Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] ВДВС Кременчуцького МУЮ, [PERSON], ПАТ «Укрсиббанк» зазначаючи, що 25 травня 2007 року ЗАТ КБ „ПриватБанк" та [PERSON] уклали кредитний договір № PLRMAK20113439 для придбання автомобіля DAEWOO, модель: Lanos TF69Y, рік випуску: 2007, реєстраційний номер: BI1042AM. Даний автомобіль, згідно договору застави рухомого майна PLRMAK20113439 від 25.05.2007 р. було передано позивачу у заставу. 13 листопада 2009 року Крюківським судом м. Кременчука було винесено рішення по cnpaвi за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, яким надано банку право реалізації автомобіля DAEWOO Lanos р/н В11042АМ та направления отриманих коштів на погашення заборгованості по кредитному договору. [PERSON] ВДВС Кременчуцького МУЮ винесена постанова про арешт майна, належного позивачу на праві власності та оголошення заборони на його відчуження, у тому числі автомобіля марки DAEWOO Lanos р/н В11042АМ. На даний час вирішується питання щодо добровільної реалізації заставного автомобіля для задоволення вимог ПАТ КБ «Приватбанк». Позовні вимоги уточнювались позивачем, остаточно позивач просив суд постановити рішення яким зняти арешт з автомобіля марки DAEWOO, модель: Lanos TF69Y, рік випуску: 2007, реєстраційний номер: BI1042AM. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] ВДВС Кременчуцького МУЮ [PERSON] надав письмові заперечення проти позову. Просив відмовити в задоволенні позову. Дав пояснення про те, що на момент накладення арешту на майно [PERSON] [PERSON] ВДВС Кременчуцького МУЮ не було відомо, що автомобіль DAEWOO Lanos р/н В11042АМ перебуває у заставі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Відповідач ПАТ «Укрсиббанк» направив до суду заяву про розгляд справи без участі свого представника. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до переконання, що даний позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 29.07.2005 року між позивачем ЗАТ КБ „ПриватБанк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № PLRMAK20113439 на суму 44611,30 грн. Для забезпечення вимог кредитора \~25.05.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір застави майна PLRMAK20113439, пердметом застави якого був автомобіль марки DAEWOO, модель: Lanos TF69Y, рік випуску: 2007, реєстраційний номер: BI1042AM. 20.10.2010 року [PERSON] ВДВС Кременчуцького МУЮ в ході примусового виконання виконавчого листа № 2-1019/11, виданого 07.05.2010 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області про стягнення з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «Укрсиббанк» боргу в сумі 269668,04 грн. накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] в межах суми стягнення. 13 листопада 2009 року Крюківським судом м. Кременчука було винесено заочне рішення по cnpaвi за позовом ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, яке набрало законної сили 18.12.2011 року. Вказаним рішенням суду надано банку право продажу автомобіля DAEWOO Lanos р/н В11042АМ в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № PLRMAK20113439 від 25.05.2011 року. Згідно ст. 54 ч. 4 Закону України «Про виконавче провадження» - про звернення стягнення на заставне майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та розяснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставного майна з-під арешту. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Відповідно до ст.21 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, до забезпечувальних обтяжень належить застава рухомого майна згідно з параграфом 6 глави 49 ЦК України, що виникає на підставі договору. Згідно ст.14 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над не зареєстрованим обтяженням. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановлених цим Законом. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Як слідує зі змісту ст.19 Закону України „Про заставу, за рахунок заставленого майна, заставодержателя має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих про строчкою виконання (а у випадках передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Тому, оцінюючи в сукупності всі досліджені по справі докази у контексті наведених вище правових норм регулювання предмету спору суд вважає, що докази наявні у справі, підтверджують те, що спірне майно, на яке накладено арешт знаходиться у заставі ПАТ КБ «Приватбанк», який є заставодержателем, а відтак право останнього накладенням арешту порушено і підлягає захисту шляхом звільнення предмету застави з-під арешту. На підставі викладеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк». Враховуючи наведене та

Outcome: approved