Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-14 00:00:00

Звернувшись до суду із даним позовом, [PERSON] посилається на те, що на час перебування у шлюбі 31.08.1974 року її батьки - [PERSON] та [PERSON], придбали за спільні кошти житловий будинок, який розміщений у смт.Рокитне Київської області по вулиці Лісна, 5. 21.11.2008 року мати померла і вона змушена була залишити будинок у зв'язку із неприязними стосунками зі своїми батьком та сестрою - [PERSON] 19.12.2008 року вона звернулася до Рокитнянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але їй було відмовлено. Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 15.11.2010 року за позовом відповідача її було виселено із будинку. Про існування останнього вона дізналася лише у липні 2011 року. Вважає, що як спадкоємець першої черги, має право на спадкування 1/8 частини спірного житлового будинку в смт.Рокитне Київської області по вулиці Лісна, 5 і про що просить суд винести відповідне рішення. Будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, позивач та відповідачі - [PERSON], [PERSON], в судове засідання не зявилися. За викладеного та за згодою інших сторін спору, які зявилися у судове засідання, суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності осіб, що не зявилися, на підставі наявних у справі доказів. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав за викладених у ньому обставин та просив задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнала за викладених у позові обставин та повідомила також суду, що інші відповідачі з їх слів при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того достатніх законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши представника позивача, відповідача [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволеная позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 31.08.1974 року батьки позивача - [PERSON] та [PERSON], придбали за спільні кошти житловий будинок, який розміщений у смт.Рокитне Київської області по вулиці Лісна, 5; 21.11.2008 року мати позивача померла і вона змушена була залишити будинок у звязку із неприязними стосунками зі своїми батьком та сестрою - [PERSON] Спадкоємцями першої черги за законом після померлої [PERSON] є сторони спору в особі чоловіка померлої [PERSON] та її дочок та сина - [PERSON], [PERSON], [PERSON]. 19.12.2008 року позивач зверталася до Рокитнянської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але їй було відмовлено. Причиною відмови стала відсутність правовстановлюючого документа на спірний житловий будинок та невиділення частки спадкодавцю за її життя. Разом з тим, як було встановлено у судовому засіданні оглядом копії договору купівлі-продажу спірного житлового будинку від 31.08 1974 р., посвідченого державним нотаріусом Рокитнянської державної нотаріальної контори 31.08.1974 року за реєстровим № 843, останній пройшов державну реєстрацію, але не визначення частки померлої перешкоджає позивачу оформити своє право на спадщину у нотаріальному порядку. За вимогами ст.ст.60, 70 СК України та ст.ст.368, 372 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) і на разі його поділу частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином слід стверджувати, що спадкодавець у особі [PERSON] за свого життя мала право на 1/2 частині спірного майна, тобто після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 чат синів спірного майна. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) і здійснюється останнє за заповітом або за законом. Являючись рідною дочкою померлої [PERSON], позивач є спадкоємцем першої черги за законом, що узгоджується з положеннями ст.1261 вказаного Кодексу, та з огляду на наявність інших спадкоємців в особі відповідачів, які також являються спадкоємцями першої черги за законом, має право на 1/8 частину спірного спадкового майна і що узгоджується з положеннями ст.1218 вказаного Кодексу в тім, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, та ст. 1267 цього ж Кодексу про рівність часток спадкоємців за законом у спадковому майні. Враховуючи роз»яснення викладені в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.06.1983 року № 4 « Про практику розгляду судами України справ про спадкування», якщо у шестимісячний строк позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд вирішує питання про визнання права власності на спадкове майно, а не про продовження строку для прийняття спадщини. Звідси, суд приходить до висновку, що вимоги позову обгрунтовані та підлягають до задоволення. При цьому суд враховує також обставину визнання позову відповідачем [PERSON], що не суперечить закону та не порушує прав та свобод інших громадян, а тому приймається судом. Сторони підлягають звільненню від сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved