Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-27 00:00:00

У квітні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Свої вимоги позивач обгрунтовував тим, що з відповідачкою він перебував у фактичних шлюбних відносинах, від яких народився син - Владислав, [INFO]. Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 1999 року з нього на утримання сина стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менш 'А неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Посилаючись на те, що у теперішній час у нього погіршився матеріальний стан та має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей, просив зменшити розмір аліментів, визначений рішенням суду та стягувати аліменти на дитину по 150 грн. щомісячно. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Відповідачка у судовому засіданні проти позову заперечувала та просила відмовити у його задоволенні. Вислухавши пояснення представника позивача та відповідачки, дослідивши письмові матеріли справи, суд дійшов наступного. Сторони перебували у фактичних шлюбних стосунках, від яких народився син - Владислав, [INFO]. Як вбачається з матеріалів справи, з позивача на користь відповідачки на підставі виконавчого листа №13-311, виданого Ленінським районним судом м. Миколаєва від 13.10.1999 року стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 'А частини всіх видів заробітку, але не менше А неоподаткованого мінімуму доходів громадян починаючи з 29.09.1999р. і до повноліття. Судом установлено, що на теперішній час позивач одружений та має на утриманні двох неповнолітніх дітей: сина - Михайла, [INFO] та доньку - Аліну, [INFO], які проживають разом з ним. Відповідно до ч.І ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи викладене, вимоги позивача про зменшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] підлягають задоволенню. Що стосується вимог про стягнення аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі по 150грн. щомісячно то в їх задоволенні слід відмовити з наступних підстав. Визначення розміру аліментів у твердій грошовій суми, як передбачає ч.І ст.184 Сімейного кодексу України, можливо, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Позивач з 01.04.2011 року працює в ПП «Лумініца» та отримує заробітну плат, згідно штатного розпису. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказів на підтвердження того, що розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі, позивачем не надано. Таким чином, дослідивши всі надані суду доказі та оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, а саме в частині зменшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON], 06.005.1998 року народження до 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Згідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачені при предявлені позову. На підставі викладеного,

Outcome: partial