overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що 19 червня 2010 року помер гр.[PERSON], з яким вона без реєстрації шлюбу проживала однією сім'єю з 1987 року в наданому їй житловому будинку по вулиці Львівській, 6 в смт. Макарів Київської області. Окрім них в будинку також проживав її син - [PERSON]. З 07 квітня 1992 року померлий був зареєстрований в даному будинку, що підтверджується записом № 3 будинкової книги. В 2002 році згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» [PERSON], її сином [PERSON] та нею було приватизовано вищезазначений житловий будинок. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло за № 2527 від 05.11.2002 року, кожен з них отримав у власність 1/3 частину житлового будинку. Заявниця просила суд встановити факт її проживання однією сім»єю разом з гр.[PERSON]. Встановлення вказаного факту необхідно їй для оформлення спадщини, що залишилася після смерті [PERSON], оскільки рідних, які входять до 1-3 черги спадкоємців за законом, він не мав. В судовому засіданні заявниця [PERSON] 3.І. свої вимоги підтримала, викладене в заяві підтвердила. Представник заінтересованої особи [PERSON] не заперечував проти встановлення даного факту. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Із свідоцтва про смерть 1-ОК №187685, виданого відділом РАЦС Макарівського районного управління юстиції Київської області, вбачається, що гр. [PERSON] помер 19 червня 2010 року. Згідно Свідоцтва №2527 про право власності на житло від 05.11.2002 року будинок за адресою: смт.Макарів, вул. Львівська,6 належить на праві спільної власності [PERSON] 3.І. та членам її сім»ї-Уманець А.М. та [PERSON]. З 07 квітня 1992 року померлий був зареєстрований в даному будинку, що підтверджується записом № 3 будинкової книги .Викладене заявницею також підтверджується довідкою про склад її сім»ї №179 від 15.01.2004 року та№11110 від 09.11.2005 року. В судовому засіданні допитані в якості свідків [PERSON],[PERSON] та [PERSON] підтвердили, що померлий [PERSON] приблизно з 1987 року проживав однією сім»єю та вів спільне господарство з [PERSON]. Зважаючи на вищевикладене суд дійшов висновку, що докази, надані заявницею та свідчення свідків підтверджують, що [PERSON] 3.І фактично проживала однією сім»єю із [PERSON] по день смерті останнього 19 червня 2010 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

ПАТ „ Креді [PERSON] звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 3298,72 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, а також судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявилася, була належним чином повідомлена. Справа заслухана у відповідності з ч.1 ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. 526, 527, 530,1050,1054 ЦК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що Акціонерне товариство „Індустріально-експортний банк уклало з відповідачем [PERSON] договір № 314\\731080 від 03.04.2009 року (а.с. 6-15). Згідно умов вказаного договору відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 1616,87 грн. Як встановлено в судовому засіданні відповідач зобовязання за вказаним вище кредитним договором належним чином не виконала. Згідно статуту (а.с.28) ПАТ „ Креді [PERSON] є правонаступником Акціонерного товариства „Індустріально-експортний банк. Заборгованість відповідача за кредитним договором складає 3298,72 грн. Вказана заборгованість відображена в розрахунку заборгованості (а.с. 16-17). На день розгляду справи заборгованість відповідачем перед банком у добровільному порядку не сплачена, незважаючи на неодноразові письмові вимоги банку (а.с. 18-26), а тому підлягає примусовому стягненню. Враховуючи вище викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ПАТ„ Креді [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача підлягають також стягненню на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 171 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом посилаючись на наступне. 25 січня 2011 року померла її мати [PERSON]. Останній на праві власності належала 1\\2 частина жилого будинку з надвірними будівлями № 19 по вул. Войкова у м. Нікополі. На території домоволодіння є збудована без відповідних дозволів вбиральня, а тому оформити спадщину через нотаріуса не має можливості. Відповідачі на спадщину не претендують, відмовились від прийняття спадщини, про що написали заяви. Просить постановити рішення суду, яким визнати за нею право власності на 1\\2 частину жилого будинку з надвірними будівлями № 19 по вул. Войкова в м. Нікополі Дніпропетровської області, враховуючи самовільно побудовану вбиральню , у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 25 січня 2011 року. У судове засідання позивачка не зявилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити(а.с.35). Відповідачі в судове засідання не зявились, подали заяви про відмову від спадщини після смерті [PERSON] (а.с.36-37) Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та на підставі ст. ст. 376, 1216, 1217, 1220, 1261 ЦК України підлягають задоволенню. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується матеріалами справи(а.с. 16). [PERSON] померла 25 січня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть №143 від 25.01.11 року(а.с. 5). На день смерті [PERSON] на праві власності належала 1\\2 частина житлового будинку № 19 по вул. Войкова в м. Нікополі Дніпропетровської області (а.с. 6-12,22). За свого життя [PERSON] заповіту не залишила. Відповідачі відмовились від прийняття спадщини, про що написали заяви (а.с. 17-2136-37). Відповідно до відповіді нотаріуса після смерті [PERSON]. спадкова справа не відкривалась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось (а.с. 38-41) Судом встановлено, що на ділянці домоволодіння №19 по вулиці Войкова в м. Нікополі побудовано без відповідних дозволів уповноважених органів вбиральню „Е (а.с. 7). До позовної заяви позивачка надала технічний висновок на відповідність вимогам державним будівельним нормам вбиральні „Е, що розташована по вул. Войкова, 19 у м. Нікополі.(а.с.23-31) Враховуючи, що позивач є єдиною спадкоємицею, після смерті [PERSON], що бажає прийняти спадщину, то з урахуванням технічного висновку, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

[PERSON] просить стягнути на її користь з [PERSON] в відшкодування матеріальної шкоди,спричиненої від залиття з вини відповідача 19 серпня 2011 року належної їй квартири [ADDRESS] на її ремонт в розмірі 3709,62грн згідно акту про залиття та кошторису ПП Комунальщик-3,посилаючись на те ,що відповідач залишивши відкритим кран залив її квартиру,зокрема було залито зал,коридор,кухню,ванну кімнату та туалет,зіпсовано покриття стелі,шпалери відклеїлися повністю,на підлозі плававу воді палас,вхідні двері розбухли від води стали погано закриватися,на сходах у підїзду також була вода. На момент обстеження ніяких поломів водопровідної системи виявлено не було,тобто залиття сталося з халатного відношення відповідача. В день залиття квартири [PERSON] знаходився у своїй квартирі,але двері не відчинив,розмовляти з робітниками ППКомунальщик-3відмовився. Позивачка просить суд стягнути на її користь спричинену матеріальну шкоду від залиття квартири в розмірі 3709,62 грн. згідно кошторису,справу слухати у її відсутність,позовні вимоги підтримує у повному обсязі,просить прийняти заочне рішення,оскільки відповідач ухиляється від явки до суду. Відповідач в справі [PERSON] не неодноразові виклики до суду не зявляється,причини неявки суду не повідомляє,зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи,що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представники третіх осіб приватного підприємства Комунальщик-3та Першотравенського міського житлово-комунального підприємства до суду не зявилися,про день слухання справи повідомлені. Дослідивши матеріали справи суд вважає,що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного: Матеріалами справи встановлено,що 19 серпня 2011 року з вини відповідача [PERSON],холодною водою залито квартиру позивача,зокрема залито залу,коридор,кухню,ванну кімнату та туалет,на ремонт яких згідно кошторису ППКомунальщик-3необхідні матеріальні затрати в розмірі 3709,62грн. Оскільки матеріальну шкоду не відшкодовано відповідачем добровільно,суд вважає за необхідне стягнення вказаної суми затрат на ремонт квартири позивача примусово з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить визнати її такою, що втратила право користування житловою площею в квартирі [ADDRESS] та зобовязати відділ у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області скасувати її реєстрацію за зазначеною адресою. В обґрунтування свого позову [PERSON] посилається на те, що відповідач є його колишньої дружиною.Більше 10 років [PERSON] за місцем реєстрації: [ADDRESS] не проживає, вона пішла з сімї до іншого чоловіка.З квартири вона забрала всі свої речі. Комунальні послуги, які нараховуються й на неї відповідач не сплачує. У судовому засіданні позивач [PERSON], його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги у повному обсязі. Представник 3-ї особи Сектора громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що спірною є жила площа 19,03 кв. м. в квартирі [ADDRESS], яка неприватизована / а.с.5,7,8/. На спірній житловій площі зареєстровані сторони: [PERSON] та [PERSON] / а.с.13/. Відповідно до наданих суду документів [PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 22 грудня 1984 року по 3 серпня 2010 року / а.с.15,16/. Згідно з актами від 27.05.2011 року, 12.12.2006 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] зареєстрована, але не проживає з 2000 року /а.с .6-8/. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], які проживають в [INFO] пояснили, що відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає більше 10 років, її місце проживання їм невідомо, житлом вона не цікавиться. Свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає за адресою: [INFO] протягом 5 років. В спірній квартирі проживає [PERSON], його колишню дружину вона ніколи не бачила. Під час обстеження квартири [ADDRESS] було встановлено, що речей відповідача в квартирі немає. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач [PERSON] відсутня на спірній житловій площі більше одного року без поважних причин, а тому відповідно до ст.ст. 71,72 ЖК України є підстави для визнання її такою, що втратила право користування спірною житловою площею. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги заявлено обгрунтовано, а тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на кожну дитину, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян, посилаючись на те, що 08 жовтня 1994 року вона з відповідачем уклала шлюб. В даному шлюбі народилося двоє дітей: син [PERSON] [INFO]; донька [PERSON] [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Вона припинила спільне життя з відповідачем, матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає. В судовому засіданні Позивач позов підтримала та просила його задовольнити. В судовому засіданні Відповідач позовні вимоги визнав. У звязку з визнанням відповідачем позову, матеріали справи не досліджувалися. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. 08 жовтня 1994 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану міста Марганець за актовим записом № 356. В даному шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] [INFO]; донька [PERSON] - [INFO]. Діти проживають з позивачем і знаходяться на її утриманні. Фактично сторони спільного господарства не ведуть. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом, у відповідності із ст. 183 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 08 жовтня 1994 року вона з Відповідачем уклала шлюб. Подружнє життя не склалося, у звязку з втратою почуття взаємної поваги та любові, внаслідок чого їхнє спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам, в родинні виникали постійні сварки. В даному шлюбі народилося двоє дітей: син [PERSON] [INFO]; донька Марія - [INFO]. Подружнє життя фактично припинилося в серпні 2011 року. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила розірвати шлюб, так як вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе і примирення із відповідачем неможливе. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та надав пояснення, що подальше збереження подружнього життя вважає неможливим. У звязку з визнанням відповідачем позову, матеріали справи не досліджувалися. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя. 08 жовтня 1994 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану міста Марганець за актовим записом № 356. В даному шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON] [INFO]; донька Марія - [INFO].. З серпня 2011 року сторони проживають окремо, у звязку з втратою почуття взаємної поваги та любові, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу сторін стало суперечити інтересам позивача. Спільного господарства сторони не ведуть. Спору з приводу місця проживання та утримання дітей немає. Спору з приводу спільного майна подружжя у сторін немає. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що від спільного проживання з відповідачем мають - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що діти знаходиться на її повному утриманні, відповідач добровільно не приймає участі у вихованні та утриманні дітей. Зважаючи на викладені вище обставини, а також на те, що відповідач не надає регулярно матеріальну допомогу, позивачка просить суд стягнути аліменти у твердій грошові сумі з відповідача на її користь на утримання неповнолітніх дітей, а саме: сина [PERSON] - 997грн. та доньки Адріани - 832грн. У судовому засідання представник позивачки підтримав обставини наведенні у позовній заяві та просив позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки, суду не повідомив. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного. Встановлено, що від спільного проживання, сторони мають дітей: сина [PERSON], [INFO] та донька - Адріана [INFO]. Діти проживають з матірю, яка займається вихованням та матеріальним їх утриманням. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а відповідач по справі від виконання свого обовязку ухиляється та матеріальної допомоги добровільно не дає, хоча має таку можливість, отримуючи щомісячний заробіток та маючи додатковий нерегулярний грошовий дохід. Тому суд вважає, що на підставі ч. З ст. 181, ч. 1 ст. 184 СК України, які передбачають, що кошти на утримання дитини, за заявою одержувача можуть присуджуватись у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, з нього слід стягнути на користь позивачки аліменти на утримання дітей, починаючи з дня предявлення позову по досягненню дитиною повноліття. Суд вважає за можливе задовольнити позов у твердій грошовій сумі, на утримання сина [PERSON] у розмірі 700грн., а доньки Адріани у розмірі 600грн. Так, як відповідач не виконує обовязку утримувати дітей до їх повноліття, вимоги позивача підлягають до задоволення частково у розмірі аліментів. Відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України на відповідача покладаються витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та судовий збір. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути заборгованість у сумі 1336,25 грн., посилаючись на те, що відповідачі не виконали зобов'язань за кредитним договором №04119/08-1241 від 21.01.2008 р. та договором поруки №04119/08-1241 від 21.01.2008 р. Представник позивача в судове засідання не з'явився, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідачі у судове засідання не з'явились, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслали, про причину неявки суд не повідомили, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: розрахунок заборгованості; довідка про заборгованість; копія кредитного договору №04119/08-1241 від 21.01.2008 р.; копії анкет-заяв на надання кредиту; копії паспортів та ідентифікаційних кодів відповідачів; копія заяви на видачу готівки; копія договору №04119/08-1241 від 21.01.2008 р. У судовому засіданні встановлено, що 21.01.2008 р. між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір №04119/08-1241 відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у сумі 3000,00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 32% річних та разову комісійну винагороду у розмірі 30 грн. від суми виданого кредиту. Забезпеченням виконання зобов'язань за цим договором є порука співвідповідача - [PERSON], про що свідчить договір поруки №04119/08-1241 укладений між сторонами. Станом на 29.09.2011 р. відповідачами зобов'язання в повному обсязі не були виконані, в результаті цього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 1336,25 грн., яка складається з основного боргу - 753,49 грн., відсотків за користування кредитом - 301,66 грн., пені -281,10 грн. Вказана сума на підставі ст.ст.526, 553, 554, 1054 ЦК України підлягає стягненню з відповідачів. З відповідачів на користь позивача у рівних частках підлягають стягненню судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 51 грн. та сплати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього 171 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

позивачка звернулась з вищеозначеним позовом до відповідача, вказуючи, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 03.10.2008 року. Мають сина [PERSON], [INFO]., на утримання якого відповідача матеріальної допомоги не надає, тому просила стягнути з нього аліменти у розмірі 800грн. щомісячно до повнолітня дитини. У судовому засіданні позивачка позов підтримала і просила задовольнити, у своїх поясненнях посилалась на обставини викладені у позовній заяві, про що надала суду відповідні докази. Доповнила, що відповідач, крім заробітної плати, має інший доход, письмово його доходи підтвердити не може, але вважає, що відповідач має змогу виплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 800грн. щомісячно до його повноліття. Відповідач у судовому засіданні позов визнач частково, згодний платити аліменти на утримання сина у розмірі 450 грн. щомісячно, надав суду довідку про заробітну плату. Дійсно він на замовлення робить ремонти в будинках та квартирах, але це не носить постійний характер і було під час сумісного проживання з позивачкою. Суд досліджує надані докази: копія свідоцтва про народження дитини, копія свідоцтва про шлюб, копія довідки з паспортної служби, довідка про доход відповідача. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що сторони не перебувають у шлюбі . Мають сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утримання позивачки. Батьками у свідоцтві про народження вказані позивачка та відповідач. Відповідач надав суду довідку, що працює у TOB "Компанія Віліс", його посадовий оклад становить 1758грн. Інших документів про отримання ним доходів у більшому розмірі позивачкою суду не надано. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково і аліменти слід стягнути з розмірі 450 грн. На підставі ст. ст. 180,182,183 CK України,

Outcome: partial