Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-27 00:00:00

У липні 2011 року ПАТ «[PERSON] Аваль» звернувся до суду із даним позовом, в якому просить суд стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 354\~515,28 грн., з яких 261135,52 грн. - заборгованість по сумі кредиту; 10847,22 грн. пеня за порушення строків сплати кредиту, 41510,07 грн. пеня за порушення строків сплати відсотків. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 25 червня 2008 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким банк надав останньому грошові кошти в сумі 37600,00 доларів США 00 центів строком кредитування 84 місяці. За використання кредитних коштів в межах встановленого строку визначено проценту ставку в розмірі 13,80 % річних. Позичальник в свою чергу зобов»язується прийняти кошти, належним чином використовувати їх та повернути в строк та на умовах, передбачених договором. Станом на 13.04.2011 року відповідачем прострочено виконання зобов»язан, щодо повернення кредиту та нарахованих процентів, заборгованість останньої складає 354515,28 грн. Враховуючи ту обставину, що відповідач порушив виконання грошових зобов»язань банк має право вимагати дострокового повернення всієї наданої суми та сплати плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит у сторону зменшення. В судовому засідання представник позивача [PERSON] позов підтримав, дав пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явилася, про день і час розгляду даної справи повідомлялася належним чином. Відповідно до ст. 77 ЦПК України у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони або інші особи, які беруть участь у справі, не з»явилися в судове засідання без поважних причин. Суд розглядає дану справу на підставі наявних в ній даний з постановлення заочного рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов»язаний виконати свій обов»язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Якщо у зобов»язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Судом встановлено, що 25 червня 2008 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір, за яким банк надав останній грошові кошти в сумі 37600,00 доларів США строком кредитування 84 місяці, зі сплатою відсоткової ставки в розмірі 13,8 % річних за використання кредитних коштів в межах встановленого строку. Відповідно до п. 1.3 Статуту ПАТ «[PERSON] банк Аваль» (нова редакція) ПАТ «[PERSON] банк Аваль» є правонаступником всіх прав та обов»язків ВАТ «[PERSON] банк Аваль», що існував у формі відкритого акціонерного товариства тип якого у відповідності до рішення Загальних зборів акціонерів ВАТ «[PERSON] банк Аваль» було змінено на публічне акціонерне товариство та який було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «[PERSON] банк Аваль». Умовами кредитного договору передбачено, що сплата позичальником заборгованості за отриманими кредитними коштами здійснюється відповідно до графіку платежів, що визначений в додатку за №1 до договору. З заяви на видачу готівки вбачається, що 25червня 2008 року позивач перерахував останньому грошові кошти в сумі 37600 доларів США. З цих підстав суд може зробити висновок, що взяті на себе зобов»язання щодо надання кредитних коштів позивач виконав в повному обсязі. Щодо відповідача, то останнім порушено взяті на себе зобов»язання щодо погашення основної суми боргу та сплати процентів за користування кредитними коштами. Так з розрахунку вбачається, що всього заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 25 червня 2008 року складає 354515,28 грн., з яких 261135,52 грн. - заборгованість по сумі кредиту; 10847,22 грн. пеня за порушення строків сплати кредиту, 41510,07 грн. пеня за порушення строків сплати відсотків. Правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Оцінюючи в сукупності всі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними і такими, що підлягають задоволенню, оскільки судом було достовірно встановлено, що відповідач порушив умови взятого на себе зобовязання щодо своєчасного погашення суми кредиту та відсотків за його користування. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення. суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З цих підстав вимоги позивача про стягнення судового збору, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду даної справи в суді також підлягають повному задоволенню та стягненню із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved