Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-28 00:00:00

В листопаді 2011 року ПАТ «Миколаївобленерго»звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків в якому вказувало, що відповідачка проживає [INFO] та є побутовим споживачем електроенергії за цією адресою. 29 листопада 2008 року контролерами енергопостачальника за місцем проживання відповідачки було виявлено самовільне підключення споживачем електроустановок до електропроводки електричної мережі поза приладом обліку електроенергії шляхом використання «штучного нуля», фаза в третій клемі, внаслідок чого використана електроенергія не враховувалася належним чином та не оплачувалася. В результаті порушення споживачем [PERSON] «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України за № 1357 від 26 липня 1999 року позивачу були завдані збитки в розмірі 9 148,08 грн., які ПАТ «Миколаївобленерго»просило стягнути з відповідачки. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позові. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Свої заперечення проти позову обґрунтовували відсутністю факту порушення споживачем правил користування електричною енергією, невідповідністю наявних в складеному контролерами акті записів дійсним обставинам події, відсутністю в матеріалах справи належних та допустимих доказів, що б свідчили про обґрунтованість позову, в тому числі їх фальшивість. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки та її представника, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, оглянувши матеріали цивільної справи №2-662/10 за позовом ВАТ ЕК «Миколаївобленерго»до [PERSON] про відшкодування збитків, оригінал акту технічної огляду засобу обліку від 29 листопада 2008 року, розрахункові книжки [PERSON] по сплаті вартості електроенергії за 2004-2011 роки, речовий доказ (вилку з одним стержнем та фрагментом проводу), суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає [INFO], відповідно до окремого письмового договору та виписки з особового рахунку за №205122 є побутовим споживачем електричної енергії за цією ж адресою, послуги щодо постачання якої надає позивач. 29 листопада 2008 року контролерами ПАТ «Миколаївобленерго»відносно відповідачки було складеного акт про порушення Правил користування електричною енергією для населення за №Я-7600. Акт підписаний трьома контролерами. Споживач від його підпису відмовилася. Актом засвідчено факт безоблікового споживання відповідачкою електроенергії, а саме самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів до електропроводки електричної мережі поза приладом обліку електроенергії шляхом використання «штучного нуля», фаза в третій клемі. Комісією енергопостачальника [PERSON] було визнано причетною до скоєння цього порушення та їй нараховано збитки в розмірі 9 148,08 грн. Положеннями ст.ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», п. 48 «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України за № 1357 від 26 липня 1999 року (далі Правила) передбачено, що споживач електроенергії зобовязаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання електроенергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною енергією, зокрема за крадіжку електричної енергії, самовільне підключення до обєктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку, пошкодження приладів обліку, розкомплектування та пошкодження обєктів електроенергетики, розкрадання майна цих обєктів, порушення правил користування енергією, тощо. Методика розрахунку розміру шкоди, завданої енергопостачальнику внаслідок викрадення електроенергії встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вимог чинної на час порушення «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією», затвердженої постановою НКРЕ від 04 травня 2006 року №562 (далі-Методика) вона застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН у випадку виявлення у споживача порушень ПКЕЕН, зокрема використання «штучного нуля», що призвело до споживання необлікованої електричної енергії. «Штучний нуль»- додатково змонтований контур заземлення (у тому числі металеві труби водопроводу або опалення), що зєднаний з «нульовим»проводом внутрішньобудинкової електромережі, який за умови неправильного підключення лічильника (наприклад, у разі якщо електрична енергія обліковується однофазним індукційним лічильником «фаза» у третій клемі) дає змогу безобліково споживати електричну енергію. Як встановлено в судовому засіданні, зокрема з показань допитаних в якості свідків контролерів [PERSON], [PERSON], [PERSON], 21 вересня 2004 року представниками енергопостачальника споживачу [PERSON] було встановлено лічильник СО-2 №8263543. «Фаза»була підключена до першої клеми засобу обліку. Лічильник було опломбовано. Проте 29 листопада 2008 року під час проведення рейдової перевірки представниками енергопостачальника за місцем проживання відповідачки було встановлено, що схема підключення засобу обліку електроенергії є невірною, оскільки «фаза» знаходилася в третій клемі, що за умови використання «штучного нуля»давало можливість споживачу безобліково користуватися електроенергією. Оглядом лічильника було встановлено, що пломби на ньому є цілими, а тому втручання в його роботу не було можливим. Місце зміни схеми підключення «фаза-нуль»контролерами не встановлювалося. З показань свідків слідує те, що додатковою підставою для складання акту було виявлення в господарстві споживача зламаної вилки з одним стержнем та фрагментом проводу, що призвело до припущення останніх щодо можливості використання споживачем вказаного «пристосування»для монтування додаткового контуру заземлення - «штучного нуля»шляхом його підключення до металевої труби опалення за умови вимкнення запобіжника на лічильнику. Проте з пояснень останніх вбачається те, що на момент здійснення перевірки «штучний нуль»не був змонтований та не використовувався за призначенням, місце його підключення облаштовано не було, запобіжник на лічильнику був увімкненим та електроенергія повністю обліковувалася ним. Контролери, незважаючи на заперечення [PERSON] про те, що виявлений «речовий доказ»не є пристосуванням для розкрадання електроенергії, а є ніщо інше, як пошкоджена під час встановлення металопластикових вікон переноска, власноруч за допомогою виявленого проводу змонтували та підключили «штучний нуль», продемонстрували його дію споживачу та здійснили фотофіксування порушення. Проте вказані обставини суперечать змісту акту, з якого слідує виявлення на час перевірки у споживача облаштованого «штучного нуля»та безоблікове споживання електроенергії. Судом також встановлено інші суттєві недоліки акту та доданих до нього матеріалів, а саме: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~судом встановлено, що справа між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав вже була в провадженні Вознесенського міськрайонного суду, проте була залишена без розгляду. З досліджених протоколів попередніх судових засідань від 02 квітня 2010 року та від 09 квітня 2010 року по справі №2-662/10 за позовом ВАТ ЕК «Миколаївобленерго»до [PERSON] про відшкодування збитків, зокрема пояснень самого представника ВАТ ЕК «Миколаївобленерго», наданих під час цих засідань вбачається те, що оригінал акту №Я-7600 від 29 листопада 2011 року був втраченим. Разом з тим досліджений в судовому засіданні оригінал акту порушення, що міститься в справі не є ідентичним копії аналогічного акту, що міститься в матеріалах справи за №2-662/10, їх зміст має відмінності, що ставить під сумнів достовірність цього доказу; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~зі змісту акту та фототаблиці обставин порушення вбачається те, що станом на час виявлення порушення (29 листопада 2008 року) покази лічильника споживача становили 8909 кВт, що значно суперечить виписці з особового рахунку цього споживача, з якої вбачається, що вищезазначені покази лічильника були зафіксовані значно раніше, а саме в березні 2007 року, в той час, як станом на час виявлення порушення та станом на час заміни лічильника СО-2 №8263543 (02 грудня 2008 року) покази лічильника становили 9261 кВт; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~як вбачається з протоколу заміру перерізу проводу від 29 листопада 2008 року, заміри перерізу проводу, яким могло здійснюватися облаштування «штучного нуля»визначалися представниками енергопостачальника не у встановленому порядку, тобто штангенциркулем, який би пройшов повірку, а шляхом візуального огляду проводу, що унеможливлює точне визначення перерізу проводу та як наслідок правильний розрахунок розміру шкоди. Таким чином судом встановлено, що контролерами енергопостачальника не здійснено всіх необхідних дій для належного зясування обставин події, виявлення та фіксування порушення, які б усунули будь-які протиріччя, а сам факт порушення ґрунтується лише на припущеннях та не обґрунтований допустимими, достовірними доказами. Зі змісту п. 53 Правил вбачається те, що [PERSON] про порушення Правил користування електричною енергією для населення, як основний доказ порушення, вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Проте такий акт може бути визнаний дійсним лише за умови, якщо він повністю та обєктивно відображає обставини події, виявлене порушення, інші обставини, що мають значення для вирішення питання про притягнення споживача до цивільно-правової відповідальності, достатньо обґрунтований супутніми доказами. Наявний в матеріалах справи [PERSON] №Я-7600 від 29 листопада 2009 року таким критеріям не відповідає та викликає сумнів в його достовірності. Таким чином суд приходить до висновку, що позивачем не в повному обсязі доведено обставини справи, якими останній обґрунтовує свої вимоги, хоча саме на особу позивача ст.ст. 10, 60 ЦПК України покладає обовязок щодо доведення цих обставин, а тому в позові ПАТ «Миколаївобленерго»слід відмовити. Враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України та виходячи з того, що на час звернення до суду позивач був звільнений від сплати судового збору (державного мита), а тому ці витрати не підлягають стягненню та відносяться на рахунок держави.

Outcome: dismissed