Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом до відповіача, вказуючи на те, що з 1999 р. вона перебувала в зареєстрованому шлюбу з відповідачем, від шлюбу 25.09.2002 р. у них народилась донька [PERSON]. 05.10.2011 р. шлюб між ними розірвано. Вказувала, що з моменту припинення між ними шлюбних відносин від відповідача вона не отримує жодних коштів на утримання дитини, тому вона вимушена зврнутись з вказаним позовом до суду. Враховуючи наведене, просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1\\2 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття починаючи з моменту не сплати коштів відповідачем. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити, вказуючи на те, що з липня 2011 р. відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, однак надавав за цей час кошти безпосередньо донці і двічі особисто їй в сумі 1000 грн. та 300 грн. на оплату квитанцій за відвідування дитиною додаткових занять. Зазначала, що просить стягнути аліменти саме в такому розмірі, оскільки дитина на даний час проживає у її батьків в м.Горловка Донецької області, куди в майбутньому і вона бажає виїхати і дані кошти їй необхідні для забезпечення дитині можливості відвідувати додаткові заняття, секції. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував в частині стягнення аліментів за час який передував зверненню позивачки до суду та в розмірі зазначеному позивачкою, зазначав, що згоден сплачувати аліменти на утримання дитини саме в розмірі 1\\4 частини його заробітку, оскільки, на даний час має іншу родину, вказував, що в добровільному порядку надавав і надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 06 червня 1999 р. ( а.с.4 копія свідоцтва про шлюб), від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку Мартинюк катерину Михайлівну [INFO] ( а.с. 5 копія свідоцтва про народження). Як вбачається з рішення Святошинського районного суду м.Києва від 05.10.2011 р. шлюб між сторонами розірвано. ( а.с.6 копія рішення суду). Відповідно до ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Позивачкою, суду не надано жодних доказів передбачених ч.2 ст.191 СК України для стягнення аліментів за час який передував її зверненю до суду, а тому суд вважає, дані вимоги такими, що не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Враховуючи надані суду докази на підтвердження заявлених позовних вимог позивачкою, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини саме в розмірі 1\\4 частини, оскільки позивачем не надано доказів передбачених п.1 ч.1 ст.182 СК України для обґрунтування вимог про стягнення аліментів з відповідача саме в розмірі 1\\2 частини, посилання позивачки на те, що дитині необхідні додаткові кошти на відвідування додаткових занять та секцій судом не можуть бути взяті до уваги, оскільки позивачкою не надано доказів, що дитина відвідує дані заходи та які саме кошти на них витрачаються. На підставі зазначеного,

Outcome: partial