Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-28 00:00:00

05.04.2011 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, в якому вказував, що 14 травня 2007\~р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку Укрсоцбанк, в особі Артемівського відділення, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк, та [PERSON] був укладений Договір кредиту № 45-14/75. В забезпечення виконання зобовязань за укладеним Договором кредиту між позивачем та [PERSON] був укладений Договір застави № 1 від 14 травня 2007 р., посвідчений приватним нотаріусом Артемівського міського нотаріального округу 14 травня 2007 р. за реєстровим номером 3127. Предметом Договору застави є транспортний засіб марки TOYOTA, модель CAMRY, 2005 рік випуску, колір сірий, реєстраційний номер [NUMBER], тип транспортного засобу легковий сєдан, що належить [PERSON] на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії АНС № 046087 і його загальна заставна вартість за згодою сторін становить 148975,00 грн., що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на дату укладання Договору застави складає 29500,00 доларів США (двадцять дев'ять тисяч п'ятсот доларів США). Позивач послався на ст. 12 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", у якому вказано, що на підставі реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна встановлюється пріоритет обтяження, тобто черговість прав кредиторів (обтяжувачів) на майно боржника. Зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованим обтяженням, обтяжувач з вищим пріоритетом має першочергове право на звернення стягнення на предмет обтяження. Відповідно до Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 30004355 від 17.01.2011 р. запис № 5 право позивача на автомобіль TOYOTA було зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 16.05.2007 р. в 16:45 під реєстраційним номером 4965279. Відповідач [PERSON] своїх зобовязань по сплаті кредиту за Договором кредиту не виконував, в зв`язку з чим АКБ Укрсоцбанк звернувся з позовом в Артемівський міскрайонний суд про примусове стягнення з [PERSON] боргу за Договором кредиту. Позов був задоволений відповідно до Рішення Артемівського міськрайонного суду (суддя Радченко Л.А.) від 09 липня 2009 по справі № 2-3755-2009, згідно якого підлягала стягненню з [PERSON] на корить АКБ Укрсоцбанк кредитна заборгованість, що виникла станом на 09.07.2009 р., у сумі 21035,68 дол.США, або 160386,51 грн. На підставі заяви АКБ Укрсоцбанк ВДВС Артемівського міськрайонного управління юстиції відкрило 30.07.2009 р. виконавче провадження № 13981205 для примусового виконання рішення суду. Відповідно до ст. 52 Закону України Про виконавче провадження((в редакції станом на 16.04.2009 р.) для задоволення вимог стягувачів-заставодержателів здійснюється звернення стягнення в першу чергу на заставлене майно. В межах виконавчого провадження № 13981205 з`ясувалось, що автомобіль TOYOTA переховує у невідомому місті мешканець міста Донецька [PERSON], в звязку з чим примусова реалізація заставленого автомобіля TOYOTA для погашення боргу [PERSON] за Договором кредиту не відбулась, а заборгованість за Договором кредиту щомісяця зростала за рахунок нарахування процентів на залишок основної заборгованості. 01.03.2011 р. відповідно до складеного виконавчою службою [PERSON] опису й арешту майна серія АА № 530371 автомобіль TOYOTA був переданий від [PERSON] представнику ПАТ Укрсоцбанк у місті Донецьку. Переданий автомобіль TOYOTA не заводився, внаслідок чого самостійно не пересувався. За транспортні послуги по евакуації автомобіля TOYOTA з місця передачі по вул. Поліграфічна у м. Донецьку до стоянки, розташованої по вул. Сеченова, 31, у м. Донецьку, позивач відповідно до квитанції Приватного підприємця [PERSON] від 01.03.2011 р. № 006746 сплатив останньому 300,00 грн. Просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором кредиту від 14 травня 2007\~р. № 45-14/75 у загальній сумі 4539,98 доларів США, або 36023,38 грн., в тому числі прострочені проценти за період з 09.07.2009 р. по 01.03.2011 р. в сумі 4312,70 дол. США, або 34219,98 грн.; пеню за порушення строків сплати процентів за період з 01.03.2010 р. по 01.03.2011 р. у сумі 227,28 дол. США, або 1803,40 грн., а також витрати позивача у сумі 300,00 грн. на оплату послуг по евакуації заставленого автомобіля TOYOTA з місця передачі по вул. Поліграфічна у м. Донецьку до стоянки, розташованої по вул. Сеченова, 31, у м. Донецьку. 15.04.2011 р. позивач подав до суду уточнення до позову, в якому співвідповідачами по справі визначив [PERSON], [PERSON], Відділ державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції. В обґрунтування позовних вимог позивач додатково навів наступне. Автомобіль TOYOTA був переданий [PERSON] 11.06.2009 р. державним виконавцем ВДВС Артемівського міськрайонного управління юстиції [PERSON] на підставі [PERSON] опису й арешту майна від 11.06.2009 р., що був винесений на виконання Ухвали судді Артемівського міськрайонного суду Тверського С.М. від 07.04.2009 р. по справі № 2-888-2009 про забезпечення позову [PERSON] до [PERSON] щодо стягнення боргу у сумі 106036,37 грн. Позивач, як обтяжував з найвищим пріоритетом, звернувся до начальника ВДВС Артемівського міськрайонного управління юстиції та [PERSON] з листом № 45-01/653 від 17.06.2009 р., в якому повідомляв про свої права заставодержателя та вимагав скасування [PERSON] опису й арешту майна від 11.06.2009 і повернення автомобіля TOYOTA заставодержателю. Співвідповідач ВДВС Артемівського міськрайонного управління юстиції, відповідно до Постанови начальника служби від 24.06.2009 р. задовольнив вимогу позивача та скасував спірний [PERSON] опису й арешту майна від 11.06.2009 р. Співвідповідач [PERSON] 22.06.2009 отримав лист позивача № 45-01/653 від 17.06.2009 р., що засвідчує повідомлення про вручення поштового відправлення № 1225241, але відповіді на нього не надав і автомобіль TOYOTA заставодержателю не повернув. За заявою позивача відповідно до Ухвали Артемівського міськрайонного суду (суддя Тверський С.М.) від 08.07.2009 р. по справі № 2-888-2009 був скасований арешт, застосований відносно автомобіля TOYOTA у межах позову [PERSON] до [PERSON] щодо стягнення боргу у сумі 106036,37 грн. Співвідповідач [PERSON], маючи повну інформацію щодо першочергових прав позивача на автомобіль TOYOTA, скасування 24.06.2009 р. [PERSON] опису й арешту майна від 11.06.2009 р. та скасування 08.07.2009 р. заходів забезпечення, застосованих Артемівським міськрайонним судом (суддя Тверський С.М.) за його позовом до [PERSON] згідно Ухвали від 07.04.2009 р. по справі № 2-888-2009, утримував заставлений автомобіль TOYOTA та утаював його місцезнаходження. ВДВС Артемівського МУЮ в межах виконавчого провадження № 13981205 по примусовому виконанню Рішення Артемівського міськрайонного суду (суддя Радченко Л.А.) від 09.07.2009 р. по справі № 2-3755-2009 виніс Постанову від 30.07.2009 р. про розшук майна боржника. [PERSON] Державної автомобільної інспекції ГУ МВС України в Донецькій області від 09.09.2009 р. № 9/8568 свідчить, що особовий склад Державтоінспекції області був орієнтований на розшук автомобіля TOYOTA. 17.06.2009 року позивач звернувся в Артемівський міськрайонний суд з позовом до ВДВС Артемівського МУЮ та [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння та передачу його заставодержателю на збереження на період до реалізації з прилюдних торгів. За вказаним позовом Артемівський міськрайонний суд (суддя Харченко О.П.) відкрив 20.06.2009 р. провадження по справі № 2-4826-2009. По заяві позивача відповідно до Ухвали Артемівського міськрайонного суду (суддя Харченко О.П.) про забезпечення позову від 08.07.2009 по справі № 2-4826-2009 був накладений арешт на автомобіль TOYOTA та покладено на ВДВС Артемівського МУЮ обовязок вилучити його у [PERSON] та передати заставодержателю - АКБ Укрсоцбанк, за адресою: вул. Радянська, 37, м. Артемівськ. 07.10.2009 р. під час судового засідання по справі № 2-4826-2009 в Артемівському міськрайонному суді [PERSON] особисто під розписку отримав Ухвалу про забезпечення позову від 08.07.2009 р., яку він не оскаржив, але не виконав. 09.12.2009 р. по справі № 2-4826-2009 було ухвалене Заочне рішення, яке набуло чинності 21.12.2009 р. Вказане Заочне рішення зобовязало ВДВС Артемівського МУЮ та [PERSON] передати автомобіль TOYOTA заставодержателю - АКБ Укрсоцбанк, за адресою: м. Артемівськ, вул. Радянська, буд.37. ВДВС Артемівського МУЮ на підставі заяв АКБ Укрсоцбанк відкрив виконавчі провадження для примусового виконання Ухвали Артемівського міськрайонного суду (суддя Харченко О.П.) про забезпечення позову від 08.07.2009 по справі № 2-4826-2009 та Заочного рішення від 09.12.2009 р. по тій же справі № 2-4826-2009, а саме: 09.07.2009 р. - виконавче провадження № 13650982 та 29.01.2010 р. - виконавче провадження № 17052374, які згодом передані за належністю в частині, що стосується ВДВС Артемівського МУЮ - до Підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного УЮ у Донецькій області (ВП № 21888654), а в частині, що стосується [PERSON] - за місцем його мешкання до ВДВС Київського районного управління юстиції у м. Донецьку (ВП № 17936500). ВДВС Артемівського МУЮ та ВДВС Київського районного управління юстиції у м. Донецьку тривалий час не могли забезпечили примусову передачу автомобіля TOYOTA від [PERSON] до заставодержателя - АКБ Укрсоцбанк, бо [PERSON] ухилявся від його повернення та переховував його в невідомому місці. 13.07.2009 р. за вих. № 48019 ВДВС Артемівського МУЮ звернувся з поданням до Прокуратури Київського району м. Донецька, в якому просив вирішити питання, щодо притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності за ст. 388 КК України Незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт або яке описано чи підлягає конфіскації. Позивач також неодноразово звертався до органів прокуратури зі скаргами на незаконні дії [PERSON] відносно автомобіля TOYOTA, що підтверджують скарги та запити позивача від 04.08.2009 № 45-01/895; від 11.09.2009 № 45-01/1036; від 01.10.2009 № 45-01/117; від 26.10.2009 № 45-01/1181; від 13.01.2010 № 45-01/17; від 09.02.2010 № 45-01/79; від 01.03.2010 № 45-01/153; від 16.03.2010 № 45-01/201; від 13.05.2010 № 45-01/375; від 27.05.2010 № 45-01/437; від 30.07.2010 № 45-01/620; від 03.11.2010 № 45-01/787; від 14.02.2011 № 45-01/115; а також відповідні листи та постанови органів прокуратури від 24.09.2009; від 09.12.2009; від 22.02.2010; від 04.03.2010; від 09.04.2010; від 28.05.2010; від 09.07.2010; від 10.09.2010; від 13.01.2011. Численні звернення позивача до органів прокуратури примусили співвідповідача [PERSON] заявити про готовність передати автомобіль TOYOTA позивачу і 01.03.2011 р. Підрозділ примусового виконання рішень ВДВС Головного УЮ у Донецькій області в межах ВП № 21888654 оформив передачу автомобіля TOYOTA від [PERSON] до представника ПАТ Укрсоцбанк на підставі [PERSON] опису й арешту майна № 530371 від 01.03.2011 р. Безпідставне утримання [PERSON] автомобіля TOYOTA протягом періоду з 09.07.2009 р. дня наступного за датою постановлення суддею Артемівського міськрайонного суду Тверським С.М. Ухвали від 08.07.2009 р. по справі № 2-888-2009 про зняття арешту з автомобіля TOYOTA, застосованого у якості забезпечення позовних вимог [PERSON] до [PERSON], по 01.03.2011 р. дату передачі автомобіля TOYOTA від [PERSON] до представника ПАТ Укрсоцбанк, унеможливило виконання Рішення Артемівського міськрайонного суду (суддя Радченко Л.А.) від 09 липня 2009 по справі № 2-3755-2009 щодо стягнення з [PERSON] на користь АКБ Укрсоцбанк заборгованості за Договором кредиту та призвело до збільшення кредитної заборгованості [PERSON] за рахунок щомісячного нарахування процентів на суму основного боргу по кредиту. Просив суд стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON], ВДВС Артемівського МУЮ заборгованість за Договором кредиту від 14 травня 2007\~р. № 45-14/75 у загальній сумі 4539,98 доларів США, або 36023,38 грн., в тому числі прострочені проценти за період з 09.07.2009 р. по 01.03.2011 р. в сумі 4312,70 дол. США, або 34219,98 грн.; пеню за порушення строків сплати процентів за період з 01.03.2010 р. по 01.03.2011 р. у сумі 227,28 дол. США, або 1803,40 грн., а також витрати позивача у сумі 300,00 грн. на оплату послуг по евакуації заставленого автомобіля TOYOTA з місця передачі по вул. Поліграфічна у м. Донецьку до стоянки, розташованої по вул. Сеченова, 31, у м. Донецьку. У судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені та доповнені позовні вимоги та просив їх задовольнити, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Від співвідповідача [PERSON] до суду надійшло заперечення на позов та заява слухати справу у його відсутності. В запереченні на позов співвідповідач [PERSON] зазначив, що з 11.06.2009 р. автомобіль TOYOTA знаходився у [PERSON], внаслідок чого він не повинен нести фінансові витрати по Договору кредиту за період з 11.09.2009 р. Від співвідповідача Відділу державної виконавчої служби Артемівського міськрайонного управління юстиції до суду надійшло заперечення на позов та заява слухати справу у відсутності його представника. В запереченні на позов ВДВС МУЮ зазначив, що не визнає позов у повному обсязі, бо діяв у межах Закону України Про виконавче провадження, а невиконання Рішення Артемівського міськрайонного суду (суддя Радченко Л.А.) від 09 липня 2009 по справі № 2-3755-2009 щодо стягнення з [PERSON] на користь АКБ Укрсоцбанк заборгованості за Договором кредиту мало місто оскільки [PERSON] ігнорував законні вимоги ДВС та ухилявся від повернення автомобіля TOYOTA позивачу. Співвідповідач [PERSON] про день, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, про причину неявки він суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, вважаючи матеріали справи достатніми для розгляду, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши доводи позивача, вивчивши заперечення на позов співвідповідачів [PERSON], ВДВС Артемівського МУЮ, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи № 2-1415-2011, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову з таких підстав. Частина 2. ст. 1054 Цивільного Кодексу України передбачає, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення кодексу, що регламентують відносини за позикою. Частина 1 ст. 1048 Цивільного Кодексу України передбачає, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Стаття 49 ЗУ Про банки і банківську діяльність забороняє надання безвідсоткових кредитів. Стаття. 14 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень передбачає, якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження. Стаття 30 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень передбачає, обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. Пункт 3 частини 2 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачає, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Стаття 13 Цивільного кодексу України передбачає, що при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а тому не допускаються дії особи, що вчинюються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживають правом в інших формах. Пункт 8 частини 2 ст. 16 Цивільного кодексу України передбачає, що відшкодування збитків є одним із способів захисту цивільних прав. Стаття 22 Цивільного кодексу України передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У відповідності до статті 22 Цивільного кодексу України під збитками розуміються втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Частина 3 ст. 22 Цивільного кодексу України передбачає, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Частина 1 статті 1166 Цивільного кодексу України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частина 2 статті 1166 Цивільного кодексу України передбачає, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Стаття 1212 Цивільного кодексу України передбачає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Це положення застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (частина друга ст.1212 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1213 ЦК України:Набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Статті 549-552 параграфа 2 Неустойка Глави 49 Цивільного кодексу України передбачають стягнення неустойки у разі порушення боржником зобовязання, отже можливість стягнення пені за межами договірних правовідносин законом не передбачена. Стаття 52 Закону України Про виконавче провадження передбачає наступне. Стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про звільнення заставленого майна з-під арешту. Отже, Закон України Про виконавче провадження не забороняє державному виконавцю накладати арешт на майно заставлене третім особам. Відповідно до ст. 8 Коституції України, норми Конституції України мають найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії. Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Судом встановлено і не оспорюється сторонами, що 14 травня 2007 р. між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку „Укрсоцбанк", в особі Артемівського відділення, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк, та [PERSON] було укладено Договір кредиту № 45-14/75 та Договір застави № 1 транспортного засобу марки TOYOTA, модель CAMRY, 2005 рік випуску, колір сірий, реєстраційний номер [NUMBER], тип транспортного засобу легковий сєдан. Відповідно до Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 30004355 від 17.01.2011 р. запис № 5 право позивача як заставодержателя на автомобіль TOYOTA було зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 16.05.2007 р. в 16:45 під реєстраційним номером 4965279. Право власності на заставлений автомобіль зареєстроване на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії АНС № 046087, виданого РЕВ 8-го МРВ ДАІ м. Артемівська 08 травня 2007 р., за [PERSON]. Акт опису й арешту майна АА № 738358, складений 11.06.2009 р. державним виконавцем ВДВС Артемівського міськрайонного управління юстиції [PERSON], підтверджує, що [PERSON] переданий на зберігання автомобіль марки TOYOTA реєстраційний номер АН463ІВТ відповідно до Рішення Артемівського міськрайонного суду від 06.05.2009 р. та виконавчого листа по справі № 2-888 щодо стягнення з [PERSON] боргу на користь [PERSON] у сумі 106036,37 грн. 22.06.2009 р. [PERSON] отримав лист позивача № 45-01/653 від 17.06.2009 р., в якому АКБ Укрсоцбанк повідомляв про свої права заставодержателя та вимагав передачі йому автомобіля TOYOTA. 24.06.2009 р. Постановою начальника ВДВС Артемівського МУЮ скасований [PERSON] опису й арешту майна від 11.06.2009 р., внаслідок чого [PERSON] втратив право на збереження заставного автомобіля. 08.07.2009 р. суддею Артемівського міськрайонного суду Тверським С.М. винесена Ухвала від 08.07.2009 р. по справі № 2-888-2009 про зняття арешту, зокрема з автомобіля TOYOTA, отже скасований запобіжний захід про забезпечення вимог [PERSON] до [PERSON] за рахунок обтяженого автомобіля TOYOTA. 08.07.2009 суддею Артемівського міськрайонного суду Харченко О.П. винесена Ухвала про забезпечення позову АКБ Укрсоцбанк до ВДВС Артемівського МУЮ по справі № 2-4826-2009, відповідно до якої накладений арешт на автомобіль TOYOTA та покладено на ВДВС Артемівського МУЮ обовязок вилучити його у [PERSON] та передати заставодержателю - АКБ Укрсоцбанк, за адресою: вул. Радянська, 37, м. Артемівськ. 09.07.2009 р. ВДВС Артемівського МУЮ на підставі заяви АКБ Укрсоцбанк відкрив виконавче провадження № 13650982 для примусового виконання Ухвали Артемівського міськрайонного суду (суддя Харченко О.П.) про забезпечення позову від 08.07.2009 по справі № 2-4826-2009. 09.07.2009 р. Артемівський міськрайонний суд (суддя Радченко Л.А.) ухвалив по справі № 2-3755-2009 Рішення, згідно якого підлягала стягненню з [PERSON] на корить АКБ Укрсоцбанк кредитна заборгованість, що виникла за договором кредиту станом на 09.07.2009 р., у сумі 21035,68 дол.США, або 160386,51 грн. 13.07.2009 р. ВДВС Артемівського МУЮ звернувся з поданням до Прокуратури Київського району м. Донецька, в якому просив вирішити питання, щодо притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності за ст. 388 КК України Незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт або яке описано чи підлягає конфіскації. 30.07.2009 р на підставі заяви АКБ Укрсоцбанк ВДВС Артемівського міськрайонного управління юстиції відкрило виконавче провадження № 13981205 для примусового виконання рішення суду від 09.07.2009 р. по справі № 2-3755-2009. 30.07.2009 р ВДВС Артемівського міськрайонного управління юстиції в межах виконавче провадження № 13981205 винесло Постанову про оголошення розшуку майна боржника, а саме: автомобіля TOYOTA, на підставі якої особовий склад Державтоінспекції області був орієнтований на його розшук. 03.12.2009 р. ВДВС Артемівського МУЮ направило на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS], телеграму з вимогою повідомити про місцезнаходження автомобіля TOYOTA. 09.12.2009 р. робітник ЦЕ № 3 Укртелекому міста Донецьк доставив телеграму ВДВС Артемівського МУЮ від 03.12.2009 р. на ім`я [PERSON] за адресою: [ADDRESS], але члени сім`ї [PERSON] відмовились отримати телеграму. 09.12.2009 р. Артемівський міськрайонний суд (суддя Харченко О.П.) ухвалив по справі № 2-4826-2009 за позовом АКБ Укрсоцбанк до ВДВС Артемівського МУЮ та [PERSON] Заочне рішення, відповідно до якого покладено обовязок на ВДВС Артемівського МУЮ та [PERSON] передати автомобіль TOYOTA заставодержателю - АКБ Укрсоцбанк, за адресою: м. Артемівськ, вул. Радянська, буд.37. 29.01.2010 р. ВДВС Артемівського МУЮ на підставі заяв АКБ Укрсоцбанк відкрив виконавче провадження № 17052374 для примусового виконання Заочного рішення Артемівського міськрайонного суду (суддя Харченко О.П.) від 09.12.2009 р. по справі № 2-4826-2009, яке згодом передане за належністю в частині, що стосується ВДВС Артемівського МУЮ - до Підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного УЮ у Донецькій області (ВП № 21888654), а в частині, що стосується [PERSON] - за місцем його мешкання до ВДВС Київського районного управління юстиції у м. Донецьку (ВП № 17936500). Позивач неодноразово звертався до органів прокуратури зі скаргами на незаконні дії [PERSON] по утриманню та переховуванню заставленого автомобіля TOYOTA. Постанови старшого помічника прокурора Київського району м. Донецька від 24.09.2009 р., 22.02.2010 р., 13.01.2011 р. свідчать, що автомобіль TOYOTA перебував у [PERSON] з 11.06.2009 р. - дати складання [PERSON] опису й арешту майна АА № 738358, що співробітник прокуратури, розглядаючи подання ДВС та скарги позивача, неодноразово опитував [PERSON] щодо наявності у нього законних підстав для утримання обтяженого автомобіля TOYOTA. 01.03.2011 р. Підрозділ примусового виконання рішень ВДВС Головного УЮ у Донецькій області в межах ВП № 21888654 оформив передачу автомобіля TOYOTA від [PERSON] до представника ПАТ Укрсоцбанк на підставі [PERSON] опису й арешту майна № 530371 від 01.03.2011 р. Позивач відповідно до квитанції Приватного підприємця [PERSON] від 01.03.2011 р. № 006746 сплатив останньому 300,00 грн. за послуги по евакуації автомобіля TOYOTA Таким чином судом встановлено, що позивач є потерпіла особа, права якої на першочергове звернення стягнення на предмет обтяження - автомобіль TOYOTA порушені відповідачем [PERSON], який усвідомлюючи, що арешти, застосовані для забезпечення його позову до [PERSON], скасовані, що він втратив право на збереження автомобіля TOYOTA, що останній є заставним майном позивача, який має першочергове право як зареєстрований обтяжувач на задоволення своїх вимог до [PERSON] по Договору кредиту за рахунок його реалізації, усвідомлюючи, що судом ухвалені рішення, відповідно до яких на нього покладений обовязок, щодо передачі предмета обтяження позивачу, діючи умисно, противоправно в порушення приписів чинних норм права та рішень суду, утримував та переховував з 09.07.2009 р. по 01.03.2011 р. автомобіль TOYOTA, чим заподіяв позивачу шкоду, позбавивши його можливості своєчасно погасити кредитну заборгованість [PERSON] по Договору кредиту та уникнути подальшого нарахування процентів у сумі 4312,70 дол. США, або 34219,98 грн. та спричинив витрати позивача по оплаті евакуаційних послуг за транспортування переданого автомобіля TOYOTA з місця його переховування до місця стоянки у сумі 300,00 грн. Між [PERSON] та позивачем не укладались договірні відносини, отже немає підстав для застосування до нього неустойки у вигляді пені за порушення прав позивача. Матеріалами справи доведено, що співвідповідачі [PERSON] та ВДВС Артемівського МУЮ не здійснювали противоправних винних дій по порушенню прав позивача як обтяжувача з найвищим пріоритетом щодо автомобіля TOYOTA, внаслідок чого позов в частині солідарного стягнення з них на користь позивача матеріального відшкодування не підлягає задоволенню. Судові витрати позивача підтверджені квитанціями та підлягають задоволенню у сумі 363,23 грн. судовий збір, у сумі 120,00 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Outcome: partial