overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-03 00:00:00

04.08.2011 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить усунути перешкоди в користуванні квартирою № 26 по пр. Будівельників, 19 у м. Херсоні, шляхом зняття [PERSON] з реєстрації за вказаною адресою, зобовязати Відділ громадянства, імміграції і реєстрації фізичних осіб Комсомольського РВ ХМВ УМВС України в Херсонській області, зняти [PERSON] з реєстраційного обліку у квартирі [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання зявилась, пояснила, що відповідач [PERSON] не проживає у її будинку більше семи років, усі свої речі вивіз на інше місце проживання, але з реєстраційного обліку не знявся. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені. Від представника відповідача ВГІРФО Комсомольського РВ ХМВ УМВС України в Херсонській області надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Треті особи: [PERSON], [PERSON],[PERSON] в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Оскільки відповідачі про слухання справи повідомлені належним чином, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є співвласником нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 6 від 25.11.1994 р. 07.05.2002 р. шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, серії 1-КГ № 072953 від 07.02.2002 р., актовий запис № 228. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою ОСББ Коралвід 04.08.2011 р. Але за вказаною адресою не проживає з 05.03.2002 р., згідно акту ОСББ Коралвід 04.08.2011 р. Таким чином в судовому засіданні доведено, що відповідач по справі не мешкає за місцем реєстрації понад 6 місяців, що є підставою, в порядку передбаченому ст. 72 ЖК України для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності у порядку спадкування на квартиру [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтував тим, що 12.11.2010 року померла його мати , у звязку з чим відкрилася спадщина на вказану вище квартиру, яку спадкодавцем було повністю оплачено, але не зареєстровано в Чернігівському МБТІ та не отримано свідоцтво про право власності. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. В судовому засіданні за клопотанням позивача було здійснено заміну неналежного відповідача виконавчий комітет [PERSON] міської ради на належного відповідача [PERSON] міську раду. В судове засідання 04.11.2011 року представник відповідача не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином і завчасно, про причини неявки суд не повідомив. Представник Обєднання житлово будівельних кооперативів м. Чернігова в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, надав письмові пояснення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 12.11.2010 року померла [PERSON]. (а.с.10). Згідно свідоцтва про народження позивача, померла доводилася матірю [PERSON] (а.с.6) Відповідно до довідки ОЖБК м. Чернігова, [PERSON] являлася членом ЖБК з 1981 року, квартира [ADDRESS] повністю оплачена у 1993 році. (а.с.24). Свідоцтво про право власності на квартиру за життя [PERSON] не отримала, а у відповідності до ч.3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово- будівельного кооперативу стає її власником. В матеріалах спадкової справи маються заяви [PERSON], сина померлої [PERSON] та її батьків [PERSON] та [PERSON] про відмову від спадкового майна (а.с.16-18). Згідно довідки ОЖБК м. Чернігова [PERSON] постійно проживав зі спадкодавцем у спірній квартирі, прийняв спадщину, але через відсутність правовстановлюючого документа нотаріусом не видано свідоцтво про право на спадщину на квартиру [ADDRESS], а тому суд вбачає підстави для задоволення вимог позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-03 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступне. 04.04.2008р. позивач уклав з відповідачем кредитний договір №1002-067/10, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 5100 грн., а відповідач зобовязувалася погашати кредит щомісяця разом з відсотками за користування кредитом з кінцевим терміном сплати 04.04.2011р. Відповідач порушувала умови кредитного договору, внаслідок чого у неї перед позивачем станом на 17.09.2010р. заборгованість складає 5899,62 грн. Позивачем на адресу відповідачів було відправлено листи с пропозицією виконати умови договорів. Але листи залишились без задоволення, виходячи з чого позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 5899,62 грн. та судові витрати. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач судовому засіданні позовні вимоги визнала. Судом встановлено, що 04.04.2008р. позивач уклав з відповідачем кредитний договір №1002-067/10, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 5100 грн., а відповідач зобовязувалася погашати кредит щомісяця разом з відсотками за користування кредитом з кінцевим терміном сплати 04.04.2011р. Вказане підтверджується копією договору. Тобто договором встановлений обовязок відповідача повернути позику частинами. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідач порушувала умови договору, внаслідок чого у неї перед позивачем станом на 17.09.2010р. виникла заборгованість по вказаному кредитному договору в розмірі 5899,62 грн., з яких 4323,57 грн. заборгованість по кредиту, 842,57 грн. заборгованість по сплаті відсотків, та 733,48 грн. плата за пропуск платежів. Вказане підтверджується розрахунком заборгованості. Позивачем на адресу відповідачів було відправлено листи с пропозицією виконати умови договорів, що підтверджується копіями листів. Але листи залишились без задоволення. Отже відповідач, отримавши кредит, та маючи обовязок погашати заборгованість частинами - вчасно його не повертає. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. Виходячи з викладеного суд знаходить, що позовна вимога про стягнення з відповідача суми заборгованості є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Крім того суд також стягує з відповідача на користь позивача сплачені позивачем при подачі до суду судові витрати, оскільки позов задоволено на користь позивача. Враховуючи обставини справи та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вимогами про стягнення на його користь аліментів на утримання період навчання у вищому учбовому закладі. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач навчається на п'ятому курсі денного відділення Чернігівського державного технологічного університету, йому ще не виповнилося 23 роки і він потребує матеріальної допомоги. Відповідач являється його батьком, але участі в його утриманні не приймає. Відповідач допомоги на його утримання не надає, не виконуючи таким чином батьківські обовязки, покладені на нього Сімейним кодексом України. Безвідповідальність відповідача порушує права дитини на належне утримання та виховання. Просив стягнути з відповідача на його користь аліменти на період навчання але до досягнення ним 23 років в розмірі 1/12 заробітку відповідача з дня звернення до суду. В судове засідання позивач подав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання подав заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не порушує законні права та інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-03 00:00:00

Кредитна спілка Чернігівськазвернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором № РСІ-09-374 від 21.10.2009 року в сумі 2115,30 гривень, зазначивши, що 21.10.2009 року між КС Чернігівськата [PERSON] укладено договір № РСІ-09-374, за яким остання отримала кредит в сумі 2200,00 грн., на 24 місяці зі щомісячною сплатою відсотків в розмірі 0,1425 % від суми залишку за кожен день користування кредитом та поверненням основної суми кредиту згідно з графіком повернення у відповідності до п.3.2 Договору. В забезпечення кредиту було 21.10.2009 року було укладено договір поруки №РСІ-09-374 між КС Чернігівськата [PERSON] Всупереч умовам договору відповідач своєчасно не здійснював платежів, тобто зобовязання за вказаним договором виконував нерегулярно, тому рішення КС Чернігівськавід 01.09.2011 року договір достроково розірвано. Враховуючи викладене позивач просить стягнути вказану суму боргу з відповідачів. У судове засідання представник позивача подав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявилися, від них надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 21.10.2009 року між Кредитною спілкою Чернігівськата [PERSON] укладено кредитний договір № РСІ-09-374, за яким остання отримала кредит в сумі 2200,00 грн., на 24 місяці зі щомісячною сплатою відсотків в розмірі 0,1425 % від суми залишку за кожен день користування кредитом та поверненням основної суми кредиту згідно з графіком повернення у відповідності до п.3.2 Договору, яким визначено суми платежів, які підлягають оплаті щомісячно. В забезпечення кредиту між КС Чернігівськата [PERSON] 21.10.2009 року укладено договір поруки № РСІ-09-374. З розрахунку суми боргу по кредитному договору № РСІ-09-374 від 21.10. 2009 року, вбачається, що заборгованість [PERSON], становить 2115,30 грн., з яких: заборгованість по кредиту 1842,33грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом 272,97 грн. Згідно зі ст.ст. 526,527,530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. У відповідності до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає еред кредитором за порушення зобовязання боржником. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, сплачені позивачем при поданні позовної заяви, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-03 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно - будинок з надвірними будівлями, розташований в с. Кислі, по вул. Лермонтова, 4, Ріпкинського району Чернігівської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що він являється спадкоємцем за заповітом майна [PERSON], померлої 31.07.1998 року. Позивач не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але з моменту смерті спадкодавця фактично вступив у володіння спадковим майном, однак не може оформити право власності на будинок у звязку з відсутністю у нього свідоцтва про право на спадщину. Позивач в судове засідання подав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіславши до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю. Суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить його законним правам та інтересам. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст. 549 ЦК УРСР ( в ред.. 1963 року), який діяв на час виникнення правовідносин, спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема в порядку спадкування. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-03 00:00:00

у жовтні 2011 року позивач звернувся до відповідачки з позовом, в якому просив розірвати шлюб, укладений між ними. Від шлюбу мають одну повнолітню дитину. Свої вимоги він обґрунтував тим, що подружнє життя в них не склалося, шлюбні відносини не підтримують на протязі 17 років, за цей час кожен з них створив нову сім*ю. Під час розгляду справи позивач підтримав позов та просив його задовольнити. Відповідачка, яку належним чином повідомили про день, час та місце розгляду справи, до суду не з*явилась, але від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Ч.3 ст. 105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ч.1 ст.112 СК України визначає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2 листопада 1991 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.6). Від шлюбу мають одну повнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.7). Судом встановлено, що з липня 1994 року сторони припинили шлюбні відносини, протягом сімнадцяти років проживають окремо, за цей час вони не вчиняли жодних дій для налагодження сімейних відносин, кожен з них створив нову сім*ю. Тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому суд вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-03 00:00:00

[PERSON], звертаючись з позовом до суду, просить розірвати шлюб з [PERSON], мотивуючи тим, що з 28 травня 2003 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], спільне життя з відповідачем не склалось, у звязку несумісність їх характерів, що стало причиною виникнення постійних сварок та конфліктів на побутовому підґрунті, у звязку з чим сімейно-шлюбні відносини між подружжям припинено, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, за наявності таких обставин подальше спільне сумісне проживання є недоречним, примирення між подружжям неможливе, просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до положень частини четвертої статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, підтверджується наявними у справі доказами, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28 травня 2003 року, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], сімейне життя подружжя не склалось, у звязку з тим, що вони мають різні погляди на життя, не в змозі дійти до єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем, сімейно-шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають, мають обопільне бажання розірвати шлюб, заперечують щодо надання судом строку на примирення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-03 00:00:00

[PERSON], звертаючись з позовом до суду, просить розірвати шлюб з [PERSON], мотивуючи тим, що з 11 жовтня 2002 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу дітей не мають, спільне життя з відповідачем не склалось, у звязку несумісність їх характерів, що стало причиною виникнення постійних сварок та конфліктів на побутовому підґрунті, з 2008 року сімейно-шлюбні відносини між подружжям припинено, вони проживають окремо, за наявності таких обставин шлюб носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, заперечує щодо надання судом строку для примирення. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, відповідач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до положень частини четвертої статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, підтверджується наявними у справі доказами, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 2002 року, від шлюбу дітей не мають, сімейне життя подружжя не склалось, у звязку з тим, що вони мають різні погляди на життя, не в змозі дійти до єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем, з 2008 року сімейно-шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають, мають обопільне бажання розірвати шлюб, заперечують щодо надання судом строку на примирення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-03 00:00:00

[PERSON], звертаючись з позовом до суду, просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, у звязку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, принципова відмінність поглядів на спільне життя в побутових питаннях, звичках, внаслідок чого з травня 2009 року сімейно-шлюбні відносини між ними припинено, подружжя проживають окремо, спільного господарства не ведуть, тому позивач заперечує щодо надання судом строку на примирення. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток за адресою, вказаною у позовній заяві, про причини неявки суд не повідомив. На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За клопотанням позивача судом вирішено питання про ухвалення у зазначеній справі заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, підтверджується наявними у справі доказами, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 травня 2007 року, від шлюбу дітей не мають, сімейне життя подружжя не склалось, у звязку з тим, що вони мають різні погляди на життя, не в змозі дійти до єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем, на цьому підґрунті з травня 2009 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, позивач заперечує щодо надання судом строку на примирення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved