Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-13 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 18 вересня 2009 року їхня мама [PERSON] в страховій компанії Стройполіс уклала договір добровільного страхування медичних витрат на суму 30 000 євро у звязку із виїздом в республіку Німеччина на період з 23 жовтня 2009 року по 31 грудня 2009 року. Перебуваючи у Німеччині, 21 листопада 2009 року їхня мама [PERSON] померла. Умовами договору від 18 вересня 2009 року визначено страхову суму в розмірі 30 000 євро, яку страховик повинен виплатити при настанні страхового випадку. До переліку страхових випадків віднесено смерть застрахованої особи. Крім сплати страхової суми у разі смерті застрахованої особи, страховик, як окрему виплату, передбачає відшкодування вигодонабувачу або третій особі оплату вартості послуг з транспортування тіла застрахованої особи до місця її постійного проживання, але не більше ліміту 10 000 євро. Відповідачем було виконано умови договору частково, в частині компенсації коштів на транспортування попелу застрахованої особи в сумі 3500 євро, що на думку позивачів не є повним відшкодуванням страхових сум. Просили стягнути із ЗАТ Стройполіс в їх користь 300 000 гривень страхових виплат за договором добровільного страхування від 18 вересня 2009 року. В судовому засіданні представник [PERSON] [PERSON] зазначені вимоги підтримала, покликавшись на обставини викладені в позовній заяві та пояснила, що страхова сума на одну особу згідно договору страхування від 18.09.2009 року становить 30 000 євро. Відповідач компенсував лише 3500 євро. Тому просила стягнути в користь [PERSON] та [PERSON] недоплачені суми страхового відшкодування в розмірі 26 500 євро в гривневому еквіваленті, на момент постановлення рішення. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, просила справу розглядати без її участі (а.с.6) Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав письмове заперечення проти позову (а.с.21) у якому зазначив, що страховим товариством у відповідності з умовами договору було здійснено відшкодування витрат на кремацію та перевезення тіла померлої [PERSON] до України. Позивачі помилково вважають, що договір страхування від 18.09.2009 року передбачає виплату у разі настання нещасного випадку всієї страхової суми. У розділі 4 Договору зазначено лише порядок визначення страхової суми та максимальний ліміт відповідальності страховика за одним страховим випадком. Просили у позові відмовити, а справу розглядати без їх участі. Вислухавши пояснення сторін, оцінивши наявні у справі письмові документи суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] слід задовольнити частково виходячи із наступних підстав. Як передбачено ч.1 ст.1229 ЦК України, страхові виплати (страхове відшкодування) спадкуються на загальних підставах. Судом встановлено, що 18 вересня 2009 року між [PERSON] та ЗАТ (нині ПАТ) Стройполіс було укладено договір добровільного медичного страхування витрат на час перебування у республіці Німеччина з 25.10.2009 року по 31.12.2009 року. У період строку дії договору, а саме 21 листопада 2009 року [PERSON] померла на території республіки Німеччина, що стверджується копією витягу із запису про смерть №S 52/2009 (а.с.13), та відповідною довідкою посольства України у республіці Німеччина (а.с.8). Чоловік померлої [PERSON] [PERSON] помер 05.02.2004 року (а.с.7), тому правонаступниками прав [PERSON] за договором медичного страхування №S 52/2009 від 18.09.2009 року є її діти: син - [PERSON] та дочка - [PERSON] Як передбачено умовами Договору (розділом 1, п.п.1.1) предметом Договору страхування є майнові інтереси застрахованої особи, що не суперечить чинному законодавству України, повязані з життям, здоровям та працездатністю застрахованої особи, а саме з непередбачуваними медичними витратами, що виникають у звязку з необхідністю надання медичної та медико-транспортної допомоги внаслідок настання страхового випадку. Одним із видів страхових випадків згідно розділу 2, п.п.2.2.3 є смерть застрахованої особи внаслідок раптового захворювання, настання нещасного випадку. У розділі 4, п.п.4.2 визначений ліміт відповідальності за одним страховим випадком в сумі 5000 євро, за винятком витрат на репатріацію. У випадку репатріації ліміт відповідальності встановлюється у розмірі 10 000 євро. Із матеріалів справи убачається, що позивачам ПАТ Стройполіс відшкодовано кошти за репатріацію [PERSON] в сумі 3500 євро, при встановленому ліміті відповідальності у 10 000 євро. Відтак з відповідача в користь [PERSON] та [PERSON] слід стягнути недоплачену суму страхових виплат в розмірі 6500 євро, що еквівалентно на день постановлення рішення 70 850 гривень, по 35425 гривень кожному. Що стосується вимог позивачів про стягнення із ПАТ Стройполіс 300 000 гривень страхових виплат, то такі не можуть бути задоволеними, оскільки зазначена сума є розміром страхових виплат, які може здійснювати страховик за всіма страховими випадками, що можуть мати місце у період дії договору страхування. Керуючи ст.ст.10,62,212 ЦПК України, ст.ст. 979,980,982, ч.1 ст.1229 ЦК України, Законом України Про страхування, суд,-

Outcome: partial