Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-05 00:00:00

Позивач звернувся з позовом про визнання угоди дійсною, до суду, посилаючись на те, що 11.10.2010 року між ним та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,06 га, розташованої в смт Любимівка вул. Фрунзе, 65-д за 28854 грн. Дана земельна ділянка про дана для обслуговування магазину продовольчих та промислових товарів, розташованого на ній та належного позивачу на праві власності. Згідно п. 2.2 договору позивач зобовязаний сплатити 50 % загальної вартості земельної ділянки після реєстрації договору, а 50 % - після отримання державного акту. Позивачем сплачено 100 % вартості земельної ділянки. Відповідно п. 3.2.4 договору відповідач протягом 5-ти календарних днів з дня внесення платежу зобовязаний забезпечити нотаріальне посвідчення договору, але відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. В попереднє судове засідання сторони надали заяви про слухання справи у їх відсутності. Позивач на позові наполягає, представник відповідача із позовом згоден, не заперечує проти прийняття рішення у попередньому судовому засіданні. Прийняття рішення можливе у відсутності сторін, на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.10.2009 року, видане виконкомом Любимівської селищної ради на підставі рішення №143 від 14.10.2009 року, на праві власності належить магазин промислових та продовольчих товарів. 11.10.2010 року між сторонами укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,06 га за адресою смт Любимівка вул. Фрунзе, 65-д на підставі рішення Любимівської селищної ради від 18.03.2010 року №555. Відповідно до п. 1.2 договору купівлі-продажу земельна ділянка продається для обслуговування магазину продовольчих та промислових товарів. Земельна ділянка немає обтяжень та обмежень. Відповідно до п. 1.6 договору земельна ділянка входить до категорії земель, що можуть бути приватизовані відповідно до законодавства України. В пункті 1.7 договору зазначено, що на земельній ділянці розташовані будівлі і споруди, що належать відповідачу на праві власності. Згідно п. 2.1 договору вартість земельної ділянки складає 28854 грн. без урахування ПДВ. Вартість земельної ділянки визначена згідно експертного висновку. Згідно п. 2.2 ця сума сплачується покупцем у наступному порядку: 50 % вартості після реєстрації договору, 50 % після отримання Державного акту. Позивачем 28.10.2010 року сплачено 14427,00 грн., що складає 50 % вартості земельної ділянки, а 23.08.2011 року сплачена друга половина вартості в сумі 14427,00 грн. Згідно п. 3.2.4 договору на протязі 5-ти календарних днів з дня внесення платежу відповідач зобовязався посвідчити договір. Згідно з п.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. ст. 391, 392 ЦК України власник майна може вимагати усунення всяких порушень його права, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, предявити позов про визнання його права власності, якщо відсутні документи, що засвідчують це право. Відповідно до ст. 127 Земельного кодексу України Органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Outcome: approved