Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-13 00:00:00

24 жовтня 2011 року позивач звернувся до суду з даним позовом в якому зазначає, що після смерті 30 травня 1998 року діда [PERSON], шляхом спільного проживання з покійним спадщину прийняла його баба [PERSON]. Після смерті 15 лютого 2006 року баби відкрилась спадщина на належний їй житловий будинок по вул. Лесі Українки, 31, в с. Ворокомле Камінь-Каширського району Волинської області. Своїм заповітом [PERSON] спадкоємцем свого майна призначила його. Відповідачі по справі як спадкоємці першої черги за законом, не претендують на спадковий будинок. Маючи намір прийняти спадщину звернувся із відповідною заявою до нотаріуса, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості у зв'язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів на згадане спадкове майно. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок та надвірні будівлі по вул. Лесі Українки, 31, в с. Ворокомле Камінь-Каширського району. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю та пояснив, що із-за відсутності правовстановлюючих документів на спадковий будинок, не може отримати свідоцтво про право на спадщину. Просить позов задовольнити. Відповідачі позов визнали, про що [PERSON] подав відповідну заяву, де просить справу розглянути без його участі. Заслухавши пояснення позивача, [PERSON], [PERSON], дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги є підставними і підлягають до задоволення. Судом установлено та стверджено свідоцтвами про народження позивача (а.с. 6), його матері (а.с. 7) та про одруження батьків (а.с. 8), що його баба [PERSON], яка померла 15 лютого 2006 року (свідоцтво про смерть (а.с. 11), своїм заповітом (а.с. 12) належний їй житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Лесі Українки, 31, в с. Ворокомле Камінь-Каширського району, що стверджено довідкою Ворокомлівської сільської ради Камінь-Каширського району № 1817 від 20 жовтня 2011 року (а.с. 22) та витягом з погосподарської книги №5 за 2006-2010 роки (а.с. 23), заповіла позивачу. Вказане будинковолодіння [PERSON] успадкувала після смерті чоловіка [PERSON], яке належало йому згідно будівельного паспорта на забудову земельної ділянки (а.с. 16-21), Згідно ст. 1223 ч. ч. 1, 3 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; право спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ч. ч. 1, 5 ЦК України, спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яка, у відповідності до ст. 1220 цього Кодексу, відкрилась після смерті [PERSON] Позивач, у відповідності до вимог ст. 1269 ЦК України, шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідачі, як спадкоємці першої черги за законом, у відповідності до ст. 1261 ЦК України, не претендують на свою частку у спадщині, осіб, які мають обов'язкову частку у спадщині, немає. Згідно п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, право власності на житловий будинок, інші будівлі і споруди, може бути підтверджено свідоцтвом про право власності на об`єкти нерухомого майна. Відповідно до п. 216 цієї Інструкції відсутність правовстановлюючих документів на спадкові будівлі позбавляє нотаріуса можливості видати спадкоємцю свідоцтво про право на спадщину. [PERSON] за життя такого свідоцтва не мала, що стверджується довідкою КП "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" № 9901 від 02.11.2011 року, тому позивач оформити право власності на спадкове майно у нотаріуса не має можливості. Відповідно до ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно ст. 1216 ЦК являє собою перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Зважаючи на встановлені судом обставини, позивача слід визнати власником житлового будинку з надвірними будівлями. З відповідачів суд судових витрат не стягує, оскільки право власності на житловий будинок та господарські будівлі ними не оспорюється.

Outcome: approved