overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-14 00:00:00

Позивачі,посилаючись на те,що в свій час, приватним нотаріусом [PERSON] був посвідчений договір між Радомишльською районною радою та ТОВ «Новознак» купівлі-продажу майнового комплексу Радомишльсь¬кого міжгосподарського комбінату по виробництву кормів на промисловій основі,однак в зв»язку з тим,що продаж майнового комплексу був проведений неналежним чином уповноваженою особою, продавець не мав права продажу нерухомого майна без згоди всіх свівласників майнового комплексу, тому просили суд визнати недійсним договір купівлі-продажу майнового комплексу,стягнути з відповідачів нанесену їм матеріальну та моральну шкоду. В подальшому позовні вимоги були змінені,позивачі відмовилися від вимог про стягнення матеріальної та моральної шкоди,залишивши вимоги щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна,визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а також витребування спірного майно з чужого незаконного володіння. До Радомишльського районного суду Житомирської області 03 листопада 2011 року зазначена справа повернута Апеляційним судом Житомирської області для усунення недоліків, а саме для винесення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат. Сторони в судове засідання не з»явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому суд вважає за можливе винести рішення за відсутності сторін. Судом встановлено, що рішенням Радомишльського районного суду від 12 травня 2011 року задоволені позовні вимоги позивачів, прийнято рішення про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна,визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а також витребуване спірне майно з чужого незаконного володіння. З вивченного судом згаданого Рішення вбачається,що під час його постановления судом не вирішено питання стягнення судових витрат. У відповідності до п.4 ч.І ст.220 ЦПК України суд вправі з власної ініціативи чи за заявою осіб ухвалити додаткове рішення якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи позивачі під час звернення до суду та під час судового розгляду справи сплатили на користь держави судового збору на суму 1839,50 грн. та за ІТЗ судового процесу - 420,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-14 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, при цьому зазначає, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 15 жовтня 2010 року, мають сина [PERSON], [INFO]. Мотивуючи тим, що шлюбні відносини з відповідачем припинено з квітня 2015 року через несумісність характерів та різні погляди на життя, відновити спільне життя неможливо, тому просить розірвати їх шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та не заперечувала проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача. Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча був повідомлений про час та місце слухання справи належним чином про причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд, на підставі наявних в справі доказів, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного : 15 жовтня 2010 року [PERSON] та [PERSON] (після реєстрації шлюбу прізвище змінено на [PERSON]) відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за \~№1703(а.с.5). 18 листопада 2013 року народився [PERSON], його батьками є [PERSON] та [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м.Києві зроблено відповідний актовий запис за №4159(а.с.6) Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи докази у справі, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, що в своїй сукупності дають можливість зробити висновок, що позов обґрунтований і такий, що підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки між сторонами має місце стійкий розлад сімейних відносин, подружнє життя між сторонами припинено, а підстав для примирення між подружжям судом не було встановлено. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст.104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований 20.12.1986 року (а.з. № 116) у відділі загсу Таращанського райвиконкому Київської області. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що від шлюбу народилися дві доньки -[PERSON], 1987 р.н., та [PERSON], [INFO] У сторін різні погляди на життя, вони не змоги утворити міцну сім»ю, що породжувало постійні сварки на побутовому рівні. Протягом останніх десяти років сторони проживають окремо, фактично не підтримують шлюбно-сімейних відносин. Сім»я розпалася остаточно, шлюб існує формально, тому просить його розірвати. У судове засідання позивач не з»явився, в своїй заяві підтримав позов та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання 17.10.2011 року не з»явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Суд приймає до уваги пояснення дані нею в попередньому засіданні, про те, що сторони близько 10 років проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, сім»я розпалася остаточно, примирення не можливе. Просила шлюб розірвати. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розглянувши позовні вимоги, заслухавши пояснення відповідача, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розлучення, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер, вони більше десяти років не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, бажання зберегти шлюб у сторін відсутнє. У відповідності до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення для справи. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, а також їх неповнолітній дитині, оскільки сторони втратили почуття любові один до одного, строк наданий судом для примирення не дав позитивних результатів, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до відповідача про визнання права власності . Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті [PERSON] ,який був власником ? частки будинку, розташованого в [ADDRESS] вона за домовленістю із сестрою померлого [PERSON] почала користуватися земельною ділянкою та будинком. В 2002 році вона сплатила грошові кошти власнику 3/4 часток зазначеного будинку [PERSON] і продовжувала користуватися всім будинком. 30 червня 2011 року Рубіжанський міський суд ухвалив рішення про визнання за нею права власності на ? частки будинку . Враховуючи,що вона добросовісно заволоділа ? часткою зазначеного будинку і володіє ним більше десяти років просить визнати за нею право власності на 1/4 частки будинку,розташованого в [ADDRESS] . Представник відповідача Рубіжанської міської ради в судове засідання не з"явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON],що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 05.11.2011 року. [PERSON] володів ? часткою будинку ,розташованого в [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину ,виданого Рубіжанською нотканторою 29.08.1968 року № 2699. Рішенням Рубіжанського міського суду від 30.06.2011 року за позивачкою право власності на ? частки будинку,розташованого [ADDRESS] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила факт безперервного володіння позивачкою ? часткою спірного будинку, пояснила , що дійсно [PERSON] зразу після смерті [PERSON] в 2000 році стала користуватися земельною ділянкою. і будинком ,розташованим в [ADDRESS] і до сих пір вона мешкає в цьому будинку і користується земельною ділянкою. Так, згідно ч.1 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває права власності на це майно (набувальна давність). На підставі ч.4 ст.344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Таким чином встановлено факт безперервного володіння позивачкою ? часткою будинку за адресою: [ADDRESS] з 2000 року,тобто більше 10 років отже є всі підстави для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-16 00:00:00

31.08.2011 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], щомісячно в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав в повному обсязі. У відповідності зі ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, в даному випадку маються законні підстави для задоволення позову. Відповідно до наданих документів позивальницею, вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем від якого народились двоє доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає, вихованням дитей не займається. Відповідач здоровий, працездатний та має можливість надавати матеріальну допомогу. Інших дітей у відповідача немає, аліменти він ні кому не сплачує. Відповідно до ст. ст. 180 -182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягатися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дитини і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з відповідача, суд враховує його матеріальний і сімейний стан і вважає за можливе стягнути аліменти по 1/3 частині з усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дітей. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави державне мито в сумі 51 грн. та витрати пов'язані зі сплатою інформаційно -технічного забезпечення у розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-16 00:00:00

31.08.2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON]. У судовому засіданні позивачка свій позов підтримала повністю. Відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував на їх задоволені. Згідно положень ст.174 ЦПК України в разі визнання позову відповідачем, суд, за наявності законних підстав постановляє рішення про задоволення позву. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, на підставі ст. 110, 112 Сімейного кодексу України вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачка знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 30.09.2005 року, згідно свідоцтва про шлюб, виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 1232. Спільне життя між сторонами не склалося, зникла повага один до одного, кохання на підставі того, що відповідач зловживає спиртними напоями. Сторони припинили шлюбні відносини і з червня 2011 року проживають окремо одне від одного. Подальше примирення сторін між собою та збереження шлюбу не представляється можливим. Як встановлено судом, спору між сторонами про проживання спільних дітей, які знаходяться з матір'ю та поділ майна на час розгляду цієї справи немає. Після розірвання шлюбу позивачка виявила бажання залишити шлюбне прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду 06.05.2011 року з позовом до [PERSON] про розірвання договору та стягнення заборгованості в сумі 6947,20 грн., посилаючись на те, що 14.02.2008 року між ним та відповідачем був укладений договір № 8741 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від АБ «Полтава-банк», згідно умов якого банк надав позичальнику кредитний ліміт у розмірі 5000,00 грн. з процентною ставкою 2,0 %. У зв»язку із неналежним виконанням відповідачем умов зазначеного договору, позивач просив розірвати договір та стягнути з відповідача заборгованість за ним. У судове засідання представник позивача не з»явився, направивши до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Відповідачка у судове засідання не з»явилася, будучи належним чином повідомленою про час і місце слухання справи, не повідомила про причини своєї неявки. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.02.2008 року між банком та відповідачем був укладений договір № 8741 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки від АБ «Полтава-банк», згідно умов якого банк надав позичальнику кредитний ліміт у розмірі 5000,00 грн. з процентною ставкою 2,0 %. Свої зобов»язання за вказаним договором банк виконав та здійснив видачу кредитних коштів у передбаченому договором розмірі. Але, позичальник взятих на себе зобов»язань належним чином не виконав. Так, станом на 05.05.2011 року сума заборгованості складає 6947,20 грн.: сума боргу -3833,76 грн., сума прострочених відсотків -3113,44 грн.. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов»язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Відповідно ст.610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду 26.11.2010 року з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 7911,15 грн., посилаючись на те, що 21.12.2007 року між ним та відповідачем був укладений кредитний договір № 400033271 строком користування до 22.12.2010 року та процентною ставкою 10% річних, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 4714,81 грн.. У зв»язку із невиконанням відповідачем умов зазначеного договору, позивач вимагає виконання боргових зобов»язань у повному обсязі, тобто сплати суми отриманого кредиту та інші виплати, передбачені цим договором. У судове засідання представник позивача не з»явився, направивши до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з»явився, направивши до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.12.2007 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір № 400033271 строком користування до 22.12.2010 року та процентною ставкою 10% річних, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 4714,81 грн.. Свої зобов»язання за вказаним договором банк виконав та здійснив видачу кредитних коштів у передбаченому договором розмірі. Але, позичальник взятих на себе зобов»язань належним чином не виконав. Так, станом на 22.04.2011 року сума боргу складає 7911,15 грн.: заборгованість по кредиту -3905,35 грн., заборгованість по відсотках -508,04 грн., заборгованість по комісії -2734,70 грн., плата за пропуск платежів -763,06 грн.. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов»язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Відповідно ст.610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду 20.05.2010 року з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 9152,83 грн., посилаючись на те, що відповідач згідно з договором №555 к-ф від 30.05.2008 року отримав кредит від публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк»в особі Полтавської філії АБ «Укргазбанк», на суму 233100,00, строком користування до 29.05.2015 року. У зв»язку із неналежним виконанням відповідачем умов зазначеного договору, позивач вимагає виконання боргових зобов»язань у повному обсязі, тобто сплати суми отриманого кредиту та інші виплати, передбачені цим договором. У судове засідання представник позивача не з»явився, направивши до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. У судовому засіданні представник позивача змінені позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, не повідомив про причини своєї неявки. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач згідно з договором №555 к-ф від 30.05.2008 року отримав кредит від публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк»в особі Полтавської філії АБ «Укргазбанк», на суму 233100,00, строком користування до 29.05.2015 року. Свої зобов»язання за вказаним кредитним договором банк виконав та здійснив видачу кредитних коштів у передбаченому кредитним договором розмірі. Але, позичальник взятих на себе зобов»язань належним чином не виконав. Так, станом на 25.05.2011 року сума несплачених процентів за кредитом складає 9152,83 грн.. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов»язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Відповідно ст.610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. З відповідачем по справі вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Від сумісного життя сторони мають малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Сумісне життя сторони припинили з 2008 року, відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає. Дитина мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач працює неофіційно та має заробіток, однак матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У звязку з тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивач вимушена звертатися до суду. Просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини, у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача до повноліття сина, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила задовольнити їх. Відповідач в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову не надав. Суд зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованим і підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України " Батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття". Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України " За рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі" Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України " Частка заробітку ( доходу ) матері , батька , яка буде стягуватися як аліменти на дитину , визначається судом. " Як було встановлено у судовому засіданні, сторони по справі перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від сумісного життя мають малолітню дитину, сина [PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження зазначено відповідача по справі(а.с.2). Сумісне життя сторони припинили з 2008 року, відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає. Дитина мешкає разом з позивачем, [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідач працює неофіційно та має заробіток, однак матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що відповідач має обовязок і можливість надавати допомогу на утримання своєї дитини, однак у добровільному порядку від надання такої допомоги ухиляється. За таких обставин, суд вважає , що аліменти в силу ст. ст. 180-183 СК України мають бути стягнуті з нього у примусовому порядку. Також в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача мають бути стягнуті судові витрати по справі на користь держави .

Outcome: approved