Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], 1995р.н. та [PERSON], 2001р.н. в розмірі 2000грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення ними повноліття. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що з 1992 року перебувала з відповідачем в шлюбі, на даний час в провадженні суду перебуває справа про розірвання шлюбу. За час подружнього життя у них народилося троє дітей: Марія, 1992р.н., яка на даний час працює, [PERSON], 1995р.н., який навчається у коледжі та [PERSON], 2001р.н., яка навчається у школі. Протягом останніх п'яти років відповідач не цікавиться сім'єю, не піклується про дітей, не цікавиться їх станом здоров'я, надає кошти лише по святах. Дітям потрібні постійні витрати на харчування, одяг, лікування та навчання. Окрім цього, донька займається спортивною гімнастикою, а син стрільбою з лука, що також потребує постійних витрат. Вона ж працює неофіційно та не постійно, а тому їй важко забезпечити повноцінне утримання дітей. Відповідач є працездатною особою, інших утриманців не має та має можливість утримувати дітей. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні до змісту позовних вимог. Додатково зазначила, що вони з відповідачем проживають окремо, діти проживають з нею та повністю знаходиться на її утриманні, відповідач має свою швейну фабрику та відповідно можливість надавати дітям матеріальну допомогу. Представник відповідача в судовому засіданні 12 грудня 2011 року позов заперечила. В обґрунтування покликається на скрутне матеріальне становище відповідача та відсутність у нього можливості сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 2000грн. щомісячно. Зазначає, що відповідачем по можливості надається дітям матеріальна допомога. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і обовязків і не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, самого платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що з 10 серпня 2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та, як стверджує позивач, на даний час в провадженні суду знаходиться справа про розірвання шлюбу між сторонами. В даному шлюбі мають трьох дітей, двоє з яких неповнолітні: [PERSON], 12.07.2001р.н. та [PERSON], 07.10.1995р.н. Як вбачається з ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. На даний час сторони проживають окремо, діти залишилися проживати з позивачем, яке несе усі витрати по утриманню дітей. Покликання представника відповідача на те, що відповідачем надається матеріальна допомога на утримання дітей жодним доказами не підтверджені. Крім цієї дитини інших утриманців у відповідача немає, стягнення за виконавчими документами не проводиться, що сторонами не оспорюється. Як вбачається з тверджень позивача, відповідач має свою швейну фабрику та відповідно можливість утримувати дітей. Однак, суд вважає, що можливість для відповідача сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000грн. позивачкою не доведена. З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають до задоволення частково, а саме, слід визначити аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн., щомісячно, починаючи з 12.10.2011р. і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд стягує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені витрати. В разі, якщо позивача звільнено при зверненні до суду від сплати судового збору, ці витрати потрібно стягнути з відповідача. Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судових витрат звільнена законом. Таким чином з відповідача потрібно стягнути 188,20 грн. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, та

Outcome: approved