Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-29 00:00:00

05.07.2011 року Публічне акціонерне товариство Укрсиббанк звернулось до суду з позовними вимогами до відповідачів, в якому просить звернути стягнення на предмети іпотеки за договором іпотеки №30205Z237 від 07.11.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] 07.11.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за №1799, а саме: трикімнатну квартиру № 92, що знаходиться у м. Чернігові по вул. Одинцова, будинок № 16 та належить на праві приватної власності відповідачам в рахунок погашення заборгованості за договором про надання кредиту №11072352000 від 07.11.2006 року в сумі 20\~469,42 доларів США. Також позивач просить встановити спосіб реалізації нерухомого майна, що належить відповідачам, а саме трикімнатну квартиру №92, що знаходиться у м. Чернігові по вул. Одинцова, будинок № 16, шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпоетки у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України Про іпотекута встановити початкову ціну, визначену на підставі оцінки майна, здійсненої суб'єктом оцінюючої діяльності, проведеною відповідно до законодавства та стягнення судових витрат. Представник позивача в судове засідання не зявився, до його початку надав суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідачі в судове засідання не зявились, хоча про час і місце розгляду справи сповіщались у встановленому законом порядку. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 07.11.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком Укрсиббанк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Укрсиббанк (надалі - позичальник) та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11072352000 (далі - кредитний договір). Відповідно до умов кредитного договору та надав позичальнику кредит у формі поновлювальної кредитної лінії в іноземній валюті в розмірі -20\~000,00 доларів США, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати, повернути кредит у повному обсязі в терміни встановлені графіком зменшення ліміту кревної лінії, але не пізніше 14 09 2016 року та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 12.30 % річних. Відповідно до п. 1.3.4. кредитного договору, погашення нарахованих процентів повинно відбуватися з 01 по 05 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані проценти. Кредит надавався за цільовим призначенням, а саме на споживчі потреби. Відповідно до п. 7.1 кредитного договору, за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених кредитним договором, зокрема термін повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит, банк має право, починаючи з 32 (тридцять другого) календарного дня з дати порушення терміну виконання свого грошового зобов'язання, нараховувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховуєтьсяза офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені. Відповідно до ст 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк свої зобов'язання за договором виконав повністю (відповідно до п.1.5кредитного договору) шляхом зарахування коштів на поточний рахунок позичальника № 2620/03662801. Згідно з п. 5, 6 Постанови Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року №2.4 Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних операцій. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлює, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Позичальник не здійснює платежів в рахунок погашення кредиту та нарахованих по ньому відсотках, чим порушує прийняті на себе договірні зобов'язання. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Відповідно до п. 5.7 Кредитного договору, у випадку невиконання позичальником сво,х зобов'язань но своєчасному поверненню кредиту та/або сплати процентів та/або комісій банк має право стягнути з позичальника суму боргу, в тому числі, шляхом звернення стягнення на предмет забезпечення, зазначений в п. 2.1 Кредитного договору. Пункт 2.1 кредитного договору встановлює, що виконання зобов'язань позичальника забезпечується іпотекою нерухомості, згідно договору іпотеки №30205Z237 від 07.11.2006р. Пунктом 1 1 Договору іпотеки №30205Z237 від 07.11.2006р., укладеного між Позивачем та Відповідачами (майновими поручителем), та посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] 07.11.2006 р., за реєстровим № 1799, встановлено, що [PERSON], [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] передають Позивачу в іпотеку нерухоме майно, а саме трикімнатну квартиру № 92, загальною площею 66,8 кв. м. житловою площею 39,1 кв. м., що находиться в місті Чернігові по вулиці Одінцова в будинку № 16. На предмет іпотеки накладена заборона відчуження, що підтверджує напис на іпотечному договорі приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] про реєстрацію в реєстрі заборони за №280, а також витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборони відчуження обєктів нерухомого майна від 07.11.2006 року №9891618. Про укладений іпотечний договір внесено реєстраційний запис до Державного реєстру іпотек, що підтверджує витяг про реєстрацію у державному реєстрі іпотек від 07.11.2006 року №98911954. Відповідно до п.4.1. Договору іпотеки у разі порушення будь-якого зобовязання, що забезпечено іпотекою за договором іпотеки, Банк мас право звернути стягнення на Предмет .потекн на підставі рішення суду. Станом на 27.04.2011р. заборгованість відповідача [PERSON] по Договору про надання кредиту №11072352000 від 07.11.2006 року становить 20 469,42 доларів США, що за курсом НБУ станом на 27.04.2011 року складає 163 047,11 грн. з них: кредит -15\~998,12 доларів США, що за курсом НБУ становить 127\~431,43 грн., несплачені відсотки за користування кредитом 3\~958,82 доларів США, що за курсом НБУ становить 31\~533,58 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 72,35 доларів США, що за курсом НБУ становить 576,29 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом 440,13 доларів США, що за курсом НБУ становить 3\~505,81 грн. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат понесених у зв'язку із пред'явленням вимог, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до п. 2.1 договору іпотеки, іпотекодержатель має право на усі передбачені законодавством України права іпотекодержателя. Статтею 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч 1 ст. 33 Закону України Про іпотеку, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Також ч. З ст. 33 Закону України Про іпотекувизначає, що звернення стягнення на предмет іпотеки, окрім іншого, здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 7 Закону України Про іпотеку, за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. Іпотекою також забезпечуються вимоги іпотекодержателя щодо відшкодування витрат, пов'язаних з предявленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет та збитків, завданих порушенням основного зобов'язання. На виконання вимог ст. 35 Закону України "Про іпотеку" банком було надіслано письмові вимоги боржнику та іпотекодавцям про усунення порушення. Вищевикладене в сукупності є підставною для задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів. Встановлюючи початкову ціну предмета іпотеки, суд бере до уваги вартість, визначену в іпотечному догвоорі, що становить 177\~973 грн.

Outcome: approved