overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вказуючи, що 05.01.2011 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляд житлового будинку № 58 за адресою вулиця Донецька, місто Привілля. Його рідна сестра [PERSON] відмовилася від спадщини на його користь. Він своєчасно не зміг звернутися до державної нотаріальної контори, оскільки у період з 01.06.2011 року по 15.07.2011 року знаходився у місті Києві з метою працевлаштування. Оскільки йому відновлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини, просить суд визначити йому додатковий двомісячний строк для подання заяви по прийняття спадщини. У судове засідання позивач надав письмову заяву про слухання справи за його відсутності підтримав пред'явлений позов, просив його задовольнити. Представник відповідача надав суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності позов визнав у повному обсязі. Третя особа [PERSON] надала суду письмову заяву про слухання справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення заяви. Представник Лисичанської ДНК у судове засідання не з'явився, його неявка не перешкоджає розгляду справи. Судом встановлено, що 05 січня 2011 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді будинку № 58 по вулиці Донецькій у місті Лисичанську. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.09.2011 року [PERSON]М відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 05 січня 2011 рок; [PERSON]. З свідоцтва про народження [PERSON] встановлено, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] З інформаційної довідки за Спадкового реєстру встановлено, що після смерті [PERSON]А ніхто із спадкоємців не звертався. З огляду на вищевикладене, суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими, оскільки [PERSON] є спадкоємцем першої черги, після смерті [PERSON] до Лисичанської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини ніхто із спадкоємців не звертався, спадкові справи не заводилися, що підтверджується інформаційною довідкою за Спадкового реєстру, , інших спадкоємців не має, суд вважає, що визнання позову відповідачем слід прийняти, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного, ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, посилаючись на те, що він не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, у наданій суду письмовій заяві позов підтримала, просила справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, у наданій суду письмовій заяві просив справу розглядати за його відсутністю, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачка перебувала з відповідачем у шлюбі, який розірвано з 20 травня 2011 р. Від спільного життя сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого батьком вказано відповідача. Дитина мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні, тому згідно зі ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 51 грн. та інформаційне-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 120 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та ст.ст.180, 181 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що є студенткою Вищого професійного - технічного училища № 94 денної форми навчання, отримує стипендію у розмірі 245 грн.60 коп. її мати визнана інвалідом 2 групи. Відповідач працює, отримує заробітну плату, тому спроможний сплачувати аліменти. Посилаючись на те, що коштів на навчання не вистачає, тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на навчання у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку відповідача. У судовому засіданні представник позивачка [PERSON] підтримала пред'явлений позов, просила його задовольнити. В своїх поясненнях посилалася на обставини, в обґрунтування яких надала суду відповідні докази Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що на його утриманні знаходиться донька [PERSON], яка є студенткою Лисичанського професійного ліцею, та потребує матеріальної допомоги з його боку, оскільки мати доньки померла 18.12.2005 року. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, вважає, позов таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є студенткою 4 курсу денного відділення вищого професійного училища № 94 м. Лисичанська. Термін вступу до училища 01.09.2008 р., термін закінчення училища - 30.06.2013 року. Позивачка отримує стипендію у сумі 200 грн. щомісячно з індексацією, (а.с.14). Загальна сума доходу відповідача за період з 01.03.2011 року по 01.09.2011 року за виключенням аліментів становить 20554 грн.02 коп. (а.с. 15). [PERSON] визнана інвалідом другої групи безстроково. Відповідно до п.1 ст.199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення для справи. При визначенні розміру аліментів, суд враховує розмір заробітної плати позивача та розмір стипендії відповідача, знаходження на утримані у відповідача доньки [PERSON], тому стягує з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів з твердої суми у розмірі 300 грн. на 1/4 частину усіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до її повноліття, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що матеріальне становище відповідача змінилося, він працює та має стабільний заробіток. Позивачка у судове засідання не з'явилася, просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи, про що надала суду письмову заяву. За судовим дорученням до суду надійшов лист Попаснянського районного суду Луганської області про повернення судового доручення без виконання, оскільки за вказаною адресою відповідач не проживає, що підтверджується довідкою Укрпошти. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомившому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія свідоцтва про шлюб; копія свідоцтва про народження; копія паспорту позивачки, копія постанови про відкриття виконавчого провадження. В судовому засіданні встановлено, що постановою Відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції від 30.04.2009 року відкрите виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 300 грн.. Інших неповнолітніх дітей відповідач не має, розмір стягуваних аліментів менше ніж розмір аліментів, передбачений законодавством, тому згідно зі ст. 192 СК України суд може збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON], 30.05.2006"року народження з 300 грн. на 1/4частину усіх видів доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки аліменти в даному розмірі стягуються з моменту набрання рішенням законної сили, суд вважає, що рішення підлягає частковому задоволенню. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 8,50 грн. та інформаційне-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 37 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та ст. 192 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив стягнути внесені до кредитної спілки пайові внески та нараховані на них відсотки у розмірі 18204,38 грн., оскільки відповідач відмовляється добровільно повернути кошти. Позивач в судове засідання не з'явилася, позов підтримала, справу просила розглядати в її відсутність, про що надала суду письмову заяву. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, у наданій суду письмовій заяві позов визнав, не надав заперечень проти обставин, викладених у позові, просив справу розглядати в його відсутність. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що 27 грудня 2007 р. позивач вступила до членів кредитної спілки «Надія» та зробила обов'язковий пайовий внесок у сумі 10 грн. і додатковий пайовий внесок у сумі 14000грн. На особовому рахунку позивача знаходяться грошові кошти у сумі - 18214 грн. - сума додаткового пайового внеску, 10 грн. - обов'язковий пайовий внесок, 4,38грн.-відсотки, нараховані на обов'язковий пайовий внесок. Обов'язковий пайовий внесок в розмірі 10грн. залишається в КС «Надія», оскільки позивач не вийшла з членів кредитної спілки. 16 вересня 2011 р. позивач звернулася до відповідача з заявою про виплату належних коштів, однак відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань, передбачених ст. 526 ЦК України, обов'язків з повернення внеску не виконав, тому на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 18204,38грн. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 120 грн. інформаційно-технічних витрат на розгляд справи, на користь держави - судовий збір в розмірі 182,04 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеною заявою, посилаючись на те, що в 10 жовтня 2004 року він уклав шлюб із [PERSON] і вона взяла прізвище [PERSON]. До їх одруження у його дружини народився син [PERSON], який проживає разом з матір"ю та перебуває на його утриманні та вихованні. Після одруження із ним, [PERSON] змінила прізвище дитині із [PERSON] на [PERSON]. Просить постановити рішення, яким дозволити усиновлення [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] свої вимоги підтримав, покликавшись на обставини, викладені у заяві та додатково пояснив, що бажає виховувати [PERSON] разом із своєю дружиною, піклуватися про нього, і бажає щоб він носив його ім"я по -батькові, оскільки прізвище дитини уже змінене. Представник органу опіки та піклування в судовому заявила, що вважає за доцільне дати згоду на усиновлення дитини [PERSON] Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі письмові документи суд вважає, що заява підлягає до задоволення із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 10 жовтня 2004 року уклав шлюб із [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER]. До одруження із [PERSON] його дружина народила сина [PERSON], [INFO], який проживає і знаходиться на вихованні подружжя, що стверджується копією свідоцтва про народження. Батьком дитини [PERSON] записаний [PERSON], який з матір"ю дитини не проживав, вихованням дитини не цікавився і його місце перебування невідоме. Мати дитини - [PERSON] не заперечує проти усиновлення [PERSON] її чоловіком -[PERSON] Вислухавши пояснення заявника, думку представника органу опіки і піклування, прокурора про задоволення заяви, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що у [PERSON] є всі умови для матеріального утримання, виховання та гармонійного розвитку дитини, і йому слід дозволити провести усиновлення дитини так як це буде доцільним і відповідатиме інтересам малолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-13 00:00:00

[PERSON] звернулася з заявою до Дергачівського районного суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В підтвердження заяви [PERSON] посилається на те, що вона( дошлюбне прізвище [PERSON]) [PERSON] народилася 20 жовтня 1942 року в с. Воскресенка Буринського району Сумської області. 16 квітня 1961 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] і прийняла його прізвище -[PERSON]. В свідоцтві про шлюб її імя записано [PERSON] ( на російській мові). В 1962 році вона народила дочку [PERSON] і в свідоцтві про народження дитини записано її імя [PERSON]. В 1964 році вона народила сина [PERSON], де також в свідоцтві про народження дитини записали її імя [PERSON]. В 1968 році вона одержала трудову книжку де записано, що вона [PERSON]. В пенсійному посвідченні та в посвідченні, що вона має пільги також записана [PERSON]. Всі інші документи виписані на імя [PERSON], крім свідоцтва про шлюб та два свідоцтва про народження дітей , де її імя записано [PERSON]. На даний час всі неточності в вищевказаних документах заважають їй оформити спадщину після смерті матері. Для подальшого оформлення спадщини вона змушена звернутися до суду з заявою про встановлення належності документів. В судове засідання заявник не зявилася, але надала суду заяву, в якій свою заяву підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу в її відсутність. Представник Черкаськолозівської селищної ради Дергачівського району Харківській області у судове засідання не з`явився, у поданій заяві до суду проти заяви [PERSON] не заперечує, просить розглядати справу в його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи,приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, заявник [PERSON] народилася 20 жовтня 1942 року, згідно наданого свідоцтва про народження се рії ЯУ № 641294. 16 квітня 1961 року заявник зареєструвала шлюб з [PERSON] і прийняла його прізвище [PERSON]. В свідоцтві про шлюб серії ІІ- УР №034034 імя заявниці записано [PERSON] ( на російській мові), замість ([PERSON]). В 1962 році [PERSON] народила дочку [PERSON] і в свідоцтві про народження дитини серії ІІ-УР № 822965 записано її імя [PERSON], замість [PERSON]. В 1964 році [PERSON] народила сина [PERSON], де також в свідоцтві про народження дитини, серії ІУ-УР № 1984478 записали її імя [PERSON], замість [PERSON]. Згідно наданої трудової книжки від 13.08. 1969 року заявник записана на російській мові ([PERSON]). В пенсійному посвідченні серії АА № 413053, в посвідченні, що вона має пільги серії АІ № 818758, в паспорті серії ММ 756140 заявник записана [PERSON]. При таких обставинах, суд вважає доводи заявника [PERSON] обґрунтованими і достовірними, у зв'язку з чим знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-13 00:00:00

29.07.2011 року [PERSON] із зазначеним позовом звернувся до суду. В позовній заяві ставить вимоги про визнання права власності на виробничу будівлю, позначену на плані літерою "Л" загальною площею 388,9 кв. м. та навіс літера «л», самочинно побудовані ним в м. Тульчині Вінницької області по вул. Лобача під номером 36, посилаючись на те, що відповідно до договору купівлі-продажу незавершеного будівництва від 06 квітня 2009 року йому належало незавершене будівництво, яке розташоване в місті Тульчині Вінницької області по вул. Лобача, 36. В звязку з тим, що нерухоме майно знаходилось в стані незавершеного будівництва, він закінчив будівництво та побудував виробничу будівлю, позначену на плані літерою «Л» та навіс літера «л». Однак оформити належним чином право власності через міську раду, на території якої знаходиться нерухомість та органи БТІ не має можливості, так як дозволу на розробку містобудівного обгрунтування, дозволу на початок будівельних робіт, проект і будівельний паспорт на будівництво не отримав, а тому проведене будівництво є самочинним будівництвом, на яке відсутні документи. Так як всі будівельні роботи проводились за його власні кошти, на земельній ділянці, яка виділена йому в користування, проведена побудова не порушує права власності суміжних землекористувачів та інших власників нерухомого майна, а тому просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, дав пояснення, які відповідають обставинам, які викладені в позовній заяві, попросив їх задовольнити, оскільки самочинним будівництвом права інших осіб не порушені. Представник відповідача в судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву в якій позовні вимоги визнає, просить розглядати справу за його відсутності. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено що [PERSON] самочинно побудував виробничу будівлю, позначену на плані літерою "Л" загальною площею 388,9 кв. м. та навіс літера «л», які розташовані за адресою Вінницька обл., м. Тульчин вул. Лобача буд. № 36. Оскільки самочинне будівництво не перешкоджає іншим особам, тому в частині визнання права власності на самочинне будівництво позовні вимоги підлягають задоволенню. Позовні вимоги в частині зобовязання Тульчинського МБТІ вчинити певні дії не підлягають до задоволення, оскільки вирішення зазначених питань відноситься до компетенції адміністративних судів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-13 00:00:00

Заявник просив визнати безвісно відсутньою [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що у 2005 р. він зібрав речі та пішов з квартири. До теперішнього часу його місцезнаходження не відомо. Визнання безвісно відсутньою [PERSON] необхідно заявнику для зняття його з реєстрації та подальшим розпорядженням квартирою. Заявник у судове засідання не з'явилася просила справу розглядати без її участі, заяву підтримала, про що надала письмову заяву. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з"явився, справу просив розглядати у його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Судом досліджені наступні докази: копія паспорта, довідка з Лисичанського МВ УМВС в Луганській області, копія свідоцтва про народження, копія договору купівлі-продажу квартири, копія довіреності, копія свідоцтва про одруження, копія домової книги, довідка ЛКП «ЖЕК №3». Суд, дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Для визнання особи безвісно відсутньою необхідно прийняття заходів щодо встановлення її місцеперебування і які не дали позитивних результатів. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], але за місцем реєстрації та останнього відомого місця проживання відсутній з 2005 року, по кримінальним або цивільним справам не розшукується, померлим не значиться. Оскільки більш ніж протягом року в останньому відомому місці постійного проживання [PERSON], немає відомостей про місце його перебування, суд доходить висновку про необхідність визнати його безвісно відсутньою. На підставі викладеного та ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-13 00:00:00

Позивачка звернулась із даним позовом до [PERSON], посилаючись на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги їй на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], тому просить стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1\\3 частини його заробітної плати (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просить задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що позивачка з відповідачем по справі перебувають у шлюбі з 16 жовтня 1999 року. Від шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Встановлено, що позивачка з відповідачем проживають окремо, діти проживають разом з позивачкою, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, чим ставить позивачку в тяжке матеріальне становище. Дані обставини в судовому засіданні були підтверджені показами сторін, матеріалами справи. Інших доказів, які б стверджували або спростовували заявлені позовні вимоги, суду надано не було. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. З ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач має постійний (регулярний) дохід, суд вважає, що розмір аліментів на утримання дитини має бути визначений в частці від заробітку (доходу) батька. Відповідно до ч.3 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1\\3 частини його заробітної плати (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Також, на підставі ст. ст. 79,84,88 ЦПК України, суд вважає, що з відповідача на користь держави необхідно стягнути державне мито в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 (тридцять) грн. На підставі вшцевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилалася на те, що з 24 липня 2007 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей не має. Подружні відносини між ними припинились через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. На даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Вважає що збереження шлюбу є неможливим, строк на примирення не потрібен. Спору з приводу поділу майна немає. У судове засідання сторони не зявилися, надавши суду письмові заяви про розгляд справи в їхню відсутність, позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав, просив шлюб розірвати. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні зясовано, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача. Згідно ч. 2 ст. 112 СУ України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved