Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-17 00:00:00

[PERSON], [PERSON] , звертаючись з позовом до суду, просили стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина [PERSON], [INFO], в розмірі 30% від всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви. Під час розгляду судової справи, позивач [PERSON] подала заяву про зміну позовних вимог, відповідно до поданої заяви позивач просила суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/5 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі, пояснила, що з 20 липня 1990 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], дитина є інвалідом з дитинства другої групи та страждає на розумову відсталість та шизофренію, отримує пенсію по інвалідності. 18 жовтня 2011 року за рішенням суду шлюб між позивачем та відповідачем припинено, дитина залишилась проживати з позивачем та фактично перебуває на її утриманні, оскільки розмір пенсії по інвалідності не може задовольнити всі потреби дитини, яка потребує постійного лікування та придбання коштовних медичних препаратів, відповідач, знаючи про проблеми зі здоровя дитини, самоусунувся від утримання дитини, кошти на її утримання не надає, хоча є працездатною особою, та отримані доходи витрачає лише на свої потреби, оскільки пішов із сімї та проживає окремо, у звязку цим позивач просить суд присудити відповідачу аліменти на утримання повнолітнього непрацездатного сина [PERSON] в розмірі 1/5 частини всіх видів доходів щомісячно, починаючи з дня подання даного позову до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в позові відмовити, пояснив, що шлюб між ним та позивачем припинено, повнолітня дитина [PERSON] проживає разом з матірю, однак відповідач не проживати в квартирі, оскільки позивач [PERSON] чинить перешкоди в користуванні квартирою, однак відповідач навідується до дитини, намагається надати необхідну матеріальну допомогу на його утримання, придбаває для дитини необхідні речі, має намір в подальшому надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, однак вважає, що у разі вирішення судом питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина дає можливість позивачу [PERSON] самостійно розпоряджатись цими коштами не в інтересах дитини, а витрачати їх на свої власні потреби, також просить врахувати, що на даний час відповідач не працює, отримує пенсію за вислугу років, що є єдиним засобом для його існування, в той же дитині призначена та виплачується соціальна пенсія, за медичними висновками син може працювати на дому, позивач [PERSON] отримує пенсію та продовжує працювати, тому їх сукупний дохід є достатнім для належного існування дитини та матері. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в позові відмовити з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов, які приєднано до матеріалів справи. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], позивача [PERSON], відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. [PERSON] народився 28 січня 1991 року, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. (а.с.5) Батьками дитини є: [PERSON] та [PERSON]. На підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно даних викладених у довідці ЖРЕО №420 від 03 вересня 2011 року (форма №3) в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. За нормою ст.198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. 10 січня 2011 року [PERSON] встановлена друга група інвалідності, причина інвалідності з дитинства, висновок про умови та характер праці робота на дому, інвалідність встановлена на строк до 01 лютого 2013 року, рекомендовані заходи по відновленню працездатності стаціонарне лікування, що підтверджується довідкою до Акту огляду МСЕК серія 10 ААА за №131385. [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м. Києві та отримує соціальну пенсію інваліда з дитинства, ІІ група, розмір щомісячної пенсії складає 784,00 грн. (а.с.26) Як зясовано судом, підтверджується наявним у справі доказами, [PERSON] є інвалідом з дитинства, з 10 січня 2011 року по 01 лютого 2013 року встановлена друга група інвалідності, за медичними висновками рекомендована роботу на дому, ці обставини не заперечується батьками дитини, які обізнані про стан здоровя дитини, яка має обмеження щодо працевлаштування, на даний час єдиним джерелом існування дитини є соціальна пенсія по інвалідності розмір якої 784,00 грн., тому суд вважає, що в межах даного спору непрацездатний [PERSON], з урахуванням віку та стану здоровя, має право на отримання матеріальної допомоги з боку батьків, що відповідає положенням ст..198 Сімейного кодексу України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. (ч.2 ст.200 Сімейного кодексу України) Як зясовано судом, [PERSON], [INFO], батько дитини, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, розмір пенсії щомісячно складає 4073,53 грн., що підтверджується пенсійним посвідченнями та довідкою про розмір пенсії, копії яких долучено до матеріалів справи. (а.с. 34). 30 вересня 2011 року [PERSON] звільнений із займаної посади, у звязку із ліквідацією Річкового координаційного аварійно-рятувального центру у м. Києві МНС України, що підтверджується даними трудової книжки відповідача. В той же час, [PERSON], [INFO], мати дитини, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Дніпровському районі міста Києва та отримує пенсію за віком багатодітним матерям і матерям (батькам) інвалідів з дитинства, розмір пенсії складає 867,57 грн. щомісячно, що підтверджується довідкою, яка долучена до матеріалів справи. (а.с. 25). Крім того, позивач [PERSON] працює викладачем ДШМ № 6, середньомісячна заробітна плати за місцем роботи складає 2897,99 грн., що підтверджується довідкою з місця роботи. (а.с.27) Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини підлягають задоволенню частково, виходячи з матеріального становища батьків дитини вбачається, що обидві сторони є особами, які досягли пенсійного віку та отримали право на пенсію, яка призначена їм та виплачується у встановленому чинним законодавством порядку, шлюб між ними припинено, як встановлено рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2011 року, подружжя з листопада 2010 року сімейно-шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, ці обставини не потребують доказування відповідно до ч.3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, в той же час непрацездатна дитина проживає разом з матірю, цей факт не заперечується відповідачем, сукупний дохід позивачів по справі, який складається з пенсії дитини, пенсії матері дитини та доходів матері за місцем роботи складає 4675,75 грн., відповідач отримує пенсію за вислугу років в розмірі 4073,53 грн., тому в сукупності наданих сторонами доказів, суд присуджує до сплати відповідачу аліменти на утримання непрацездатної дитини в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісячно, на період встановленої [PERSON] другої групи інвалідності, тобто до 01 лютого 2013 року, суд також враховує, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини на період її інвалідності, оскільки отримує пенсію за вислугу років, яка перевищує встановлений державою мінімальний розмір пенсії, а визначений судом розмір аліментів, не є обтяжливим для відповідача, та не суперечить нормам чинного законодавства. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дитини підлягають задоволенню частково, тому суд присуджує стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, на період непрацездатності [PERSON], який є інвалідом з дитинства другої групи, починаючи з 14 вересня 2011 року до 01 лютого 2013 року, в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.ст.81, 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь держави судові витрати: судовий збір в розмірі 244,41 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., оскільки позивач звільняється від сплати судових витрат за подання позову про стягнення аліментів. Враховуючи наведене та

Outcome: partial