Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-31 00:00:00

У липні 2011 року позивач [PERSON] в інтересах малолітньої дочки [PERSON] звернулася у суд позовом до [PERSON] про зобов»язання відшкодувати моральні збитки в сумі 100 000 гривень, завдані ушкодження здоров»я неповнолітній [PERSON] 29 листопада 2011 року [PERSON] в інтересах малолітньої дочки [PERSON] подала до суду уточнену позовну заяву в якій просила : стягнути з [PERSON] на користь законного представника [PERSON] в інтересах малолітньої дочки [PERSON] моральну шкоду в розмірі 100 000 гривень. Зазначивши, що 15 червня 2009 року близько 07 годин 50 хвилин по вул.В.Тирнівській в напрямкау вул.Г.Сталінграду в м.Полтаві рухався автомобіль [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], який напроти будинку №13 скоїв наїзд на малолітнього пішохода [PERSON], [INFO], котра переходила проїзну частину справа наліво по ходу руху автомобіля по нерегульованому пішохідному переходу, визначеного дорожньою розміткою та дорожніми знаками. В результаті наїзду потерпіла [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження та знаходилася на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні ДМКЛ м.Полтави з 15 червня 2009 року по 07 липня 2009 року з діагнозом відкрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку тяжкого ступеню, лінійний перелом потиличної кістки з переходом в основу черепа, субапоевротична гематома правої тім»яної ділянки, лівобічний посттравматичний гемотемпаніт, посстравматичний пульмоніт, множинні садна спини та кінцівок. Згідно з вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 22 лютого 2010 року [PERSON] засуджений за ч.2 ст.286 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. В результаті злочину малолітня [PERSON] зазнала моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях з приводу отримання фізичної та психологічної травм, тривалого часу лікування, характеру і тривалості страждань, погіршення стану здоров»я, істотність вимушених змін в життєвих стосунках, виникненні негативних емоцій, психологічне навантаження, роздратованість, нервування й напруга у відносинах з рідними, неможливості ведення звичайного способу життя, котру оцінюють в 100 000 гривень. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали повністю. Представник відповідача [PERSON] за дорученням [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала повністю за безпідставністю, зазначивши що [PERSON] була компенсована [PERSON] моральна шкода в розмірі 20 000 гривень, згідно мирової угоди укладеної при розгляді кримінальної справи. Суд, заслухавши учасників процесу, свідків [PERSON] та [PERSON] дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову частково. Судом встановлено, що 22 лютого 2010 року Октябрським районним судом м. Полтави була розглянута кримінальна справа по обвинуваченню [PERSON] в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 22 лютого 2010 року [PERSON] був визнаний винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і йому було призначено покарання у вигляді чотири роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. На підставі ст.75 КК України, [PERSON] звільнили від відбуття призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки. Заявлений по справі представником потерпілої та прокурором цивільний позов залишено без розгляду. По даній кримінальній справі потерпілою була визнана [PERSON], [INFO]. Як встановлено судом, малолітній [PERSON] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 15 червня 2009 року, котра переходила пішохідний перехід, були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді : відкритої черепно-мозкової травми, забій головного мозку тяжкого ступеню, лінійний перелом потиличної кістки з переходом в основу черепа, субапоевротична гематома правої тім»яної ділянки, лівобічний посттравматичний гемотемпаніт, посстравматичний пульмоніт, множинні садна спини та кінцівок, які відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №1810 від 10 серпня 2009 року відносяться до тяжких по критерію небезпеки для життя. До показань свідків суд віднісся критично, через те що свідки є близькими родичами позивача та відповідача : [PERSON] –мати відповідача, [PERSON] –сестра позивача. Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Крім того, статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок ушкодження здоров»я. Згідно п.5 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди” відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов”язковому з”ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають : наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв”язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди” крім інших вимог, передбачених ст.137 ЦПК України, має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, з яких міркувань виходив позивач, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Таким чином, вина [PERSON] доведена вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 22 лютого 2010 року Крім того, [PERSON] визнав себе винним у вчиненні моральної шкоди підписавши при розгляді вищезазначеної кримінальної справи мирову угоду від 22 січня 2010 року, якою зобов»зувався в рахунок відшкодування моральної шкоди сплатити [PERSON], яка діє в інтересах малолітньої [PERSON], 20 000 гривень, котра не була затверджена при розгляді кримінальної справи. В судовому засіданні позивач та представник позивача довели, що злочином, малолітній доньці [PERSON] була заподіяна моральна шкода, враховуючи, що після отриманих дівчинкою тілесних ушкоджень, крім того, що їй було заподіяно шкоду здоров»ю, із-за чого вона відчувала як фізичні так і моральні страждання, оскільки протягом значного часу відчувала фізичний біль, пов»язаний з отриманими травмами, необхідність звертатися до лікарів, через що змушена була змінити спосіб свого життя. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходіть з принципів розумності та справедливості, враховано глибину душевних страждань, наслідки, вимушені зміни у житті, та приходить до висновку про необхідність стягнення на користь позивача в рахунок відшкодуванням моральної шкоди, заподіяної злочином її малолітній доньці в розмірі 20 000 грн. Крім цього, при подачі до суду матеріалів позовної заяви позивач був звільнений від сплати судового збору та витрат на ІТЗ розгляду справи, які відповідно до ст.88 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial