Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою 04.08.1990 року Новорозсошанською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 9, та стягнути з неї державне мито при реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що протягом останніх років сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до припинення шлюбних відносин. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з її ініціативи виникають сварки в сімї, вона не здатна підтримувати нормальну атмосферу в сімї. На даний момент ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Майнові спори відсутні, дитина після розірвання шлюбу буде проживати разом з ним. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просить задовольнити їх повністю. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала в повному обсязі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії ІІІ-ЕД № 275653, виданого 04.08.1990 року Новорозсошанською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 9, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. У позивача та відповідача шлюб перший. Від спільного шлюбу є неповнолітня дитина син [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] (до шлюбу Чернишова) [PERSON] після розірвання шлюбу бажає залишити за нею прізвище отримане після реєстрації шлюбу Ковальова. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. У чинність п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а саме в частині розірвання шлюбу. Законом України Про державну реєстрацію актів цивільного стану№ 2398-VI від 01.07.2010 року внесено зміни до Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року № 7-93 Про державне мито, згідно яких скасовано справляння державного мита за вчинення актів цивільного стану, а саме реєстрацію розірвання шлюбу на підставі рішення суду. Таким чином, позивачу у задоволенні позовних вимог про стягнення з нього державного мита при реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану необхідно відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial