Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-10 00:00:00

У вересні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що його матері, [PERSON], на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 24.04.2010 року згідно Рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 21.10.1999 року № 2091, на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. 14 лютого 2011 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадщина. За життя [PERSON] було складено заповіт, яким все своє майно і взагалі все те, в тому числі і спірну квартиру, що належатиме їй на день її смерті вона заповіла [PERSON] Однак після смерті матері до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою звернулася донька померлої та рідна сестра позивача [PERSON], в якій просить не видавати свідоцтво про право на спадщину, оскільки має намір звернутися до суду з позовом про визнання права власності в порядку на спадкування на частку, що на праві спільної сумісної власності належала чоловіку [PERSON] [PERSON], померлому 29.02.2008 року. У звязку з чим, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері. Просив суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої 14.02.2011 року. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги та просила задовольнити. Суду пояснила, що відповідачка [PERSON] після смерті батька [PERSON] 29.02.2008 року у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталася, на момент смерті батька зареєстрованою за місцем проживання спадкодавця не була. Крім того, [PERSON] у 1987 виїхала на постійне місце проживання за межі м. Дніпропетровська і доглядав за батьками та піклувався про них тільки позивач. Відповідачка у судове засідання не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Представник третьої особи у судове засідання не зявився. В матеріалах справи є заява від Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори про розгляд справи без участі їх представника. Представник позивача не заперечувала щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що згідно витягу Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради 24.04.2010 року на підставі Довідки ЖБК № 59 Чайка№ 30 від 25.02.2010 року та рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 21.10.1999 року № 2091 і рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Право власності на вищевказану квартиру було зареєстровано за [PERSON] КП ДМБТІ 27.04.2010 року, реєстровий № 30273944. 14 лютого 2011 року [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть [PERSON] 1-КИ № 385419. Після її смерті відкрилася спадщина. Відповідно до заповіту, посвідченого 04.02.2011 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 118, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON]. Згідно матеріалів спадкової справи № 562/2011, індекс 02-14, заведеної Шостою дніпропетровською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], померлої 14 лютого 2011 року, 22 червня 2011 року з заявою звернулася [PERSON], донька померлої [PERSON], в якій просить не видавати свідоцтво про право на спадщину після смерті матері, оскільки має намір звернутися до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування на частку, що на праві спільної сумісної власності належала чоловіку [PERSON] [PERSON], померлому 29.02.2008 року. У звязку з чим листом Шостої дніпропетровської нотаріальної контори від 12.09.2011 року за №1414/0116 позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну квартиру. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику у справах про спадкування від 30.05.2008 року №7, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що до теперішнього часу відповідачкою [PERSON] жодних позовів щодо визнання права власності на спадкове майно до суду подано не було, суд вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved