overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що внаслідок відсутності спільних поглядів на життя фактично шлюбні відносини припинились, спільне господарство не ведеться, спільно не проживають із 07.07.2011 року, примирення і збереження шлюбу не можливе. Вважає, що подальше подружнє життя з відповідачкою буде суперечити її інтересам. За час шлюбу у них народилася дитина [PERSON], 26.03.2004 року, яка проживає із нею. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала та просила суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. За даними свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ № 098495, від 15.11.2003 року між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] укладено шлюб. (а.с.7). Відповідно свідоцтва про народження, [PERSON] народилась 26.03.2004 року у м. Полтава, її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно довідки Решетилівської селищної ради, від 18.08.2011 року, позивачка [PERSON] проживає в [INFO] разом із дитиною [PERSON] (а.с.11). Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України: У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову... Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні зясовано, що подальше спільне життя вказаного подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення . Неповнолітню дитину слід залишити проживати із матірю. Судові витрати необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення, пов'язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення. На підставі викладеного, ст. 110-112 СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду і просить шлюб з відповідачкою розірвати. Обґрунтовуючи позов зазначає, що з відповідачкою по справі знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 07 липня 1984 року, який був зареєстрований Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Дніпродзержинська, актовий запис №346. Від цього шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З 1996 року вони з відповідачкою припинили подружні стосунки, розділили спільне подружнє майно у вигляді житлового будинку в судовому порядку. Сім'я припинила своє існування, тому шо на протязі тривалого часу вони не знаходили спільної мови у вирішенні багатьох сімейних питань. Відповідачка фактично утворила нову родину. Позивач в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги та наполягав на розірванні шлюбу. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи сповіщена належним чином, про що свідчить поштове повідомлення з особовим підписом відповідачки, причини неявки суду не повідомила. При даних обставинах суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, так як з'ясовані фактичні взаємовідносини сторін та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, а саме: припинення сімейно-шлюбних відносин між сторонами за втрати почуттів любові та поваги один до одного, виникнення сварок та конфліктів в сім'ї, відсутність спроб для примирення,- і вони достатні для того, щоб суд дійшов до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного, ст. 110-112 СК України, та ст.. 10,5',60,131,209,212-215,224-227 ЦПК України, суд. -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду і просить стягнуті з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини.. В обґрунтування позову зазначає, що з відповідачем по спразі з 18 квітня 2008 року перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. 18 жовтня 2010 року рішенням Дніпровського районного суду шлюб було розірвано. Син мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона вимушена звернутись до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але до суду надала письмову заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але до суду також подав письмову заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, з позовними вимогами згодний. Згідно статті 158, 197 ЦПК України розгляд справи в суді провадиться без участі сторін та фіксування судового процесу за допомогою звукоза тисувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу ст. 181 СК України той із них, хто проживає окремо від дитини може добровільно брати участь у її утриманні в грошовій або натуральній формі за домовленістю між батьками дітей, а коли домовленості немає - за рішенням суду. Встановлено, що відповідач є батьком дитини, що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до ст.182 СК України при вирішенні питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище як дітей, так і платника аліментів, - і вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця і до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

позивач [PERSON] 11 серпня 2011 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просить шлюб розірвати, миритися не бажає, вважає відновлення подружніх стосунків, подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу неможливими. Наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання для розгляду справи не зявився, будучи повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подавав. За таких обставин, враховуючи згоду позивача, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача, провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 02 вересня 2000 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В судовому засіданні було встановлено, що між сторонами склалися несприятливі відносини, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам позивача та моральним засадам суспільства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечили б інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з зазначеною заявою, в якій вказав, що з 1990 року проживає за адресою [INFO]. За вказаною адресою він проживав разом зі своєю матірю [PERSON] та вітчимом [PERSON] Мати померла 29 серпня 2006 року. Після смерті матері, заявник залишився проживати разом з [PERSON] у вказаному будинку однією сімєю по день смерті останнього, тобто по 23 травня 2009 року. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді рухомого майна (домашніх речей) та майнового і земельного паю. У встановлений законом шестимісячний строк після смерті [PERSON] він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, так як вважав, що в звязку з фактичним прийняттям спадщини строк звернення до нотаріальної контори необмежений. Прохає суд встановити факт спільного проживання з [PERSON] однією сімєю на день його смерті та факт прийняття спадщини після померлого [PERSON]. У судовому засіданні заявник та його представник обґрунтувавши суду мотиви предявлення заяви, повністю підтримав її вимоги. Представник заінтересованої особи Пологівської державної нотаріальної контори до суду не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутність, проти задоволення заяви заперечень немає. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, свідків [PERSON], [PERSON] вважає, що заява підлягає задоволенню. Факт спільного проживання підтверджується поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], які в судовому засіданні підтвердили, що [PERSON] з 1990 року по день смерті [PERSON], проживав з ним однією сімєю та після смерті фактично прийняв спадщину і почав володіти та користуватися спадщиною померлого. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

Позивачка просить суд змінити розмір стягнення аліментів та стягувати в подальшому з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі на утримання їх спільних малолітніх дітей. Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві з відповідача за рішенням Житомирського районного суду стягуються аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видій його заробітку ( доходу ) на утримання їх спільних малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Оскільки відповідач відбував покарання в місцях позбавлення волі, розмір аліментів, які з нього утримувалися був меншим ніж ЗО відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а управління соціального захисту та забезпечення населення в Житомирському районі відмовляло їй у надані допомоги на утримання малолітніх дітей, то вона вимушена звернутися до суду з позовом про зміну розміру стягнення аліментів з відповідача. Сторони у на попереднє судове засідання не з'явилися, але надіслали до суду письмові заяви в яких просили суд проводити розгляд справи за їх відсутності. Позивачка просила задовольнити її позовну вимогу в повному обсязі, а відповідач визнав позовну вимогу позивачки та не заперечував проти її задоволення судом. З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши надані суду докази, судом встановлені наступні факти. Згідно рішення Житомирського районного суду 24 вересня 2007 року << І з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше ніж ЗО відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку( а.с.13 ). Згідно довідки Житомирської ВК №4 відповідач засуджений 07.09.2009 року Корольовським районним судом м.Житомира на 3 роки 1 місяць позбавлення волі та відбуває покарання в Житомирській виправні колонії (4) а.с.12 ). накор Додат Встановленим фактам відповідають сімейні правовідносини. Судд Наявність порушення відповідачем своїх обов'язків, як батька, утримувати свою малолітню дитину, яка потребує матеріальної допомоги є підставою для часткового задоволення позову. Суд не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги позивачки, що розмір аліментів повинен бути не меншим ніж ЗО відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такий вид стягнення аліментів не передбачений ст. 182 та 184 СК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

Позивач звернулася з позовом в суд до відповідача про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі у якому народилась дочка [PERSON], яка на даний час перебуває на її утриманні та вихованні. Відповідач ухиляється від утимання доньки, матеріальної допомоги не надає. Згоди на добровільну сплату аліментів не досягнуто, позивачу на даний час важко нести матеріальні витрати по утриманню доньки, просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, пояснення дала аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання, а тому на згідно статті 169 ЦПК України,суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, зясувавши дійсні обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що у сторін народилася донька [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1 - СГ № 246640 від 16 липня 2010 року (а.с. 7), котра проживає з матірю [PERSON] і перебуває на її утриманні. Відповідач утриманням дитини не займається, таким чином не виконує свого прямого батьківського обовязку. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментного забезпечення суд, вирішуючи справу у межах заявлених вимог (ст. 11 ЦПК України), та відповідно до вимог с і 32 СК України враховує стан здоровя дитини, стан здоровя та матеріальне становище як платника, так і одержувача аліментів. Чинне законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ст. 7 ч. 8 СК України); а також зобовязує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст. 142 цього ж кодексу) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ст.7 ч.9 СК України). Враховуючи наведене, суд приходить до висоновку, що позов є підставним і підлягає до задоволення з тих підстав, що відповідач неналежно виконує обвязки по утриманню дитини. Аліменти слід стягувати з дня звернення позивачки до суду та допустити негайне виконання у межах одномісячного сукупного платежу аліментів на дитину. Разом з тим, відповідно до ч.3 п.4 ст.81 ЦПК України пе підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду спра лом, витрати за інформаційно- технічне забезпечення у справах про стягнення аліментів, авідтак з [PERSON] відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України „Про затвердженая Порядку оплати витрат з інформаційно- технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів від 05.08.2009р. №825 слід стягнути витрати з інформаційно- технічного забезпечення в розмірі 120 гри. 00 коп. З наведених міркувань та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

У вересні 2011 р. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та коштів на утримання матері. Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем у шлюбних відносинах з 21.06.2008 року. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Відповідач у вихованні доньки не бере участі, коштів на її утримання не надає. Добровільно надавати матеріальну допомогу на моє утримання та на утримання неповнолітнього сина відповідач відмовляється. Оскільки [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивач просить стягувати з відповідача на її користь на утримання дитини та утримання дружини аліменти з усіх видів заробітку щомісяця. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дружини та дитини аліменти. Відповідач позов визнав частково: погодився на виплату 25% аліментів на утримання неповнолітнього сина, а щодо виплати коштів на утримання дружини не визнав. Заслухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.06.2008 року (а/з № 286 від 21.06.2008 року), від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а/з № 2191 від 17.07.2008року), який проживає разом з позивачкою, знаходиться на утриманні матері [PERSON] та потребує матеріальної допомоги в звязку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при призначені аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення аліментів у розмірі 1/4 щомісяця обґрунтовані і підлягають задоволенню. Розмір аліментів визначено судом з врахуванням матеріального становища сторін і не суперечить інтересам неповнолітньої дитини. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Неповнолітньому сину - [PERSON], виповнилося 05.07.2011року три роки. У звязку з цим відпали підстави в стягненні коштів на утримання матері спільної дитини. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 8,50 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі - 7,50 грн., на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 51,00 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 112, 50 грн. На підставі ст.ст.84,110,111,112,180,182,184 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з вимогами до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів в її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 17.09.2004року народження в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач свій позов підтримав повністю, посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За згодою позивача, на підставі ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 22.04.2004р., який розірвано 17.05.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ИД № 008071, виданим відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис № 296 від 17.05.2006 року. Від шлюбу в них народилася дитина син [PERSON] 17.09.2004року народження, що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД №102307, виданим відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 2149 від 12.10.2004 року. Судом з'ясовано, що відповідач [PERSON] проживає окремо від сім'ї, добровільно не бере участі в утриманні дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати свого неповнолітнього сина [PERSON]. В судовому засіданні не було представлено жодних доказів стосовно того, що відповідач за своїм станом здоровя чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків по утриманню неповнолітнього сина. Інших утриманців у нього немає. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення, стягнення аліментів слід визначити в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача [PERSON] щомісячно до досягнення дочкою повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

У червні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: Шпитьківська сільська рада Києво- Святошинського району Київської області про зобов'язання не чинити перешкод в користуванні будівлею, та знесення встановленої огорожі. Свої вимоги обґрунтував тим. що 02 липня 2010 року він зареєстрував право власності на нежитлову будівлю загальною площею 1033,9 кв.м. розташовану за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, вул. Паркова, 23/2. Доступ до нежитлової будівлі належної йому на праві власності можливий лише по одній дорозі загального користування, яка проходить біля земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні [PERSON] В даний час [PERSON] здійснюючи роботи по обнесенню парканом своєї земельної ділянки загородив також дорогу, чим унеможливив йому доступ до належної йому будівлі. Позивач просив зобов'язати [PERSON] знести встановлену на дорозі огорожу, та не чинити ніяких перешкод в користуванні будівлею загальною площею 1033.9 кв.м., розташовану за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, вул. Паркова, 23/2. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] він же і представник третьої особи у справі проти позову заперечував, посилаючись на його недоведеність. Заслухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, суд знаходить, що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. За правилами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положеннями ст. 60 ЦПК України визначено кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. В судовому засіданні позивач не довів та не надав безспірних доказів, що він є власником будівлі розташованої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, вул. Паркова, 23/2., та не довів вимоги щодо вчинення відповідачем йому перешкод у користуванні будівлею. Наявна в матеріалах справи копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно не може вважатися безспірним доказом, оскільки відповідачем не надано її оригінал, та взагалі оригінали правоустановчих документів на будівлю. Вказані обставини були розясненні позивачу у відповідності до ст. 10 ЦПК України. За клопотанням [PERSON] про надання доказів, у судовому засіданні була оголошена перерва, проте в наступне судове засідання позивач не зявився, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, доказів в підтвердження своїх позовних вимог не надав. За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed