overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 15.07.2000 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають синів [PERSON] [INFO] та Назарія [INFO], сімейне життя не склалося, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, постійно виникали конфлікти із-за різних характерів та поглядів на сімейне життя, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, а тому вона вважає подальше збереження шлюбу неможливим і просить суд шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач позов визнав, щодо розірвання шлюбу не заперечує. За п.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення в разі визнання позову проводиться в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено, що сторони з 15.07.2000 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають синів [PERSON] [INFO] та Назарія [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про одруження, про народження дітей, поясненнями сторін. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, подружніх стосунків вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, наміру зберігати сімю не мають. Враховуючи те, що сторони проживають окремо, не мають взагалі наміру зберігати їхній шлюб, суд вважає за недоцільне надавати сторонам строк для примирення, оскільки за даних обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін. Отже, судом приймається до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити прізвище-Бондаренко. При зверненні до суду позивачкою сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а тому суд вважає за можливе витрати по сплаті судового збору з позовної заяви про розірвання шлюбу в розмірі 8 грн.50 коп. та по сплаті судового збору за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАЦС в розмірі 17 грн. покласти на відповідача, оскільки дана заява подана до суду до 01.01.2011 року, тобто, до введення в дію Закону України Про судовий збір. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 17.11.2007 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведеться. Сторони в судове засідання не зявились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає, на розлучення згодна. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 17.11.2007 року, актовий запис №2713. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, в сімї виникають суперечки, спільне господарство не ведеться. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача про визнання права власності на житловий будинок. У своєму позові та у судовому засіданні [PERSON] пояснив, що 19.06.1998 року помер його брат [PERSON]. Після смерті брата [PERSON] 19.06.1998 відкрилась спадщина на буд.48 по вул. Республіканська в м. Запоріжжі. Єдиним спадкоємцем за законом є позивач [PERSON] Брат позивача на випадок смерті не робив ніяких розпоряджень. До і під час відкриття спадщини позивач постійно мешкав з братом в його будинку № 48 по вул.Республіканській в м.Запоріжжі. Позивач проживає і мешкає в спірному будинку на законних підставах більше 12 років. Позивач звертався до нотаріальної контори, але йому було відмовлено, оскільки відсутні документи, що підтверджують родинні стосунки. Позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок № 48 по вул.. Республіканській в м.Запоріжжі після смерті брата [PERSON] Відповідача представник Запорізької міської ради проти позову не заперечує. Треті особи Перша Запорізька державна нотаріальна контора та ОП ЗМБТІ у судове засідання не з'явилися, але у письмовій заяві просять розглядати справу без участі їх представника. Дослідивши докази по справі, вислухав пояснення сторін, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про смерть 1-ЖС№ 051743 встановлено, що [PERSON] помер 19.06.1998 року. Із технічного паспорту на житловий будинок № 98 по вул.. Синельніковській в м. Запоріжжі встановлено, що його власником є [PERSON]. Із технічного паспорту та договору дарування на житловий будинок № 48 по вул..Республіканській в м.Запоріжжі встановлено, що будинок належав [PERSON]. Із будинкової книги та паспорта громадянина України СА 871646 встановлено, що [PERSON] зареєстрований в [INFO] з 2001 року. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є рідними братами і їх батьками є: [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець,який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживає постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. У судовому засіданні було встановлено, що після смерті [PERSON] залишився спадкоємець [PERSON], який прийняв спадщину шляхом фактичного вступу у користування та володіння спадковим майном. Суд приходе до висновку, що позов [PERSON] повністю знайшов свої докази і обґрунтування у судовому засіданні і тому задоволенню не підлягає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

