Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-18 00:00:00

30.05.2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до фізичної особи- підприємця , [PERSON] в якому просить : розірвати договір купівлі- продажу меблів від 13.04.2011 року , стягнути з відповідача 800 гривень часткової передплати за меблі та стягнути судові витрати. Позов мотивовано тим, що 13.04.2011 року позивачем , на підставі товарного чеку № 782 зроблена часткова передплата в розмірі 800 грн. , що складає , приблизно 50% вартості замовлення за ліжко та кухонний куточок. Заказані та частково оплачені меблі повинні були бути доставлені та зібрані 14.04.2011 року з 14-00 по 19-00 годину. В призначений час меблі доставлені не були , позивач неодноразово телефонував до магазину , але йому відповідали , щоб чекав. В 22 год.20 хв., коли позивач на деякий час вийшов з квартири, йому зателефонували , та повідомили , що доставили меблі. В ході спілкування працівники магазину повідомили , що монтаж збірку меблів в день доставки вони робити не будуть. Тоді , позивач відмовився приймати меблі , бо самостійно не міг переконатися в їх цілісності, повноті комплектації та справності. Працівники магазину меблі забрали . Наступного дня, 15.04.2011 року позивач звернувся до працівника магазину з усною заявою про повернення сплачених ним коштів , але йому відмовили , посилаючись на відсутність грошей. 18.04.2011 року позивач звернувся до ФОП [PERSON] та магазину « Світ меблів» з письмовою заявою про розірвання договору купівлі- продажу меблів від 13.04.2011 року та про повернення коштів в розмірі 800 грн, на що отримав відповідь від 26.04.2011 року , з якої зрозумів, що кошти йому повернуті не будуть. У судовому засіданні позивач позов підтримав , посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Додатково пояснив , що при замовленні меблів, була домовленість , що меблі будуть доставлені та зібрані 14.04.2011 року до 19 години , так як у нього не було на чому спати. Тому , він 14.04.2011 року погодився прийняти меблі після 22 години . Меблі були занесені до нього на квартиру , але працівники магазину відмовились їх зібрати у цей же день. Оскільки, працівники магазину були нетверезі; занесли навіть меблі , які він не заказував ( кухонний стіл та табуретки) ; повідомили що складуть меблі в понеділок , тобто аж 18.04.2011 року., самі меблі були в розібраному вигляді, розпаковані і без целофана , тому він відмовився їх приймати. 15.04.2011 року звернувся до магазину , щоб йому віддали гроші , але йому повідомили , що на даний час грошей немає. В той же день він купив меблі в іншому магазині. Про те , що ФОП є [PERSON] вони дізнались з інформації , що є в магазині, а про те, що продавцем була сама [PERSON] вони дізнались пізніше. Передплату в розмірі 800 грн. [PERSON] відмовляється йому повернути. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала , посилаючись на обставини зазначені в письмових запереченнях проти позову ( а.с. 28-30) . Пояснила , що відповідачем усний договір між [PERSON] виконано, меблі доставлені в день, коли домовлялись. Не заперечує що меблі доставлені з запізненням, після 22 години , але при укладенні усного договору говорилось про те, що якщо меблі привезуть пізно , то складатимуть на другий день. Щодо упаковки товару , пояснила , що всі меблі упаковані в картон та целофан. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що його запросив [PERSON] 14.04.2011 року, так як йому в цей день повинні були доставити ліжко та кухонний куточок, які йому вкрай були потрібні. Меблі привезли після 22 години, два нетверезі юнаки занесли на 5 поверх не заказані меблі , а «хлибу» досок, розірваний матрац, а також кухонний стіл та табуретки , які [PERSON] не заказував. Після того , як вони відмовились складати ліжко та кухонний куточок , [PERSON] відмовився їх залишати в себе дома на зберіганні. Після того , [PERSON] тричі заходив з [PERSON] до магазину , щоб позивачу віддали гроші , які він сплатив за меблі , але дівчина , яка спочатку себе назвала як продавець , і не призналась , що вона є ФОП [PERSON] , відмовлялась їх повернути. Заказані меблі , на той час, вона їм не пропонувала, але вони [PERSON] уже і не потрібні були. Заслухавши пояснення сторін , свідка , дослідивши матеріали справи , суд дійшов висновку , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав : Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON], як субєктом підприємницької діяльності, 13.04.2011 року було укладено усний договір, відповідно до умов якого відповідач прийняв на себе зобовязання на замовлення позивача поставити двоспальне ліжко ( вільха) та кухонний куточок ( вільха) 14.04.2011 року до 19 години та зібрати дані меблі в цей же день. Згідно товарного чеку № 782 від 13.04.2011 року, вартість меблів складає - 1620 грн., доставка - 80 грн. , позивачем сплачено аванс за меблі в сумі 800, 00 грн. ( а.с. 6) Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В03 № 560999, виданого виконавчим комітетом Чернігівської міської ради [PERSON] з 16 листопада 2009 року має статус фізичної особи-підприємця. Відповідно до ст. 15 Закону України Про захист прав споживачів споживач, яким є позивач у справі, має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Надання вищевказаної інформації є не правом, а обовязком відповідача, недотримання якого порушує права позивача. Відповідно до ч.ч.1,4 ст.. 17 Закону « Про захист прав споживачів» , за всіма споживачами однаковою мірою визнається право на задоволення їх потреб у сфері торговельного та інших видів обслуговування. Встановлення будь-яких переваг, застосування прямих або непрямих обмежень прав споживачів не допускається, крім випадків, передбачених нормативно-правовими актами. . Споживач має право на перевірку якості, безпеки, комплектності, міри, ваги та ціни продукції, що придбавається (замовляється), демонстрацію безпечного та правильного її використання. Відповідно до ст. 20 Закону України « Про захист прав споживача» Правила торговельного, побутового та інших видів обслуговування (виконання робіт, надання послуг) затверджуються Кабінетом Міністрів України. Зазначені правила не можуть суперечити законодавчим актам. Відповідно до п.п.12 .13 Правил торговельного обслуговування населення , затв. Пост. Кабінету Міністрів України від 04.06.1994 року № 351 , покупець має право на вільний вибір товару, перевірку його якості, комплектності, міри, ваги та ціни, демонстрування безпечного та правильного його використання. Забороняється продаж товарів, що не мають належного товарного вигляду і з закінченням терміном придатності, а також тих товарів, що надійшли без документів, які засвідчують їх якість. Оскільки , між сторонами у справі укладався договір на поставку й зборку меблів в один і той же день , 14 .04.2011 року ; з визначенням часу , до 19 години ; відповідач поставив меблі 14.04.2011 року після 22 години , що не заперечив в судовому засіданні та працівники відповідача відмовилися зібрати меблі , суд ,

Outcome: approved