overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-12 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 05 серпня 1989 року у Горожанській сільській раді Монастирського району Тернопільської області, актовий запис № 9. В шлюбі є син [PERSON], [INFO]. Позивачка посилається на ті обставини, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Із-за відсутності непорозуміння в сімї постійно виникають конфлікти. Чоловік її не поважає, принижує людську гідність і це призвело до розпаду їхньої сімї. Вона прийшла до висновку, що міцної сімї вони не створили, сімя їхня розпалась остаточно, миритись з відповідачем не бажає і наполягає на розірванні шлюбу. Просила позов задовольнити. Позивач звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, а також у заяві зазначила, що підтримує позовні вимоги і просить задовольнити з викладених у позовній заяві підстав. v_/ Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоч вчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення. Однак надіслав суду заяву в якій вказує, що не заперечує відносно позовних вимог позивачки. В звязку з вищевикладеним справа розглядається з урахуванням положень ст. 197 ч.2 ЦПК України Дослідивши представлені доводи позивачки та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити. Судом встановлено, що 05 серпня 1989 року у Горожанській сільській раді Монастирського району Тернопільської області сторони зареєстрували шлюб, що стверджується копією свідоцтва про шлюб. Від спільного проживання у шлюбі народився син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження За час спільного проживання сторони міцної сімї не створили. Із-за відсутності непорозуміння в сімї постійно виникають конфлікти. Відповідач позивачку не поважає, принижує людську гідність і це призвело до розпаду їхньої сімї. Позивачка прийшла до висновку, що міцної сімї вони не створили, сімя їхня розпалась остаточно, миритись з відповідачем не бажає і наполягає на розірванні шлюбу. Вказані обставини підтвердили сторони згідно поданих суду заяв. Суд приходить до висновку, що сімя розпалася і зберегти її можливості немає. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-12 00:00:00

В квітні 2011 року [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору дійсним, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.03.2001 року між сторонами був укладений Договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який був оформлений на Універсальній Біржі „Південь за №2183. В даний час позивач не може розпорядитися своєю квартирою, оскільки договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив визнати договір купівлі-продажу дійсним. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі та представник третьої особи - Універсальної Біржі „Південь у судове засідання не зявилися, були належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно Договору купівлі-продажу, 30.03.2001 року [PERSON] та [PERSON] продали квартиру [ADDRESS] [PERSON] договір був оформлений на Універсальній Біржі „Південь за №2183. Вказана квартира зареєстрована на підставі договору купівлі-продажу на імя [PERSON] (реєстрова книга №94 реєстровий №17068 від 05.04.2001р.). Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. У звязку із смертю 19.07.2010 р. [PERSON] нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу є неможливим. Претензій сторони один до одного не мають, усі умови угоди були дотримані. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про визнання угоди дійсною підлягають задоволенню. На підставі ст.220 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на неповнолітнього сина. Посилається на те, що з відповідачем мають сина [PERSON] [INFO]. Відповідач в добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги. Тому просила стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісяця. В судове засідання позивач не зявилася, надала письмову заяву просила провести судове засідання за її відсутності, позовні вимоги підтримала частково, просила стягнути аліменти з відповідача, але розмір вимагаємих аліментів зменшила, просила стягнути 1/5 частину аліментів. Відповідач у судове засідання не явився, до суду надійшла письмова заява від відповідача, позовні вимоги визнав повністю в частині стягнення аліментів у розмірі 1/5 частини від свого заробітку. В судовому засіданні було встановлено, що сторони знаходилися шлюбі, якій розірвано 10 серпня 2010 року. Від сумісного шлюбу мають неповнолітнього сина ЄВГЕНА [INFO], який на даний час проживає разом із матірю. Батьком сина в свідоцтві про його народження записаний відповідач. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов,язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги до повноліття. При цьому при визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення з платника, суд повинен враховувати обставини передбачені ст.ст.182, 200 Сімейного Кодексу України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так як суд вважає, що позивач в судовому засіданні довела, що батько неповнолітньої дитини зобовязаний надавати матеріальну допомогу на сина. Відповідач має працездатний вік, працює, згідно своїх батьківських обовязків відповідач зобовязаний утримувати дитину. Стаття 184 Сімейного Кодексу України визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а стаття 183 Сімейного Кодексу України визначає розмір аліментів у частці від доходу батька. Оскільки відповідач має працездатний вік, працює, тобто має постійний дохід кожен місяць, то суд вважає, що в даному випадку, з відповідача необхідно стягувати аліменти у частці. Позивач просить стягувати аліменти у розмірі 1/5 частини від всіх доходів відповідача, відповідач не заперечував проти такого розміру. Суд вважає, що даний розмір аліментів позивач обґрунтувала, оскільки на день розгляду справи державою встановлено прожитковий мінімум для дітей у розмірі більше 900 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики та моральної шкоди. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 24.10.2007р. ним в борг відповідачу були дані гроші в сумі 15000 грн. Боржник зобов'язався повернути гроші до 01.12.2007р. У цей час строк договірних відносин минув, позивач вимагає повернення боргу, однак борг відповідачем не повернутий. Добровільно відповідач борг повернути відмовляється, у зв'язку із чим позивач змушений звернутися в суд. Позивач просить стягнути з відповідача суму боргу за договором позики в сумі 15000 грн, моральну шкоду за невиконання відповідачем зобовязання в сумі 3000 грн та судові витрати. У попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник за довіреністю [PERSON] присутні не була, представник надав заяву, у котрій просив справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні також присутній не був. надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав у повному обсязі. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Суд, розглянувши заяви сторін та матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.130 ч.4 ЦПК України постанова в попередньому судовому засіданні судового рішення у випадку визнання позову проводиться в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України. Згідно ст.174 ч.5 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову суд при наявності для цього законних підстав постановляє рішення про задоволення позову. Як вбачається з розписки відповідача [PERSON], він 24.10.2007р. взяв у борг у позивача гроші в сумі 15000 грн на строк до 01.12.2007р. (а.с.9) При таких обставинах суд дійшов висновку, що між сторонами має місце договір позики, який регулюється ст.ст.1049-1053 ГК України. Строк повернення боргу, тобто належного виконання зобовязань, сплив, гроші відповідачем не повернуті до теперішнього часу. Відповідно до ст.1049 ч.1 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, відповідачем порушені вимоги ст.1049 ч.1 ЦК України щодо своєчасного повернення боргу. Суд вважає за можливе задовольнити позов у повному обсязі, оскільки він повністю визнаний відповідачем. Його задоволення не суперечить законодавству та не порушує інтереси третіх осіб. Також суд вважає за необхідне на підставі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача витрати по оплаті позивачем судового збору в сумі 150 грн, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн та витрати на правову допомогу в сумі 250 грн, які підтверджені документально (а.с.3-6, 12). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-12 00:00:00

Сторони з 18 вересня 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивачка, посилаючись на те, що вона з відповідачем не проживають, так як вони втратили взаємоповагу та взаєморозуміння, звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач проти позову не заперечує. Позов підлягає до задоволення, оскільки сторони визнали, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-12 00:00:00

Позивач звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовною заявою про розірвання шлюбу. Шлюб між сторонами зареєстрований 12 лютого 2000 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №-7. Від шлюбу позивач з відповідачем мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], яка на даний час проживає з відповідачем. Причиною для розірвання шлюбу послужило те, що за час спільного проживання у сторін склалися неприязні стосунки та різні погляди на життя. На даний час подружжя разом не проживає, шлюбних та сімейних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть. По домовленості між подружжям, в разі розірвання шлюбу, неповнолітня донька залишається проживати з відповідачем. Позивач вважає, що примирення між ним та позивачем не можливо, так як шлюб між ними існує формально, тому просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем по справі. Відповідачем до суду не надано ніяких заперечень стосовно даного позову, позовні вимоги вона визнає у повному обсязі. За даний судом час для примирення сторони не знайшли підстав для збереження сім`ї. Відповідачка звернулася до суду з заявою, згідно якої просить суд при винесенні рішення про розірвання шлюбу прізвище їй не змінювати, залишити - [PERSON]. Суд вислухавши сторону по справі, перевіривши матеріали справи вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача з наступних підстав: позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу, за наданий час для примирення відносини між подружжям не нормалізувалися, подружні відносини чоловік і жінка не підтримують, примирення між подружжями не відбулося. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам сторін та інтересам неповнолітньої дитини, що має істотне значення, в звязку з чим шлюб підлягає розірванню. З огляду на вище викладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-12 00:00:00

Відповідач [PERSON] є батьком, а позивачка [PERSON] є матірю неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Сторони разом не живуть. Рішенням Пологівського районного суду Запорізької обл. від 18.11.2009 року з відповідача [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти в розмірі !Л частини всіх видів доходу на утримання дочки [PERSON] до її повноліття. Відповідач аліменти платив не регулярно, і згідно довідки відділу державної виконавчої служби за період з 08.10.2009 року по 31.03.2011 року виникла заборгованість по аліментам в розмірі 6 963 грн. 81 коп. 10.05.2011 року [PERSON] педявила позов до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам та пені за несплату аліментів. 04.07.2011 року [PERSON] подала заяву про зміну позовних вимог і просить стягнути заборгованість по аліментам в розмірі 6963 грн. 81 коп. та судові витрати в розмірі 200 грн. за надання юридичної допомоги. В судове засідання позивачка не зявилася, але подала до суду заяву в якій просить стягнути заборгованість по аліментам та судові витрати, а справу розглянути без неї. Відповідач також в судове засіданні не зявився і теж подав 13.07.2011 року до суду заяву в якій позов визнав, але як вказує в заяві на даний час не має змоги погасити заборгованість з аліментів в силу поганого матеріального стану. Справу [PERSON] просить розглянути за його відсутності. Вивчивши матеріали справи та давши їм оцінку суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст. 187, 194 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-12 00:00:00

06 червня 2011 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні., моральної шкоди. Посилався на те. що він з 03.03.2008 року працював у відповідача на посаді заступника директора з економічної безпеки підприємства. Наказом від 17.06.2010 року він був звільнений з роботи з 21.06.2010 року з підстав, передбачених п.1 ст. 40 КЗпП України. На час його звільнення заборгованість по заробітній платі складала 59 989 грн. 98 коп. та не була йому виплачена на день звільнення. Судовим наказом від ЗО червня 2010 року на його користь була стягнута заборгованість по заробітній платі, але до цього часу судовий наказ не виконаний. Посилався також на те, що діями відповідача йому заподіяна моральна шкода, яку він оцінює в 10 000 гри. Просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги повністю, просив їх задовольнити у повному обсязі з підстав, що зазначені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність на надавав. Враховуючи клопотання позивача , суд ухвалив . розглядати справу у відсутність сторін, у порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що позивач в період з 03.03.2008 року по 21.06.2010 року працював у відповідача на посаді заступника директора з економічної безпеки підприємства. При звільненні позивача з роботи, 21 червня 2010 року, заборгованість по заробітній платі складала 59 989 грн. 98 коп., яка не була йому виплачена в день звільнення з роботи. Відповідно до вимог 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.. 1 16 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення. Середній заробіток позивача складає, відповідно до довідки відповідача від 22.06.2010 року , 4084.70 грн. За період з часу звільнення, 21 червня 2010 року, по час розгляду справи у су. середнього заробітку, що підлягає стягненню на користь позивача складає 53\~101 Підлягають також стягненню з відповідача на користь держави судові витрати справі. Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то вони не можуть бути задоволені, оскільки позивач не надав суду жодного доказу в підтвердження зазнане позовних вимог, а також тому, що відносно відповідача порушена справа про банкрутство. На підставі ст. 116.,117 КЗпП України, ст. 10. 11,60, 88, 209. 212-215,224, 225 ЦПК України,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином в установленому законом порядку, про час, місце розгляду справи. Суд, вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача у порядку ст.169 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30 серпня 2003 року, зареєстрованому в Тернівському відділі РАЦС Криворізького міського управління юстиції, актовий запис № 315. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Катерину, [INFO], котра мешкає з позивачем. Сімейні відносини сторін припинені з березня 2011 року, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо. Майновий спор та спор про місце мешкання дитини відсутній. Встановлені в справі обставини дозволяють суду зробити висновок про те, що родина відновлена бути не може, оскільки розпалася остаточно. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу повинні бути задоволені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-12 00:00:00

У квітні 2011 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 24.12.1997 року між нею та відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавської міської ради був зареєстрований шлюб. Від шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В звязку з тим, що вони не підтримують з відповідачем шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, втратили почуття поваги та кохання, їх сімя розпалась остаточно, тому просила задовольнити позов та розірвати шлюб. В судовому засідання позивачка позовні вимоги підтримала, пославшись на обставини, викладені в позові, не заперечувала проти постановлення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся. Тому суд, зі згоди представника позивача, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав для можливого відкладення розгляду справи,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-12 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-12 00:00:00

Х Хмільницький міжрайпрокурор , діючи в інтересах [PERSON], яка є особою похилого віку, звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те,що 30 січня 2008 року [PERSON] уклала договір оренди земельної ділянки , згідно якого орендна плата мала виплачуватись до першого грудня поточного року. Однак, орендар - відповідач по справі взяті на себе зобов"язання по сплаті орендної плати не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 432 грн28 коп., що є підставою для розірвання договору за рішенням суду. В судовому засіданні представник Хмільницької міжрайпрокуратури та [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю. Відповідач в судове засідання не з"явився з невідомих суду причин, хоч був своєчасно повідомлений про день та час розгляду справи в суді.Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦК України. Показами [PERSON] та матеріалами справи встановлено, що 30 січня 2008 року [PERSON] та ТОВ Біотехнологічна агрофірма "Екологія Поділля" уклали договір оренди земельної ділянки площею 1,97 га , що знаходиться на території Лознянської сільської Ради і яка належить на праві власності [PERSON]Л . Згідно акту приймання-передачі земельної ділянки від 24 березня 2008 року земельна ділянка була передана відповідачу . Згідно п. 11 орендна плата мала виплачуватись до 1 грудня поточного року і складала 2% від вартості земельної ділянки , але не менше ніж вартість 3 ц зерна або в грошовому еквіваленті 216,14 грн. Взяті на себе зобов"язання відповідач не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 432,28 грн за період 2009-2010 років Згідно п. 38 договору оренди - дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін або за рішенням суду на вимогу однієї з сторін вніслідок невиконання другою стороною обов"язків, передбачених договором. Оскільки орендар- відповідач по справі не виконує свої зобов"язання в частині виплати орендної плати, а від розірвання договору за взаємною згодою ухиляється, суд вважає, що заявлений позов підлягає до задоволення. Згідно ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення строною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати слід стягнути на користь держави з відповідача по справі.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, шо вона та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.06.2008 року, від шлюбу мають малолітню доньку Валерію,[INFO]. Спочатку сімейне життя було нормальним, але згодом у них почали виникати сварки. Відповідач не дбав про сім»ю, не приділяв належної уваги дитині, її вихованню та утриманню, не цікавився інтересами сім»ї. Вона сама займається господарством, вишукує кошти для забезпечення сім»ї. На даний час вони проживають окремо. Відповідач не надає матеріальної допомоги дитині, хоч зобов»язаний це робити. Тому вона звернулась з позовом до суду та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 30% всіх видів його заробітку щомісячно. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і суд його приймає. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10.06.2008 року, від шлюбу мають малолітню доньку Валерію, [INFO], яка проживає з позивачкою. На даний час сторони у справі проживають окремо, угоди щодо утримання дитини не досягли. А тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved