Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-18 00:00:00

До суду звернувся позивач [PERSON] позовом до товариства з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахтоуправління імені [PERSON]»про зобов’язання провести розслідування нещасного випадку на виробництві, мотивуючи свої вимоги наступним. З 04.09.2009 року згідно наказу №720 позивач був прийнятий на роботу до відповідача. 14.11.2010 р. –був звільнений з роботи на підставі п.2 ст.40 КЗпП у зв’язку з встановленням інвалідності 3 –ї групи. 25.07.2010 року в третю зміну з ним відбувся нещасний випадок на виробництві. Приблизно о 22-00 годині він за допомогою відбійного молотка рівняв покрівлю. Під час рівняння кровлі відбувся спалах метану, вогню він не бачив, бачив туман з червоними та синіми відтінками. Обличчя, руки та шия були обпічені. З 26 липня 2010 року пройшов курс лікування в інституті невідкладної та відновлювальної хірургії ім.. Гусака в м. Донецьк. Працівники шахти оформили нещасний випадок як побутову травму, позивач на це погодився, оскільки не знав про наслідки цієї травми і намагався таким чином не втратити роботи. В судовому засіданні позивач та його представник за договором [PERSON] позов підтримали у повному обсязі, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] позов не визнав, пояснив, що позивач отримав пошкодження внаслідок побутової травми, про що сам надавав пояснення і на підставі цього складений акт про нещасний випадок невиробничого характеру. В судове засідання 19.03.2012 року представник відповідача не з’явився, про час та місце був сповіщений належним чином, повісткою направленою рекомендованим листом, про що мається повідомлення про вручення. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог за довіреністю [PERSON] з позовом не погодився, оскільки вважає, що розслідування нещасного випадку провадиться комісію з розслідування нещасного випадку, суд не уповноважений встановлювати факт нещасного випадку. В судове засідання 19.03.2012 року представник відповідача не з’явився, про час та місце був сповіщений належним чином, повісткою направленою рекомендованим листом, про що мається повідомлення про вручення. Суд вважає, причини зазначені в заяві представника про неможливість з’явитися до суду 19.03.2012 року у зв’язку з розглядом іншої справи неповажними, оскільки відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Шахтарськ Донецької області має в штаті не одного працівника, який би міг представляти інтереси організації. Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, свідка, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. З 04.09.2009 р. [PERSON] працював горнорабочим підземним очищувального забою з повним робочим днем під землею товариства з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахтоуправління імені [PERSON]», що підтверджується копією трудової книжки (а.с. 5-7). 14.11.2010 року звільнений за п.2 ст. 40 КЗпП у зв’язку з виявивленою невідповідністю роботі, що виконується, внаслідок стану здоров’я, інвалід 3 групи (а.с.7). Згідно виписного епікризу з історії хвороби №8716 від 20.08.2010 року [PERSON] знаходився на лікуванні в Донецькому опіковому центрі з 26.07.2010 року по 20.08.2010 р. з діагнозом: опік полум’ям 1-2-3 ст. обличчя, рук S=12% п.т. (а.с.10). 25.08.2010 року на підприємстві товариство з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахтоуправління імені [PERSON]»складений акт №287 про нещасний випадок не виробничого характеру, в якому зазначено, що [PERSON] 26.07.2010 року отримав опіки під час вибуху бензинової паяльної лампи (а.с.18). В судовому засіданні встановлено, що 25 липня 2010 року, під час виконання професійних обов’язків [PERSON] на підприємстві товариство з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахтоуправління імені [PERSON]»в третю зміну з ним відбувся нещасний випадок на виробництві. Приблизно о 22-00 годині, під час рівняння кровлі [PERSON], відбувся спалах метану. Внаслідок цього вибуху позивач [PERSON] отримав опіки обличчя, руки та шиї. Зазначені обставини підтверджуються показаннями свідка [PERSON], який допитаний в судовому засіданні показав, що влітку 2010 року він працював в одній зміні з [PERSON] Але вони виконували роботи на різних ділянках шахти, тому в полі зору один одного не находились. Під час виконання робіт [PERSON] побачив [PERSON], який вийшов з лави, в нього було обпечене обличчя та руки, він допоміг вибратись [PERSON] на поверхню та обробляв його руки водою. Суд прийшов до висновку про наявність вибуху та впливу вогню на обличчя, руки та шию [PERSON] 25.07.2010 року під час виконання ним своїх професійних обов’язків в якості горноробочого очищувального забою 5 розряду в товаристві з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахтоуправління імені [PERSON]»в третю зміну на десятій ділянці на третьому горизонті пласту h5. Позовна заява в цій частині відповідає показанням свідка [PERSON] та не суперечить іншим відомостям, які містяться в письмових доказах (трудовій книжці, медичним документам, довідці №01-12/1240 від 20.04.2011 року про розмір заробітної плати). Відповідач, який не згодний з позовом, мав можливість надати заперечення та докази на підтвердження своїх доводів, але не скористався своїм правом на це. У суду не має підстав ставити під сумнів факт виконання своїх професійні обов’язків позивачем під час описуваних подій, а також факт спільної роботи позивача та свідка [PERSON] Відповідач у випадку наявності доказів, які б спростували зазначені обставини, мав можливість їх надати судові, про що неодноразово йшлася мова в судових засіданнях, але не надав таких доказів. Щодо заперечень представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Шахтарськ Донецької області про неможливість встановлення в судовому засідання факту нещасного випадку, суд зазначає наступне. Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, а не з заявою про встановлення факту. В позові просить саме зобов’язати відповідача провести розслідування, а не встановити факт нещасного випадку, тому всі доводи представника третьої особи з цього приводу є недоцільними та необґрунтованими. Згідно довідки до акту огляду МСЕК серії 10ААА №403408 [PERSON] встановлено третю групу інвалідності з 15.11.2010 року за загальним захворюванням з ураженням опорно-рухового апарату. Згідно висновку експерта №46 при зверненні за медичною допомогою 26.07.2010 року о 09-10 год. в опікове відділення у [PERSON] були опікові рани на обличчі, шиї, вушних раковин, кистей та передпліч. На теперішній час у [PERSON] маються наслідки зазначених опіків у вигляді рубців на обличчі, вушних раковинах, шиї, кистях та передпліччях. Мається груба деформація пальців кистей з наявністю анкілозів меж фалангових суглобів та порушенням функції хвата в обох кистях. Опіки, які маються у [PERSON] виникли від дії пломеню, можливо в строк як 25.07.2010 року так і в 26.07.2010 року. Об’єктивних даних, які б допомогли встановити обставини виникнення опіків на тілі [PERSON] не мається (а.с.63 зворот). Згідно з п. 7 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08. 2004 р. № 1112 розслідування проводиться у разі раптового погіршення стану здоров'я працівника або особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, одержання ними поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного та інших отруєнь, одержання теплового удару, опіку, обмороження, у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, у разі зникнення працівника під час виконання ним трудових обов'язків, а також у разі смерті працівника на підприємстві. Як вбачається з п. 10 вказаного порядку роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок, зобов'язаний негайно утворити наказом комісію з розслідування нещасного випадку (далі - комісія) у складі не менше ніж три особи та організувати розслідування. Як вбачається з матеріалів справи, одразу після нещасного випадку відповідач розслідування провів, але незаконно склав акт про нещасний випадок невиробничого характеру, чим порушив вимоги Закону України від 23 вересня 1999 р. N 1105-XIV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" та Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08. 2004 р. № 1112. Отже, право позивача є порушеним та підлягає поновленню. П. 13 передбачено, що комісія зобов'язана протягом трьох діб: обстежити місце нещасного випадку, одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо, опитати свідків нещасного випадку та причетних до нього осіб; визначити відповідність умов праці та її безпеки вимогам законодавства про охорону праці; з'ясувати обставини і причини нещасного випадку; визначити, чи пов'язаний цей випадок з виробництвом; установити осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці, розробити заходи щодо запобігання подібним нещасним випадкам; скласти акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5 згідно з додатком 2 у трьох примірниках (далі - акт форми Н-5), а також акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, за формою Н-1 згідно з додатком 3 у шести примірниках, якщо цей нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом, і передати їх на затвердження роботодавцю. Відповідачем зазначені вимоги Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві не виконані, що призвело до порушення права позивача на соціальні гарантії. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивачем не заявлено вимогу про зобов’язання скласти акт за формою Н-1, отже суд не може вийти за межі позовних вимог та зобов’язати відповідача скласти акт про нещасний випадок на виробництві за формою Н-1, хоча в судовому засіданні фактично встановлена наявність нещасного випадку на виробництві. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню: товариство з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахтоуправління імені [PERSON]»зобов’язано провести розслідування нещасного випадку на виробництві, який стався 25 липня 2010 р. о 22-00 годині з [PERSON] під час роботи горноробочим очищувального забою 5 розряду в товаристві з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахтоуправління імені [PERSON]» в третю зміну на десятій ділянці на третьому горизонті пласту h5. Згідно ч.2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, з товариства з додатковою відповідальністю «Орендне підприємство «Шахтоуправління імені [PERSON]»необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 107,30 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved