Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що відповідачі сплачують своєчасно плату за комунальні послуги та квартплату, внаслідок чого утворилась значна заборгованість. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги збільшив та в результаті просив про стягнення з відповідачів заборгованість, яка утворилася за період з 01.08.2003 р. по 01.04.2008 р. на суму 8256,21 грн. Не погоджуючись з пред"явленим позовом до суду із зустрічним позовом до Комунального підриємства по утриманню житлового господарства Соломянського району м. Києва звернувся [PERSON] про відшкодування збитків завданих КПУЖГ Соломянського району м. Києві, посилаючись на те, що позивач на протязі багатьох років не здійснює капітальний ремонт ні будинку, ні їх жилого міщення, яке відповідно до складених актів огляду знаходиться в занедбаному та антисанітарійному стані, чим порушив їх права, як споживачів та завдав істотної шкоди, внаслідок ненадання належних комунальних послуг. Крім цього, зазначає, що частина боргу не підлягає стягненню, як така, що заявлена з пропуском трирічної позовної давності. Ухвалою суду від 24.06.2010 року позови було об"єднано в одне провадження. В судовому засіданні представник Комунального підриємства по утриманню житлового господарства Соломянського району м. Києва ДЕЖ № 910 підтримала первісний позов, з урахуванням збільшення позовних вимог та заперечувала проти задоволення зустрічного позову. Прокурор Бабенко О.В. в судовому засіданні підтримував інтереси [PERSON]. Відповідачі по первісному позову проти задоволення позову заперечували, посилаючись на те, що позивач на протязі багатьох років не здійснює капітальний ремонт ні будинку, ні їх жилого міщення, яке відповідно до складених актів огляду знаходиться в занедбаному та антисанітарійному стані, чим порушив їх права, як споживачів та завдав істотної шкоди, внаслідок ненадання належних комунальних послуг. Крім цього, відповідачі зазначають, частина боргу не підлягає стягненню, як така, що заявлена з пропуском трирічної позовної давності. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що первісні позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а в задоволенні зустрічного позову потрібно відмовити враховуючи наступне. Так, згідно довідки ф. 3 № 1805 від 16.07.2007 р., у приватизованій квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають відповідачі, власником особового рахунку житлової площі є [PERSON]. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Заборгованість по квартплаті та комунальним послугам наймача [ADDRESS], за період з 01.08.2003 р. по 01.04.2008 р. складає 8256,21 грн., що свідчить про злісне ухилення від виконання відповідачем своїх зобовязань покладених на нього, як наймача. Також слід врахувати, що згідно з ч. 1, 2 ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Таким чином, враховуючи те, що відповідачі повнолітні та являються членами сім'ї наймача, вони несуть солідарну відповідальність по сплаті заборгованості за комунальні послуги та квартплату. Суд не приймає до уваги посилання відповідачів на пропуск позивачем строку позовної давності, оскільки перебіг позовної давності переривався в зв"язку із частковим погашенням боргу відповідачами. Стосовно позовних вимог, викладених в зустрічному позові слід відзначити, що вони не підлягають задоволенню виходячи з наступного. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 13.07.1998 р. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS], які в квартирі зареєстровані та проживають разом з [PERSON] Відповідно до ст. 151 Житлового кодексу України та п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, громадяни, які мають у власності жилий будинок (квартиру), зобовязані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. Відповідачі протягом тривалого часу, а саме з 01.07.1998 року по 01.04.2008 року не сплачували плату за утримання житла та плату за користування комунальними послугами в повному обсязі, внаслідок чого на 01.04.2008 р. утворилась заборгованість в сумі 12 647, 88 грн. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] неодноразово усно, письмово та безпосередньо через квитанції, в яких зазначалась сума боргу повідомлялись про заборгованість та необхідність її сплати в добровільному порядку. Прийняті міри не мали бажаного результату, так заборгованість до цього часу не погашена. Через несвоєчасність сплати мешканцями заборгованості за житлово-комунальні послуги КП УЖГ не має можливості розрахуватись з організаціями - виконавцями послуг та якісно здійснювати обслуговування житлових будинків, а саме: технічне обслуговування будівельних конструкцій, технічного обладнання будинків, санітарне обслуговування приміщень будинків та прибудинкових територій, забезпечувати безперебійну роботу технічного обладнання будинків, усунення пошкоджень і їх аварійно-диспетчерське обслуговування. Відповідачі є споживачами комунальних послуг, відповідно до Закону України Про захист прав споживачів договором є усна чи письмова угода між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за якими здійснюється купівля-продаж, робота та послуги. Письмова угода може оформлятися квитанцією, товарним чи касовим чеком або іншими документами. Отже, рахунок на сплату житлово-комунальних послуг містить всі істотні умови договору, а саме: ціну договору, реквізити сторін, найменування послуг та їх вартість, тощо. КП УЖГ лише забезпечувало транспортування холодної і гарячої води, стоків та теплової енергії на опалення до споживачів по внутрішньобудинкових інженерних мережах та збір платежів від населення на користь виконавців послуг. Згідно розпорядження Київської міської державної адміністрації Про порядок розрахунків за житлово-комунальні послуги від 15.04.1997 р № 478 Головний інформаційно-обчислювальний центр Київської міської державної адміністрації забезпечує виконання робіт по розщепленню платежів населення за житлово-комунальні послуги та забезпечує своєчасне перерахування коштів підприємствам-виконавцям житлово-комунальних послуг. Тобто, КП УЖГ здійснює лише нарахування мешканцям плати за житлово-комунальні послуги, а сплачені населенням кошти безпосередньо надходять виконавцям послуг. Розпорядженням КМДА № 2308 від 26.12.2002 р. Про упорядкування розрахунків за надані послуги з водопостачання і водовідведення та першочергові заходи щодо поліпшення фінансового стану ВАТ АК Київводоканал встановлено, що споживач сплачує за холодну та гарячу воду згідно з показаннями засобів обліку, за вирахуванням витрат виконавця послуг та орендарів, що знаходяться у даному будинку. Різниця розподіляється серед споживачів - власників або наймачів квартир пропорційно кількості мешканців у квартирі. Згідно ст. 151 Житлово Кодексу України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок, або квартиру, зобов"язані забезпечувати його схоронність проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. Згідно ст. 156 Житлового Кодексу України члени сім"ї власника житлового будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користується жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сімї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст. 162 Житлового кодексу України, а саме плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Члени сім"ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користується нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов"язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов"язаннями, що випливають із зазначеного договору (ст. 160 Житлового кодексу України). В зустрічній позовні заяві, відповідач за первісним позовом вказує на порушення КП УЖГ норм Закону України Про захист прав споживачів, але в чому є це порушення, та порушення яких безпосередньо норм вказаного Закону не називає. Також позивачем за зустрічним позовом зазначено, що протиправними діями КП УЖГ грубо порушені права співвласника житла, не приймаються заходи щодо повернення помилково списаних з її карткового рахунку коштів. Однак списання коштів з карткових рахунків не належить до компетенції КП УЖГ, данні заяви відповідача за первісним позовом є необгрунтованими, не стосуються суті позову і на увагу суду не заслуговують. Отже, доводи відповідача за первісним позовом про якісь (які не зазначається) неправомінні дії з боку КП УЖГ є безпідставними та не обгрунтованими. В заяві від 14.04.2010 року позивач за зустрічним позовом вказує, за правилами п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послугиспоживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну, та/або приміщенню, шкоди, заподіянної його життю чи здоров"ю, внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг. Однак, позивач не вказує в заяві яка саме шкода завдана її приміщенню, та здоров"ю з боку КП УЖГ. Відповідно до ст. 18 Закону України Про житлово-комунальні послугиу разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складання та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень. Даний пункт Закону відповідачами за первісним позовом виконані не були, отже і порушень з боку КП УЖГ не вбачається. У відповідності до п. 7 Правил користування житловим приміщенням житлових будників, затверджених постановою КМУ № 572 від 08.10.1992 року власник квартири зобов"язаний проводити за власні кошти ремонт квартири. В зустрічній позовній заяві та заяві від 14.04.2010 року позивачами за зустрічним позовом постійно вказуються на неправомірні дії з боку КП УЖГ, однак які саме були ці неправомірні дії ніде не зазначено. Згідно п. 1 ст. 10 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду: 1. Утримання приватизованих квартир здійснюється за рахунок коштів їх власників, згідно з Правилами користування жилих приміщень та будинків. 2. Власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладання, елементів зовнішнього благоустрою і зобовязані брати участь у загальних витратах, повязаних з утриманням будинку і прибудинкової території. 6. Заборгованість власників квартир по укладених угодах, пов"язаних з утриманням будинку та оплатою комунальних послуг, стягується в судовому порядку. У відповідності до ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послугиСпоживач зобов"язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором. Відповідно до ч.3 ст. 20 споживач зобов"язаний своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов"язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини (відсутність ванни, відсутність туалету та користування водою виникло не з вини КП УЖГ) за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини, тощо. На сьогоднішній день відповідач за первісним позовом просить відшкодувати моральної шкоди, то згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до ЦПК України у зустрічній позовній заяві та заяві від 14.04.2010 року про вішкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, а згідно ч. 2 п. 5 зазначеної Постанови, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов"язковому з"ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди. Протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв"язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з"ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Але позивач не надав будь-якого доказу про факт заподіяння йому моральної шкоди Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved