Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-28 00:00:00

до суду звернулись [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з позовом до територіальної громади в особі Веприцької сільської ради про визнання права власності на спадщину та домоволодіння в цілому. У своїй позовній заяві позивачі вказують, що на час ліквідації колгоспного двору у їх домоволодінні, що знаходиться в с. Веприк, Гадяцького району по вул. Південній, 9 крім них проживав ще [PERSON], який є чоловіком позовачці [PERSON] та батьком позивачу [PERSON]. Кожен з них фактично отримав по 1/6 частині домоволодіння, але документольно цього не оформляли. 26 вересня 2005 року [PERSON] помер і в установлений законом шестимісячний термін його дружина [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини чоловіка, яка складається з 1/6 частини господарства. Відповідно спадщину, що відкрилася успадкував син [PERSON], якому у 2006 році видано свідоцтво про право на спадщину на належний покійному земельний пай. На даний час позивачі вирішили оформити спадщину і право власності на домогосподарство, але нотаріальна контора відмовдяє в цьому за причин відсутності свідоцтва про право власності на житло. Домогосподарство побудоване в період 1970 1990 років без відповідних дозволів і є самочинним будівництвом. Тому позивачі змушені звернутися до суду з позовом про визнання права власності. У судове засідання позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] не зявилися, позивачка [PERSON] за себе та по дорученню від інших, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримують. Представник Веприцької сільської ради та Гадяцької державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилися, направили до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Вважаю можливим розглянути справу за відсутністю сторін, на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] з позовом до територіальної громади в особі Веприцької сільської ради про визнання права власності на спадщину та домоволодіння в цілому підлягають до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки, наданої виконавчим комітетом Веприцької сільської ради, будинковолодіння в с. Веприк Гадяцького району Полтавської області по вул. Південна, 9 згідно погосподарської книги № 2/3, особовий рахунок № 661 станом на 01 липня 1990 року відносилось до типу колгоспного двору, членами якого були: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 26 вересня 2005 року помер [PERSON] помер, який відповідно до свідоцтва про народження являвся батьком позивача [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за законом виданого 15 вересня 2006 року нотаріусом Гадяцької державної нотаріальної контори [PERSON] успадкував від померлого батька [PERSON] земельну ділянку площею 2,320 га. розташованої на території Веприцької сільської ради, Гадяцького району та на майновий пай, спадкова справа № 130 2006, зареєстровано в реєстрі за № 1592. Вказаний факт, також підтверджується довідкою Гадяцької державної нотаріальної контори від 19 вересня 2011 року за № 494. Як вбачається з довідки, виданої виконавчим комітетом Веприцької сільської ради Гадяцького району, в с. Веприк по вул. Південна, 9 постійно проживав [PERSON] з 1937 року по день смерті 26 вересня 2005 року; дружина [PERSON] з 1960 року по даний час, на сьогодні вдова, у повторному шлюбі не перебувала; [PERSON] з 1961 року по даний час; [PERSON] з 1983 року по даний час; [PERSON] з 1989 року по даний час. Позивачка [PERSON] 23 листопад 2002 року у Веприцькій сільській раді Гадяцького району Полтавської області зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис № 22, і відповідно змінила своє дівоче прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON]. Рішенням ПП ПМТІЕ „Інвентаризатор від 30 серпня 2011 року позивачу [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в с. Веприк, вул. Південна, 9 Гадяцького району у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на померлу особу. У технічному паспорті на житловий будинок за адресою вул. Південна, 9 с. Веприк, Гадяцького району, виготовленому ДП „Інвентаризатор ПП „Мирогородське підприємство технічної інвентаризації та експертиз „Інвентаризатор зазначено, що всі будівлі в домогосподарстві побудовані самовільно. Висновком № 760 від 27 вересня 2011 року про обстеження і оцінку технічного стану будівельних конструкцій та інженерних мереж встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: Полтавська області, Гадяцький район, с. Веприк, вул. Південна, 9 на дату проведення дослідження знаходиться у задовільному технічному стані, збудовані у відповідності з вимогами Державних будівельних норм і нормативних актів для будівництва та придатні до подальшої експлуатації. Відповідно до Постанови КМУ № 1035 від 9 вересня 2009 року „Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт, підставою для оформлення права власності на обєкти будівництва, споруджені до 5 серпня 1992 р., є висновок про технічний стан будинку (будівлі), складений бюро технічної інвентаризації і документ, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташовані зазначені об'єкти будівництва. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Пунктом 11 частини 1 статті 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Частина 2 статті 1225 ЦК України передбачає, що до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Outcome: approved