Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] [PERSON] державної нотаріальної контори про визначення частки. В позовній заяві вказує, що їй, її сину [PERSON] та померлому [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка загальною площею 0,0423 Га, розташована у м. Рівне, вул. Вербова, 101. Вона є спадкоємцем померлого першої черги. Іншим спадкоємцем першої черги є син померлого [PERSON] Вона в шестимісячний строк звернулася в [PERSON] державну нотаріальну контору з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину вказаної вище земельної ділянки, на якій розташоване будинковолодіння їй відмовлено, оскільки не визначена частка померлого у праві спільної сумісної власності. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить визнати право власності за собою та [PERSON] на 1/3 частки в приватизованій земельній ділянці, що знаходиться за адресою м. Рівне, вул. Вербова, 101. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивача [PERSON] визнав повністю та не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] [PERSON] державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, хоча повідомлявся про час і місце судового засідання належним чином. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що 16 жовтня 2010 року помер чоловік [PERSON] - [PERSON], який проживав у [INFO], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії 1-ГЮ № 101214 виданим відділом РАЦС Рівненського міського управління юстиції. [PERSON], [PERSON] та померлому [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка загальною площею 0,0423 Га, розташована у м. Рівне, вул. Вербова, 101, що підтверджено Актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 221271 виданого [PERSON] міським управлінням земельних ресурсів. Позивач є спадкоємцем померлого першої черги. Іншим спадкоємцем першої черги є син померлого [PERSON] Крім того, судом встановлено, що [PERSON], у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк звернулася в [PERSON] державну нотаріальну контору з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідач [PERSON] повідомив суд, що він відмовляється від своєї частки у спадковому майні. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину вказаної вище земельної ділянки, на якій розташоване будинковолодіння, відмовлено, оскільки не визначена частка померлого у праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Ч. 2 ст. 370 ЦК України передбачає в разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ст. 89 Земельного кодексу України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Будь-які угоди між співвласниками, що до відступлення від правила рівності часток співвласників вказаної земельної ділянки відсутні. Визнання відповідачем позовних вимог не порушує права інших осіб. Оцінюючи в сукупності докази, суд рахує, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Стосовно позовних вимог позивача про визнання права власності на 1/3 частки в приватизованій земельній ділянці, що знаходиться за адресою м. Рівне, вул. Вербова, 101, суд вважає їх недоведеними. З пояснень позивача судом встановлено, що [PERSON] в передбачений законом шестимісячний строк звернулась в [PERSON] державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини. Єдиною підставою для відмови нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину було відсутність визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку. Оскільки інші перепони для оформлення свідоцтва про право на спадщину у позивача відсутні, суд вважає, що на момент прийняття рішення, відсутні правові підстави для визнання за позивачем та відповідачем права власності на частку у спадковому майні. На підставі ст. ст. 328, 370, 1226 ЦК України, ст. 89 Земельного кодексу України,

Outcome: partial