Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-27 00:00:00

Позивачка в позові зазначає, що вона з відповідачем [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 25.07.1979 року. Рішенням Калинівського районного суду від 19.11.2007 року їх шлюб було розірвано. При розірванні шлюбу вони домовилися, що спільно придбане майно вони поділять добровільно.Тому придбаною ними в 2003 році і добудованою в 2006 році будівлею магазину в с.Корделівка по вул.Київській, 54 вони користувалися в рівних частках. Вони з відповідачем є співвласниками вказаного приміщення, хоча договір купівлі-продажу, посвідчений 23.01.2003 року приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу і зареєстрованого за №237 та свідоцтво про право власності, видане взамін цього договору 20.11.2006 року на підставі рішення виконкому Корделівської сільської ради №109 від 19.20.2006 року, були виписані на ім'я одного з подружжя відповідача [PERSON] Сторони по справі зареєстровані підприємцями і займаються підприємницькою діяльністю. 30 09.2008 року її було видано дозвіл на розміщення об'єкту торгівлі в приміщенні по вул.Київській в с.Корделівка. В травні 2008 року до будівлі магазину вони з відповідачем підвели електроенергію з єдиним лічильником на дві сторони, уклавши договір з ВАТ АК Вінницяобленерго в особі директора СО Калинівські електричні мережі про постачання електроенергії. Порушення відповідачем [PERSON] споживання електроенергії призвели до відключення від постачання електроенергією всього приміщення магазину в зв'язку з чим нею було понесено великі матеріальні затрати для відновлення електропостачання. Тому виникла потреба в проведенні розподілу магазину.Оскільки відповідач в добровільному порядку відмовляється провести поділ приміщення магазину, тому вимушена звертатися до суду з даною позовною заявою. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги в частині поділу приміщення магазину підтримала.Просила суд розділити приміщення магазину №54 в с.Корделівка Калинівського району між нею та відповідачем [PERSON], виділивши її та відповідачу по Ѕ частці приміщення магазину №54 по вул. Київській та по Ѕ частці приміщення тамбуру магазину №54 в с.Корделівка Калинівського району Вінницької області, виходячи з варіанту №2 додатку №4 висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 20.06.2011 року. Також просила стягнути з [PERSON] на свою користь 51 грн. сплаченого державного мита, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи та 1466 грн.32 коп. не сплаченого державного мита. Витрати в сумі 3828 грн.24 коп. за проведення судових будівельно-технічних експертиз розділити між сторонами порівну, стягнувши з відповідача на свою користь 1914 грн.12 коп. Провадження у справі в частині стягнення Ѕ частки понесених вимушених витрат просила закрити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечував щодо виділу позивачці та йому по Ѕ частці приміщення магазину №54 по вул. Київській та по Ѕ частці приміщення тамбуру магазину №54 в с.Корделівка Калинівського району Вінницької області згідно варіанту №2 додатку №4 висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 20.06.2011 року. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 25.07.1979 року. Рішенням Калинівського районного суду від 19.11.2007 року їх шлюб було розірвано. В 2003 році під час спільного проживання сторони по справі в с.Корделівка по вул.Київській, 54 Калинівського району Вінницької області прибали приміщення магазину, яке в 2006 році добудували та користувалися в рівних частках. Сторони по справі є співвласниками приміщення магазину, хоча договір купівлі-продажу, посвідчений 23.01.2003 року приватним нотаріусом Калинівського районного нотаріального округу і зареєстрованого за №237 та свідоцтво про право власності, видане взамін цього договору 20.11.2006 року на підставі рішення виконкому Корделівської сільської ради №109 від 19.20.2006 року, були виписані на ім'я одного з подружжя відповідача [PERSON] 30.09.2008 року позивачці було видано дозвіл на розміщення об'єкту торгівлі в приміщенні по вул.Київській №54 в с.Корделівка. В травні 2008 року до будівлі магазину сторони по справі підвели електроенергію з єдиним лічильником на дві сторони, уклавши договір з ВАТ АК Вінницяобленерго в особі директора СО Калинівські електричні мережі про постачання електроенергії. Порушення відповідачем [PERSON] споживання електроенергії призвели до відключення від постачання електроенергією всього приміщення магазину в зв'язку з чим виникла потреба в проведенні розподілу магазину. В судовому засіданні сторони по справі досягли домовленості щодо виділу їм по Ѕ частці приміщення магазину №54 по вул. Київській та по Ѕ частці приміщення тамбуру магазину №54 в с.Корделівка Калинівського району Вінницької області згідно варіанту №2 додатку №4 висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 20.06.2011 року. А тому суд вважає за можливе на підставі досягнутих домовленостей розділити вищевказане майно між сторонами, виходячи з варіанту №2 висновку №2424, 1605, 1606 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 20.06.2011 року. Так, згідно варіанту №2 висновку №2424, 1605, 1606 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 20.06.2011 року частки співвласників в загальній вартості магазину у відсотковому вираженні складають: ·одного співвласника Ѕ ідеальної частки 52/100 частин; ·другого співвласника Ѕ ідеальної частки 48/100 частин. Виходячи з вищевикладеного, частки співвласників в ринковій вартості магазину, розташованого по вул.Київській, 54 в с.Корделівка Калинівського району Вінницької області рівні (176125/2=88062,50 грн.) та складають: ·одного співвласника Ѕ ідеальної частки 91972,78 грн.; ·другого співвласника Ѕ ідеальної частки 84152,22 грн. Перший співвласник Ѕ частки повинен компенсувати за відступ від ідеальної частки другому співвласнику Ѕ частки 3910 грн.28 коп. Для ізольованого користування виділеними частками необхідно провести наступні будівельні та ремонтно-будівельні роботи: ·закласти дверний отвір між приміщеннями 1 та 3; ·улаштувати перегородку у тамбурі; ·співвласникам виконати будівельні роботи по улаштуванню окремих систем інженерних мереж (електропостачання....). Відповідно до п.5 вищевказаної експертизи можливі варіанти розподілу з компенсацією приміщень магазину та тамбура по Ѕ частині між двома співвласниками, що розташовані по вул.Київській, 54 в с.Корделівка Калинівського району Вінницької області з можливістю використання тамбура, який входить в площу прибудови А1, одним із співвласників та варіант розподілу тамбура між двома співвланиками, надані в дослідній частині висновку та відображені у додатку 3, 4. Також суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 51 грн. сплаченого державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, оскільки вказані судові витрати підтверджуються наявними в матеріалах справи квитанціями. Крім того, в судовому засіданні було встановлено, а також підтверджується актами здачі-приймання висновку судового експерта №916/917 від 30.06.2010 року та №2424/1605/1606 від 20.06.2011 року, що позивачка [PERSON] за проведення судових будівельно-технічних експертиз сплатила 3828 грн.24 коп. Під час розгляду справи сторони домовились нести вказані витрати порівну. Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки 1914 грн.12 коп. судових витрат за проведення будівельно-технічних експертиз. Також суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] в доход держави 1466 грн.32 коп. не сплаченого державного мита, виходячи з наступного. Так, згідно п.4 висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи вартість приміщень магазину та тамбура, що розташовані по вул.Київській, 54 в с.Корделівка Калинівського району Вінницької області за вирахуванням затрат могла складати 151 732 грн. Як вбачається з квитанції про сплату державного мита, наявної в матеріалах справи, позивачка [PERSON] при подачі позовної заяви до суду сплатила 51 грн. держмита, мотивуючи тим, що повна сума державного мита буде сплочена після визначення експертної вартості будівлі магазину. Таким чином, суд вважає, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в доход держави 1466 грн.32 коп. не сплаченого державного мита (151 732 грн. : 10 % = 1517 грн.32 коп. - 51 грн. = 1466 грн.32 коп.). Що стосується позовних вимог [PERSON] в частині стягнення Ѕ частки понесених вимушених затрат, то суд вважає необхідним провадження у справі в цій частині закрити у зв'язку з відмовою позивачки від позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved