Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

07.10.2011 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років. На підтвердження позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23.06.2007 року, від якого мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. На протязі трьох місяців вони з відповідачем проживають окремо, дитина проживає разом з позивачкою. Відповідач участі у вихованні та лікуванні дитини не приймає, матеріальної допомоги не надає, працює механіком основного виробництва на ЦЗФ Комсомольська, має постійний заробіток, також отримує регрес внаслідок нещасного випадку, повязаного виробництвом, тому має можливість надавати допомогу на утримання позивачки. Позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, тому не має можливості в повному обсязі задовольнити потреби сина, у звязку з чим просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання у розмірі 1/5 частини заробітку, до досягнення сином трьох років. В попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі у попередньому засіданні. Відповідач [PERSON] в судове засідання зявився, позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив справу розглядати у попередньому судовому засіданні. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 23.06.2007 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис №188 (а.с.4), від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с.5), який знаходиться на утриманні позивачки. На даний час позивачка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, тому не має можливості в повному обсягу задовольнити потреби сина, в тому числі на лікування дитини. Відповідач [PERSON], добровільної допомоги на утримання дружини не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює механіком основного виробництва на ЦЗФ Комсомольська, м. Димитрів (а.с.6), має постійний заробіток, крім того отримує регресні виплати внаслідок нещасного випадку, повязаного з виробництвом. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дружини, тобто позивачки, до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/5 частки його доходів. Відповідно до ст.84 СК України, позивачка має право на утримання від чоловіка тому, що дитина проживає з нею за вказаною адресою. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У звязку з тим, що відповідач визнав позов повністю, і зміст цієї обставини не суперечить законодавству, суд вважає, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України суд ухвалює рішення на попередньому судовому засіданні в разі визнання позову відповідачем. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved