Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-08 00:00:00

Прокурор Глибоцького району в інтересах Глибоцького професійного ліцею звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про виселення з гуртожитку, вказавши в позові, що до прокуратури Глибоцького району звернувся директор Глибоцького професійного ліцею [PERSON] з клопотанням про надання правової допомоги у виселенні із приміщення гуртожитку № 23, що розташований в смт. Глибока по вулиці Бойка, 2 відповідачів [PERSON] та [PERSON] Під час здійснення перевірки встановлено, що на балансі Глибоцького професійного ліцею перебуває гуртожиток № 1 по вулиці Бойка, 2 в смт. Глибока. Відповідно до договору найму житла в гуртожитку Глибоцького професійного ліцею від"0ї "липня 2010 року за №6, Глибоцькій професійний ліцей надав відповідачам в тимчасове користування житлове приміщення строком з 01 липня 2010 року по 01 липня 2011 року. Згідно умов даного договору, договір припиняється при закінченні строку його дії. Оскільки Глибоцький професійний ліцей наміру продовжити договір найму житла не мав, то у встановлений законом термін попередив відповідачів про необхідність передати приміщення адміністрації ліцею. Однак, дана вимога відповідачами залишена без виконання, тому просить суд виселити [PERSON] та [PERSON] з житлового приміщення №23 в гуртожитку Глибоцького професійного ліцею. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] 15 листопада 2011 року звернулися в суд із зустрічною позовною заявою до прокурора Глибоцького району Чернівецької області та Глибоцького професійного ліцею про визнання права користування житловим приміщенням. Посилаються на те, що відповідачка, працюючи в Глибоцькому СПТУ №22, яке було реорганізовано в Глибоцький професійний ліцей отримала житлове приміщення, де вони по сьогоднішній день проживають. Іншого житлового приміщення вони не мають. Враховуючи те, що вони понад п'ять років проживають у гуртожитку просили суд визнати за ними право користування житловим приміщенням № 23 у гуртожитку № 1 по вулиці Бойка, 2 в смт. Глибока Глибоцького району Чернівецької області. Ухвалою суду № 2-861/11 від 09 грудня 2011 року вказані позови обєднанні в одне провадження. В судовому засіданні прокурор Хільчук О.І. та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю і в своїх поясненнях підтвердили обставини, * які викладені в позовній заяві. Більш того зазначили, що відповідачі нетривалий час працювали в організації, вже не працюють в Глибоцькому професійному ліцеї, а тому не мають права на проживання в ньому. Просили суд позовні вимоги первісного позову задовольнити. Зустрічну позовну заяву відповідачів не визнали і просили в задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити. Відповідачка [PERSON] та представник відповідачів [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, і надали свої заперечення, в яких зазначають, що відповідачі працювали в Глибоцькому СПТУ, проживають у гуртожитку понад п'ять років і тому мають право на користування наданим їм житловим приміщенням, крім того іншого житлового приміщення відповідачі не мають, просили суд у задоволенні позову відмовити. Також в своїх поясненнях відповідачка підтвердила ' факт укладення нею щорічно строкового договору найму приміщення. Вислухавши пояснення сторін по справі та, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги прокурора Глибоцького району в інтересах Глибоцького професійного ліцею обґрунтовані та підлягають задоволенню, а у задоволенні зустрічних позовних вимог відповідачів слід відмовити. Так, відповідно до договору найму житла в гуртожитку Глибоцького професійного ліцею від 01 липня 2010 року за № 6, [PERSON] та [PERSON] надано у тимчасове користування житло, а саме три кімнати за № 23 строком з 01 липня 2010 року по б І липня 2011 року, у гуртожитку ліцею №1 в смт. Глибока по вул. І.Бойка, 2 Глибоцького району Чернівецької області. Згідно п.4.1.1 вище згаданого договору, договір може бути розірвано з і ініціативи будь-якої сторони за наявності умов і в порядку, передбачених законодавством, умовами даного договору, а також при закінченні строку дії даного договору. З попередження № 52 від 28 березня 2011 року та повідомлення про отримання попередження, вбачається, що відповідачі 30 березня 2011 року повідомлялися, про те що адміністрація Глибоцького професійного ліцею наміру продовжити договір найму житла на має, у зв'язку з чим їм запропоновано не пізніше 01 липня 2011 року звільнити орендоване приміщення. Відповідно до довідки Глибоцького професійного ліцею №385 від 15 січня 2011 року, вселення наймачів в гуртожиток по вул. І.Бойка,4 (раніше вул. І.Бойка,2) відбулося виключно на підставі договорів найму. Як вбачається з рішення виконавчого комітету Глибоцької селищної ради від 20 лютого 2008 року Глибоцькому професійному ліцею присвоєно поштову адресу -вул. І. Бойка, 4. З свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04 березня 2010 року вбачається, що Глибоцькому професійному ліцею на праві оперативного управління належать гуртожитки літ. «А», «Б» по вул. І.Бойка,4 в смт, Глибока Глибоцького району Чернівецької області. Тому суд відхиляє доводи представника відповідачів про зміну правового статусу спірного гуртожитку з посиланням на лист Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 14 листопада 2011 року № 1/11-0607, так як в листі зазначено, що на засіданні Спеціальної комісії з майнових питань було прийнято рішення про надання дозволу Глибоцькому професійному ліцею на зміну статусу гуртожитку № 1 на житловий будинок, отже Міністерством освіти і науки, молоді та спорту України було тільки надано дозвіл позивачу на зміну статусу гуртожитку, проте на даний час статус гуртожитку не змінено і він має статус студентського гуртожитку, що підтверджується довідкою Глибоцького професійного ліцею № 385 від 15 листопада 2011 року. Більш того, вказаний лист не може бути визнаний судом належним і допустимим доказом, оскільки адресований [PERSON], який не є учасником процесу, на його запит і суду не надано текст запиту. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами, як з боку наймодавця так і з боку наймача. Згідно ч.1 ст.631 ЦК України, строком договору є час протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконувати свої обов'язки. Тобто, з моменту припинення договору найму житлового приміщення припиняються права і обов'язки сторін, в тому числі і право наймача і членів його сім'ї користуватися житловим приміщенням. Також судом встановлено, що відповідачі у трудових відносинах з позивачем не перебувають, що визнається сторонами. Відповідачка [PERSON] працювала в СПТУ № 22 з 20 листопада 2001 року по липень 2004 року, тобто менше трьох років, відповідач [PERSON] працював у СПТУ № 22 з 22 липня 2002 року по 02 червня 2004 року, тобто менше ніж два роки, відповідачі були звільнені з роботи за власним бажанням, що визнається сторонами. Відповідно до ч. З ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Оскільки термін дії договору закінчився 01 липня 2011 року і новий договір не був укладений, то відповідачі з вказаної дати вважаються такими, що самоправно зайняли житлове приміщення. Згідно ч.1 ст. 132. ЖК України сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв'язку з роботою. Частиною 2 ст. 132 ЖК України передбачено, що інших працівників підприємств, установ і організацій, які посилилися в гуртожиток в зв'язку з роботою, може бути виселено без надання іншого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину. Оскільки суду не надано доказів про те, що відповідачі посилилися у гуртожиток у зв'язку з роботою, перший договір найму датований 01 листопада 2003 року, більш того відповідачі пропрацювали в установі не більше трьох років, звільнені за власним бажанням, тому суд вважає, що їх зустрічні позовні вимоги про визнання за ними права на користування житловим приміщенням задоволенню не підлягають. Суд відхиляє доводи представника відповідачів про необхідність відмовити у задоволенні первісних позовних вимог у зв'язку з тим, що в позовній заяві невірно ^ вказано адресу гуртожитку, оскільки саме представником Глибоцького ліцею надано підтверджуючі документи про зміну адреси з метою уточнення позовних вимог; предметом розгляду справи було приміщення № 23 в гуртожитку літ.«А» (раніше гуртожиток №1) по вулиці І.Бойка, 4 (раніше вул. І.Бойка,2) в смт. Глибока Глибоцького району Чернівецької області, в якому проживають відповідачі. Також суд відхиляє доводи представника відповідачів про необхідність застосування до спірних правовідносин положень Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» від 08 вересня 2008 року, оскільки згідно ч.З ст.1 вказаного Закону, сфера дії цього Закону поширюється на гуртожитки, які є об'єктами права державної та комунальної власності, крім гуртожитків, що перебувають у господарському віданні чи в оперативному управлінні військових частин, закладів, установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до 1 закону, Міністерства внутрішніх справ України та державних навчальних закладів. Також не містить прямої заборони виселення мешканців гуртожитків Указ Президента України «Про заходи щодо забезпечення житлових прав мешканців гуртожитків» від 24 листопада 2008 року. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє обґрунтування в судовому засіданні. Невизнання відповідачами позовних вимог судом розцінюється як спосіб захисту власних інтересів і намагання зберегти за собою право користування спірним житловим приміщенням, а у задоволенні зустрічних позовних вимог слід відмовити у зв'язку з їх і безпідставністю. На підставі наведеного, ст. 116, 132 ЖК України, ст.ст. 629, 631 ЦК України, ч.3 ст.1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» від 08 вересня 2008 року,

Outcome: approved