Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-22 00:00:00

20 травня 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики та збитків, в обґрунтування якого вказав, що 17.03.2007 року надав відповідачеві в борг до 17.06.2007р. 300000,00 грн., про що складено письмову розписку. У встановлений строк відповідач грошові кошти не повернула, 01.02.2010р. в рахунок повернення боргу повернула 8000,0 грн., про що видано розписку. Уточнивши 26.07.2011р. позовні вимоги, позивач просить стягнути борг у сумі 292000,00 грн., а також відповідно до ст.. 625 ЦК України річні від простроченої суми у розмірі 36656,28 грн. за період з 18.06.2007р. по 28.07.2011р., збитки у розмірі 198773,82 грн., понесені судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позові. Відповідач в попередньому судовому засіданні пояснила, що позов визнає у повному обсязі, надала розписку про повернення нею частини боргу у розмірі 8000,00 грн., надала заяву, що уточнені позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує, справу просить розглянути без її присутності. Заслухавши пояснення позивача, його представника, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. \~Договір позики вважається укладеним у момент передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. \~ Частина 2 ст. 1047 ЦК України допускає предявлення на підтвердження укладення договору позики та його умов розписки позичальника або іншого документа, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної суми грошей або кількості речей. \~ Судом встановлено, що 17.03.2007р. [PERSON] взяла у борг 300000,00 грн. у [PERSON], зобовязалася повернути грошові кошти у повному обсязі до 17.06.2007р. Зазначене підтверджується розпискою, оригінал якої надано позивачем. Часткове повернення боргу підтверджується наданою відповідачем розпискою, зі змісту якої вбачається, що 01.02.2010р. [PERSON] отримав від [PERSON] 8000,00 грн. в рахунок погашення боргу. Зі спірних правовідносин випливає, що між сторонами був укладений договір позики у національній валюті. Враховуючи надані докази, визнання [PERSON] боргового зобовязання, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення боргу у сумі 292000,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. \~526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і закону, а згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України \~відповідач (боржник) не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до встановлених обставин справи розмір заборгованості [PERSON] з 18.06.2007р. по 31.01.2010р. (за 956 днів) становив 300000,00 грн., тому розмір 3% річних за вказаний період від простроченої суми становить 23624,28 грн. За період з 01.02.2010р. по 28.07.2011р. (за 543 дні) розмір заборгованості [PERSON] становив 292000,00 грн., тому розмір 3% річних за вказаний період від простроченої суми становить 13032,00 грн. Загальна сума 3% річних за весь період прострочення виконання зобовязання становить 36656,28 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Збитки, спричинені невиконанням грошового зобовязання, позивач просить стягнути відповідно до ст.533 ЦК України, обґрунтовуючи вимоги тим, що на договір позики, в якому міститься посилання на іноземну валюту, поширюються ті ж правила, що і на договір позики, укладений у гривнях. На час укладання договору сума позики 300000,00 грн. була еквівалентна 62500,00 доларам США, з урахуванням теперішнього курсу долара США, сума позики еквівалентна 36591,00 долару США. Різницю в розмірі 25909,00 доларів США, що за курсом 7,98 грн. за один долар США становить 198773,82 грн., позивач просить стягнути з відповідача як збитки, спричинені невиконанням грошового зобовязання. Як встановлено судом, предметом позики були \~гривні, а не долари США, що б давало підстави визначати суму, що підлягає сплаті, у гривнях за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, відповідно до змісту ст.533 ЦК. Щодо визнання відповідачем позову у цій частині суд виходить з того, що відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення 198773,82 грн. задоволенню не підлягають. Питання про розподіл судових витрат підлягає вирішенню в порядку ст.88 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial