overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-13 00:00:00

Позивач звертаючись до суду з позовом, після уточнення позовних вимог просить стягнути аліменти з відповідача на утримання дитини в розмірі ј частини з усіх видів його доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття та на своє утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача до досягнення дитиною трьох років, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Відповідач проживає окремо, має можливість надавати матеріальну допомогу, але добровільно не допомагає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти в примусовому порядку. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши повноваження на представлення її інтересів представнику, що підтверджуються довіреністю, яка знаходиться в матеріалах справи на а.с.9. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, про що свідчить підтвердження про вручення судової повістки органом місцевого самоврядування. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності не зявившихся осіб на підставі наявних у справі доказів та враховуючи згоду представника позивача провести заочний розгляд справи. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходиться до висновку, що позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на своє утримання підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 вересня 2009 року, від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою ( а.с.3-5). Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексу України, при визначені розміру аліментів, судом враховується стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших аліментних зобовязань та інші обставини, що мають істотне значення. За вказаних позивачем обставин справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] про стягнення аліментів на дитину обґрунтовані і підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 та ч.4 ст. 84 СК України, дружина , з якою поживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років не залежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, позивач [PERSON] має право також і на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років. Будь-яких обставин, які б свідчили по неможливість відповідача надавати матеріальну допомогу своїй дружині, судом не встановлено. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-13 00:00:00

У вересні 2011 року [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30 квітня 2004 року вона уклала шлюб з [PERSON] В шлюбі вони мають двох дітей: [PERSON] Давіда Руслановича, [INFO], і [PERSON] Данііла Руслановича, [INFO]. Спільне життя між нею та [PERSON] не склалось, оскільки стосунки між ними напружені, постійно виникають сварки через різний підхід до вирішення питань сімейного життя із-за діаметрально протилежних характерів, поглядів на життя, втрачено почуття взаємної любові та поваги. На час звернення з позовом до суду шлюб існує формально, сімейних стосунків вони не підтримують, спільного господарства не ведуть. Примирення між ними неможливе. Подальше спільне життя і збереження шлюбу вона вважає неможливим, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам дітей. З питання щодо утримання та виховання дітей спору немає. На даний час діти проживають та зареєстровані разом з нею, а також відвідують дитячий садок за місцем проживання та реєстрації. Беручи до уваги те, що вона має постійну роботу, а також малолітній вік їхніх дітей, вона з [PERSON] дійшли згоди, що їхні діти будуть проживати разом із нею. Враховуючи викладене, [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. У судовому засіданні відповідач позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] з 30 квітня 2004 року перебували у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі у них є двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно довідки виконавчого комітету Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району від 13 вересня 2011 року № 1603 [PERSON] зареєстрована і проживає в [INFO] і за даною адресою разом із матір»ю [PERSON] зареєстровані діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила суду, що вона проживає за даною адресою: с. Софіївська-Борщагівка, вул. Леніна, буд. 38-Б і з нею разом поживають її діти та знаходяться в даний час на її утриманні, з чим погодився та не заперечував відповідач [PERSON] в судовому засіданні. Як пояснили позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] сімейне життя між ними не склалося, протягом останніх трьох місяців вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбно-сімейних відносин, між сторонами часто виникали непорозуміння та сварки, вони різні за характерами люди, з різними поглядами на сімейне життя, що унеможливлює збереження сімї. Позивач [PERSON] просила залишити їй прізвище після розірвання шлюбу [PERSON]. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на свою користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. Позивачка [PERSON] в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах та мешкали однією сімєю з вересня 2005 року. 10.10.2005 року від шлюбно-сімейних відносин народилась донька [PERSON], яка мешкає з позивачкою і знаходиться на її повному утриманні. Відповідач добровільно не надає допомогу на утримання дитини, яка постійно потребує матеріального забезпечення, у зв'язку із чим, позивачка змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свій позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечував. Перевіривши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, при цьому суд виходить з наступного, що відповідач [PERSON] матеріальної допомоги родині в якій перебуває на утриманні його неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, не надає, чим ставить позивачку та неповнолітню дитину у скрутне матеріальне становище. Дитина мешкає з позивачкою, знаходиться на її повному утриманні та потребує додаткового забезпечення з боку відповідача. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає можливим, враховуючи сукупність доказів та стягнути з відповідача [PERSON], аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі ј частина з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів піддати негайному виконанню в межах платежу за 1-н місяць. Стягнення аліментів проводити починаючи від дня подачі позову до суду, а саме з 23.08.2011 року. Також, суд вважає, можливим стягнути з відповідача на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн. та держмито у розмірі 51 грн.. На підставі висловленого і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 08.06.1996 року Орджонікідзевським відділом РАГС Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 229. Від шлюбнородинних відносин неповнолітніх дітей не має. Позивач посилається на те, що з відповідачем шлюбно-сімені відносини не склались у звязку із постійними сварками, які виникали з обоюдної вини. Як згодом виявилось подружжя мають різні погляди на сімейне життя та відсутність порозуміння призвело до того, що з жовтня 2010 року відповідачка добровільна пішла із сімї та з того часу спільне господарство між подружжям не ведеться, спільного бюджету немає. Позивач вважає, що шлюб існує формально, подальше збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. У сторін даний шлюб другий. Майновий спір відсутній, але у разі його виникнення спір буде вирішеного окремим позовом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить шлюб з відповідачем розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, причину неявки до суду не повідомила, при тому, що вона була належним чином повідомлена, про день та місце розгляду справи. Суд вважає можливим розглядати справу у порядку ст.ст. 77, 169 п.2,3 ЦПК України, з заочною формою розгляду справи у порядку ст. 224 ЦПК України, заперечень від учасників процесу не надійшло. Перевіривши матеріали справи, вислухавши доводи позивача, дослідивши інші докази у їх сукупності, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, при цьому суд вважає, що сторони з жовтня 2010 року не мешкають єдиною родиною, так як спільне життя у сторін не склалося із-за постійних сварок, які виникали з обоюдної вини, різних поглядів на сімейне життя, відсутність порозуміння, спільне господарство не ведеться, спільного бюджету не має. Від шлюбнородинних відносин неповнолітніх дітей не має. Відновлення шлюбних відносин та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Суд вважає, що сімя існує формально і відновленню не підлягає. Суд вважає, що сімя розпалась по вині обох сторін, так як вони легковажно поставилися до питання збереження шлюбу. Майновий спір відсутній, але у разі його виникнення спір буде вирішеного окремим позовом. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-13 00:00:00

В липні 2011 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, в якій вказала, що з березня 2003 року вона проживала разом з відповідачем. Під час спільного проживання у них народилося двоє дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Діти проживають є з позивачкою. Відповідач не бере участі у вихованні дітей, не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Тому позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі нею позовної заяви і до повноліття старшої дитини. В судовому засіданні позивач повністю підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, судом належним чином повідомлений про часі місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив. Відповідно до п.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За згодою позивача суд ухвалив постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши інші докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ФП № 058511, видане 13 липня 2007 року) та [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження 1-ФП №058512, виданого 13 липня 2007 року). Згідно довідки квартального комітету від 20 червня 2011 неповнолітні діти Денис проживають разом з матірю [PERSON] в м. Вознесенську по вул.. Щорса 95. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК України та ст.183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності зі ст.182 СК України суд, врахувавши обставини справи та матеріальне становище платника аліментів, прийшов до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 367 ч.1 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, де зазначає, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 03.10.1995 року йому, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належав в рівних частинах житловий будинок, розташований по вул. Нова, 4 в смт. Асканія-Нова Чаплинського району Херсонської області. 27.10.1999 року помер [PERSON] 25.02.2004 року померла [PERSON], а 25.09.2004 року помер [PERSON] На день смерті [PERSON], [PERSON] та [PERSON] він проживав разом з ними і фактично прийняв спадщину. Крім нього спадкоємців не має. При зверненні до Чаплинської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини йому було відмовлено, оскільки пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований по вул. Нова, 4 в смт. Асканія-Нова Чаплинського району Херсонської області. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник Асканія-Нова селищної ради Чаплинського району Херсонської області в судове засідання не з?явився, подавши письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні правовідносини. Судом установлено, що за життя позивачу, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належав на праві спільної власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований по вул. Нова, 4 в смт. Асканія-Нова Чаплинського району Херсонської області. Після смерті [PERSON], [PERSON], [PERSON] позивач фактично прийняв спадщину, оскільки на день їх смерті проживав разом з ними. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи зазначене, а також приймаючи до уваги, що на майно, яке залишилася після смерті [PERSON], [PERSON], [PERSON], ніхто не претендує, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-13 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу. З позовної заяви слідує, що шлюб між сторонами зареєстровано 24 лютого 2011 року. Від шлюбу дітей не народилося. Розірвати шлюбб в органах ДРАЦСу відповідач не бажає.. [PERSON] позов про розлучення мотивує тим, що в них різні характери та погляди на сімейне життя, між ними часто виникали різного роду сварки та непорозуміння, чоловік не поважав її як жінку. Це стало причиною для припинення їх спільного подружнього проживання. Вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка. Спільне подружнє проживання припинено з 01 липня 2011 року. Впевнившись в тому, що сімя розпалася остаточно і відновити її не можливо, просила суд шлюб між нею та відповідачем [PERSON] - розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з"явилася, однак надала до суду письмову заяву в якій просила справу слухати у її відсутності. На задоволенні позову наполягає. Відповідач [PERSON], в судове засідання також не з"явився, надав письмову заяву в якій просив справу слухати у його відсутності, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 24 лютого 2011 року, у виконкомі Середньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №27. Від шлюбу в сторін дітей не народилося. Суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у відповідності зі ст.112 СК України, оскільки встановлено, що причина розпаду подружніх відносин сторонами є справжньою, глибинною. Подружжя фактично припинило спільне проживання і сімейне життя з поважної причини. Встановлено, що сторони з 01 липня 2011 року спільно не проживають, не підтримують сімейних відносин. У даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, яка наполягає на розірванні шлюбу та відповідача, який не заперечує проти розірвання шлюбу. На підставі наведеного, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-13 00:00:00

19.09.2011 р. позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 12 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 550. Від сумісного шлюбу мають неповнолітніх доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Сімейні відносини між сторонами ускладнилися, вони перестали бути єдиною родиною квітня місяця 2011 року, не ведуть спільного господарства. Відповідач має нагоду допомагати дитині, знаходиться в працездатному віці, офіційно не працює, але має стабільний доход. Інші утримання з відповідача не стягуються. Позивачка зазнає матеріальних труднощів, вважає, що відповідач повинен надавати їй матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, тому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача. За заявами сторін справа розглянута без їхньої участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка, дружини, дітей, батьків, інші обставини. Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Також судом встановлено, що відповідач здоровий, працює, інших утриманців не має, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-13 00:00:00

14.09.2011р. до суду подана спільна заява подружжя [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу разом із письмовим договором від 14.09.2011р. про те, з ким із них буде проживати їх донька [PERSON], 18.05.1997р.н., яку участь у забезпеченні умов її життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дитини. В обґрунтування заяви посилалися на те, що спільне життя між подружжям не склалося внаслідок непримиримих протиріч та примирення не можливе, спільне господарство не ведеться, подальше життя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Заявники просили справу розглядати за їх відсутності, просили розірвати шлюб. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.234 Цивільного процесуального кодексу України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно ст.109 Сімейного кодексу України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 21.10.1995р. відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського району м.Запоріжжя за актовим записом №1493 (а.с.5), від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], 18.05.1997р.н. (а.с.6). Подружжя уклало між собою договір від 14.09.2011р. про те, з ким із них буде проживати їх донька [PERSON], 18.05.1997р.н., яку участь у забезпеченні умов її життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дитини (а.с.7). Як вказали заявники фактично шлюб між ними припинено, та враховуючи той факт, що шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між ними не встановлено, заяв про відкликання заяви про розірвання шлюбу не подано, а тому заява підлягає задоволенню. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Outcome: approved