Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-21 00:00:00

08 грудня 2011 року позивачка звернулася до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В позові зазначила, що 18 листопада 2006 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 1,8 гектари для ведення особистого селянського господарства в межах території Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області. За оформленням спадщини вона звернулася до нотаріуса, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки державний акт на право приватної власності на землю було видано після смерті матері. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, пояснила, що за життя мати звернулася до Березнегуватської райдержадміністрації із заявою про виділення їй земельної ділянки для особистого селянського господарства. В період виготовлення державного акту та землю мати померла. Вона є єдиною спадкоємицею за законом та не може оформити право на спадщину, оскільки державний акт на землю було видано після смерті матері. Представник відповідача в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність та не заперечення проти позовних вимог позивачки. Вислухавши пояснення позивачки та дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 18 листопада 2006 року померла мати позивачки [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть, виданого виконавчим комітетом Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області 23 листопада 2006 року, актовий запис № 47 Книги реєстрації смертей, копія свідоцтва про народження позивачки, виданого Висунською сільською радою Березнегуватського району 08 квітня 1956 року, актовий запис № 33 книги записів актів громадянського стану про народження та копія свідоцтва про укладення шлюбу, видана Висунською сільською радою Березнегуватського району 21 жовтня 1978 року, актовий запис № 23 книги реєстрації актів про укладення шлюбу (а.с.4-6). Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 1,8 гектари для ведення особистого селянського господарства в межах території Висунської сільської ради Березнегуватського району, яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 599715, виданого Березнегуватською райдержадміністрацією 15 травня 2007 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на землю за № 010600802305 (а.с.7). Ще за життя [PERSON] звернулася до Березнегуватської райдержадміністрації із заявою про виділення їй земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, однак в звязку зі смертю не встигла отримати державний акт на неї (а.с.15-23). Позивачка є спадкоємцем померлої за законом оскільки є її донькою та звернулася за прийняттям спадщини у встановленому законом порядку з рішенням суду про поновлення строку. Інших спадкоємців у [PERSON] немає, що підтверджується копією спадкової справи наданої Снігурівською державною нотаріальною конторою (а.с.26-29). В оформленні права на спадщину за законом Снігурівською державною нотаріальною конторою Миколаївської області позивачці відмовлено, оскільки державний акт на право власності на землю виданий на імя [PERSON] після її смерті (а.с.9). Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини, щодо захисту права власності на спадкове майно. Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частина 1 ст.1270 зазначеного Кодексу передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч.3 ст.1272 Кодексу, за заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на викладене, враховуючи, що позивачка є спадкоємцем першої черги після смерті матері [PERSON], звернулася за прийняттям спадщини у встановленому законом порядку з рішенням суду про поновлення строку, інші спадкоємці відсутні, померла за життя звернулася за виділенням земельної ділянки та не встигла отримали державний акт в звязку зі смертю, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Суд не стягує з відповідача на користь позивачки витрати на оплату судового збору в звязку з відсутністю даної вимоги в позові.

Outcome: approved