Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до Павлоградської міської ради в якому просила суд визнати за нею право власності на приватизовану земельну ділянку площею 0,1 га розташовану по пров. Клиновому, 41 в м. Павлограді в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 25 лютого 2011 року. В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила що 25 лютого 2011 року помер її чоловік [PERSON] Після смерті чоловіка залишилася спадщина, а саме житловий будинок № 41 по пров. Клиновому м. Павлограда та приватизована земельна ділянка площею 0,1 га. для обслуговування вказаного житлового будинку. В передбачений законом термін вона звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом було видано їй свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, однак у видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку нотаріусом було відмовлено у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи, а саме державний акт на земельну ділянку на імя померлого чоловіка. Зазначену земельну ділянку чоловік отримав у спадщину після смерті своєї матері [PERSON], померлої 31.01.2010 року. Однак до своєї смерті чоловік позивачки не встиг отримати державний акт на вказану земельну ділянку на своє імя. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, у вирішенні спору покладається на розсуд суду. Позивачка в судовому засіданні позовну заяву підтримала посилаючись на доводи наведені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні. Вислухавши позивача, зясувавши обставини справи, та перевіривши їх письмовими доказами, суд доходить висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таки підстави. 25 лютого 2011 року помер чоловік позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с. 9). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку № 41 по пров. Клиновому, м. Павлограда та приватизованої земельної ділянки по пров. Клиновому № 41. Позивачка в передбачений законом термін звернулась до Першої Павлоградської держнотконтори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 10 вересня 2011 року державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори позивачці було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок № 41 по пров. Клиновому, м. Павлограда. Дніпропетровської області. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на приватизовану земельну ділянку по пров. Клиновому, 41 м. Павлограда, позивачці було відмовлено у звязку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на вище вказану земельну ділянку (а.с. 12, 13). Зазначена земельна ділянка належала на праві власності матері померлого [PERSON], що підтверджується копією державного акту про право приватної власності на землю, виданою на імя [PERSON], (а.с. 14) 31 лютого 2010 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11). 16 серпня 2010 року [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,1 га. для обслуговування житлового будинку № 41 по пров. Кленовому, 41 після смерті [PERSON] (а.с. 15) Однак отримати державний акт про право приватної власності на землю на своє імя [PERSON] не встиг у звязку зі смертю. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217-1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після йог смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Таким чином, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволеню. На підставі викладеного,

Outcome: approved