Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-26 00:00:00

У серпні 2011 року ВАТ НАСК «Оранта» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що позивач відшкодував шкоду, завдану дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася з вини [PERSON] Отже, позивач має право зворотної вимоги (регресу) до останнього. Просило стягнути з [PERSON] на користь позивача 21897 гривень 90 копійок на відшкодування шкоди та судові витрати у справі. Свої вимоги мотивувало тим, що 05 травня 2008 року між ВАТ НАСК «Оранта» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу № 344, предметом якого є страхування транспортного засобу марки «Hyndai Accent», державний реєстраційний номер [NUMBER]. 15 листопада 2008 року о 17 годин 10 хвилин в м. Києві на вул. Гетьмана, 27-Д сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля автомобіля марки «Opel», державний реєстраційний номер [NUMBER] та автомобіля марки «ВАЗ 211040», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Згідно з постановою судді Соломянського районного суду м. Києва від 08 грудня 2008 року [PERSON] визнаний винним у цій дорожньо-транспортній пригоді, в результаті порушення ним пункту 13.1 ПДР України. Відповідно до згідно звіту № АА4613ВК-04.12-4 від 04 грудня 2008 року [PERSON] була заподіяна шкода в розмірі 47778 гривень 42 копійки. На підставі договору страхування та з урахуванням ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2010 року позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь страхувальника в розмірі 21897 гривень 90 копійок. У судове засідання представник позивача не зявився, через канцелярію суду подав заяву (а.с. 75), в якій просить розглядати справу у відсутність представника страхової компанії. Зазначив, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 78) в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 05 травня 2008 року між ВАТ НАСК «Оранта» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу № 344, предметом якого є страхування транспортного засобу марки «Hyndai Accent», державний реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 17-19). 15 листопада 2008 року о 17 годин 10 хвилин в м. Києві на вул. Гетьмана, 27-Д сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки «Opel», державний реєстраційний номер [NUMBER] та автомобіля марки «ВАЗ 211040», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Постановою судді Соломянського районного суду м. Києва від 08 грудня 2008 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 24). Постанова є чинною. У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Hyndai Accent», державний реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до Дослідження № АА4613ВК-04.12-4 від 04 грудня 2008 року матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля марки «Hyndai Accent», державний реєстраційний номер [NUMBER] становить 47778 гривень 42 копійки (а.с. 25-29). Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2010 року між ВАТ НАСК «Оранта» та [PERSON] було визнано мирову угоду, відповідно до якої ВАТ НАСК «Оранта» зобовязано здійснити [PERSON] виплату суми страхового відшкодування у розмірі 20000 гривень (а.с. 66). ВАТ НАСК «Оранта» здійснило виплату зазначеної суми страхового відшкодування, що підтверджується копією платіжного доручення № 22907 від 10 листопада 2010 року (а.с. 67). Позивач на підставі страхового акту № СТО-08-15788/1 від 28 січня 2009 року (а.с. 62) виплатив страхове відшкодування у розмірі 1897 гривень 90 копійок, що підтвердив наданою суду копією платіжного доручення № 1938 від 06 лютого 2009 року (а.с. 63) та Відомістю № 374 від 06 лютого 2009 року виплат страхового відшкодування по договору № 11/07-11-2/046 від 26 квітня 2006 року (а.с. 64-65). Відповідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З огляду на викладене, суд вважає, що оскільки позивач виплатив на підставі страхового акту № СТО-08-15788/1 від 28 січня 2009 року та ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2010 року грошові кошти, він має право регресної вимоги до відповідача на відшкодування понесених збитків. З огляду на наведене, позовна заява ВАТ НАСК «Оранта» підлягає задоволенню. Також, стягненню з відповідача підлягають судові витрати в сумі 218 гривень 98 копійок судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved