Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-30 00:00:00

В проваджені суду знаходиться вказана справа. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача матеріальну шкоду у сумі 30543,16 грн., моральну шкоду в розмірі 15000 грн., послуги адвоката 7315, грн., судові витрати 6501,84 грн., а всього 59360грн. В обґрунтування позову зазначив, що згідно висновку експерта-оцінювача матеріальна шкода за пошкодження його автомобілю складає 56043,16 грн. з цих грошей 25500 грн. йому було повернуто страховою компанією. Відповідач є винуватцем ДТП, однак відшкодування іншої частини спричиненої шкоди не відшкодував. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву згідно якої просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не заявився, про час і місце судового засідання повідомлений. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, згідно ст. 212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають частковому задоволенню на таких підставах. У судовому засіданні встановлені наступні факти, обставини та правовідносини, які регулюються ЦК України. Згідно постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 17.07.2009 року, відмовлено в притягненні до адміністративної відповідальності [PERSON], щодо ДТП, яке відбулося 06.02.2009 року о 04 годині 10 хвилин на а/д Дніпропетровськ Миколаїв 294+150м. Згідно довідки, виданої Моторним (транспортним) страховим бюро України від 26.11.2009 року № 20247/3-2-05, [PERSON] 28.09.2009 року звернувся з заявою про відшкодування шкоди, якому відповідно до ст. 9,28 та підпункту а) пункту 41.1 статті 41 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ 27.10.2009 року здійснило відшкодування шкоди завданої в результаті пошкодження транспортного засобу марки «Форд»н/з [NUMBER] під час ДТП, скоєної 06.02.2009 року на а/д Дніпропетровськ Миколаїв 294+150м з вини водія [PERSON] Розмір сплаченого відшкодування складає 25500грн., що також підтверджується платіжним дорученням. Згідно висновку експерта-оцінювача, матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Форд д/н [NUMBER], в результаті ДТП складає 56043,16 грн. Таким чином суд дійшов висновку, що матеріальна шкода яка не була сплачена позивачу становить 30543,16 грн. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 1187 ЦК України збиток, заподіяний джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди і т.п.) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання чи збереження якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1188 ЦК України збиток, заподіяний внаслідок взаємодії декількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме збиток, заподіяний одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою. Розглядаючи вимогу про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 15000 грн., суд не знайшов підстав для її задоволення у звязку з відсутністю доказів, позивачем не надано доказів психічних розладів та ін. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Розглядаючи вимогу про стягнення з відповідача витрат, повязаних з послугами адвоката в розмірі 7315 грн., суд вважає, що дана вимога не підлягає задоволенню на таких підставах. Частина 2 ст. 59 Конституції України визначає, що для надання правової допомоги при вирішенні справ в судах та інших державних органах діє адвокатура. Однак правову допомогу учасникам судового процесу можуть надавати також інші спеціалісти в галузі права. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом. Згідно ст. 79 ЦПК України, видами судових витрат є судовий збір та витрати, повязані з розглядом справи. В силу ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат повязаних з розглядом справи, належать: витрати на інформаційно-технічне забезпечення; витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що повязані з явкою до суду; витрати, повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, повязані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи. Відповідно до ст. 56 ЦПК України, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Особа, яка має право на надання правової допомоги, допускається ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. Відповідно до матеріалів справи між позивачем та ФОП [PERSON] укладено договір про надання юридичних послуг. Однак позивач заяву про залучення у справу [PERSON] як особу, що надає правову допомогу не надавала. Відповідно до затверджених Постановою КМУ від 27.04.2006 року № 590 «Граничних розмірів компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», витрати на оплату правової допомоги компенсуються з урахуванням часу роботи особи, яка надає правову допомогу. При цьому суд враховує, що процесуальний статус особи яка надає правову допомогу, передбачений ст. 56 ЦПК України, не збігається з правовим статусом представника сторони, тому участь [PERSON] в судових засіданнях, як представника позивача за своєю суттю не є наданням правової допомоги. Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Тому суд не вбачає можливості задовольнити вимогу позивача про стягнення з відповідача витрат за послуги адвоката в розмірі 7315 грн. Ухвалюючи рішення, суд бере до уваги, що відповідач в судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав, таким чином суд дійшов висновку, що відповідач не заперечує проти позову та згоден з позовом. З відповідача на користь позивача слід стягнути витрати у справі: судовий збір в розмірі 305 грн. 43 коп. (в межах 1% від задоволеної частини позовних вимог) та ІТЗ 118грн., також з відповідача на користь держави слід стягнути 2 грн., які були не доплачені позивачем при оплаті витрат на ІТЗ при подачі позову. Таким чином суд задовольняє позовні вимоги частково.

Outcome: partial