Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-20 00:00:00

14 березня 2012 року [PERSON] звернулась у Вовчанський районний суд Харківської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що з 16 вересня 2006 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дитину –[PERSON], [INFO], який проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання сина відповідач добровільно надавати не бажає. Просила стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку( доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення ним повноліття. А також просила стягнути з відповідача понесені нею витрати на правову допомогу у розмірі 150 грн. 00 коп. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, пояснивши, що вона потребує матеріальної допомоги, дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги не надає. Відповідач в судове засідання не з’явився. Але надав суду заяву, в якій проти задоволення позову про стягнення аліментів на утримання сина не заперечував. Суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб від 16 вересня 2006 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вовчанського районного управління юстиції Харківської області [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі (а.с. 4). Згідно копії свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 112999 від 26 січня 2008 року батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Як зазначено у довідці виконавчого комітету Вовчанської міської ради Харківської області від 06 березня 2012 року, позивач [PERSON] проживає разом із дитиною [PERSON], [INFO] (а.с. 3), в зв’язку з чим суд приходить до висновку, що неповнолітній [PERSON] перебуває на утриманні позивача по справі. Як зазначено у ст. ст. 180 - 181 СК України, батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. В даному випадку норми закону передбачають обов’язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи вказаний розмір аліментів, суд враховує стан здоров’я та матеріальне становище дитини; стан здоров’я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім’ї; інші обставини, що мають істотне значення. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, враховуючи те, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. З відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати у вигляді судового збору в розмірі 214 грн. 60 коп., оскільки позивач при зверненні у суд із позовом був звільнений від сплати судових витрат. Крім того, позивач понесла витрати на правову допомогу у розмірі 150 грн. 00 коп., а тому вони у відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи наведене, на підставі ст. ст. 180-182, 191 СК України,

Outcome: approved