Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-04 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк»звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про звернення стягнення на заставлене майно, в якій посилаючись на невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором №NKNВАК002008А, укладеного з ним 12.12.2006 року, який забезпечений договором застави автомобіля марки FAW CA 1031KLR5, 2006 року випуску, просив ухвалити судове рішення яким в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 8387,17 доларів США звернути стягнення на вищезазначений транспортний засіб та стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав і пояснив, що намагався повертати суму кредиту, але при наданні банку грошових коштів, останній їх не приймав, оскільки не працювала програма, а згодом припинив виконувати зобовязання за кредитним договором у звязку з відсутністю коштів, просив в задоволенні позовних вимог відмовити. Представник третьої особи Миколаївського ВРЕР УДАІ УМВС України в Миколаївській області в судове засідання не зявився, надав суду письмове заперечення на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в частині питань державного обліку (реєстрації, перереєстрації, зняття з обліку) та порядку реалізації транспортного засобу. Вислухав пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходе до такого висновку. Дійсно між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк»і [PERSON] 12 грудня 2006 року був укладений кредитний договір №NKNВАК002008А відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 13281 доларів США у виді не відновлювальної кредитної лінії, строком до 11 грудня 2011 року зі сплатою за користування кредитом 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.1.1 кредитного договору позичальник зобовязався здійснювати повернення суми кредиту в наступному порядку: щомісячно в період оплати надавати банку грошові кошти в сумі 259,38 доларів США для погашення заборгованості по кредитному договору, яка складається із заборгованості по кредиту, процентам. У випадку порушення любого з зобовязань, передбачених п.2.2.2 (сплата відсотків за користування кредитом), п.2.2.3 (сплата винагороди і комісії), позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми невиконаного зобовязання за кожен день прострочення платежу, що відповідає вимогам п.4.1 кредитного договору. Для забезпечення виконання відповідачем кредитних зобовязань 12.12.2006 року між сторонами був укладений договір застави автотранспорту, за яким відповідач [PERSON] передав в заставу банку автомобіль марки FAW CA 1031KLR5 моделі-вантажний фургон-С 2006 р. випуску, шасі (кузов) номер Y7CCА103160056958, обєм двигуна 3168 куб.см. В, державний номер-ВЕ6322ВЕ, заставною вартістю 55200 грн. Згідно вимог ст. ст. 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач в порушення умов кредитного договору не виконав зобов'язання по сплаті кредиту та відсотків, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 8387,17 доларів США, що еквівалентні 66929 грн. 62 коп., так відповідач порушив вимоги ст. ст. 526, 530 ЦК України відповідно до яких зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений договором строк. Заборгованість по кредитному Договору відповідачем не погашено, тому відповідно до розрахунку заборгованості по кредиту, відповідно кредитного договору №NKNВАК002008А від 12.12.2006 року сума заборгованості складає 8387,17 доларів США у тому числі: 5793,50 доларів США по заборгованості за кредитом, 1780,24 доларів США по заборгованості за відсотками, 244,81 доларів США по заборгованості з комісії, 568,62 доларів США заборгованості з пені. Відповідно до ст.589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. В силу ст.20 Закону України «Про заставу»у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Вказаним вимогам Закону відповідає п.15.7 договору застави та вартість предмету якого є співмірною заборгованості за кредитним договором. В звязку з порушенням основного зобовязання за кредитним договором, позивачем 06 червня 2011 року надсилалась [PERSON] письмова вимога про усунення порушень, яка ним не виконана. Таким чином, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк»є правомірними, так як відповідач не виконує взятих на себе зобовязань за кредитним договором та договором застави майна. При цьому, вимоги про надання позивачу права зняття предмета застави з обліку, отримання документів для продажу, надання права реалізації транспортного засобу від імені [PERSON], покладення обовязку на [PERSON] передати у володіння Банку транспортного засобу з документацією задоволенню не підлягають, оскільки такі вимоги суперечать ст. 16 ЦК України, не є встановленим законом способом захисту порушеного права, крім того таке право надано законом Банку для врегулювання правовідносин між сторонами у позасудовому порядку. Звернення стягнення на майно за рішенням суду повинно відбуватись шляхом проведення прилюдних торгів. Так, п.24 договору застави автотранспорту від 12.12.2006 року передбачений такий спосіб, а саме: продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з третьою особою-покупцем або на публічних торгах. За таких обставин, суд вважає за доцільним визначити такий спосіб реалізації заставленого майна, як продаж його з публічних торгів. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача судові витрати, понесені ним у звязку з розглядом справи, у сумі 789 грн. 30 коп.

Outcome: partial