Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] 13 жовтня 2011 року звернувся в суд з цим позовом до відповідача про стягнення 80000 грн. моральної шкоди. Позивач зазначив , що з 13 травня 1990 року по 7 вересня 2011 року він перебував у трудових відносинах з ДП « Добропіллявугілля» , працював у ВП « Шахта « Добропільська» в якості гірника очисного забою 5 розряду. Під час роботи під впливом шкідливих і небезпечних умовах праці на шахті отримав професійне захворювання хронічну вертеброгенну попереково - крижову радикулопатію. Згідно довідки огляду у МСЕК від 6 вересня 2011 року йому встановлено втрату 40 % професійної працездатності , визнано інвалідом 3групи. 7 вересня 2011 року був звільнений з роботи за станом здоров»я відповідно до ст.. 40 п. 2 КЗпП України. Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві призначені і виплачуються страхові суми одноразової допомоги та щомісячних виплат. Ушкодження здоров»я призвело до порушення його особистих немайнових прав , завдало моральних страждань. Тривалий час він знаходився на лікуванні , порушена нормальна життєдіяльність. Його непокоять фізичні болі , вимушений часто звертатися до лікарів і проходити курс лікування. Він позбавився роботи, оскільки іншу роботу згідно висновку МСЕК йому не надали . Тому спосіб життя змінився. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав і просить його задовольнити, посилаючись на зазначені в позовній заяві підстави. . Представник відповідача ДП « Добропіллявугілля», діючий за довіреністю провідний юрисконсульт ВП « Шахта « Добропільська» ДП « Добропіллявугілля» [PERSON] , позов не визнала. Вважає, що підставою для відшкодування моральної шкоди має бути висновок МСЕК щодо спричинення такої шкоди . Представник 3- особи відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Добропілля у розгляді справи участі не приймав. До суду направлена письмова заява за підписом керівника відділення про розгляд справи за відсутності представника. Вислухавши пояснення осіб , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. З обставин справи встановлено, що позивач [PERSON] працював в підземних умовах , в тому числі, з 5 березня 1990 року по 7 вересня 2011 року працював у ДП « Добропіллявугілля» ВП « Шахта « Добропільська» гірником очисного забою , про що свідчить копія трудової книжки з відповідними записами. Був звільнений7 вересня 2011 року на підставі ст.. 40 п. 2 КЗпП України у зв»язку з виявленою невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров»я. Під час роботи внаслідок впливу шкідливих і небезпечних умов праві позивач отримав професійне захворювання, про що свідчить акт форми П-4 від 8 серпня 2011 року розслідування хронічного професійного захворювання. Відповідно до висновку обласної травматологічної МСЕК м. Донецьк від 6 вересня 2011 року [PERSON] встановлено втрату 40 % професійної працездатності безстроково ,визнано інвалідом 3 групи внаслідок професійного захворювання. . Відповідно до ст.. 13 Закону України « Про охорону праці» ( в редакції Закону України від 21 листопада 2002 року ) роботодавець зобов»язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно - правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Як встановлено, з вини відповідача ДП « Добропіллявугілля» ВП « Шахта « Добропільська» позивачу заподіяну шкоду здоров»ю, що підтверджується актом форми П-4 № 19 розслідування професійного захворювання. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування працівнику моральної шкоди правадиться власником або уповноваженим ним органом у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Це означає , що правовідносини , що склалися між сторонами по справі, регулюються нормами трудового законодавства , виходячи з того , що Конституційний Суд України в рішенні від 8 жовтня 2008 року № 20-рп\\2008 остаточно визначив після скасування права застрахованих громадян , що потерпіли на виробництві від нещасного випадку , на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду їх право відшкодувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу відповідно до ст.. 1167 ЦК України та ст.. 237-1 КЗпП України. Право на отримання грошової компенсації відшкодування моральної шкоди виникло у [PERSON] 6 вересня 2011 року, коли висновком МСЕК йому встановлено втрату професійної працездатності у зв»язку з професійним захворюванням. Оскільки вимоги позивача випливають із порушення особистих немайнових прав, на них згідно ст..268 ч. 1 п. 1 ЦК України позовна давність не поширюється. Суд знаходить обґрунтованими і доведеними вимоги позивача [PERSON] до ДП « Добропіллявугілля» ВП « Шахта « Добропільська » про відшкодування моральної шкоди,оскільки внаслідок хронічного професійного захворювання йому заподіяні фізичні і моральні страждання,отримане ушкодження здоров»я , що привело до неможливості продовжувати трудову діяльність , він став інвалідом і для організації свого життя позивач вимушений докладати додаткових зусиль . Визначаючи розмір грошового відшкодування, що підлягає стягненню на користь позивача, суд виходить із глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого , вимог розумності і справедливості , і задовольняє позов в сумі 15000 грн. На підставі ст. ст. 237-1 КЗпП України ,

Outcome: approved