overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-01 00:00:00

18 серпня 2011 року позивачка звернулася у суд з даним позовом і просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання трьох дітей, в твердій грошовій сумі по 300 грн. на кожну дитину щомісячно, до повноліття старшої дитини. Свій позов позивачка мотивує тим, що з 14.10.1997 року проживає з відповідачем по справі у цивільному шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою і перебувають на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, які знаходяться на повному утриманні позивачки, що підтверджується довідкою сільської ради. Відповідач є працездатним, фізично здоровим, інших утриманців не має, добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тому позивачка просить стягнути з нього на утримання [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], до повноліття старшої дитини, аліменти у твердій грошовій сумі 300 грн. на кожну дитину. В судовому засіданні позивачка зявилася, позов підтримала повністю та надала пояснення аналогічні тим, які викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання зявився, проти позову частково заперечував та вважає, що вказана у позову сума аліментів буде завеликою, оскільки на даний час не працює, здійснює догляд за батьками - інвалідами та вважає, що сума в розмірі 200 грн. на кожну дитину буде відповідати його матеріальному стану. Суд, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає, що змінений позов підлягає до повного задоволення на підставі наступного. У судовому засіданні встановлено, що дійсно [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою, перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Виграївської сільської ради № 132 від 12.07.2011 року. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей надає не регулярно. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи те, що відповідач є працездатним, фізично здоровим, а тому суд задовольняє даний позов частково і стягує з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі щомісяця, що становить 250 грн. на кожну дитину до повноліття [PERSON]. З урахуванням того, що відповідач є працездатним, фізично здоровим, його матеріального становища відповідача суд вважає, що присуджена сума буде достатньою для нормального виховання і забезпечення дітей. Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача 120 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення по справі та 51 грн. судового збору. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, що становить 250 грн. на кожну дитину, підлягає негайному виконанню, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-01 00:00:00

15 серпня 2011 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання дружини, вказавши, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 06.06.2002 р. зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, про що свідчить актовий запис № 117, від шлюбу є неповнолітні діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини та на утримання дружини. Інших дітей у відповідача немає, стан здоровя задовільний. Ніяких стягнень за виконавчими документами не проводиться. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трьохрічного віку. Позивач [PERSON] в судовому засідання уточнила позовні вимоги, просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі, у розмірі 750 грн. щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трьохрічного віку. Відповідач [PERSON] в судове засідання зявився, позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, у розмірі 750 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трьохрічного віку визнав в повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] знаходяться у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, про що свідчить актовий запис № 117 з 06.06.2002 р. (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], (а.с. 6) та [PERSON], [INFO] (а.с.5). Діти проживають з позивачем за адресою: Донецька область, Красноармійський р-н, с. Лисівка, вул. Чкалова, 94. Позивач [PERSON] не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач відмовляється в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дітей та на утримання дружини З урахуванням вимог ст. ст. 82-84 Сімейного Кодексу України, а також того, що відповідачем до суду не надано доказів неможливості виплати аліментів на утримання дружини, ураховуючи стан здоровя відповідача не є інвалідом, наявності у відповідача інших утриманців крім [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], не встановлено, ураховуючи матеріальне становище позивачки, суд вважає, що відповідач може виплачувати аліменти на утримання дружини починаючи з дня подання заяви до досягнення дитиною трьохрічного віку. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України платник аліментів, який має нерегулярний, непостійний прибуток, частину прибутку одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-01 00:00:00

22 серпня 2011 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 25.07.2009 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі та проживала з ним до липня 2011 року. Шлюб у них перший. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з липня 2011 року. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть, мешкають окремо. Причиною розпаду сімї є несхожість характерів. Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач [PERSON] в судове засідання зявився, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 25.07.2009 року зареєстрували шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 256 серія 1-НО № 183925 (а.с.8), від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені у липні 2011 року через несхожість характерів. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спору про розподіл майна між ними не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON]. Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на предявлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сімю неможливо. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище [PERSON]. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому трудової книжки серії УКР № 1606838, виданих архівним відділом Хотинської районної державної адміністрації та встановлення факту трудового стажу та розрахунку заробітної плати члена колгоспу «Маяк», за період 1978-1999 р.р. згідно архівних довідок (вих. №1-746, 1-748 від 06.07.2011 року). В квітні 1978 року позивач [PERSON] був прийнятий на роботу в колгосп «Маяк», де працював до 01.05.2003 року. З моменту прийняття його на роботу, у відділі кадрів колгоспу на нього була заведена трудова книжка серії УКР №1606838, в якій його прізвище помилково записано [PERSON], а рік народження 1950 р. З 30.11.2004 року [PERSON] працює в ТзОВ ВКТ «АРГО», де у відділі кадрів товариства в трудовій книжці зроблені виправлення на підставі даних паспорту, однак даний факт недостатній для того, щоб зарахувати стаж роботи, який зазначений в архівних довідках, в період 1987-1999 р.р. В обґрунтування своїх вимог заявник [PERSON] вказав, що в звязку із розбіжністю в написанні його прізвища та року народження, неможливе призначення пенсії за віком, так як Управління пенсійного фонду відмовляє. В судовому засіданні, посилаючись на викладене [PERSON] заяву підтримав. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] підтвердили, що правильне прізвище позивача «Боднар Василь Тимофійович», [INFO]. Представник управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі в судовому засіданні не зявився, хоча своєчасно був повідомлений про час слухання справи. Судом також встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: починаючи з 1978 року по 2003 рік заявник працював в колгоспі «МАЯК», який потім реорганізований в ТОВ «МАЯК». Проте управління пенсійного фонду України в Хотинському районі відмовило [PERSON] в призначенні пенсії, оскільки в трудовій книжці колгоспу «Маяк» він значиться як «Боднарь Василь Тимофійович», [INFO], а не «Боднар Василь Тимофійович», [INFO]. Суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно копії паспорту правильне прізвище заявника «Боднар Василь Тимофійович». Судом досліджено письмові докази по справі: архівна довідка від 06.07.2011 року №1-748 (а.с. 3); архівна довідка від 06.07.2011 року №1-746 (а.с. 4); архівна довідка №1-101 від 06.07.2011 року (а.с. 5); копія паспорту [PERSON] (а.с. 6) Таким чином, заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-01 00:00:00

