Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-13 00:00:00

19.01.2012 року позивач звернувся до суду з названим позовом та просив ухвалити рішення, відповідно до якого стягнути заборгованість по виплаті перерахованої різниці в заробітній платі відповідно до уточнених посадових окладів за 2008-2009р та 9 місяців 2010 року. Свої вимоги мотивував тим, що він працює у відповідача з 01.08.1986 року, а з 01.01.2000року - займає посаду ведучого конструктора. Відповідач порушив норми Закону України «Про оплату праці», за період 2008-2009 роки та 9 місяців 2010 року встановлював оклад без урахування вимог додатка № 2 до Галузевої угоди між Міністерством промислової політики України, фондом держмайна України, Федерацією роботодавців України й профспілками автомобільного й сільськогосподарського машинобудування України на 2008-2009 і 2010-2011 роки, тобто були занижені мінімальні коефіцієнти міжпосадових окладів до посадового окладу техніка без категорії. Вказані порушення були виявлені в результаті ревізії КРВ м. Одеси, про що 11.08.2010 року був складений акт. Відповідач ці порушення визнав і на виконання наказів № 20 від 09.09.2010 р. № 43-К від 31.12.2010 року згідно з наказом № 4 від 21.03.2011 року перерахував різницю в заробітній платі відповідно до уточненого посадового окладу за період 2008-2009 і 09 місяців 2010, що склала 21848,96 гривень. Однак, до цього часу відповідач нарахування та виплату різниці в сумі 21848,96 гривень не виплатив, що стало підставою для звернення до суду для стягнення заборгованості. Позивач в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, в задоволенні позовних вимог просив відмовити. Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини між сторонами є трудовими, та врегульовані нормами КЗпП України. У судовому засіданні встановлено, що позивач 01.08.1986 року була прийнята на роботу до спеціального проектно-конструкторського бюро на посаду інженера, а з 01.01.2000року працює на посаді ведучого конструктора, що підтверджується поясненнями позивача та копією трудовою книжкою, наданою в судове засідання. Наказом Державного підприємства «Одеський спеціальний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут»від 09.09.2010 року № 19 про встановлення мінімальних коефіцієнтів для усунення порушень, виявлених в результаті ревізії КРВ м. Одеси стосовно питання правильності розрахунку посадових окладів робітникам відповідно до вимог Галузевої згоди між Міністерством промислової політики України, Фондом державного майна України та профспілкою автомобільного та сільхозгосподарського машинобудування на 2010-2011 роки, при складанні штатного розкладу на 01.10.2010 рік встановлені мінімальні коефіцієнти співвідношення тарифних ставок до законодавчо визначеної заробітної плати згідно з Додатком № 1, встановлені мінімальні коефіцієнти міжпосадових співвідношень місячних посадових окладів керівників, професіоналів та спеціалістів підприємства до посадового окладу техніка згідно Положення № 2, встановлено мінімальні коефіцієнти міжпосадових співвідношень місячних посадових окладів керівників, професіоналів та спеціалістів підприємства до посадового окладу техніка згідно з Додатком № 3 (а.с.3). Як вбачається з наказу №20 від 09 вересня 2010 року Державного підприємства «Одеський спеціальний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут»про усунення порушень, виявлених ревізією КРВ м. Одеси, в ревізійний період були затверджені штатні розписи, в яких посадові оклади співробітників були визначені з порушенням галузевих погоджень, а саме при розрахунках заробітної плати техніка, в якій примірявся міжпосадовий коефіцієнт, не врахований коефіцієнт 1,688 ( за період 2008-2009 роки) та 1,49 (на протязі 9 місяців 2010 року), у зв`язку з чим, наказано Бухгалтерії підприємства привести уточнені розрахунки посадових окладів співробітників згідно з галузевими погодженнями за 2008-2009 роки та 9 місяців 2010 роки, строки виконання жовтень 2010 роки, а Головному Бухгалтеру провести перерахунок заробітної плати у відповідності з уточненими посадовими окладами за вказаний період ( а.с.4). Таким чином, встановлено, що відповідач порушив ст. 15 Закону України «Про оплату праці», ст.96,97, КЗпПУ за період 2008-2009 р. та 9 місяців 2010 року, встановлював оклад без урахування вимог додатка № 2 Галузевої угоди між Міністерством промислової політики України, фондом держмайна України, Федерацією роботодавців України й профспілками автомобільного й сільськогосподарського машинобудування України на 2008-2009 та 2010-2011 роки. Відповідно до наказу Державного підприємства «Одеський спеціальний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут»№ 43-К від 31.01.2010 року про продовження строку строк роботи по нарахуванню різниці в заробітній платі згідно з уточненими посадовими окладами на період 2008-2009-9 місяців 2010 року співробітникам інституту був продовжений на більш пізній період до 01.03.2011 року у звязку з великим обємом робіт бухгалтерії ( а.с.5). Відповідно до наказу № 4 від 21 березня 2011 року, виданого на виконання Наказу № 20 від 09.09.2010 року та Наказу № 43-К від 31.12.2010 року було вказано Головному бухгалтеру розглянути можливість вводу в фонд заробітної плати інституту нарахованої різниці в заробітної платі, згідно з уточненими посадовими окладами за період 2008-2009 роки та 2010 рік з співробітниками інституту (а.с.6). Відповідно до наказу від 21.03.2011 року № 4, [PERSON] за 2008 рік введено в березні 2011 року різницю в заробітній платі у розмірі 7434,06 гривень, за 2009 рік введено у квітні2011 року 9301,85 гривень ( а. с. 7) за 2010 рік введено в травні 2011 рік - 5113,05 гривень ( а.с.8). Відповідно до наказу № 6 від 04.04.2011 року про перенесення строків виплати, у звязку з відсутністю фінансових коштів внесені зміни в п. 1,2,3 наказу від 21 березня 2011 року № 4 виклавши їх в наступній редакції: за 2008 рік ввести в червні 2011 року, за 2009 рік ввести в липні 2011 року, за 2010 рік ввести в серпні 2011 року ( а.с.10). Зі вказаного вбачається, що відповідач порушення визнав і на виконання наказів № 20 від 09.09.2010 року і № 43 від 31.12.2010 року відповідно до наказу № 4 від 21.03.2011 року перерахував різницю в заробітній платі відповідно до уточненого посадового окладу за період 2008-2009 і 9 місяців 2010 року, що склала 21848,96 гривень. Позивач вказує, що до цього часу заробітна плата на сплачена. Вважає це грубим порушенням трудового законодавства тому просить стягнути вказану суму заборгованості. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, вказуючи, що відповідно до наказу №20 від 09.09.2010 року перерахунок заробітної плати має відбутись лише у разі ліквідації підприємства, а так як підприємство не ліквідовано та на теперішній час працює, виконати наказ про виплату заробітної плати не представляється можливим, тому просив в позові відмовити. Відповідно до ст. 96 КЗпПУ основою організації оплати праці є тарифна система оплати праці, яка включає тарифні сітки, тарифні ставки, схеми посадових окладів і тарифно-кваліфікаційні характеристики (довідники). Тарифна система оплати праці використовується для розподілу робіт залежно від їх складності, а працівників - залежно від їх кваліфікації та за розрядами тарифної сітки, вона є основою формування та диференціації розмірів заробітної плати. Формування тарифної сітки (схеми посадових окладів) провадиться на основі тарифної ставки робітника першого розряду, яка встановлюється у розмірі, що перевищує законодавчо встановлений розмір мінімальної заробітної плати, та міжкваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень розмірів тарифних ставок (посадових окладів). Віднесення виконуваних робіт до певних тарифних розрядів і присвоєння кваліфікаційних розрядів робітникам провадиться власником або уповноваженим ним органом згідно з тарифно-кваліфікаційним довідником за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником). Кваліфікаційні розряди підвищуються насамперед робітникам, які успішно виконують встановлені норми праці і сумлінно ставляться до своїх трудових обов'язків. Право на підвищення розряду мають робітники, які успішно виконують роботи більш високого розряду не менш як три місяці і склали кваліфікаційний екзамен. За грубе порушення технологічної дисципліни та інші серйозні порушення, які спричинили погіршення якості продукції, робітникові може бути знижено кваліфікацію на один розряд. Поновлення розряду провадиться в загальному порядку, але не раніше ніж через три місяці після його зниження. Посадові оклади службовцям установлює власник або уповноважений ним орган відповідно до посади і кваліфікації працівника. За результатами атестації власник або уповноважений ним орган має право змінювати посадові оклади службовцям у межах затверджених у встановленому порядку мінімальних і максимальних розмірів окладів на відповідній посаді. Відповідно до ст. 97 КзпПУ оплата праці працівників здійснюється за погодинною, відрядною або іншими системами оплати праці, оплата може провадитися за результатами індивідуальних і колективних робіт. Форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті. Власник або уповноважений ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами. Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці. Працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Відповідно до Закону України ст. 24 «Про оплату праці»заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі, коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Суд, розглянувши справу, заслухавши сторони, доходить до висновку, що нарахована заробітна плата повинна бути сплачена працівникові, тому позовні вимоги необхідно задовольнити стягнувши на користь [PERSON] суму заборгованості по заробітній платі у розмірі 21848,96 гривень.

Outcome: approved