Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій прохає визнати за нею, як спадкоємцем за законом першої черги після смерті її батька [PERSON], який помер 15.01.2010 року, право власності на земельну ділянку площею 2,9387 га, яка розташована на території Сеньківської сільської ради Бориспільського району. Свої вимоги позивачка обгрутовує тим, що зазначена земельна ділянка належала її батьку [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.12.2009 року, виданого державним нотаріусом Бориспільської районної державної нотаріальної контори Київської області. За своє життя [PERSON] з незалежних від нього причин не встиг зареєструвати державний акт на право власності на земельну ділянку. Тому на даний час позивачка не має можливості оформити правовстановлюючі документи на спадкове майно на своє ім'я у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа. В звязку з цим позивачка просять в судовому порядку визнати за нею право власності на спадкове майно у звязку з неможливістю отримання необхідних документів та успадкування даної земельної ділянки. В своїй заяві до суду представник позивачки на позові наполягав та прохав слухати справу без його участі. В своєму повідомлені до суду Сеньківська сільська рада Бориспільського р-ну проти позовних вимог не заперечує і прохає слухати справу без участі їх представника. На підставі ст..197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось, в зв'язку із відсутність всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню по наступним підставам. Як встановлено судом, після смерті батька позивачки [PERSON], який помер 15.01.2010 року, відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 2,9387 га, яка розташована на території Сеньківської сільської ради Бориспільського району, яка належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.12.2009 року, виданого державним нотаріусом Бориспільської районної державної нотаріальної контори Київської області. Однак, державний акт на право власності на земельну ділянку спадкодавець оформити не встиг, оскільки помер 15.01.2010 року. Позивачка є дочкою та єдиним спадкоємцем спадкодавця. На даний час позивачка не має можливості оформити правовстановлюючі документи на спадкове майно на своє ім'я у звязку з наступним. У відповідності до положень чинного законодавства спадщина може бути прийнята у спосіб звернення з заявою про її прийняття до нотаріуса або ж у спосіб фактичного вступу у володіння та користування в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 1268 ЦК України. При цьому, до складу спадщини входить конкретно визначене майно, яке належало на праві власності спадкодавцю. З фактичних обставин вбачається, що батьку позивачці належало право на земельну ділянку. Згідно п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації (в даному випадку земельна ділянка) провадиться нотаріусом лише у випадку подання спадкоємцем правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Правовстановлюючим документом на згадане спадкове майно є лише державний акт, так як право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником державного акту. Таким чином, позивачка з обєктивних причин не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкову земельну ділянку у звязку з тим, що нотаріус не вправі видати його без подання їй державного акту на ім'я [PERSON], а землевпорядна організація не може виготовити даний державний акт у звязку зі смертю її власника та втратою нею цивільної дієздатності та правоздатності. Викладене свідчить про те, що позивачка не може реалізувати своє право власності на дане майно, яке вона набула на підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України (Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини). Цим самим порушується позивачки право власності на дане спадкове майно. У відповідності до положень ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, ч. 2 даної норми визначено способи захисту цивільного права, одним з яких є - визнання права. Зважаючи на викладене суд вважає, що до даних правовідносин можливо застосувати положення ч. 2 ст. 16 ЦК України та визнати за позивачем право власності на земельну ділянку, яка розташована на території Сеньківської сільської ради Бориспільського району. У відповідності до ст. 1225 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно до вимог ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 1218, 1225 Цивільного кодексу України позовна заява [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку, яка розташована на території Сеньківської сільської ради Бориспільського району підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 16, 1218, 1225, ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved