Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, просить зобов`язати відповідача суму позову у розмірі 578,14грн. зарахувати як переплату на майбутній період за послуги з утримання житла та прибудинкової території. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що на спільних зборах ГО „Вартові закону та ЧБО „Львівська міська спілка захисту прав громадян від 04.02.2010р. йому повідомили, що рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №1032 від 30.09.2005р. на підставі якого з жовтня 2005р. по 15 березня 2008р. відповідач проводив нарахування за утримання будинку у розмірі затвердженого тарифу 0,71 грн. за 1м.кв. загальної площі, визнано незаконним постановою Львівського апеляційного Господарського суду від 11.12.2006р. справа №3/131-20/126А, надалі правота цього рішення була підтверджена Вищим адміністративним судом України та Верховним Судом України. Зважаючи на вище наведені обставини, розрахунок „квартирної плати за вказаний період повинен був здійснюватись на підставі тарифів затверджених розпорядженням Львівської обласної держаної адміністрації №455 від 20.05.2003р. зі змінами від 10.12.2004р. №1017 та рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №484 від 06.06.2003р. „Про сплату за користування житлом (квартирну плату) і утримання житла населення у м.Львові з додатками 1 і 2, згідно якого була встановлена структура усередненого розміру квартирної плати (плати за утримання житла з ПДВ) у сумі 0,30 грн. за 1 м.кв. загальної площі. Належна йому на праві приватної власності квартира має загальну площу 47,90 м.кв., нарахування по незаконному рішенню Виконавчого комітету Львівської міської ради №1032 від 30.09.2005р. проводилося впродовж 29, 5 місяців. Таким чином з них незаконно отримали: 29,5міс.*0,41грн.*47,80кв.м. (площа квартири) = 578,14грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні змісту позову. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності за наявних у справі достатніх доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задоволити. Відповідно до ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМ України від 08.10.1992р. №572 (діяли до 02.02.2006р.), п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків (в редакції постанови КМ України від 24.01.2006р. №45, діє з 02.02.2006р.), ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»власники квартир оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п.10 Правил користування приміщеннями житлових будинків за умови відсутності поквартирного (покімнатного) обліку та відсутності згоди між мешканцями квартири, житлового приміщення у гуртожитку щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг плата розподіляється, зокрема, за послуги з централізованого опалення, з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалюваної та загальної площі приміщення, яким користується власник, співвласник, наймач (орендар). Судом встановлено, що квартира [ADDRESS], належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сімї: [PERSON], [PERSON] (свідоцтво про право власності №Г-16019 від 15.05.1997р. (а.с.7)). Квартира [ADDRESS] розташована на 2 поверсі 5 поверхового будинку та її загальна площа становить 47,9кв.м.(технічний [NUMBER] від 17.03.1997р. (а.с.8)). Плата за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в оспорюваний період нараховувалася відповідачем згідно тарифів, встановлених рішенням виконкому Львівської міської ради №1032 від 30.09.2005р. З 18.03.2008р. набрало законної сили рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 18.02.2008р. «Про затвердження тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій для населення у м.Львові індивідуально по кожному будинку». Однак, рішення виконкому Львівської міської ради №1032 від 30.09.2005р. «Про впорядкування тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкової території для населення м.Львова»було визнано незаконним постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.12.2006р., тому розрахунок плати повинен був здійснюватися за весь спірний період на підставі тарифів, які були встановлені розпорядженням голови ЛОДА №455 від 20.05.2003р. (з додатком №1) зі змінами від 10.12.2004р. №1017 та рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №484 від 06.06.2003р. «Про плату за користування житлом (квартирну плату) та за утримання житла для населення у м.Львові»з додатками 1,2. З розрахунку наданого позивачем вбачається, що ним на підставі визнаного незаконним рішення виконкому Львівської міської ради №1032 від 30.09.2005р. «Про впорядкування тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкової території для населення м.Львова»надлишково сплачено 578,14грн. плати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території: 29,5міс.*0,41грн. (вартість утримання одного квадратного метра загальної площі) *47,80кв.м.(площа квартири)). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, виходячи з обставин даної конкретної справи, встановлених на підставі поданих доказів, враховуючи, що за оспорюваний період плату за послуги з утримання будинку та прибудинкової території слід було розраховувати з тарифів, встановлених рішенням виконкому ЛМР №484 від 06.06.2003р. «Про плату за користування житлом (квартирну плату) та за утримання житла для населення у м.Львові», а відповідач нараховував відповідно до рішення виконкому Львівської міської ради №1032 від 30.09.2005р. «Про впорядкування тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкової території для населення м.Львова», яке було визнане незаконним, суд приходить до переконання, що позов є підставним. Зокрема, слід зобов'язати відповідача зарахувати розраховану позивачем суму в рахунок майбутніх платежів за послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМ України від 08.10.1992р. №572 (діяли до 02.02.2006р.), п.7, 10 Правил користування приміщеннями житлових будинків (в редакції постанови КМ України від 24.01.2006р. №45, діє з 02.02.2006р.), рішення виконкому Львівської міської ради №1032 від 30.09.2005р. «Про впорядкування тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкової території для населення м.Львова», рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради №484 від 06.06.2003р. «Про плату за користування житлом (квартирну плату) та за утримання житла для населення у м.Львові», ст. 261 ЦК України,

Outcome: approved