Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з уточненим позовними вимогами до [PERSON] з участю третіх осіб: Львівської міської ради, Державного нотаріуса Пятої Львівської державної нотаріальної контори [PERSON], Управління земельних ресурсів в м.Львові, Міського відділу Львівської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру»про визнання права власності на земельні ділянки площею 0,0806 га кадастровий номер 4610136900:09:009:0022 та площею 0,0088 га кадастровий номер 4610136900:09:009:0043, що знаходяться по вул. Стрийській, 284 у м. Львові \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В обґрунтування заявленого позову [PERSON] покликається на те, що згідно договору купівлі продажу житлового будинку від 16.09.2005 року він купив будинок №284 по вул.Стрийській у м. Львові, що згідно п. 2 вказаного договору позначений за планом земельної ділянки літерою «А-1»- деревяний, складається з чотирьох житлових кімнат та кухні, житловою площею 47,2 кв.м. розташований на земельній ділянці площею 1314,0 кв.м.. До будинку належать : цегляна житлова прибудова «А-1», цегляна житлова прибудова «А-1», деревяний сарай «Б», деревяний сарай «В», деревяний сарай «Д», мет.сітка огорожа №1; металеві ворота №2, металева хвіртка №3, бет. кільця колодязь «к». Тому вважає, що один з набутих ним у власність сараїв розміщений на земельній ділянці площею 0,0806 га кадастровий номер 4610136900:09:009:0022 по вул. Стрийській, 284 у м. Львові, яка належала на праві власності попередньому власнику цього сараю [PERSON]. Таким чином, оскільки договором купівлі продажу будинку від 16.09.2005 року не було визначено розміру земельної ділянки право власності на яку переходить до нього ([PERSON]М.) у зв»язку з набуттям ним права власності на будинок та господарські будівлі за адресою м. Львів, вул. Стрийська, 284, до нього на підставі ст. 377 ЦК України перейшло право власності на земельну ділянку на якій розміщений житловий будинок і яка необхідна для його обслуговування ділянку №2 площею 0,0088 га кадастровий номер 4610136900:09:009:0043, та на земельну ділянку, яка є необхідною для обслуговування господарської будівлі (сараю) ділянку №1 площею 0,0806 га кадастровий номер 4610136900:09:009:0022. Просить позов задовольнити та визнати за ним права власності на земельні ділянки площею 0,0806 га кадастровий номер 4610136900:09:009:0022 та площею 0,0088 га кадастровий номер 4610136900:09:009:0043, що знаходяться по вул. Стрийській, 284 у м. Львові \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] звернувся до суду з уточненим позовними вимогами до [PERSON], з участю третіх осіб: Львівської міської ради, Державного нотаріуса Пятої Львівської державної нотаріальної контори [PERSON], Управління земельних ресурсів в м.Львові, Міського відділу Львівської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» про визнання права власності на земельну ділянки №1 площею 0,0806 га., кадастровий № 4610136900:09:009:0022, що знаходиться по вул. Стрийській, 284 у м. Львові\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В обґрунтування заявленого позову [PERSON] покликається на те, що земельні ділянки площею 0,0806 га кадастровий номер 4610136900:09:009:0022 та площею 0,0088 га кадастровий номер 4610136900:09:009:0043, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 284 згідно державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯА №438346 від 18.07.2005 року належали його матері [PERSON], яка померла 31.12.2007 року і згідно заповіту від 13.12.2004 року все своє рухоме і нерухоме майно заповіла своєму сину [PERSON] та нотаріусом Пятої Державної нотаріальної контори [PERSON] його було визнано спадкоємцем і йому було видане свідоцтво від 02.09.2009 року про право на спадщину, а тому право власності на земельну ділянку площею 0,0806 га кадастровий номер 4610136900:09:009:0022 повинне перейти до нього ([PERSON]І.). Просить позов задовольнити та визнати за ним права власності на земельну ділянку №1 площею 0,0806 га., кадастровий № 4610136900:09:009:0022, що знаходиться по вул. Стрийській, 284 у м. Львові. В судовому засіданні [PERSON] та його представник позов свій підтримали, дали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. В задоволенні позову [PERSON] просять відмовити повністю за безпідставністю позовних вимог. В судовому засіданні представник [PERSON] позов довірителя підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Позов [PERSON] просить задоволити частково, а саме визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,0088 га кадастровий номер 4610136900:09:009:0043, що знаходиться безпосередньо під будинком по вул. Стрийській, 284 у м. Львові. В решті позовних вимог [PERSON] - просить відмовити. Посилаються на те, що на земельній ділянці площею 0,0806 га кадастровий номер 4610136900:09:009:0022 по вул. Стрийській, 284 у м. Львові не розміщено жодних будівель чи споруд, спірна земельна ділянка, на час укладення договору купівлі продажу будинку між [PERSON] та [PERSON], вже належала на праві особистої власності [PERSON] та на неї був виданий державний акт, і разом з будинком продана не була. Представник третьої особи Львівської міської ради у судовому засіданні при вирішенні позовів [PERSON] та [PERSON] покладається на розсуд суду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Треті особи: Державний нотаріус Пятої Львівської державної нотаріальної контори [PERSON], Управління земельних ресурсів в м.Львові, Міський відділ Львівської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру»у судове засідання не зявилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомленні про день, час та місце слухання справи, на підставі ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, думку прокурора Лящука Т.І., який позов [PERSON] підтримав частково, а позов [PERSON] повністю та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задоволити частково, а позов [PERSON] задоволити повністю з наступних підстав. Відповідно до ст.55 Конституції України права і свободи людини громадянина захищаються судом та відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства України кожній особі гарантується право звернення безпосередньо до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно зі ст.ст.10-11 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як вбачається з договору купівлі продажу житлового будинку від 16 вересня 2005 року [PERSON], від імені якої діяв [PERSON] , продала , а [PERSON] купив будинок №284 по вул. Стрийській у м. Львові з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами. Згідно опису будинку зазначеного в п. 2 договору купівлі продажу від 16.09.2005 року будинок позначений за планом земельної ділянки літерою «А-1»- деревяний, складається з чотирьох житлових кімнат та кухні, житловою площею 47,2 кв.м. розташований на земельній ділянці площею 1314,0 кв.м.. До будинку належать : цегляна житлова прибудова «А-1», цегляна житлова прибудова «А-1», деревяний сарай «Б», деревяний сарай «В», деревяний сарай «Д», мет.сітка огорожа №1; металеві ворота №2, металева хвіртка №3, бет. кільця колодязь «к». 19 вересня 2005 року за [PERSON] зареєстроване право власності на нерухоме майно за адресою м. Львів, вул. Стрийська, 284. Статтею 132 ЗК України встановлено обовязкові умови, що мають бути дотримані при укладенні угоди про перехід права власності на земельні ділянки, зокрема такі як обовязкове зазначення в тексті угоди предмету угоди, документу , що підтверджує право власності на земельну ділянку, договірної ціни та інші дані. В договорі купівлі продажу будинку від 16.09.2005 року не зазначено жодних даних що стосуються земельної ділянки і зазначення яких відповідно до ст.132 ЗК України є обовязковим при укладенні угоди про перехід права власності на земельну ділянку. В п.4 договору купівлі продажу будинку від 16.09.2005 року зазначено, що згідно відомостей викладених у витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого ЛОД КБТІ та ЕО за №8368817 від 16.09.2005 року вартість будинку, що відчужується становить 13744,00 (тринадцять тисяч сімсот сорок чотири тисячі) гривень. Відповідно до п.5 договору купівлі продажу будинку від 16.09.2005 року продаж будинку вчинений за 13744,00 гривень. В той же час,як вбачається зі звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки по вул. Стрийській 284 у м. Львові площею 0,0806 га. кадастровий номер 4610136900:09:009:0022, підготовленого ліцензованою організацією по оцінці землі ТзОВ «Гал Світ», вартість цієї земельної ділянки станом на 30.09.2005 року становила 61 400(шістдесят одна тисяча чотириста) гривень, тобто перевищувала вартість будинку в 4,5 рази. Проаналізувавши договір купівлі продажу будинку від 16.09.2005 року суд прийшов до висновку, що покупцем [PERSON] згідно вказаного договору було сплачено кошти в сумі що відповідає оціночній вартості житлового будинку №284 по вул. Стрийській у м. Львові, визначеній у витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого ЛОД КБТІ та ЕО за №8368817 від 16.09.2005 року. Вартість земельної ділянки, що на час укладення договору купівлі продажу будинку належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 438346 від 18 липня 2005 року, як і розмір земельної ділянки, що переходить до набувача будинку, договором купівлі продажу будинку від 16.09.2005 року не визначено та факту оплати її вартості [PERSON] не встановлено. Таким чином, судом встановлено, що предметом договору купівлі продажу будинку від 16.09.2005 року є житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями і спорудами, а земельна ділянка по вул. Стрийській, 284 у м. Львові, що на час укладення вказаного договору належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 438346 від 18 липня 2005 року, не являлася обєктом купівлі - продажу і розміру земельної ділянки з зазначенням її кадастрового номеру, що переходить у власність набувача будинку договором не визначено. Судом також встановлено, що зазначення в п.2 договору купівлі продажу будинку від 16.09.2005 року, що будинок розташований на земельній ділянці площею 1314,0 кв.м. не є визначенням розміру земельної ділянки, що переходить у власність набувача будинку, а відноситься до опису житлового будинку №284 по вул. Стрийській у м. Львові. Крім того, зазначена площа земельної ділянки не відповідає площі земельної ділянки, що на час укладення договору купівлі продажу будинку належала [PERSON] на праві власності та знаходилася у її користуванні. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 438346 від 18 липня 2005 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0894 га. по вул. Стрийській, 284 у м. Львові. Згідно плану меж земельної ділянки по вул. Стрийській, 284 у м. Львові вказана ділянка складається з ділянки №1 площею 0,0806 га кадастровий номер 4610136900:09:009:0022 та ділянки №2 площею 0,0088 га кадастровий номер 4610136900:09:009:0043. Відповідно до договору оренди землі від 25 червня 2005 року в оренду [PERSON] передана земельна ділянка кадастровий №4610136900:09:009:0039 загальною площею 0,0769 га., що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Стрийська, 284. Таким чином загальна площа ділянок, які перебували у власності та в оренді [PERSON] на час продажу будинку, становить 0,1663 га, а не 0,1314 га або 1314 кв.м., як зазначено в договорі купівлі-продажу будинку. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 31 грудня 2007 року, про що в книзі реєстрації смертей 02 січня 2008 року зроблений відповідний актовий запис №2. Згідно заповіту від 13 грудня 2004 року все своє майно, яке буде належати їй на день її смерті, де б воно не було і з чого б воно не складалось і, взагалі, все те, на що вона за законом матиме право, [PERSON] заповіла своєму сину [PERSON] - [INFO]. Нотаріусом Пятої Державної нотаріальної контори [PERSON] [PERSON] було видане 02 вересня 2009 року свідоцтво про право на спадщину і він прийняв спадщину. Відповідно до ч.1 ст.120 Земельного Кодексу України, в редакції що діяла на час укладення згаданого вище договору купівлі-продажу будинку від 16.09.2005 року, «При переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування на підставі договору оренди.». Згідно ч. 1 ст.377 ЦК України, в редакції чинній на час укладення договору купівлі продажу будинку від 16.09.2005 року «До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки , яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.» Підпунктом «ґ»п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" викладеним у новій редакції від 19.03.2010 року визначено, що: «При переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Після 31 грудня 2001 року в таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до статті 120 ЗК 2001 року на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем. До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 р., згідно зі статтею 377 ЦК, а з часу внесення змін до статті 120 ЗК Законом України від 27 квітня 2007 р. - і згідно зі статтею 120 ЗК, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування.» Відповідно до висновків викладених в п.5 листа Верховного Суду України №19-3767/0/8-08 від 29.10.2008 року, «При вирішенні питання про передачу у власність земельної ділянки особам, які придбали житловий будинок, будівлю або споруду, у разі, коли розмір земельної ділянки договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди не визначено, необхідно дотримуватися ст.120 ЗК України та ст. 377 Цивільного кодексу України , відповідно до яких до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування, і не може за рішенням суду переходити у розмірах, що перевищують необхідні для їх обслуговування.» Згідно п.3.25 Державних будівельних норм України «Планування і забудова міських і сільських поселень»ДБН 360-92 «Для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м.». Посилання [PERSON] на те, що один з придбаних ним, згідно договору купівлі - продажу будинку від 16.09.2005 року, сараїв знаходиться на земельній ділянці №1 по вул. Стрийській 284 у м. Львові площею 0,0806 га. кадастровий номер 4610136900:09:009:0022 , не знайшли підтвердження в ході судового розгляду. Так, з технічного паспорту на житловий будинок № 284 у м. Львові, на підставі якого був нотаріально оформлений договір купівлі-продажу житлового будинку, вбачається, що придбані [PERSON] деревяні сараї позначені на плані земельної ділянки буквами «Б», «В», «Д»розташовані на орендованій [PERSON] земельній ділянці кадастровий №4610136900:09:009:0039 загальною площею 0,769 га., що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Стрийська, 284, а на спірній земельній ділянці №1 площею 0,0806 га., кадастровий номер 4610136900:09:009:0022 не розміщено жодних допоміжних приміщень. Вказані обставини також підтверджуються збірним кадастровим планом земельної ділянки по вул. Стрийській, 284 у м. Львові, від 14.12.2010 року, складеним ЛРФ ДП «Центр державного земельного кадастру», з якого вбачається, що на земельній ділянці №1 площею 0,0806 га., кадастровий номер 4610136900:09:009:0022 не розміщено жодних будівель чи споруд. Твердження [PERSON] про те, що оскільки договором купівлі продажу будинку від 16.09.2005 року не було визначено розміру земельної ділянки право власності на яку переходить до нього ([PERSON]М.) у звязку з набуттям ним права власності на будинок та господарські будівлі за адресою м. Львів, вул. Стрийська, 284, то до нього на підставі ст. 377 ЦК України перейшло право власності на земельну ділянку, яка є необхідною для обслуговування господарської будівлі (сараю) ділянку №1 площею 0,0806 га кадастровий номер 4610136900:09:009:0022 , спростовується вищезазначеними доказами \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі вищезазначеного, суд вважає, що у звязку з набуттям [PERSON] права власності на житловий будинок № 284 по вул. Стрийській у м. Львові, останній набув також і право власності на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок і яка необхідна для його обслуговування, а саме на земельну ділянку №2 площею 0,0088 га кадастровий номер 4610136900:09:009:0043, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Стрийська, 284. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Що стосується права власності на земельну ділянку №1 площею 0,0806 га., кадастровий номер 4610136900:09:009:0022 по вул. Стрийській, 284 у м. Львові , суд вважає доведеним ,що ця земельна ділянка на момент продажу будинку також належала на праві особистої приватної власності [PERSON], мала свою ціну і не була відчужена разом з будинком . Оскільки єдиним спадкоємцем померлої [PERSON] є [PERSON]І , то він повинен успадкувати право власності на вказану земельну ділянку №1. За таких обставин, оцінюючи докази в їх сукупності, а також виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позов [PERSON] слід задоволити частково, а позов [PERSON] задоволити повністю. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: dismissed