Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-01 00:00:00

В квітні 2011 року позивач звернувся до суду та просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом 1 черги на житловий будинок № 25/21 по вул. Карпатська в м. Києві, яка належала на праві власності його батьку [PERSON], який помер 30.09. 1981 року. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 30.09. 1981 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку № 25/21 по вул. Карпатська в м. Києві, який належав йому на праві приватної власності. Після смерті батька позивач являється єдиним спадкоємцем спадкового майна. Однак Першою державною нотаріальною конторою м. Києва йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, оскільки за життя батько позивача не оформив право власності на будинок, в звязку з чим у позивача відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Позивач постійно проживає у вказаному будинку, здійснює за ним догляд, робить ремонт, слідкує за його технічним станом і, відповідно, вважає, що фактично прийняв спадщину після смерті батька та просить визнати за ним право власності на вказаний будинок. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просили про їх задоволення в повному обсязі. Представник Київської міської ради надіслав свої заперечення проти позову ат просив відмовити відповідачу в задоволенні позову в частині визнання права власності. Представник третьої особи ГУЮ в м. Києві надіслав пояснення в яких вирішення спору залишив на розсуд суду та просив розглядати справу без його участі. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтримали обставини викладені в позові та пояснили, що позивач дійсно фактично вступив в права спадкоємця: постійно проживає у вказаному будинку, здійснює за ним догляд, робить ремонт, слідкує за його технічним станом. Вислухавши пояснення сторін, які приймали участь у розгляді справи, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо на протязі строку встановленого ст.. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що 30.09. 1981 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з житлового будиноку № 25/21 по вул. Карпатська в м. Києві, який належав йому на праві приватної власності. Після смерті батька позивач являється єдиним спадкоємцем спадкового майна. Однак Першою державною нотаріальною конторою м. Києва йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, оскільки за життя батько позивача не оформив право власності на будинок, в звязку з чим у позивача відсутні правовстановлюючі документи на будинок. Позивач постійно проживає у вказаному будинку, здійснює за ним догляд, робить ремонт, слідкує за його технічним станом і, відповідно, вважає, що фактично прийняв спадщину після смерті батька та просить визнати за ним право власності на вказаний будинок. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved