Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом в інтересах своєї малолітньої доньки [PERSON], [INFO], до Нетішинської міської ради, виконавчого комітету Нетішинської міської ради, відділу освіти виконавчого комітету Нетішинської міської ради, дошкільного навчального закладу №7, ДЗ «Спеціалізована медико-санітарна частина №4», ДЗ «Нетішинська санітарно-епідеміологічна станція об'єкта з особливим режимом роботи МОЗ України», третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів-Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрогрес» про стягнення моральної шкоди. На підтвердження своїх вимог вказує, що 7 жовтня 2005 року її дочка [PERSON], перебуваючи в дитячому садочку №7 м. Нетішин, захворіла на гостру шлункову інфекцію, в результаті чого, з 07.10.2005 року була госпіталізована в СМСЧ-4, прийнявши ряд сильнодіючих препаратів, лікувалася 2 дні. З 10.10.2005 року по 19.10.2005 року лікувалася амбулаторно. В зв'язку з перенесеним захворюванням, загальний стан здоров'я дитини погіршився, імунна система ослаблена. Протягом останніх 6-ти років дочка часто і подовгу хворіє, скаржиться на біль в животі, погіршився апетит. Отруєння дало ускладнення на підшлункову залозу, печінку, кишечник. Лікується в санаторія, що покращує стан її здоровя. В садочок вона пішла здоровою, а забрали її у важкому стані. Причиною захворювання дочки вважає недоброякісну їжу, якою нагодували дитину - кисломолочні продукти, які містили в собі збудники дизентерії. В результаті захворювання дочка перенесла значний фізичний біль, страх, фізичні та душевні страждання, був порушений її звичний спосіб життя, захворювання і лікування дали ускладнення, тому просить стягнути, солідарно, з Нетішинської міської ради, відділу освіти виконавчого комітету Нетішинської міської ради, в віданні яких знаходиться садочок та дошкільного навчального закладу №7, в якому захворіла дитина моральну шкоду, яку оцінює в 50000 грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Представник відповідачів - Нетішинської міської ради та виконавчого комітету Нетішинської міської ради, в судове засідання не зявився. Через канцелярію суду подав заперечення на позов, в якому вказує, що в період захворювання сина позивачки, управління освіти організовувало харчування дітей в ДНЗ №7, засновником якого є Нетішинська міська рада, яка виділяла кошти на харчування дітей, а виконавчий комітет розподіляв їх між садочками. Підставою для відповідальності органу місцевого самоврядування є заподіяння шкоди юридичним та фізичним особам в результаті прийняття незаконних рішень, вчинення неправомірних дій чи бездіяльності при здійсненні ними виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування. Враховуючи відсутність таких, в позові [PERSON] просить відмовити. Представник відповідача - відділу освіти виконавчого комітету Нетішинської міської ради надала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності та вказала, що позовні вимоги [PERSON] не визнає. Представник відповідача-дошкільного навчального закладу №7 в судове засідання не зявилась, надала суду письмові заперечення де вказала, що відповідно до Статуту, ДНЗ(ясла-садочок) №7 «Оленка» знаходиться в комунальній власності Нетішинської міської ради, яка здійснює фінансування закладу, його матеріально-технічне забезпечення, організовує харчування дітей. В 2005 році організацію харчування в ДНЗ здійснювало КП «Об'єднання шкільних їдалень» виконавчого комітету Нетішинської міської ради, яке на даний час ліквідовано. З протокольного рішення Урядової комісії з розслідування причин масового отруєння дітей у дитячих дошкільних закладах м. Нетішин від 15.10.2005 року встановлено, що збудник дизентерії Зонне виявлено з харчових продуктів(кефір-дата виготовлення 05.10.2005 року), виробництва міні-молокозаводу ТОВ «Агропрогрес», який вживали на вечерю діти ДНЗ. Відповідно до Інструкції з організації харчування дітей у дошкільних навчальних закладах зняттю проби не підлягають продукти промислового виробництва-сосиски, тверді сири, кондитерські вироби(цукерки, вафлі, печиво, тощо). Кисломолочні напої у дрібній розфасовці роздаються дітям безпосередньо у групах. ДНЗ №7 ніякої іншої перевірки якості поставленого кефіру, окрім перевірки сертифікатів якості, ні теоретично, ні практично провести не міг у зв'язку з відсутністю в закладі відповідної лабораторії. З боку працівників ДНЗ №7 були вжиті всі заходи для забезпечення збереження та зміцнення фізичного здоров'я та створення безпечних та нешкідливих для здоров'я дітей умов утримання. Просить в позові відмовити. Представник відповідача - ДЗ «Спеціалізована медико-санітарна частина №4» в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти позову заперечує з тих підстав, що ні до тендеру, щодо укладення угоди, ні до постачання молочнокислої продукції в ДНЗ №7, медичний заклад немає жодного відношення. В жовтні 2005 року працівниками закладу була здійснена кваліфікована медична допомога всім потерпілим дітям ДНЗ. Представник відповідача ДЗ «Нетішинська санітарно-епідеміологічна станція об'єкта з особливим режимом роботи МОЗ України» в судове засідання не з'явився, однак подав заперечення на позов, з якого слідує, що згідно санітарних вимог бактеріологічні дослідження готових страв та продуктів промислового виробництва в ДНЗ та ЗОШ, ДЗ «Нетішинська СЕС» проводить не щоденно, а вибірково, щоквартально. Продукти промислового виробництва( в даному випадку 1% кефір) зняттю проби не підлягають, але в добових пробах щоденного раціону залишаються. Збудник дизентерії, який був виділений в 1% кефірі виробництва Славутського мінімолокозаводу «Агропрогрес», по смакових якостях, запаху, зовнішньому вигляді визначити неможливо, оскільки, він виділяється лише при проведенні бактеріологічних досліджень. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів-Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропрогрес» в судове засідання не з'явився, подав заяву, з якої слідує, що він заперечує проти позовних вимог, просить справу розглянути у його відсутність. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та заперечення сторін, їх представників, суд встановив наступне. Судом встановлено, що між позивачкою [PERSON] та ДНЗ(ясла-садочок) №7 «Оленка» виникли правовідносини з приводу виховання дитини і забезпечення їй безпеки. Права дитини у сфері дошкільної освіти визначені Конституцією України, Законом України «Про освіту», Законом України «Про дошкільну освіту» (ст.28), відповідно до яких дитина має гарантоване державою право на безпечні та нешкідливі для здоров'я умови утримання, розвитку, виховання і навчання. Статтею 7, ч.2 Закону України «Про дошкільну освіту» передбачено, що завданням дошкільної освіти є збереження та зміцнення фізичного, психічного і духовного здоров'я дитини. Дошкільний навчальний заклад створює безпечні та нешкідливі умови розвитку, виховання та навчання дітей, режим роботи, умови фізичного розвитку та зміцнення здоров'я відповідно до санітарно-гігієнічних вимог та забезпечує їх дотримання. Згідно ст.35 Закону України «Про дошкільну освіту» натуральний набір продуктів для харчування дітей дошкільного віку визначається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у галузі охорони здоров'я спільно з спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у галузі освіти і науки за погодженням з спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у галузі фінансів. Організація та відповідальність за харчування дітей у державних і комунальних дошкільних навчальних закладах покладаються на Раду міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київську та Севастопольську міські державні адміністрації, районні державні адміністрації та підпорядковані їм органи управління, у сфері управління яких перебувають дошкільні навчальні заклади, спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у галузі освіти і науки, інші центральні органи виконавчої влади, яким підпорядковані дошкільні навчальні заклади, органи місцевого самоврядування, а також на керівників дошкільних навчальних закладів. Контроль і державний нагляд за якістю харчування у дошкільних навчальних закладах незалежно від підпорядкування, типів і форми власності покладаються на засновників (власників) цих закладів, відповідні органи управління охорони здоров'я та відповідні органи управління освітою. З матеріалів справи вбачається, що дочка позивачки, [PERSON], [INFO], 07.10.2005 року відвідував дитячий садок №7 м. Нетішин. Як видно зі списку хворих дітей (а.с. 45), малолітня [PERSON] була на лікуванні в інфекційному відділенні ДЗ «СМСЧ №4» з 07.10.2005 року по 09.10 2005 року з діагнозом-гостра дизентерія [PERSON] Даний факт підтверджується витягом з історії хвороби (а.с. 5). Згідно висновку судово-медичної експертизи № 121 (а.с. 36-39) [PERSON] перебувала на стаціонарному та амбулаторному лікуванні в Нетішинській МСЧ-4 з 07.10.2005 року до 19.10.2005 року з приводу гострої кишкової інфекції. Вказане захворювання належить до категорії легких тілесних ушкоджень, спричинивши короткочасний розлад здоров'я небезпечного для життя стану при поступленні [PERSON] в стаціонар МСЧ-4 і в період лікування не відмічалось. Факт видужання потерпілої [PERSON] підтверджується записом лікуючого лікаря в амбулаторній карті про одужання 19.10.2005 року. Із досліджених доказів слідує, що ДНЗ (ясла-садочок) №7 «Оленка» є власністю Нетішинської міської ради та юридичною особою (п. 1.2 ,1.7 Статуту). Договір про поставку в дошкільні навчальні заклади м. Нетішин молока і кисломолочної продукції заключили ТОВ «Агропрогрес» та Нетішинське міське управління освіти, яке, згідно положення, затвердженого Нетішинською міською радою 31 січня 2003 року організовує харчування дітей у навчальних закладах за рахунок бюджету міста та залучених коштів. Згідно п.10.3 Статуту фінансово-господарська діяльність ДНЗ провадиться на основі кошторису, який складається і затверджується відповідно до законодавства. Джерелами фінансування ДНЗ є кошти: засновника, відповідних бюджетів, батьків або осіб, які їх замінюють, добровільні пожертвування і цільові внески фізичних і юридичних осіб, інші кошти, не заборонені законодавством України. Відповідно до п.7.9 Статуту працівники ДНЗ несуть відповідальність за життя, фізичне і психологічне здоров'я кожної дитини згідно з чинним законодавством. П.5.1 Статуту передбачено, що організацію харчування в ДНЗ здійснює «Об'єднання шкільних їдалень виконкому Нетішинської міської ради», а п.5.3 встановлює, що контроль за харчуванням веде дієтсестра «Об'єднання шкільних їдалень», СЕС, лікар, старша медсестра, завідуюча ДНЗ. Відповідно до п.4 «Порядку організації харчування дітей у навчальних та оздоровчих закладах», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України і Міністерства освіти і науки України від 01.06.2005 року №249/329, зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 15.06.2005 року №661/10991 (далі Порядок) визначено, що відповідальними за організацію харчування дітей у навчальних та оздоровчих закладах незалежно від підпорядкування, типів і форм власності, за матеріально-технічний стан харчоблоку (їдальні, буфету), додержання вимог санітарного законодавства є засновники (власники), керівники цих закладів та організації (підприємства), що забезпечують харчування дітей. П.п. 13,14 Порядку встановлено, що перелік постачальників продуктів харчування та продовольчої сировини визначається рішеннями тендерних комітетів (комісій) за погодженням з територіальною установою державної санітарно-епідеміологічної служби. Під час прийняття рішень тендерними комітетами (комісіями) надається перевага постачальникам з прямими поставками та поставками з найменшою кількістю посередників(п.13). Відповідальність за безпеку і якість продуктів харчування та продовольчої сировини, готової продукції покладається на постачальника, організацію (підприємство), що забезпечують харчування учнів, або керівника закладу, якщо працівники харчоблоку входять до штатного розпису закладу, відповідно до Закону України "Про якість та безпеку харчових продуктів та продовольчої сировини (п.14). Згідно ч.2 ст.169 ЦК України територіальні громади можуть створювати юридичні особи публічного права (комунальні підприємства, навчальні заклади тощо). Ч.1 ст.176 ЦК України встановлює, що територіальні громади не відповідають за зобов'язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом. Згідно п.6 ст.32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до компетенції виконкому міської ради відноситься організація медичного обслуговування та харчування у закладах освіти, культури, фізкультури і спорту, оздоровчих закладах, які належать територіальним громадам або передані їм. Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, суд вважає, що відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди за позовом [PERSON] повинна покладатись на дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №7 «Оленка», який відповідно до вказаного вище законодавства та п.7.9 Статуту несе відповідальність за життя, фізичне і психологічне здоровя кожної дитини згідно з чинним законодавством. Як було встановлено судом, дочка позивачки, Вікторія, захворіла на гостру дизентерію Зонне внаслідок вживання в дошкільному навчальному закладі №7 кефіра «Європейський», виготовленого Славутським мінімолокозаводом ТОВ «Агропрогрес». Із досліджених доказів слідує, що в 2005 році вибір постачальника молока і молочних продуктів здійснювався в результаті проведення тендерних процедур, функцію яких було покладено на тендерний комітет виконавчого комітету Нетішинської міської ради. Збудник дизентерії Зонне виявлено з харчових продуктів(кефір-дата виготовлення 05.10.2005 року) виробництва міні молокозаводу ТОВ «Агропрогрес», який згідно меню-вимоги 05.10.2005 року вживали на вечерю діти ДНЗ. Якість кефіру контролювалась працівниками садочка на підставі супровідних документів постачальника-сертифікату якості. Вимог про відшкодування моральної шкоди до ТОВ «Агропрогрес» [PERSON] не заявляє. Суд не вбачає підстав для стягнення такої з інших відповідачів, так як, позивачка не надала докази, які б свідчили про неправомірні рішення, дії чи бездіяльність Нетішинської міської ради, виконавчого комітету Нетішинської міської ради, відділу освіти виконавчого комітету Нетішинської міської ради, ДЗ «Спеціалізована медико-санітарна частина №4», ДЗ «Нетішинська санітарно-епідеміологічна станція об'єкта з особливим режимом роботи МОЗ України». Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги(регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Суд вважає, що дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) №7 «Оленка» не забезпечив безпечних та нешкідливих для здоров'я умов утримання [PERSON], тому повинен відшкодувати заподіяну йому моральну шкоду, в зв'язку з перенесеними нею стражданнями та переживаннями внаслідок ушкодження здоров'я, необхідністю лікування, однак в меншому розмірі, ніж просить позивачка, враховуючи характер і тривалість страждань та переживань, перенесених її дочкою, вимушених змінах у її житті, оскільки, даних про те, що [PERSON] продовжувала хворіти після закінчення амбулаторного лікування, 19.10.2005 року та що перенесене захворювання дало ускладнення для її здоров'я, [PERSON] не надала. Відповідно до ч.4 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: partial