Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-28 00:00:00

В жовтні 2011 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є сином [PERSON] та [PERSON], яка померла [INFO]. З дня смерті матері він мешкає разом з бабусею [PERSON], знаходячись на її повному утриманні. У смерті матері вважає винним батька, у зв'язку з чим просить позбавити його батьківських прав. Зазначив, що відповідач не може забезпечити необхідного догляду за ним, не бере участі у його вихованні, не піклується про нього та не проявляє зацікавленість в його подальшій долі, не забезпечує його матеріально і навіть не сплачує аліменти призначені судом. Орган опіки та піклування Бабушкінської районної в місті ради надав висновок, відповідно якого вважає за доцільне позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно нього. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, посилаючись на обставини, викладені в позові. Зазначив, що не може жити разом з батьком та спілкуватись з ним, оскільки вважає його винним у смерті матері та має побоювання щодо нього, з дня смерті матері мешкає з бабусею, батька за весь цей час бачив лише декілька раз, спілкуватись з ним не бажає. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив не позбавляти його батьківських прав відносно його сина, вказав на те, що неодноразово намагався налагодити стосунки з сином, однак бабуся заважала йому, а син відмовлявся з ним спілкуватись. Також додав, що сплачував аліменти на утримання сина, його вини у смерті дружини не має. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити посилаючись на захист інтересів дитини. Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що пред'явлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON], яка померла [INFO]. 17 липня 1998 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, після чого [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Згідно висновку виконавчого комітету Бабушкінської районної у [PERSON] ради від 22.09.2011 року, рекомендовано позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його дитини [PERSON], [INFO]. Як зазначено у висновку, батько дитини ухиляється від виконання своїх обов'язків, матеріально не підтримує, навчанням та вихованням не займається. Відповідно акту обстеження побутових умов від 19.07.2011 року, [PERSON] проживає разом з бабусею [PERSON], дідусем [PERSON], дядьком [PERSON]; умови проживання задовільні, в тому числі для розвитку та виховання дитини. Згідно характеристики на [PERSON], його батько [PERSON] не підтримує зв'язок з сином, жодного разу не відвідував батьківські збори, не цікавився проблемами сина. Спонсорські внески до ліцею здійснює бабуся. Відповідно довідки Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, наданій [PERSON] 30 березня 2005 року, [PERSON] зверталась з заявою про спричинення їй тілесних пошкоджень її чоловіком [PERSON] Матеріал був зареєстрований 30.10.2004 року, по даному факту у порушенні кримінальної справи було відмовлено на підставі ст..6 п.2 КПК України. Згідно довідки Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області [PERSON] на обліку ВКМСД не значиться. Згідно зі ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичній, духовний та моральний розвиток. Згідно зі ст.164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В судовому засіданні встановлено та визнано сторонами, що за рішенням суду з відповідача на користь [PERSON] стягувались аліменти на утримання [PERSON] [PERSON] регулярно сплачував на користь своєї дитини [PERSON] аліменти, що знайшло своє підтвердження в квитанціях про переведення грошових коштів, оглянутих судом. Свідок [PERSON] в судовому засіданні наголосила на тому, що її донька - [PERSON], померла з вини її чоловіка, котрий не викликав швидку допомогу. Зазначила, що [PERSON]. мешкає разом з нею весь час після смерті матері, батько його долею не цікавиться. її призначено опікуном [PERSON]., після чого вона переїхала жити до м.Жовті Води, при цьому її онук боїться спілкуватись з батьком. Також встановлено, що відповідач [PERSON] після переїзду його сина з бабусею до м.Жовті Води, намагався налагодити відносини з сином, приїздив до м.Жовті Води, телефонував йому, пропонував разом відпочити на морі, однак бабуся заперечувала проти його спілкування з сином. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, їх належність та допустимість, суд не вбачає винної поведінки [PERSON] та свідомого нехтування ним своїх батьківських обов'язків, так само як і ухилення [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини [PERSON], тому позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed