Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

В березні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення богу за договором позики, 3% річних за прострочення грошового зобовязання, індексу інфляції, збитків і моральної шкоди. Позивачка вказувала на те, що 14 і 15 квітня 2009 року між нею та відповідачкою було укладено два договори позики, за якими вона передала відповідачці грошові кошти всього в сумі 7430 грн. строком на один рік. Станом на 09.03.2011 року зобовязання відповідачкою за договорами не виконані та грошові кошти не повернуто. Крім того внаслідок неналежного виконання відповідачкою своїх зобовязань за договорами вона зазнала збитків, оскільки у звязку з потребою коштів на своє лікування змушена була звернутися до іншої особи [PERSON] за позикою, та сплатити їй проценти за користування коштами у розмірі 1600 грн. Також внаслідок невиконання відповідачкою своїх зобовязань вона зазнала моральної шкоди, що виразилась в емоційних стражданнях та хвилюваннях. Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст. 526, 527, 530, 625 ЦК України, позивачка просила суд стягнути з відповідачки на її користь суму боргу за договором позики у розмірі 7430 грн., 464 грн. 367 коп. індексу інфляції, три проценти річних від простроченої суми позики 202,03 коп., а також 1600 грн. збитків, і 3000 грн. у відшкодування моральної шкоди. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов, просив про його задоволення. Відповідачка в судове засідання не зявилася. Про час і місце розгляду справи повідомлена судом належним чином. У відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 14 квітня 2009 року між [PERSON] і [PERSON] укладено письмовий договір позики, згідно якого позивачка передала відповідачці 2170 грн. строком на 1 рік. 15 квітня 2009 року між цими ж сторонами укладено другий договір позики, за яким позивачка передала відповідачці у позику кошти у розмірі 5260 грн. строком на 1 рік. Як вбачається з матеріалів справи відповідачка у встановлений строк зобовязання за вказаними договорами належним чином не виконала, кошти не повернула. За такого з відповідачки на користь позивачки слід стягнути суму коштів за договорами позики у розмірі 7430 грн. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача індексу інфляції та трьох процентів річних є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Що стосується вимог позивачки про відшкодування збитків, то вони задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Пунктом 1 ч.2 цієї ж статті визначено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Між тим позивачкою не надано суду належних доказів в підтвердження факту спричинення їй реальних майнових збитків. Вимоги позивачки про відшкодування моральної шкоди також задоволенню не підлягають, оскільки не грунтуються на нормах закону. Відповідно зі ст.88 ЦПК України між сторонами підлягають розподілу судові витрати. Так з позивачки на користь держави підлягає стягненню несплачений нею при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 24 грн. 50 коп. (105,46 грн. 80,96 грн.). З відповідачки на користь держави слід стягнути 80 грн. 96 коп. судового збору і 120 грн. інформаційно-технічних витрат.

Outcome: partial