overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-11 00:00:00

У грудні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення 938 гривень 81 копійки. Позивач подав суду заяву, у якій просив суд розглянути справу у його відсутність. Пред*явлені позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задовленні. В обгрунтування пред*явлених позовних вимог представник позивача вказала, що між ними та відповідачами по справі 08 жовтня 2009 року був укладений договір № 083215 на постачання електричної енергії. Відповідачам електрична енергія постачалась у повному обсязі. Згідно договору Про порядок погашення донарахування по акту порушення Правил користування електричною енергією для населення відповідачка зобов*язалась погашати нараховану по акту суму у розмірі 8.450 гривень 39 копійок. Відповідно до узгодженого графіку відповідачка зобов*язалась на протязі 18 місяців щомісячно сплачувати по 468 гривень 46 копійок. Однак взяті зобов*язання відповідачка виконала частково та сплатила 7.511 гривень 58 копійок. Однак залишок заборгованості у розмірі 938 гривень 81 копійки відповідачка перестала сплачувати. Просить позовом задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з*явилась. Щоразу судом про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Суду про поважність причини неявки не повідомила. При таких обставинах відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні було встановлено, що відповідачка зареєстрована та проживає у [INFO] та є абонентом позивача. Згідно укладеного договору відповідачка зобов*язалась за порушення правил користування електрикою погасити нараховані збитки у розмірі 8.450 гривень 39 копійок. Однак укладений договір виконала частково. Залишок заборгованості у сумі 938 гривень 81 копійки не бажає сплачувати. Відповідно до ст.1166 ЦК України Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При таких обставинах суд, оціюючи всі докази, зібрані по справі в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Задовольняючи позов, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача підляють стягненню понесені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-11 00:00:00

У грудні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення 8.450 гривень 39 копійок. Позивач подав суду заяву, у якій просив суд розглянути справу у його відсутність. Пред*явлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В обгрунтування пред*явлених позовних вимог представник позивача вказала, що під час проведення планової перевірки стану електричних приладів обліку та електроустановок у відповідачів 01 липня 2010 року було виявлено безоблікове користування електроенергією: розкрадання електричної енергії за допомогою самовільного підключення до електричної мережі поза засобом обліку прихованим способом. Електрична енергія споживається але приладом обліку не враховується. Стосовно відповідачів було складено акт № Г 005322 від 01 липня 2010 року. У зв*язку з цим відповідачами були спричинені збитки на суму 8.450 гривень 39 копійок, що стверджується розрахунком розміру відшкодування збитків від 01 липня 2010 року, які відповідачі добровільно сплачувати не бажають. Просить позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не з*явились. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Однак суду про поважність причини неявки у судове засідання не повідомили. Тому суд відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає можливим слухати справу у їх відсутність. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні було встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають у [INFO] та є абонентами позивача. У відповідачів було виявлено розкрадання електричної енергії, використання недооблікованої електричної енергії за допомогою самовільного підключення до електричної мережі після відключення прихованим способом. Електрична енергія споживається але приладом обліку не враховується. Під час планової перевірки було складено акт згідно якого позивачу були спричинені збитки на загальну суму 8.450 гривень 39 копійок. При таких обставинах суд, оціюючи всі докази, зібрані по справі в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає, що з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-11 00:00:00

