Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за договором, вказуючи на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 01.04.2008 року [PERSON] (далі Відповідач) отримав кредит у розмірі 9 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення норм закону та умов договору Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим, станом на 31.08.2011 рік має заборгованість в розмірі 27675,67 гривень. Просить стягнути з Відповідача на користь Публічного акціонерного товариства [PERSON] «Приватбанк»(далі Позивач) заборгованість в розмірі 27675,67 гривень та судові витрати. Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав до суду письмове клопотання про розгляд справи без його участі, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Як встановлено судом, 01.04.2008 р. Відповідач звернувся до позивача з заявою про надання йому кредиту у розмірі 9 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с.5) 01.04.2008 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір без номеру, з додатком умов та правил надання банківських послуг (а.с.6-7). Відповідно до умов договору, відповідач зобовязувався, щомісячно виконувати свої зобовязання, щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом на умовах встановлених договором. Відповідно 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобовязання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Таким чином, з умов укладеного між Позивачем та Відповідачем договору та зі змісту наведених правових норм вбачається, що вимоги Позивача заявлені у відповідності з чинним законодавством, а отже є обґрунтованими. За таких підстав, коли встановлено, що з вини Відповідача зобовязання перед Позивачем не виконано, Відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобовязання щодо погашення кредиту та відсотків, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього кодексу, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050 зазначеної вище глави ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього кодексу. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Так судом встановлено, що позивач свої обовязки за договором виконав та надав відповідачу кредит у розмірі 9 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, але відповідач взяті на себе зобовязання за договором № без номеру від 01.04.2008 року не виконав належним чином, у звязку з чим сума заборгованості складає 27675,67 гривень, із них: основна сума заборгованості 9 099,16 гривень; сума заборгованості за процентами 15 032,43 гривень; заборгованість по комісії 1 750 гривень, штраф (фіксована частина) 500 гривень, штраф (процентна складова) 1 294,08 гривень (а.с. 3-4).\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, суд перевіривши виконаний позивачем розрахунок приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача грошової суму договором № без номера від 01.04.2008 року на загальну суму 27675,67 гривень. Задовольняючи позовні вимоги, суд відповідно до ст.88 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати сплачений судовий збір в сумі 276 гривень 76 копійок та інформаційних послуг судового процесу 120 гривень, які підтверджені відповідними платіжними дорученнями та визнані в повному обсязі відповідачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved