Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

[PERSON] звернувся до Липовецького районного суду Вінницької області із позовом до [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя. Свою позовну заяву позивач обґрунтовує тим, що перебував в шлюбі з [PERSON], зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиції, Вінницької області 03 червня 1978 року, актовий запис №27.Рішенням Липовецького районного суду від 29 вересня 2008 року шлюб між ними розірваний, в судовому порядку встановлено, що шлюбні стосунки між ними припинені у вересні 2008 року, з даного часу разом не проживають, спільного господарства не ведуть. В період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин, 31 серпня 2005 року за спільні кошти ним та відповідачкою, стороною договору є ще його мати [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 31 серпня 2005 року набуто спірне майно а саме : придбали будівлі: пташник, літера А, - вартістю - 37616 грн, складське приміщення вартістю - 132 грн, пташника вартістю .- 37012 грн, кормокухню, вартістю 2677,пташника, вартістю - 30346 грн., літній табір, вартістю - 1275 грн., загальною вартістю 109058грн. Його частка в даному майні складає 1/4 від частини відповідачки. На підставі договору купівлі продажу від 10 листопада 2005 року набуто спірне майно а саме: 1/100 будинковолодіння , приміщення другого поверху амін будинку вартістю 3000 гривень. Просить здійснити поділ спільного майна подружжя. В судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримав, зіславшись на обставини викладені в позовній заяві, просили суд позов задовольнити у повному обсязі. 28 лютого 2012 року в судове засідання не зявились, однак надали суду заяву, в якій позовні вимоги підтримують та просять суд позов задовольнити, а розгляд справи проводити у їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні просила розділити майно згідно закону. 28 лютого 2012 року в судове засідання не зявилась, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача,дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 03 червня 1978 року відділом реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) [PERSON], про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис №27,. Згідно договору купівлі продажу від 31 серпня 2005 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], відповідач придбала будівлю а саме: пташник, загальною 1167, 8 кв.м. - вартістю - 37616 грн, складське приміщення, загальною площею 21.0 кв.м., вартістю - 132 грн, пташника,загальною площею 1192, 8 кв.м.- 37012 грн, кормокухню,загальною площею 43.2 кв.м., вартістю 2677 пташника, загальною площею 1044,9 кв.м., вартістю - 30346 грн., літній табір, загальною площею 246.2 кв.м., вартістю - 1275 грн., загальною вартістю 109058грн. На підставі договору купівлі продажу від 10 листопада 2005 року набуто, на що вказує наявний в матеріалах справи договір купівлі продажу (а.с.7-9). Даний договір купівлі продажу зареєстрований Управлінням житлового комунального господарства, (а.с.9). Згідно договору купівлі продажу від 10 листопада 2005 року укладеного між Липовецькою районною спілкою споживчих товариств та [PERSON], відповідно до якого відповідачка придбала 1/100 частку будинковолодіння, а саме приміщення другого поверху, адмінбудинку літера А, 19- загальною площею 18.9 кв.м, вартістю 3000грн. Даний договір купівлі продажу зареєстрований Управлінням житлового комунального господарства, (а.с.24). Як вбачається із свідоцтва про розірвання шлюбу виданого 15 жовтня 2008 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Липовецького районного управління юстиції Вінницької області (а.с.5), шлюб між [PERSON] та [PERSON] було припинено шляхом його розірвання, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів було зроблено актовий запис №95. Тобто вищевказане свідчить про те, що вищевказане майно, придбане сторонами в період шлюбу та їх спільною сумісною власністю. Правовідносини, що є предметом спору регулюються Главою 8 Сімейного кодексу України „Право спільної сумісної власності подружжя, а також Главою 26 Цивільного кодексу України „Право спільної власності. У відповідності до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу , належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежного від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання , введення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається , що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. В силу ст.ст.69, 70 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними , якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 СК України визначено способи та порядок поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, а саме: майно, яке є обєктом спільної сумісної власності подружжя , ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя , якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків передбачених Цивільним кодексом України. Враховуючи вищевикладене, а також у контексті наведених правових норм регулювання предмета спору, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача про виділення йому частки майна, що перебувала в спільній сумісній власності подружжя є підставними і в судовому засіданні доведеними та з врахуванням фактичних обставин справи, позов слід задовольнити. Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України, суд присуджує судові витрати згідно наданих документальних підтверджень. На підставі викладеного та

Outcome: approved