Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, яким просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) Старт-Сервісна свою користь 27333грн. за договором оренди; за договором позики 43985,70 грн.; матеріальну шкоду в сумі 34460,80грн., яка полягає у різниці між первісною вартістю автобуса Ікарус-256та отриманою сумою від його продажу після вимушеного розірвання договору оренди; вартість акумуляторних батарей на суму 740грн. та моральну шкоду в сумі 10000грн Обґрунтовуючи вимоги позову позивач зазначив, що 27.01.2002р. ТОВ Старт-Сервісв особі директора і засновника [PERSON] позичило у позивача грошові кошти на загальну суму 14500 доларів США, що підтверджено розписками, із яких вбачається, що від отриманої від позивача вказаній суми 9000 доларів США придбав автобус Ікарус-256в м. Донецьку, де і постановлений на облік. Автобус оформлений на позивача на підставі рахунку-довідки. 29.01.2002р. між ТОВ Старт-Сервіста позивачем укладено договір оренди автобуса. Свої зобовязання позивач виконав, передавши відповідачу транспортний засіб у користування у технічно справному стані. За договором оренди щомісячна плата за користування автобусом складала 5000грн. Разом з цим, орендар протягом 5 місяців та 14 днів у 2002р. не виконав жодного пункту щодо обовязків, встановлених договором. При розірванні договору оренди в належному позивачу автобусі відсутні акумуляторні батареї, виявлена низка технічних несправностей, про що складено відповідний акт. До сьогоднішнього часу ні суму боргу, ні коштів за оренду, ремонт автобуса, позивач не отримав. Договір оренди розірвано у липні 2002р. через несплату орендної плати, отже сума боргу за договором оренди складає 27333грн., сума боргу за договором позики складає 5500 доларів США або 43985,70грн. Позивачем 23.07.2002р. реалізований автобус через біржу Автотрансза договором купівлі-продажу та отримано 25000грн., тобто різниця між первісною вартістю складає 34460грн. У 2002р. позивач звертався до суду з позовом до відповідача, в 2008р. ухвалою суду позов залишено без розгляду. Представник позивача, що діє на підставі довіреності вимоги позову підтримав у повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідачі або їх представники в судове засідання не зявились, будучи повідомленими судом про день та час розгулу справи належним чином, заяв про поважні причини своєї неявки або слухання справи за їх відсутністю до суду не надійшло, тому суд зі згоди представника позивача розглядає справу у відсутності відповідачів, постановляючи заочне рішення, що не суперечить вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд вивчивши доводи позову, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи, що знаходилась в проваджені Фрунзенського районного суду м. Харкова за № 2-3/08, надійшов до наступного. Так, судом встановлено, що відповідно до письмових розписок [PERSON] взяв у [PERSON] гроші в сумі 2200 доларів США для організації пасажирських перевезень за договором про сумісну діяльність, які зобовязався повернути в процесі роботи, датованої 03.03.2002р. та від 24.05.2002р. [PERSON] [PERSON] придбав автобус марки Ик-256, який оформлений на [PERSON] за 9000 доларів США та передав в роботу, на ремонт двигуна і на резину… [PERSON] давав 1300 доларів США та 2000 доларів США на транспортні витрати, які приймаються (а.с.10,11, оригінали в матеріалах цивільної справи № 2-3108). Отже, між сторонами укладено прості письмові угоди, у вигляді розписок і відповідач отримав від позивача гроші на загальну суму 14500 доларів США. Відповідно до прикінцевих та перехідних положень при набранні чинності Цивільного Кодексу України з 01.01.04р. зазначений кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним Кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Стаття 4 ЦК України ( в редакції 1963 року) зазначає, що цивільні права та обовязки виникають із правочинів, передбачених законом, а також із правочинів, хоча і не передбачених законом, але таких, що не протирічать йому тощо. Далі, відповідач із отриманих коштів на суму 9000 доларів США придбав автобус Ікарус-256в м. Донецьку, транспортний засіб постановлено на облік УДАІ УМВС України в Донецької області, договір купівлі-продажу оформлений відповідачем в фірмі Каскад, розташованої в м. Донецьку. За позивачем транспортний засіб оформлено у відповідності до рахунку-довідки. Відповідно до ст. 151 ЦК України ( в редакції 1963 року) в силу зобовязання одна особа (боржник) зобовязана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певні дії: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його зобовязань. Зобовязання виникають із договору або інших підстав, зазначених в ст. 4 цього Кодексу. Таким чином, з боку відповідача не повернуто [PERSON] у відповідності до вищевказаних розписок 5500 доларів США або 43985,70 грн., зо за офіційним курсом НБУ станом на 14.09.2009р. (а.с.6,7). Далі, 29.01.2002р. між ТОВ Старт-Сервісз одного боку та [PERSON] з іншого боку, укладено договір оренди, яким [PERSON] (орендодавець) передав ТОВ Старт-Сервісв особі директора [PERSON] (орендар) в користування автобус Ікарус-256д/н 227-19ХА, за користування автомобілем орендар сплачує орендодавцю платню в розмірі 5000грн. у відповідності до п.1.3 договору оренди (а.с. 5). Договір оренди розірваний в липні 2002р. на підставі п.4.1 договору через несплату орендної плати. Разом з цим, відповідач не виконав умови оренди і сума боргу за несплату орендної плати за 5 місяців 14 днів складає 27333грн. Відповідно до правил ст. 256 ЦК України ( в редакції 1963р.) наймач зобовязаний своєчасно внести плату за користування майном; користуватися майном у відповідності договору и призначенням майна; підтримувати наймане майно у справному стані; провадити за свій рахунок поточний ремонт…; при припинені договору найму повернути майно в тому стані, у якому отримав, з урахуванням нормального зношування, або в стані, обумовленому договором. Судом встановлено, шляхом вивчення матеріалів цивільної справи, що раніше перебувала в проваджені Фрунзенського районного суду м. Харкова, що у транспортного засобу відсутні 2 акумулятори, знята панель авто магнітоли, поміняні задні колеса, тріснуло лобове скло, що вбачається із акту комісії від 14.07.2002р. (а.с.119). Відповідно до ст. 440 ЦК України (в редакції 1963р.) шкода, вчинена особі або майну громадянина, а також шкода, вчинена організації, підлягає відшкодуванню особою, що її вчинила, у повному обсязі. Особа, що вчинила шкоду звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкода вчинена не з її вини. Відповідно до ст. 440-1 ЦК ( в редакції 1963р.) України моральна шкода, вчинена громадянину або організації діями іншої особи, що порушила законі права та інтереси, відшкодовуються особою, що вчинила шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода вчинена не з її вини. Таким чином, суд на підставі наданих позивачем доказів прийшов до висновку, що з боку відповідача порушено взятих на себе зобовязань, у звязку з чим позивачу вчинено матеріальну та моральну шкоду. Відповідно до правил ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved