Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 15 березня 2010 року помер [PERSON], з яким вона з 1978 року до дня його смерті спільно проживала без реєстрації шлюбу. Згідно рішення Чорнобаївського районного суду від 13 жовтня 2010 року встановлено факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON], померлим 15 березня 2010 року, однією сім"єю більше п"яти років , а саме з 1978 року і по час його смерті в смт.Чорнобай вул.Шевченка,111 Чорнобаївського району і [PERSON] віднесена до його спадкоємців за законом четвертої черги. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на автомобіль марки ЗАЗ110307, 2001 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 13100 грн. та причіп марки ПР ПВА-1 причіп легковий -В, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 950 грн. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 02 листопада 2010 року, виданого Чорнобаївською державною нотаріальною конторою, спадкоємцем зазначеного вище майна гр.[PERSON] є його співжителька [PERSON]. За рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 17 січня 2011 року скасовано рішення Чорнобаївського районного суду від 18 листопада 2010 року та визначено [PERSON] (сину [PERSON]О.) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] терміном три місяці, який рахувати з часу набрання рішенням законної сили. Мотивуючи тим, що майно, нажите за час спільного проживання, належить [PERSON] та померлому [PERSON] на праві спільної сумісної власності і частки чоловіка і дружини є рівними, позивач просить визнати за нею право на 1/2 частину спільно нажитого майна: автомобіля [NUMBER] та автомобільного причепа марки ПР ПВА-1 реєстраційний номер [NUMBER] загальною вартістю 7025 грн. Відповідач [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання права на частку в спадковому майні і поділ спадкового майна, посилаючись на те, що крім зазначеного [PERSON] в первісному позові, за час спільного проживання ними було придбано два телевізори, газову плиту, холодильник, газовий котел, мікрохвильову піч, хлібопічку, духовку, проведено газифікацію будинку, побудовано огорожу до будинковолодіння, в банківських установах маються вклади на загальну суму 15000 грн. Тому просить розділити спадкове майно та виділити йому в натурі автомобіль та автомобільний причіп, стягнути на його користь 1/2 частину вартості в газифікації будинку, побудові паркану та 1/2 частку в банківських вкладах, а [PERSON] залишити інше рухоме майно та кошти. Позивач [PERSON] подала заяву про збільшення суми позовних вимог та просила також стягнути з відповідача витрати на поховання спадкодавця в сумі 5330,60 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав первісний позов та просив його задоволити повністю, а в зустрічному позові просив відмовити. Представник позивача пояснив, що [PERSON] спільно проживала з померлим [PERSON]; за час спільного проживання придбали автомобіль ЗАЗ та автомобільний причіп. Згідно ст.74 СК України зазначене майно є їхньою спільною сумісною власністю, тому підлягає поділу. Стосовно зустрісного позову представник позивача зазначив, що з 30 червня 2000 року власником 9/10 домоволодіння в смт.Чорнобай вул.Шевченка,111 є син позивачки [PERSON]. Рухоме майно, яке зазначає в зустрічному позові відповідач, належить його сім"ї і не являється спільною власністю [PERSON] та [PERSON] Відповідач [PERSON] позов визнав частково та пояснив, що крім автомобіля та причепа в склад спільного сумісного майна входить і рухоме майно, зазначене ним в зустрічній позовній заяві, вартість робіт по газифікації та побудові огорожі, а також вклади в банківських установах. Судом встановлено такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно рішення Чорнобаївського районного суду від 13 жовтня 2010 року встановлено факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON], померлим 15 березня 2010 року, однією сім"єю більше п"яти років , а саме з 1978 року і по час його смерті в смт.Чорнобай вул.Шевченка,111 Чорнобаївського району і [PERSON] віднесена до його спадкоємців за законом четвертої черги. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на автомобіль марки ЗАЗ110307, 2001 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 13100 грн. та причіп марки ПР ПВА-1 причіп легковий -В, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 950 грн. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 02 листопада 2010 року, виданого Чорнобаївською державною нотаріальною конторою, спадкоємцем зазначеного вище майна гр.[PERSON] є його співжителька [PERSON]. За рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 17 січня 2011 року скасовано рішення Чорнобаївського районного суду від 18 листопада 2010 року та визначено [PERSON] (сину [PERSON]О.) додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] терміном три місяці, який рахувати з часу набрання рішенням законної сили. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про смерть [PERSON], копіями судових рішень, копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 02 листопада 2010 року, довідками сільської ради. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою 8 Сімейного кодексу України. Згідно ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім"єю, але не перебувають в шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. За частиною 2 статті 74 СК України на майно, що є об"єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають в шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 Сімейного кодексу України "Право спільної сумісної власності подружжя". В позовній заяві позивач вказала, що спільним майном, набутим нею та померлим [PERSON] за час спільного проживання є автомобіль ЗАЗ та автомобільний причіп, що входить до складу спадщини. Вказана обставина зазначена також в рішенні Апеляційного суду Черкаської області від 17 січня 2011 року. У відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших прав, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, суд вважає, що до складу майна, нажитого [PERSON] та [PERSON] за час спільного проживання, входить автомобіль марки ЗАЗ110307, 2001 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 13100 грн. та причіп марки ПР ПВА-1 причіп легковий -В, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] вартістю 950 грн. Суд вважає, що майно, яке вказує відповідач в зустрічному позові як нажите за час спільного проживання його батька з позивачкою [PERSON], не належить до спільної сумісної власності [PERSON] та померлого [PERSON], так як склад спадщини зазначений в судовому рішенні та не підлягає доказуванню і в матеріалах справи відсутні докази щодо придбання за час спільного проживання позивачки з померлим побутової техніки, проведення газифікації домоволодіння, побудови огорожі, внесення вкладів в банківські установи. У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна особа зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає, що відповідачем не доведено обставини, викладені ним в зустрічній позовній заяві, не враховано ту обставину, що з 30 червня 2000 року власником 9/10 домоволодіння в смт.Чорнобай вул.Шевченка,111 є син позивачки [PERSON], який з сім"єю проживає в зазначеному домоволодінні, тому в задоволенні зустрічного позову слід відмовити. На підставі частини 1 статті 70 СК України у разі поділу майна , що є об"єктом право спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленністю між ними або шлюбним договором. З цих підстав суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення частково в частині щодо визнання права позивачки на частку в спільному сумісному майні. Щодо витрат на поховання суд вважає, що в цій частині слід відмовити, так як зазначені правовідносини мають іншу правову природу, регулюються нормами спадкового права, тому не підлягають розгляду в межах заявленого позову.

Outcome: dismissed