Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду в інтересах держави в особі: Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №50208С7 від 14.04.2008 року в сумі 42816,56 доларів США та 52848,35 грн. та судові витрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 14 квітня 2008 року між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України та відповідачем укладений кредитний договір №50208С7, відповідно якого відповідачу були надані кредитні кошти у розмірі 49504 доларів США зі строком користування до 11.04.2014 року зі сплатою відсоткової ставки у розмірі 12,5% за користування кредитом на придбання автомобіля. Відповідач свої зобовязання щодо повернення кредитних коштів не виконав, у звязку з чим у відповідача станом на 16.08.2011 року склалася заборгованість у сумі 42816,56 доларів США та 52848,35 грн. У судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити на підставі доказів,що знаходяться у матеріалах справи. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі, у звязку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи відповідно ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено з матеріалів справи, 14.04.2008 року між ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України та [PERSON] укладений кредитний договір №50208С7, відповідно якого банк надає позичальнику 49504 доларів США з кінцевою датою погашення 11.04.2012 року для оплати за легковий автомобіль марки BMW X5, 2008 року випуску, вартістю 597080 гривень, згідно з договором купівлі-продажу транспортного засобу №2202-01 від 22.02.2008 року. Кредит надавався на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності цільового характеру використання. Відповідно п.2.2.1 процентна ставка за кредитом становить 12,5% річних /а.с. 8-12/. Додатком №1 до кредитного договору №50208С7 від 14.04.2008 року затверджений графік погашення кредиту та підписаний сторонами /а.с. 13/. Відповідно розрахунку заборгованості станом на 16.08.2011 року за [PERSON] склалась заборгованість по кредитному договору №50208С7 від 14.04.2008 року у розмірі 42816,56 доларів США, яка складається з: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~заборгованості за кредитом у сумі 39 664,73 доларів США; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~пені за основним боргом у сумі 49 822,74 грн.; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~заборгованість за відсотками за договором у сумі 3151,83 доларів США /а.с.28/. Відповідно довідки НБУ курс долара до гривні станом на 16.08.2011 року становить: 1долар США = 7,971 грн. Статтями 526, 530 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки та інше. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України укладено кредитний договір №50208С7 від 14.04.2008 року, кредитний договір належним чином не виконався з боку відповідача, відповідач в суд не зявився, заперечень проти позову не надав, розглядаючи спір на підставі наявних в матеріалах справи доказах, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором №50208С7 від 14.04.2008 року в повному обсязі станом на 16.08.2011 року в розмірі 394 139 грн. 79 коп. У відповідності ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3 219 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved