Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту втрати джерела засобів до існування. В обґрунтування своїх вимог, які підтримала в судовому засіданні, заявниця вказала, що вона з 24 вересня 1994 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], з яким проживали однією родиною, господарювали. До смерті чоловіка , вона перебувала на його утриманні, який пропрацював тривалий час на підприємствах вугільної галузі, отримував пенсію, його доходи були постійним і основним джерелом засобів до існування. Вона на час його смерті у 1998 році не працювала, а після його смерті перебувала на обліку у центрі зайнятості. Зараз, після смерті чоловіка, вона, як дружина померлого , ніякими пільгами не користується, тобто фактично втратила джерело засобів для існування. 29 грудня 1998 року її чоловік помер. Заявниця просить суд задовольнити її вимоги та встановити факт втрати їй джерела засобів до існування після смерті свого чоловіка 29 грудня 1998 року. Встановлення зазначених фактів необхідно заявниці для оформлення пенсії з нагоди втрати годувальника. Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в м. Добропілля, що діє на підставі доручення, просив суд ухвалити рішення на свій розсуд, однак вважав, що заявниця ще не досягла пенсійного віку. Вислухавши пояснення заявниці, з урахуванням думки заінтересованої особи, і вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні достовірно встановлено, що заявниця знаходилася у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 24.09.1994 року й проживали однією родиною в м. Білозерське Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, довідкою Білозерського РЕС Прогрес. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 01.01.1999 року. На момент смерті [PERSON] вона не працювала, що підтверджується копією трудової книжки, але не досягла пенсійного віку . Чоловік працював на підприємствах вугільної промисловості, отримував пенсію за віком. У відповідності зі ст. 37 Закону України Про пенсійне забезпеченняправо на пенсію у випадку втрати годувальника мають непрацездатні члени родини померлого, які були на його утриманні. Стаття 38 зазначеного Закону говорить, що членами родини померлого є такі, які перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, що була для них постійним й основним джерелом коштів до існування. Згідно ст. 36 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування непрацездатними членами родини є , зокрема, жінки, що досягли 55-ти літнього віку. Але, дружина померлого, яка не перебувала на його утриманні, має право на пенсію у звязку з втратою годувальника , якщо втратила джерело засобів для існування. Відповідно до п.18 Порядку надання та оформлення документів для призначення ( перерахунку) пенсії, згідно з ЗУ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою ПФУ № 22-1 від 25.11.2005 року ( зі змінами, внесеними постановою ПФУ від 01.12.2008 року № 21-3, у звязку з неможливістю надання документу , який б свідчив про факт перебування на утриманні, факт перебування на утриманні померлого годувальника може встановити у судовому порядку. Аналізуючи всі обставини справи, суд вважає, що заявниця дійсно після смерті свого чоловіка втратила джерело засобів для існування . На підставі ст. 38 Закону України Про пенсійне забезпечення,

Outcome: approved