Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-23 00:00:00

У листопаді 201 1 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання договору резервуванням розірваним та стягнення коштів, мотивуючи не тим, що 28.02.2008 року між [PERSON] та ТОВ «Інфініті», був укладений договір №262-Ір-г про резервування, предметом якого є гараж №14 в будинку №26 проекту «Тріо» в с.Крюківщина, Києво-Святошинський район та договір про резервування, предметом якого с квартири №21 в будинку №26 проекту «Тріо» в с.Крюківщина, Києво-Святошинський район, який в подальшому було замінено договором №337-1р від 19.11.2008 року. Зміна об'єкту інвестування - квартири №21 в будинку №26 проекту «Тріо» в с.Крюківщина, Києво-Святошинський район було здійснено шляхом викупу у [PERSON] пакету цінних паперів у кількості 531 облігація на загальну суму 116676,63 грн. На даний час жоден з об'єктів інвестування не добудований та не зданий в експлуатацію. 06 серпня 2010 року сторони уклали додатковий договір №1 до договору №337-1р про резервування від 19.11.2008 року, відповідно до якого [PERSON] та ТОВ «Інфініті» домовились розірвати договір №337-1р. Згідно з п.2 вищевказаного додаткового договору №1 до договору №337-Ір про резервування від 19.11.2008 року відповідач зобов'язаний повернути позивачу внесені ним платежі в повному обсязі відповідно до графіку, визначеного в п.З додаткового договору №1 від 31.1 1.2010 року, отже, на даний час заборгованість складає 144260,68 грн. Згідно договору №262-Ір-Іг про резервування, предметом якого є гараж №14 в будинку №26 проекту «Тріо» в с.Крюківщина, Києво-Святошинський район загальна сума боргу складає 49773,60 грн. Позивач просив стягнути з ТОВ «Інфініті» на свою користь на підставі договору №262-Ір-1г про резервування кошти в розмірі 49773,60 грн., кошти на підставі договору №337-1р від 19.11.2008 року про резервування та додаткового договору №1 від 06.08.2010 року в розмірі 144260,68 грн.. завдані збитки у сумі 24284,24 грн. Крім того, просив всі судові витрати покласти на відповідача. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи суд ухвалив про заочний розгляд справи, у відсутність представника відповідача та третьої особи на підставі наявних в справі доказів, в порядку.ст. 169 ЦПК України. Суд. дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Встановлено, що 28.02.2008 року між [PERSON] та ТОВ «Інфініті» був укладений договір №262-1р-1г про резервування, предметом якого є гараж №14 в будинку №26 проекту «Тріо» в с.Крюківщина. Києво-Святошинський район га договір про резервування, предметом якого є квартири №21 в будинку №26 проекту «Тріо» в с.Крюківщина, Києво-Святошинський район, який в подальшому було замінено договором №337-Ір від 19.11.2008 року. Зміна об'єкту інвестування - квартири №21 в будинку №26 проекту «Тріо» в с.Крюківщина, Києво-Святошинський район було здійснено шляхом викупу у [PERSON] пакету цінних паперів у кількості 531 облігація на загальну суму 116676.63 грн. Забудовником об'єктів нерухомості є ТОВ «Інфініті». Інвестування будівництва об'єктів нерухомості, які є предметом вищевказаних договорів, здійснювалось [PERSON] відповідно до ст.4 Закону України «Про інвестиційну діяльність», шляхом викупу цільових облігацій у ТОВ «Інфініті». 06.03.2008 року позивач та ВАТ «Перший [PERSON]» уклали договір №621/22-П про відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи. Всі операції щодо купівлі - продажу цінних паперів здійснювалися через банківський рахунок. Таким чином, позивач здійснив фінансування двох об'єктів будівництва - гаражу №14 в будинку №26 проекту «Тріо» в с.Крюківщина. Києво-Святошинський район та квартири №21 в будинку №26 проекту «Тріо» в с.Крюківщина, Києво-Святошинський район, шляхом купівлі облігацій, які зараховувались на один рахунок позивача. Отже, [PERSON] належним чином виконав умови обох вищевказаних договорів. Відповідно до п. 9.2. Договору № 262-Ір-Іг позивач здійснив покупку 50 % облігацій, згідно з першою частиною графіка. Відповідно до п.3.1. Договору № 262-Ір-Іг для резервування гаражу необхідно здійснити викуп 905 облігації за ціною 111,6 гри., тобто 100 998 гри.. Позивач придбав 446 облігацій на загальну суму 49 773,6 грн., що підтверджується Договором № 147-08/12Б-1 купівлі-продажу цінних паперів від 06 березня 2008 року та Договором № 209-08/12Б-1 купівлі-продажу цінних паперів від 25 березня 2008 року. Відповідно до п. 9.2. Договору № 262-Ір-Іг (про резервування гаражу) позивач зобов'язувався провести остаточний розрахунок до 22.11.2008 року, тобто за декілька днів до введення будівництва (гаражу) в експлуатацію. Відповідно до умов п. 5.1.2. договору № 337-1 р та договору № 262-Ір-Іг відповідач зобов'язаний забезпечити виконання будівельних робіт, а також зобов'язаний забезпечити введеня об'єкту нерухомості в експлуатацію за актом державної комісії в терміни, передбачені договором. Відповідно до п. 3.4. договору № 262-Ір-Іг запланований термін введення об'єкту в експлуатацію за актом державної комісії - грудень 2008 року. Відповідно до п. 3.4. договору № 337-Ір. запланований термін введення об'єкту в експлуатацію за актом державної комісії - квітень 2009 року. На даний час жоден з об'єктів інвестування не добудований та не зданий в експлуатацію. За час дії договору № 337-1р, позивачем було придбано 2327 облігацій. 06 серпня 2010 року сторони уклади додатковий договір № 1 до договору № 337-1р про резервування від 19 листопада 2008 року, відповідно до якого сторони домовились розірвати договір № 337-Ір (про резервування квартири). Згідно з п. 2 додаткового договору відповідач зобов'язувався повернути позивачу внесені ним платежі в повному обсязі відповідно до графіку, визначеного в п.3 додаткової угоди до 31 листопада 2010 року. Відповідач зобов'язався викупити зазначену кількість облігацій за ціною 177,88 грн. за І облігацію. Таким чином, шляхом викупу цінних паперів, відповідач зобов'язався повернути позивачу кошти у сумі 413 926, 76 грн. Станом на 3 1 листопада 2010 року, відповідач виконав свої зобов'язання лише частково та з порушенням графіку платежів, передбачених Додатковим договором. Відповідач викупив лише 786 облігацій, замість 2327. що підтверджується договорами купівлі-продажу цінних паперів, покупцем яких є відповідач та випискою. Після дати, яка зазначена в додатковому договорі як дата остаточного розрахунку, позивач здійснив викуп ще 730 облігації. Слід зауважити, що останній платіж відповідач здійснив 15 серпня 2011 року. Таким чином, з порушенням умов додаткового договору відповідач викупив 1516 облігацій, замість 2327. на загальну суму 269666,08 грн.. замість 413 926. 76 грн. Отже, на даний час відповідно до додаткового договору заборгованість відповідача складає 144 260.68 грн. (811 облігацій). Оскільки, укладення договору № 262-Ір-Іг (про резервування гаражу) було напряму пов'язане з договором про резервування квартири. Який на даний час розірвано, а також, враховуючи порушення відповідачем строків здачі об'єкта нерухомості в експлуатацію (п.3.4. Договору № 262-Ір- Іг), Відповідач вимагає розірвання договору № 262-Ір-Іг у судовому порядку на повернення всіх сплачених позивачем коштів за цим договором. Як вже було зазначено, згідно договору № 262-Ір-Іг (про резервування гаражу) Позивач придбав 446 облігацій на загальну суму 49 773.6 грн. Згідно зі ст. 7.1договору № 262-1р-1г за невиконання зобов'язань, передбачених за цим договором, винна сторона несе відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим договором. Ст. 526 ЦК України, зобов'язання маг виконуватись належним чином відповідно до умов потвору та вимог Цивільного кодексу. Відповідно до ст. 611 ЦК України одним із наслідків невиконання зобов'язання є припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови або розірвання договору. Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Однак, вимога щодо стягнення з відповідача вартості правової допомоги у розмірі 8000.00 гривень, яка була надана позивачу відносно розгляду даної справи, суд вбачає що вона підлягає частковому задоволенню, оскільки її вартість фактично на день розгляд) справи була сплачена в сумі 4000.00 гривень, що підтверджується квитанцією №0810002 від 03.02.2012 року. Крім того, у вимозі позивача про стягнення з відповідача витрат на доставку судової повістки через кур'єрську службу в розмірі 74.00 гривень слід відмовити оскільки чинне законодавство не передбачає такий вид повідомлення сторін про день, час та місце судового засідання

Outcome: partial