Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-07 00:00:00

У листопаді 2011 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АвтоІнтернешнл Метрополіс» (далі ТОВ «АвтоІнтернешнл Метрополіс», Позивач) звернулось до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що в рамках дії договору безпроцентної позики, укладеного 02.08.2007 року між ТОВ «Компанія ММК» та [PERSON], Позивачем було передано у власність Відповідача грошові кошти безпроцентну позику в розмірі 111\~407 (сто одинадцять тисяч чотириста сім) грн. 00 коп., без ПДВ. ТОВ «ММК» було реорганізоване шляхом приєднання до ТОВ «АвтоІнтернешнл», що підтверджується витягом із Статуту ТОВ «АвтоІнтернешнл». За умовами п.4.1 договору позики Відповідач взяв на себе зворотне зобовязання відносно повернення Позивачу такої ж суми коштів у строк до 02 жовтня 2007 року, без сплати процентів за весь термін надання позики. На виконання положень договору позики Позивачем було надано зазначену суму коштів у безготівковому порядку платіжним дорученням, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Відповідача, вказаний у п.3.2. договору, що підтверджується платіжним дорученням за № 1415 від 02.08.2007 року. Тому Позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «АвтоІнтернешнл» заборгованість за договором позики у розмірі 111\~407 (сто одинадцять тисяч чотириста сім) грн. 00 коп. та судові витрати. 25.01.2012 року Позивач подав до канцелярії суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначив, що п.6.1 договору позики передбачено, що при простроченні повернення позики (її частини) Позичальник сплачує штраф у розмірі 0,01 % від неповернутої позики. Позивач зазначив, що внаслідок невиконання Відповідачем договірних зобовязань, взятих за умовами договору, за останнім утворилась заборгованість на загальну суму 187\~397 (сто вісімдесят сім тисяч триста девяносто сім) грн. 71 коп. В судовому засіданні представник Позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про день слухання справи повідомлена належним чино, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди представника Позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, в рамках дії договору безпроцентної позики, укладеного 02.08.2007 року між ТОВ «Компанія ММК» та [PERSON], Позивачем було передано у власність Відповідача грошові кошти безпроцентну позику в розмірі 111\~407 (сто одинадцять тисяч чотириста сім) грн. 00 коп., без ПДВ. ТОВ «ММК» було реорганізоване шляхом приєднання до ТОВ «АвтоІнтернешнл», що підтверджується витягом із Статуту ТОВ «АвтоІнтернешнл». За умовами п.4.1 договору позики Відповідач взяв на себе зворотне зобовязання відносно повернення Позивачу такої ж суми коштів у строк до 02 жовтня 2007 року, без сплати процентів за весь термін надання позики. На виконання положень договору позики Позивачем було надано зазначену суму коштів у безготівковому порядку платіжним дорученням, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Відповідача, вказаний у п.3.2. договору, що підтверджується платіжним дорученням за № 1415 від 02.08.2007 року. Внаслідок невиконання Відповідачем договірних зобовязань, взятих за умовами договору, за останнім утворилась заборгованість на загальну суму 187\~397 (сто вісімдесят сім тисяч триста девяносто сім) грн. 71 коп. Згідно зі ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Нормою ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України покладено на позичальника обовязок повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 88 ЦПК України передбачено, що стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею витрати, а тому з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 1 873 (одна тисяча вісімсот сімдесят три) грн. 97 коп. На підставі ст. ст. 526, ч.1 ст.1048, ч.1 ст.1049, ст.1046 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved