачкою відбувся конфлікт і оскільки вона бажає розлучення то пішла жити до батьків за адресою : [ADDRESS] забравши сина з собою ( а.с. 9). Приймаючи рішення по суті заявлених позовних вимог суд вважає, що позивачем та його представником не виконані вимоги ст. 60 ЦПК України, відповідно до якої «кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень» та не надали суду доказів, які б в повному обсязі підтверджували факт викрадення дитини. Враховуючи зазначені обставини, позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed