Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-30 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять визнати [PERSON] та її дочку [PERSON], [INFO], такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Позов мотивують тим, що їм належить на праві спільної сумісної власності вищевказана квартира, в якій також прописані відповідачі по справі. З липня 2010 року , оскільки стосунки між подружжям [PERSON] та [PERSON] не склалися, відповідачі, [PERSON] та її дочка [PERSON] перейшли проживати у квартиру матері відповідачки за адресою: вул. Самбірська, 80/ 72. У вересні 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області. Оскільки відповідачі більше року не проживають та не користуються спірною квартирою, а в добровільному порядку знятися з реєстрації не погоджуються, змушені звернутися з даним позовом до суду. У судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просять їх задоволити. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги в частині визнання її особисто такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням визнала. Щодо позовних вимог, які стосуються її неповнолітньої дочки просить суд в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що в даний час разом з дочкою проживає в квартирі своєї матері, яка перебуває на заробітках за кордоном. Відповідно, без дозволу власниці квартири дочку зареєструвати не зможе, крім цього, у даній однокімнатній квартирі ще проживає її батько та племінник, тому житлова проща не дозволяє прописувати ще й її дочку. Вважає, що оскільки колишній чоловік аліменти на утримання дитини не сплачує, то може нести видатки по сплаті комунальних послуг за дочку. Просить суд в цій частині в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Дрогобицької міської ради в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимоги в частині неповнолітньої заперечила, пояснивши, що батьки повинні з однаковій мірі нести відповідальність за дитину. Неповнолітня не може бути позбавлена житла і реєстрації. Щодо позовних вимог, які стосуються інтересів [PERSON] поклалася на думку суду. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши письмові докази справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволенню з наступних підстав: як вбачається зі свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], квартира на праві спільної сумісної власності належить позивачам по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] З копії будинкової книги видно, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у спірній квартирі. Як вбачається з акту від 10.08.2011 року, складеного комісією КП ЖЕО, відповідачі за вищевказаною адресою не проживають з липня 2010 року Відповідно до ст. 405 ч.2 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік. Таким чином, суд вважає встановленим те, що відповідачка [PERSON], хоча і прописана у спірній квартирі, проте, більше року у ній не проживає і не бажає там проживати, не виконує свої обовязки по оплаті комунальних платежів, а тому втратила право на користування спірним житлом. Відповідно до ст.32 ЖК України громадяни самостійно здійснюють право на одержання жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду з настанням повноліття, тобто після досягнення вісімнадцятирічного віку. Неповнолітні віком від пятнадцяти до вісімнадцяти років здійснюють право на одержання жилого приміщення за згодою батьків або піклувальників. Зважаючи на те, що [PERSON] не досягла повноліття, зокрема, пятнадцятирічного віку, є прописаною у спірній квартирі, де прописаний також її батько, і не має іншого житла для проживання, тобто, не має права на інше житло та його одержання, суд дійшов висновку, що вона не може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у якому прописана на даний час.

Outcome: dismissed