Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що 25.08.2006 р. на [PERSON] Лепсе в м. Києві приблизно о 17 год. 30 хв. з вини водія автомобіля [NUMBER] [PERSON] сталося ДТП, а саме наїзд на припаркований автомобіль [NUMBER] - водій [PERSON], внаслідок якого було пошкоджено автомобіль [PERSON], а також він сам отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження. Водій автомобіля [NUMBER] [PERSON] намагався зникнути з місця ДТП, однак зусиллями сторонніх осіб був зупинений та повернутий на місце аварії. Крім того причетним до даної ДТП виявився також водій автомобіля Мазда -6д/н АА 9700ВІ [PERSON], який, згідно складеного на нього адміністративного протоколу, 25.08.2006 року в м. Києві на [PERSON]Лепсе, 11 о 18 годині не виконав вимоги дорожнього знаку 5.5. ПДР України, рухався на зустріч загальному потоку автомобілів, чим створив аварійну ситуацію автомобілю [NUMBER] [PERSON], що призвело до пошкодження автомобіля Ауді 80та припаркованного автомобіля [NUMBER]. Внаслідок вищезазначеної ДТП належний позивачу на праві власності автомобіль [NUMBER] зазнав суттєвих технічних пошкоджень. Так за результатами проведеного авто товарознавчого дослідження (акт №11/8 від 06 вересня 2006 року), розмір матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля в результаті ДТП на день проведення дослідження 04.09.2006 р. складає 24\~276,60 грн. За проведення вказаного дослідження позивачем було сплачено 500,00 грн. Враховуючи те, що відповідачами не здійснено жодних дій щодо добровільного відшкодування нанесеної з їх вини матеріальної шкоди та не вжито жодних заходів позивачу жодним чином не відшкодовується завдана шкода, а також ту обставину, що по даній ДТП складено лише один протокол про адміністративне правопорушення за п. 4 ст. 122 КУпАП відносно [PERSON] позивач змушений звертатися до суду за захистом своїх прав з вимогою про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] завданої йому матеріальної, а також моральної шкоди. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив про їх задоволення з підстав, викладених в позові та з урахуванням висновку судової авто технічної експертизи від 25.08.2011 року. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги не визнав та проти задоволення заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, з невідомих суду причин, хоча день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі і через оголошення в газеті Урядовий курєр. Суд, заслухавши пояснення сторін оцінивши їх доводи та зібрані докази у справі, вважає, що позов у цій справі підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Так, дорожньо-транспортна пригода внаслідок, якої було пошкоджено припаркований автомобіль [NUMBER] ( водій [PERSON] ) сталася з вини з двох осіб: по-перше водія автомобіля [NUMBER] [PERSON], який згідно висновку судової авто технічної експертизи № 1704/11-24 від 25.08.2011 року мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом екстреного гальмування, однак е зробив цього, по-друге водій автомобіля Мазда -6д/н АА 9700ВІ [PERSON], який, згідно складеного на нього адміністративного протоколу, 25.08.2006 року створив аварійну ситуацію автомобілю [NUMBER] [PERSON], що призвело до пошкодження автомобіля Ауді 80та припаркованного автомобіля [NUMBER]. Судом встановлено, що відповідно до постанови Соломянського районного суду м. Києва від 26.12.2008 р. [PERSON] визнано винним в порушенні вимог ч.4 ст. 122 КУпАП. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до абзацу другого ч. 1 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Внаслідок вищезазначеної ДТП належний позивачу на праві власності автомобіль [NUMBER] зазнав суттєвих технічних пошкоджень. Так за результатами проведеного авто товарознавчого дослідження (акт №11/8 від 06 вересня 2006 року), розмір матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля в результаті ДТП на день проведення дослідження 04.09.2006 р. складає 24\~276,60 грн. За проведення вказаного дослідження позивачем було сплачено 500,00 грн. Таким чином, матеріальний збиток, що завданий позивачеві відповідачами становить 24\~276,60 грн. та підлягає відшкодуванню за рахунок солідарного стягнення з останніх. Крім матеріальної шкоди, позивач просить суд стягнути з відповідача 1 і моральну шкоду, яка полягає в тому, що внаслідок ДТП зазнав нервового стресу та моральних страждань. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Та враховуючи те, що згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, моральна шкода заявлена позивачем не може бути задоволена в повному обсязі. Суд вважає достатнім розміром відшкодування - 2000 грн. Також, враховуючи те, що відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З огляду на наведене, з відповідача 1 підлягає стягненню понесені позивачем наступні судові витрати: судовий збір в розмірі 121,50 грн. та 8 грн. 50 коп., ІТЗ в розмірі 15 грн., сплачену вартість авто товарознавчого дослідження в розмірі 250 грн.; з відповідача 2 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 121,50 грн., ІТЗ в розмірі 15 грн., сплачену вартість авто товарознавчого дослідження в розмірі 250 грн.; На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. ст. 1166-1167, 1192, 1194 ЦК України та

Outcome: partial