В серпні 2011 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 24.01.1998р., від спільного шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. В звязку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення повноліття дітей. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги викладені в позовній заяві підтримала в повному обсязі, відповідач в судове засідання не зявився хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду цивільної справи судовою повісткою з повідомленням. Суд, заслухавши позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. За змістом ст. ст. 182, 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом і мінімальний розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аналізуючи зібрані у справі докази, з урахуванням обставин справи, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення аліментів на утримання дітей підлягає задоволенню в повному обсязі і з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір в розмірі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, посилаючись на те, що 25.08.2004 року померла його мати [PERSON], яка заповіла йому Ѕ частку майна, що належало їй на праві власності /заповіт посвідчений секретарем Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області від 21.10.1974 року за реєстровим №477/. До спадкового майна входить житловий будинок №59 розташований по вул.Механічній в с.Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області. Після смерті матері спадкоємцями за заповітом в рівних частках є він та його сестра, донька померлої, відповідачка по справі [PERSON]. В установлений законом строк він не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, так як до дня смерті матері і після цього він постійно проживав з нею, фактично прийняв спадщину, і тому помилково вважав, що наявність заповіту спричиняє прийняття спадщини будь-коли. Просив постановити судове рішення, яким визначити йому додатковий строк для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання зявилася, позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо задоволення позову. Представник третьої особ в судове засідання не зявився, про причини неявки до суду не повідомляв. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: 21.10.1974 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Чорнобаївської сільської ради Білозерського району Херсонської області зареєстрованого в реєстрі, про те, що все належне їй майно, в тому числі і жилий будинок, розташований в с.Чорнобаївка Білозерського району Херсонської області по вул.Механічній, 59 вона заповідає своєму синові [PERSON] та [PERSON] (зміна прізвища на Сорочанвнаслідок укладення шлюбу) в рівних частинах. 25.08.2004 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Вказаний жилий будинок [PERSON] належав на підставі Договору купівлі-продажу від 02.07.1969 року. Згідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оцінив та дослідив усі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача стосовно продовження строку для прийняття спадщини законні та обгрунтовані і підлягають задоволенню з огляду на те, що він пропустив строк прийняття спадщини в звязку з тим, що випадково вважав, що наявність заповіту спричиняє прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 700 грн. щомісячно, посилаючись на те, що після розірвання шлюбу відповідач не утримує дочку. За весь цей час лише двічі надав кошти в розмірі 800 грн. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і пояснила, що донька перебуває на її утриманні. Після розірвання шлюбу з відповідачем в жовтні 2010 року він не приймає участі в її утриманні і вихованні. За цей період передав 800 грн. Дочка часто хворіє і багато коштів йде на її лікування. Їй самій важко утримувати дитину. Відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 700 грн. щомісячно. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнає частково і пояснив, що займається підприємницькою діяльністю, але дохід невеликий. Дійсно, дитину не провідував а спілкувався по телефону. Після розірвання шлюбу передавав кошти дитині. Може сплачувати аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно. Просить стягувати аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно. Аналогічні покази відповідача дав в судовому засіданні представник відповідача [PERSON] Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив такі факти та визначив відповідно до них наступні правовідносини. 02 жовтня 2010 року сторони розірвали шлюб, що стверджується копією рішення Гусятинського районного суду № 2-949\\10р. від 07.10.2007 року. Як вбачається із свідоцтва про народження серії 1-ИД № 031652 батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. Ст.180 Сімейного кодексу України передбачає, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність в останнього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно довідки Гримайлівської дитячої консультації, [PERSON] знаходиться на обліку як частохворіюча дитина та її мати. [PERSON] перебуває у відпустці по індивідуальному догляду в домашніх умовах за частохворіючою дитиною з липня 2009 року по липень 2011 року. Відповідно до довідки ДПІ м.Яремче відповідач зареєстрований в ДПІ м.Яремче як субєкт господарської діяльності-фізична особа. За 2010 рік задекларував валовий дохід в сумі 20\~000 грн., а з 1.01.2011 року по 30.06.2011 року-2000 грн. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON], здоровий, непрацездатних осіб на утриманні немає. Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, суд прийшов до висновку, що з відповідача слід стягувати в користь позивача на утримання дочки [PERSON] аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, поскільки він спроможен надавати таку допомогу, а дитина потребує її. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON] від якого мають малолітню дитину: дочку Катерину, [INFO], посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені у серпні 2008 року внаслідок того що у них різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не зявився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не зявилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності, з позовом згодна. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку попереднього судового розгляду позов слід задовольнити із слідуючих обставин. Оскільки відповідач позов визнала, відповідно до ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. А тому, відповідно до ст. 112 СК України суд вважає, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-01 00:00:00

Позивачка, посилаючись на те, що певний час будь-які відносини не підтримують між собою, спроб до примирення не вчиняють, а тому просила суд шлюб між ними розірвати, спільну малолітню дитину від даного шлюбу залишити з нею так як спору про її місце проживання у них з відповідачем немає. В судове засідання позивач [PERSON] з»явилася, позовні вимоги підтримала при цьому пояснила, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 26 жовтня 2002 року. Протягом вже тривалого часу між ними часто виникали конфлікти та сварки в зв»язку з тим, що вони з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, більше трьох місяців проживають окремо, відповідач фактично утворив нову сім»ю,тому вона вважає що їх сім»я існувати не може,після розірвання шлюбу просила суд залишити їй призвіще - КОНДРАТЕНКО. Також пояснила, що від даного шлюбу у них з відповідачем народилася спільна дитина - донька [PERSON],08.04.2005р.н., яку просить для подальшого утримання залишити з нею так як спору про місце проживання дитини у них з відповідачем немає. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні з»явився,з позовними вимогами погодився,вважає також,що їх сім»я не може бути збережена. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст.174 цього ж Кодексу, відповідно до якої в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 26 жовтня 2002 року уклали між собою шлюб, який був зареєстрований виконкомом Скнилівської с/ради Пустомитівського району Львівської області, актовий запис за №4, після реєстрації шлюбу дружина отримала призвіще чоловіка - КОНДРАТЕНКО. Від даного шлюбу у сторін по справі народилася спільна дитина - донька [PERSON],08.04.2005р.н. Сторони по справі більше трьох місяців будь-які сімейні відносини не підтримують, спроб до примирення не вчиняли, до суду з клопотанням про надання строку для можливого примирення не зверталися, мають бажання в подальшому утворити нові сім»ї. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує формально,тому суд вважає, що збереження даної сім»ї неможливе, воно не буде відповідати інтересам обох сторін, а тому шлюб між ними розриває. На підставі викладеного,

Outcome: approved