Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-23 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до Тернопільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого між сторонами спору 29 квітня 2010 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №421, й вирішення питання про зміну прізвища після розірвання шлюбу на «Вітрак». Заявлені вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося із-за різних характерів та переконань, стосунки між сторонами спору погіршилися ще до початку 2011 року, внаслідок чого у них виникали постійні суперечки, а з лютого 2011 року позивач з відповідачем не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер, сторони не ведуть спільного господарства, навпаки відповідач за місцем проживання позивачки вчинив скандал внаслідок якого застосував фізичну силу до матері позивачки а її саму ображав нецензурними словами, відтак [PERSON] вважає, що їх сімя розпалася остаточно. Одночасно [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Заявлені вимоги мотивує тим, що оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу надає в недостатньому обсязі, хоча має змогу її надавати оскільки отримує нерегулярний дохід займаючись сільським господарством та працюючи охоронцем, і інших дітей на утриманні відповідач не має. В судовому засіданні позивачка та її представник. вимоги підтримали та просять їх задовольнити, посилаючись на мотиви, викладені в позові . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив - пояснив суду, що у нього виникають сумніви щодо того, що саме він є біологічним батьком дитини, оскільки [PERSON]п. познайомився з позивачкою через оголошення в пресі лише середині березня 2010 року, зареєстрували вони шлюб в квітні 2010 року, а дитина народилася в листопаді 2010 року, тобто менш ніж через 9 місяців. Крім того відповідач суду пояснив, що позивачка його фактично використала в своїх корисних цілях з наміром переконати, що саме він дійсно біологічний батько дитини з метою її утримання, хоча вона ([PERSON]М,) підтримує тісні стосунки з батьком своєї першої дитини. Також відповідач зазначив, що якщо суд все ж прийде переконання про необхідність стягувати з нього аліменти на утримання дитини, то просить врахувати, що до дитини відповідач ставиться по батьківськи, страждає через неможливість спілкування з дитиною, готовий взяти дитину на власне утримання, допомогу на дитину він надає по мірі можливості в основному продуктами з села, де відповідач проживає з матірю, котра також перебуває на його утриманні, оскільки є пенсіонеркою, дитиною війни. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін спору, суд встановив наступні обставини: Щодо спору про розірвання шлюбу та вирішення питання зімни прізвища . Між сторонами спору 29 квітня 2010 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис №421, що стверджується оригіналом свідоцтва про шлюб виданим 29 квітня 2010 року серії 1-ИД № 065289. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечитиме інтересам одного з них. Від шлюбу в сторін спору є спільна дитина [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження серії 1-ИД №128131, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області 01 грудня 2010 року. В судовому засіданні встановлено, що з лютого 2011 року відповідач проживає окремо від позивачки та дитини в с. Романове Село Збаразького району позивач з відповідачем не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер, сторони не ведуть спільного господарства, навпаки відповідач за місцем проживання позивачки вчинив скандал внаслідок якого застосував фізичну силу до матері позивачки, гр.. [PERSON]П, а її саму ображав нецензурними словами, що стало предметом перевірки органами внутрішніх справи, за результатами якої винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 20 серпня 2011 року, надалі скасовану Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопілської області від 26 грудня 2011 року з направленням матеріалів для організації проведення додаткової перевірки. Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що лоскільки в наданий судом строк на примирення сторони спору примирення не досягли позивачка категорично заперечує проти збереження шлюбу, то позов в частині його (шлюбу) розірвання, слід задовольнити. Щодо позовних вимог вирішення питання рішенням суду про зміну прізвища при розірванні шлюбу на «Вітрак», то суд зауважує, що позов в цій частині є передчасним - зміна прізвища є правом особи, що підлягає реалізації поза судовим розглядом, оскільки судовому захисту підлягають невизнані, оспорювані або порушені права та свободи, однак суду позивачкою не представлено доказу невизнаня, оспорювання або порушення її права на зміну прізвища будь якою особою. Щодо стягнення аліментів суд зазначає наступне. Вищезазначено, що в сторін спору є спільна дитина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матір'ю [PERSON] та її батьками в [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] проживає з матірю в с. Романове Село Збаразького району Тернопільської області і працює в ТОВ «МАКСИМА-В»охоронцем, й згідно його довідки про доходи №99 від 26.12.2011 року, за період з липня 2011 року по листопад 2011 року його дохід склав 4659 гривень. В судовому засіданні відповідач пояснив суду, що й до і після припинення фактичних шлюбних відносин він продуктами з села надавав допомогу в утриманні дитини, однак останнім часом його не допускають до неї. А тому він не має обєктивної можливості утримувати сина. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно з ст.ст.181,183 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і(або) у твердій грошовій сумі. В свою чергу, якщо платник аліментів має мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. (ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України). Жодних доказів, що відповідач за своїм станом здоровя чи матеріальним становищем не може виконувати обовязків по утриманню малолітньої дитини, й намагання його в судовому порядку усунути перешкоди в спілкуванні з дитиною, в ході судового розгляду справи не здобуто й стороною відповідача не подано. Аналізуючи докази в їх сукупності, в тому числі матеріальний стан позивача, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення аліментів підлягають до часткового задоволення, і справедливим є стягнення аліменти на утримання дитини щомісячно, в твердій грошовій сумі в розмірі 320 гривень, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягувати з 30 листопада 2011 року. Одночасно судом критично оцінюються заперечення проти задоволення позову [PERSON], оскільки ним на надано суду доказу оспорювання батьківства дитини та встановлення факту, що не він є її біологічним батьком [PERSON], [INFO]. Одночасно факт підтримання стосунків позивачкою з чоловіком її першої дитини не є підставою звільнення відповідача від батьківського обовязку з утримання дитини, котра народилася під час перебування відповідача в шлюбі з позивачкою.

Outcome: partial