19 жовтня 2011 року позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що їй на праві власності згідно договору купівлі-продажу належить квартира № 116, що розташована у будинку № 56 по вул.. Ілліча в м. Херсоні. Крім неї, за даною адресою також зареєстрований [PERSON] колишній зять, але з 2008 року та по теперішній час відповідач у зазначеній квартирі не проживає, місце його знаходження невідоме. Вона ж несе додаткові витрати по оплаті комунальних платежів. Просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у належній їй квартирі.. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити з вище викладених обставин. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом оголошення у пресі. В звязку з чим суд вважає можливим за згодою позивача ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню , оскільки відповідно до ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу укладеного на Херсонській регіональній біржі Нерухомості 23.10.2001 року та зареєстрованого в ХОБТІ належить квартира № 116, що розташована у будинку № 56 по вул.. Ілліча в м. Херсоні. Згідно довідки ТОВ Українавід 29.09.2011 року за цією адресою зареєстрований [PERSON], але з 2008 року він в квартирі не проживає, на теперішній час місце його перебування невідоме. Данні обставини підтверджуються сукупністю досліджених по справі доказів. Таким чином, відповідач по справі не мешкає у вищезазначеної квартирі з 2008 року, добровільно покинув її в звязку з розлученням з дочкою позивача, не має на неї будь-яких майнових прав та при цьому перебуває у неї на реєстраційному обліку, між власником і відповідачем не встановлена інша домовленість, щодо користування житловим приміщенням. На цій підставі суд вважає визнати останнього такими що втратив право користування жилим приміщенням.. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

У жовтні 2011 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з їх різними поглядами на життя та різними характерами. Тривалий час спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягає на розірванні шлюбу, вважає сімю зберегти не можливо.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, через телеграму, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою позивача, відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 27 червня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва про що було зроблено відповідний актовий запис № 697. Причиною розпаду сімї сторін стали різні погляди на життя та їх небажання зберігати сімю. Подружжя не знаходить взаємо порозуміння в сімейних відносинах, шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться з січня 2011 року. Сімя існує лише формально. Спорів матеріального характеру сторони не заявили. За таких обставин, суд вважає, що сімя розпалася остаточно, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

Заявник звернулася до суду з зазначеною вище заявою посилаючись на те, що в Київському міському психоневрологічному диспансері № 4 перебуває на обліку [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], який внаслідок психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Тому заявник, вважає необхідним визнати [PERSON] недієздатним. Представник заявника, заінтересована особа, в судовому засіданні підтримали заяву та просили її задовольнити. Вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є інвалідом 2-ї групи, який перебуває на обліку в Київському міському психоневрологічному диспансері № 4 з 2004 року та постійно проживає за адресою в [INFO]. Як вбачається з акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи за № 1102 від 01.11.2011 р., [PERSON] на теперішній час виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу у формі шизофренії, за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. (а.с. 23-24). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оскільки [PERSON] на теперішній час виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу у формі шизофренії, за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, останнього слід визнати недієздатним. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Мотивує свої вимоги тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 1999 року. Від шлюбу має сина [PERSON], [INFO]. На утримання дитини відповідач матеріальної допомоги не надає. В судове засідання позивач не зявилася, направила письмову заяву, в якій зазначила що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу без її участі. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги та пояснив, що дійсно припинили з позивачем шлюбні відносини, а тому він не заперечує, проти задоволення позову. Вислухавши думку відповідача та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до представлених копій документів сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 1999 року (а.с. 3). Мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір, що передбачено ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Мотивує свої вимоги тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 23 січня 2010 року. Від шлюбу має сина [PERSON], [INFO]. На утримання дитини відповідач матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивачка підтримала позов, просить про його задоволення. Пояснила, що відповідач з сімєю не проживає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач в судове засідання не зявився, направив до суду письмову заяву, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги повністю та просить розглянути справу без його участі. Вислухавши думку позивача та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до представлених копій документів сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 січня 2010 року (а.с. 3). Мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до представленої довідки, дитина подружжя [PERSON] проживає з позивачкою (а.с.5). Стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір, що передбачено ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] та визнання права власності на вказану квартиру. Позовні вимоги мотивує тим, що 28 квітня 2001 року він та його мати [PERSON] уклали з [PERSON] договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], на Південній товарній біржі. 15 квітня 2011 року померла [PERSON], проте він як спадкоємець, не може прийняти спадщину оскільки договір не був посвідчений нотаріально. [PERSON] померла 16 вересня 2005 року, а тому нотаріально посвідчити вказаний договір не має можливості. В судове засідання сторони не з»явились, направили до суду письмові заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Позивач вказує, що підтримує позовні вимоги, відповідач визнає позов. Дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 28 квітня 2001 року [PERSON], уклала з [PERSON] та [PERSON], договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. В той же день сторони зареєстрували договір на Південній товарній біржі за № 11022 /а.с. 6/. [PERSON] померла 15 квітня 2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с. 7/. [PERSON], згідно копії свідоцтва про смерть, померла 16 вересня 2005 року /а.с. 20/. Спадкоємицею, після смерті [PERSON] стала її дочка [PERSON] /а.с. 19/, яка притягнута до участі в справі в якості належного відповідача /а.с. 21/. Ст. 9 Житлового Кодексу України вказує, що громадяни України мають право на придбання будинків і квартир на біржових торгах. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] при укладенні договору, як продавець та покупець, прийшли до взаємної угоди за всіма істотними умовами договору і виконали свої зобовязання, але відповідач не має можливості нотаріально посвідчити цей договір, як того вимагає ст. 657 ЦК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. У звязку з тим. що позивач за договором купівлі-продажу нерухомого майна повністю виконав свої обовязки по цьому договору, а відповідач не має можливості нотаріально його посвідчити, то суд вважає необхідним вказаний договір визнати дійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить дозволити йому усиновити [PERSON], [INFO]. Мотивує це тим, що 03 липня 2009 року зареєстрував шлюб з [PERSON], матір'ю дитини. Дитина проживає в сім'ї, вважає його своїм батьком. Заявник працює, має достатній заробіток. Стан здоров'я і житлові умови дозволяють нормально виховувати дитину. В судовому засіданні [PERSON] підтримав заяву і пояснив, що дитина проживає в його сім'ї, вважає його своїм батьком. Він працює в ВП «Южно-Українська АЕС», має достатній заробіток. Вислухавши заявника, представника органу опіки і піклування, матір дитини [PERSON], вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Заявник знаходиться в зареєстрованому шлюбі з матір'ю дитини з 03 липня 2009 року (а.с.8). Матеріально подружжя забезпечене. Стан здоров'я і житлові умови дозволяють їм виховувати дитину. Вимоги ст.ст. 211, 213, 219, 224 СК України дотримані. Служба у справах дітей Южноукраїнської міської Ради не заперечуює проти усиновлення. Батько дитини [PERSON], рішенням Южноукраїнського міського суду від 30 травня 2011 року позбавлений батьківських прав (а.с. 10). Перешкод до усиновлення, передбачених ст. 212 СК України, не вбачається. Враховуючи вказані обставини, що мають істотне значення та здатність заявника забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини, що усиновлюється, суд вважає можливим допустити усиновлення. Згідно зі ст.229 СК України, особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір'ю, батьком дитини і суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. У відповідності зі ст.231 СК України, якщо усиновлювачем є чоловік і, якщо він записується батьком дитини, відповідно змінюється прізвище, по-батькові дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21.09.2002року між нею та відповідачем відділом РАЦС Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб, актовий запис № 587. Від зазначеного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 11.05.2006р.н. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння. Неодноразові намагання налагодити подружні стосунки позитивного результату не дали, у результаті чого вони припинили шлюбні відносини з травня 2010року, ведення спільного господарства. З квітня 2011року проживають окремо. Подальше спільне життя та збереження шлюбу позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги повністю, посилаючись на доводи наведені у позові та на свої пояснення надані у судовому засіданні, просила шлюб розірвати. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, просив шлюб розірвати. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно до матеріалів справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.09.2002року, який зареєстровано відділом РАЦС Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 587, відповідно свідоцтва про шлюб (а.с.5). Від зазначеного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 11.05.2006р.н., згідно свідоцтва про народження (а.с.6). В судовому засіданні встановлено, що подружжя не веде спільного господарства, кожен живе окремо власним життям, строк на примирення, наданний судом, позитивного результату не дав. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що збереження сімї неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. За таких обставин, з урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити повністю, розірвати шлюб між сторонами. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою. На підставі ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved