Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-16 00:00:00

До Ірпінського міського суду надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що з листопада 2001 р. вона спільно проживала без реєстрації шлюбу з відповідачем. Вони мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося, внаслідок чого з травня 2003 р. разом не проживають, а донька залишилася проживати з нею. В жовтні 2010 р. вона вирішила поїхати разом з дитиною за кордон на відпочинок, однак відповідач неодноразово відмовлявся надавати згоду на виїзд неповнолітньої доньки за кордон, при цьому, своїм відмовам аргументів не надавав і телеграми щодо зявлення до нотаріуса для надання дозволу виїзду неповнолітньої [PERSON] за кордон ігнорував. Просить суд надати дозвіл на тимчасові виїзди за кордон неповнолітній [PERSON] [INFO] у супроводі матері [PERSON], до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов, підтвердили обставини, наведені в позовній заяві, просили задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, вказував, що не надавав дозволу на виїзд доньки за кордон, тому що це буде порушувати її право на спілкування з ним, до того ж, він не знає з якою метою та коли позивачка має намір виїздити за кордон з їхньою донькою. Суд, заслухавши доводи та заперечення сторін, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що у сторін по справі, які не перебувають у шлюбі, є донька [PERSON] [INFO], яка проживає окремо від батька, разом з матірю. В жовтні 2010 р. позивачка з метою виїзду з донькою за кордон для оздоровлення зверталась до відповідача з проханням зявитись до нотаріуса 12.10.2010 р. о 13 год 00 хв для надання дозволу на виїзд дитини за кордон, про що свідчать телеграма від 08.10.2010 р. та повідомлення про її вручення відповідачу (а.с. 9, 10). Відповідач у зазначений час до нотаріуса не зявився, дозвіл на виїзд доньки за кордон не надав, що підтвердив в судовому засіданні відповідач. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України»оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно з п.18 Правил оформлення видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документу дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, оформлення проїзного документу здійснюється на підставі згоди батьків, а у разі, коли вони не перебувають в шлюбі між собою за наявності заперечень одного з батьків, документ може бути оформлений на підставі рішення суду. Однак, суд не знаходить підстав для надання дозволу на виїзд за кордон [PERSON] [INFO] у супроводі матері [PERSON], оскільки суду не надано доказів коли, куди та з якою метою позивачка має намір виїхати за кордон з дитиною, що унеможливлює визначитись чи буде це відповідати інтересам дитини, а також куди слід надати дозвіл на виїзд. Крім того, суд захищає та відновлює порушені права особи, а позивачкою не надано доказів того, що в майбутньому її права чи права її доньки будуть порушені відповідачем. Не зважаючи на те, що судом встановлено, що відповідач не надавав згоди на виїзд доньки за кордон в жовтні 2010 р., суд вважає недоцільно надавати дозвіл на виїзд доньки сторін за кордон в 2010 році в звязку зі спливом часу. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed