Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-08 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство „[PERSON] Аваль звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], у якому просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором № 014/2880/82/109811, від 09.07.2008 року в сумі 39241,99 грн., з яких 3398,57 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 5064,31 заборгованість за відсотками, 9676,77 грн. пеня за прострочення тіла кредиту, 5064,31 пеня за прострочення відсотків по кредиту, 131,31 нараховані відсотки, 7163,30 поточна заборгованість, що підлягає достроковому стягненню, а також судові витрати у справі. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09.07.2008 року, відповідно кредитного договору № 014/2880/82/109811, укладеного між ВАТ „[PERSON] Аваль (далі [PERSON]) та [PERSON], останній отримав в Банку кредит в сумі 16000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 29,5 відсотків річних з кінцевим терміном погашення кредиту 09.07.2011 року. За умовами даного договору передбачене щомісячне погашення заборгованості боржником, що останнім не виконується у звязку з чим виникла заборгованість, зазначена у позові. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором [PERSON] і [PERSON] уклали договір поруки № 014/2880/82/109811, від 09.07.2011 року, згідно якого поручитель [PERSON] прийняв на себе зобовязання здійснити виконання грошових зобовязань в обсязі, заявленому банком у випадку невиконання або неналежного виконання Боржником взятих на себе зобовязань по кредитному договору. Відповідачі заборгованість за вказаним кредитним договором Банку не погасили, чим порушили умови кредитного договору. В судове засідання представник позивача [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, хоча були належним чином повідомлені про дату і час розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи суду не надали, тому суд ухвалив заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. 09.07.2008 року відповідач [PERSON] (Позичальник) уклав з ВАТ „[PERSON] Аваль письмовий кредитний договір (Договір) № 014/2880/82/109811, за яким отримав кредит в сумі 16000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 29,5 відсотків річних з кінцевим терміном повернення 09.07.2011 року. За таких обставин договір у вказаній частині позивачем виконаний. П.7.1 Договору передбачено,що у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобовязань за цим договором Кредитор має право вимагати дострокового погашення кредиту Позичальником у повному обсязі разом зі сплатою всіх сум, належних до сплати, включаючи проценти за кредитом ( в тому числі прострочені проценти), пеню відповідно до цього договору. П.13.3 передбачено, що за прострочення виконання будь-яких зобовязань за цим договором Позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1 процента від суми простроченого платежу за кожний календарний день прострочення. Відповідно договору поруки № 014/2880/82/109811, від 09.07.2008, [PERSON] (Поручитель) зобовязався перед Банком відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання Позичальником [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 014/2880/82/109811, від 09.07.2007. 24.06.2009 року між Банком та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 014/2880/82/109811, від 09.07.2008 та здійснено пролонгацію за кредитним договором, а саме дата остаточного погашення кредиту 11.07.2012 року та проведено капіталізацію простроченої заборгованості. Відповідно ст.204 ЦК України: Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Враховуючи, що недійсність вказаних правочинів прямо не встановлена законом, вони не визнані судом недійсними, тому є правомірними та в силу ст.629 ЦК України обовязковими для виконання сторонами. Згідно розрахунку заборгованості ВАТ [PERSON] Авальсума заборгованості позичальника [PERSON] станом на 26.04.2011 року перед Банком складає 32078,69 грн. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі не належним чином виконували свої зобовязання, передбачені кредитним договором № 014/2880/82/109811, від 09.07.2008 року а саме: у встановлені строки не сплачували заборгованості за кредитом та нараховані проценти за кредитом, тим самим істотно порушили умови укладеного кредитного договору. За ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України. При вирішенні даної справи, суд виходить із загальних засад судочинства в частині свободи договору, передбаченого п.3 ч.1 ст.3 ЦК України, обовязковості договору, передбаченої ст.629 ЦК України, а також вимог ст.1054 ЦК України та ч.1 ст.1049 ЦК України, відповідно до яких позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) та сплатити проценти у строк та в порядку, що встановлені договором. Наслідки порушення договору позичальником, визначені у ст.1050 ЦК України та передбачають у разі своєчасного не повернення ним суми позики, його зобовязання сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, а саме суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 проценти річних, від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Враховуючи, що Договором між сторонами передбачено оплату за користування кредитними ресурсами в розмірі 29,5 відсотків на рік, суд бере до уваги вказаний, встановлений договором розмір відсотків, що підтверджує розрахунок заборгованості по кредитному договору, наданий позивачем. Зі ст.614 ЦК України, витікає, що особа, яка порушила зобовязання несе відповідальність за наявності вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п.2 ст.614 ЦК України цієї статті: Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання. Виходячи з ч.1 ст.554 ЦК України: У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Відповідно ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобовязання може забезпечуватись неустойкою порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Ч.3 ст.549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Враховуючи, що відповідачі у судове засідання не зявились, жодних доказів не надали, суд рахує їх вину у порушенні зобовязання доведеною наявними у справі доказами, а тому вбачає підстави для задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, судові витрати у справі, понесені позивачем також підлягають стягненню на його користь з відповідачів у рівних частинах, оскільки підтверджуються приєднаними до справи квитанціями про їх оплату.

Outcome: approved