У грудні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення 521 гривні 45 копійок. Позивач подав суду заяву, у якій просив суд розглянути справу у його відсутність. Пред*явлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В обгрунтування пред*явлених позовних вимог представник позивача вказала, що під час проведення планової перевірки стану електричних приладів обліку та електроустановок у відповідачки 12 жовтня 2010 року було виявлено безоблікове користування електроенергією: розкрадання електричної енергії, використання недооблікованої електричної енергії за допогою самовільного підключення до електричної мережі після відключення. Електрична енергія споживається але приладом обліку не враховується. Стосовно відповідачки був складений акт про порушення правил користування електричною енергією для населення за № Г 036281 від 12 жовтня 2010 року. У зв*язку з цим були спричинені збитки на загальну суму 521 гривню 45 копійок, що стверджується розрахунком розміру відшкодування збитків від 12 жовтня 2010 року, які відповідачка добровільно сплачувати не бажає. Просить позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з*явилась. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Однак суду про поважність причини неявки у судове засідання не повідомила. Тому суд відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає можливим слухати справу у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні було встановлено, що відповідачка зареєстрована та проживає у квартирі 5 будинку 4-А по по проспекту Конституції у м. Дніпродзержинську та є абонентом позивача. У відповідачки було виявлено розкрадання електричної енергії, використання недооблікованої електричної енергії за допомогою самовільного підключення до електричної мережі після відключення. Електрична енергія споживається але приладом обліку не враховується. Під час планової перевірки був складений акт згідно якого позивачу були спричинені збитки на загальну суму 521 гривню 45 копійок. При таких обставинах суд, оціюючи всі докази, зібрані по справі в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає, що з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-11 00:00:00

13 лютого 2012 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області надійшла вищевказана заява в якій заявник просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON], яка померла 17.05.1996 року, є матір"ю [PERSON], [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав та просив задовольнити заяву в повному обсязі. Зацікавлена особа, в судове засідання не з»явилася, але направила на адресу суду листа в якому просила розглянути справу у їх відсутність відповідно до законодавства. Заслухавши пояснення заявника, свідка [PERSON] , дослідивши письмові докази у справі суд вважає можливим задовольнити заяву заявника з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ч.1 ЦК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Так судом встановлено, що 17 травня 1996 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серією І-ЖД № 108325 видане 17 травня 1996 року Великодолинською селищною радою народних депутатів Овідіопольського району Одеської області, актова запис №60. Після смерті [PERSON] [PERSON] звернувся до Овідіопольської державної нотаріальної контори в Одеській області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, але йому було відмовлено, оскільки не підтвердженні родинні відносини між [PERSON] та [PERSON], в звязку з тим, що у свідоцтві про народження дошлюбне прізвище померлої [PERSON] російською мовою вказане «Свидюк», а у прізвище по паспорту позивача «Сведюк». \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З пояснень свідка [PERSON] вбачається, що померла [PERSON] є рідною матір»ю [PERSON], дані обставини підтверджуються свідоцтвом про одруження серією ЯФ № 057445 видане Великодолинською сільською радою депутатів трудящих Овідіопольського району Одеської області, актовий запис № 56 та свідоцтвом про народження серією V-УР № 0480960 видане 20 червня 1963 року відділом ЗАГСУ Ульянівського району Одеської області, актовий запис № 30. Виходячи з вищевказаного суд вважає, що дійсно померла [PERSON] є рідною матір»ю [PERSON], що знайшло своє підтвердження під час судового розгляду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-11 00:00:00

Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки заробітку починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, мотивуючи вимоги тим, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, у даному шлюбі в них народилась двоє дітей, які в даний час є неповнолітніми, відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на їх утримання. Позивачка у судове засідання подала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та вважає за необхідне відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Вирішуючи справу, суд при визначенні розміру аліментів врахував стан та матеріальне становище дитини, здоровя та матеріальне становище платника аліментів, а також відсутність утриманців у платника аліментів. Виходячи з наведеного та враховуючи те, що відповідач як батько зобовязаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, суд переконаний, що позов обґрунтований і такий, що підлягає задоволенню у розмірі 1/3 частин із усіх видів заробітку відповідача щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Із відповідача слід також стягнути в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-11 00:00:00

Позивачка просить стягнути з відповідача, який є батьком її неповнолітньої дитини, аліменти в твердій грошовій сумі- 500 грн щомісячно і пояснює що в шлюбі з відповідачем вона заходиться до цього часу та проживали спільно з 24.01.2009 року до січня 2012 року, після чого у звязку з непорозумінням во стала проживати з батьками . У шлюбі, 21.12.2009 року від відповідача вона народила дитину- дочку [PERSON], яка постійно проживала і проживає з нею. На утримання дитини відповідач кошти не дає, а утримання потребує значних витрат. Просить стягнути аліменти на утримання дитини в сумі 500 грн, так як на цей час вона не працює. Відповідач в судовому засідання з позовом згоден, не заперечує що має приймати участь в утриманні дитини, а тому згоден надавати допомогу позивачці на утримання дитини в сумі 500 грн щомісячно. На цей час не працює, але має наміри працювати. Вислухав пояснення сторін, вивчивши представлені докази, суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню . Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнння ними повноліття. Як встановлено з свідоцтва 1-ЖД № 100211 про народження [PERSON] 21.12. 2009 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 182 ч.2 СК України, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно свідоцтв про народження дитина досягла віку 2 років. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід , а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або стягувача аліментів, може визначити їх розмір в твердій грошовій сумі. Як указано в ст. 12 Закона України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» № 4282-VI від 22.12.2011 року, починая з 01.01.2012 року встановлений прожитковий мінімум на дитину до 6 років в сумі 893 грн., тому 30% складає 267 грн.90 коп. Позивачка просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі 500 грн, відповідач не заперечує проти стягнення аліментів в такій сумі. При таких обставинах, суд задовольяє позов і стягує аліменти в сумі 500 грн, так як ця сума відповідає вимогам закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-11 00:00:00

В жовтні 2011 р. [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності. Позивач вказує на те, що 29 червня 2001 року вони придбали у відповідачів квартиру [ADDRESS], уклавши договір купівлі продажу, який був зареєстрований на УБ «Номінал» за № 0859-Н та в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації. При укладенні угоди сторони досягли згоди з усіх її суттєвих умов, але від нотаріального посвідчення договору сторони відмовились. У звязку з необхідністю вчинення подальших правових дій, щодо реалізації права власності позивачі просили про визнання договору купівлі-продажу вказаної квартири дійсним. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити. Відповідачі та представник третьої особи в судове засідання не зявились. Про час і місце розгляду справи повідомлені судом належним чином. Згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України проводиться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачів, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. 29 червня 2001 року укладений письмовий договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким [PERSON], [PERSON] продали, а [PERSON], [PERSON] купили квартиру [ADDRESS]. Сторони повністю виконали всі суттєві умови договору, за яким відповідачі передали зазначену квартиру у власність позивачів, а останні прийняли нерухоме майно і сплатили за нього певну грошову суму. Даний договір було зареєстровано УБ «Номінал» в журналі реєстрації біржових угод з нерухомим майном за № 0859-Н 29 червня 2001 року. Придбану за договором квартиру [ADDRESS] позивач зареєстрував на праві власності в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації (реєстрова книга № 93, реєстровий № 16956), а також зареєстрували своє місце проживання в ній. Згідно довідки МБТІ № 1136 від 16 лютого 2012 року право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] 1/2 частка, [PERSON] 1/2 часток. У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, та п.4 постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 р. «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (з внесеними змінами), якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивачів про визнання спірного договору дійсним є обґрунтованими і підлягають задоволенню. В іншій частині позов задоволенню не підлягає, оскільки згідно зі ст.. 328 та 655 ЦК України у позивачів [PERSON], [PERSON] виникло право власності на житловий будинок № 27 по вул. Новобузькій,91-А у м. Миколаєві на підставі договору купівлі-продажу, тому у визнанні права власності позивачів на зазначений житловий будинок в судовому порядку немає необхідності.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-11 00:00:00

В жовтні 2011 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Позивач вказує на те, що 19 серпня 1999 року він придбав у відповідачів квартиру [ADDRESS], уклавши договір купівлі продажу, який був зареєстрований на ТБ «Українська біржа Нерухомість» за № 997/1 та в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації. При укладенні угоди сторони досягли згоди з усіх її суттєвих умов, але від нотаріального посвідчення договору сторони відмовились. У звязку з необхідністю вчинення подальших правових дій, щодо реалізації права власності позивач просив про визнання договору купівлі-продажу вказаної квартири дійсним. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідачі та представник третьої особи в судове засідання не зявились. Про час і місце розгляду справи повідомлені судом належним чином. Згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України проводиться заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. 19 серпня 1999 року укладений письмовий договір купівлі-продажу нерухомого майна, за яким [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та імені [PERSON], продали, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS]. Сторони повністю виконали всі суттєві умови договору, за яким відповідачі передали зазначену квартиру у власність позивача, а останній прийняв нерухоме майно і сплатив за нього певну грошову суму. Даний договір було зареєстровано ТБ «Українська біржа Нерухомість» в журналі реєстрації біржових угод з нерухомим майном за № 997/1 19 серпня 1999 року. Придбану за договором квартиру [ADDRESS] позивач зареєстрував на праві власності в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації (реєстровий № 16201), а також зареєстрував своє місце проживання в ній. У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, та п.4 постанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 28 квітня 1978 р. «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (з внесеними змінами), якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача [PERSON] про визнання спірного договору дійсним є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вка-зуючи на те, що 17 травня 1986 року він уклав шлюб з [PERSON], який був зареєстрований відділом РАГСу м.Татарбунари Одеської області, про що було зроблено актовий запис за № 35. Даний шлюб для обох первин-ний, від шлюбу у них народилися діти, які досягли повноліття. В остан-ній час їхнього проживання вони почали часто сваритися, перестали пова-жати один одного. Між ними виникли такі обставини, що не дозволяють проживати однією сімєю, перебувати в шлюбі за таких обставин не має сенсу. Вважає, що подальше збереження сімї неможливе, просив розірвати шлюб у судовому порядку. Позивач у судове засідання не зявився, в позовній заяві просив справу розглянути за його відсутності у звязку з виїздом за межі Та-тарбунарського району, позовні вимоги підтримав. Відповідач двічі в судове засідання не зявилася, хоча про дату, місце та час розгляду справи сповіщалась належним чином ( поштою з повідомленням ). Відомостей про поважність причин її неявки суд не має і вважає, що вона не зявилася без поважних причин. Також суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність, враховуючи наявність доста-тніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявні-сть правових підстав для задоволення позовних вимог. З копії паспорту серії КК № 923040 ( а.с.3-4 ) видно, що 17 травня 1986 р. [PERSON], [INFO], зареєстрував шлюб з [PERSON], [INFO], актовий запис № 35. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу може бути постановлено, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них, інтересам дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами розпався остаточно, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у звязку з чим, суд вважає, що шлюб має бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO], у розмірі 1/3 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття. Просить допустити стягнення аліментів на дитину негайно, в межах платежу за один місяць. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з 2005 року вона з відповідачем проживала в зареєстрованому шлюбі.. Від шлюбу в них народився 28 грудня 2005 року син [PERSON], батьком якого, згідно свідоцтва про народження дитини, є відповідач. Подружнє життя між сторонами не склалося, позивачка стала проживати з дитиною окремо. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, хоча і має таку можливість Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги частково змінила і просить стягнути з відповідача аліментів на утримання сина [PERSON] [INFO], у розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття. Відповідач позов визнав повністю, погоджується сплачувати аліменти. Суд дослідивши обставини справи, представлені докази, давши їм оцінку вважає ,що позов підлягає задоволенню. Як видно із матеріалів справи, син позивачки Данило, батьком якого є [PERSON], перебуває на вихованні та утриманні матері, потребує матеріальної допомоги, відповідач добровільно такої допомоги не надає, хоча і зобовязаний це робити по закону. При таких обставинах суд вважає , що позов доведено і він підлягає задоволенню . На підставі викладеного ,

Outcome: approved