Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-21 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до Чернівецької міської ради про набуття права власності. Просили суд визнати право власності за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на 1\\3 частку будинку №2 по вул. Ковпака в місті Чернівці, яка належала [PERSON] у звязку з набувальною давністю. Представник позивачів в судове засідання не зявився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що в судове засідання не зявились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивача надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що згідно визначення народного суду 2-ї дільниці Сталінського району м. Чернівці від 05.03.1953 року 2\\3 частки будинку по вул. Бориславській №2 м. Чернівці (нині вул. Ковпака №2) належало [PERSON], а 1\\3 - [PERSON] /а.с.9/. В подальшому, 28.01.1959 року громадянка [PERSON] звернулась з заявою в народний суд 2-ї дільниці Сталінського району м. Чернівці про видачу копії рішення від початку 1953 року по цивільній справі [PERSON] - про визнання права власності на 2\\3 домоволодіння, яке знаходиться з м. Чернівці, по вул. Бориславській, №2. Ця копія їй необхідна для пред'явлення в Чернівецьку міську нотаріальну контору, так як [PERSON] померла, а [PERSON] є спадкоємницею 2\\3 домоволодіння і повинна отримати свідоцтво на право спадщини. 24 травня 1966 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, виданого Першою Чернівецькою державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в Чернівецькому обласному бюро технічної інвентаризації. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 01.08.2000 року [PERSON], [PERSON] і [PERSON] є власниками 2\\3 частини будинку №2 по вул. Ковпака в м. Чернівці. Інша 1\\3 частина вказаного будинку зареєстрована за [PERSON]. Вищевказані факти підтверджуються дослідженою інвентарною справою за №4879 на домоволодіння №2 по вул. Ковпака в м. Чернівці. В матеріалах інвентаризаційної справи в наявності є заключення про те, що коли виносилось визначення народного суду Сталінського району м. Чернівці від 05.03.1960 року, [PERSON] не було в живих. З 1959 року за усім будинком №2 по вул. Ковпака в м. Чернівці доглядала [PERSON]. Окрім неї з вказаного часу в будинку з сторонніх осіб ніхто не проживав. Також як видно з інвентарної справи за №4879 на домоволодіння №2 по вул. Ковпака в м. Чернівці, на протязі тривалого часу, а саме з 1966 року по 1993 рік [PERSON] добросовісно, відкрито, безперервно володіла, користувалась 1\\3 часткою будинку та своєю часткою, і рахуючи що є власником, доглядала за усім будинком, здійснювала ремонтні роботи і зміни в будинку, надійні їй для використання як єдиного цілого, не порушуючи санітарно-технічних вимог і правил експлуатації. [PERSON] витрачала свої власні кошти і час на утримання всього будинку. Після смерті [PERSON], з 1993 року у вказаному будинку проживали її доньки: [PERSON], [PERSON] і [PERSON], які теж добросовісно, відкрито, безперервно володіли, користувалась і доглядали за усім будинком, здійснювали ремонтні роботи і зміни в будинку, надійні їм для використання як єдиного цілого, не порушуючи санітарно-технічних вимог і правил експлуатації. Згідно частини 1 та 2 ст.344 ЦК України, - особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. [PERSON] володіла 1\\3 часткою будинку з 1966р. по 27.01.1993р. = 27 років безперервного володіння; [PERSON], [PERSON] і [PERSON] володіють 1\\3 часткою будинку з 27.01.1993р. по теперішній час = 18 років безперервного володіння, всього: 27 років + 18 років = 45 років безперервного володіння. Згідно припису ч.2 ст.344 ЦК України, - право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Дослідивши матеріали справи в судовому засідання суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved