Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-24 00:00:00

В апеляційній скарзі відповідачі просять скасувати рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 3 лютого 2010р. в частині, в якій з них солідарно стягнуті суми у відшкодування шкоди, завданої майну,- посилаючись на те, що суд нечітко встановив вимоги позивачів, не з*ясував характер спірних правовідносин, не дав належну оцінку доказам. У позові [PERSON], [PERSON], [PERSON] просять стягнути з відповідачів солідарно на користь кожного із позивачів грошові кошти в залежності від належної кожному частки у квартирі, а всього 35534грн. в якості відшкодування майнової шкоди, завданої їхній квартирі в результаті спричинених пошкоджень, а саме: на лоджії відсутнє вікно та пластикова обшивка, відсутні дверний та віконний блок між кімнатою 5 та лоджією, в кімнаті 5 відсутня батарея, на стелі відсутня частина шпалер, пробито29 отворів; в дверному отворі з кімнати 5 до лоджії вмонтовано дві електричні розетки; відсутні двері та лутка між кімнатами 5 та 4; на лоджії встановлена батарея; у кімнаті 4 відсутні вікно, підвіконня, вставлена стара рама зі склом; у коридорі зроблено напівкруглу арку; перенесено стіни із зміною площі приміщень; відсутні двері між коридором та санвузлом; стіна між коридором та кімнатою 4 відсутня; відсутнє вікно, підвіконня у кухні;двері та лутка між коридором та кухнею відсутні, дверний отвір перенесено; кухонна мебель у непридатному стані; відсутні сантехнічні прибори у санвузлі; стеля на кухні обідрана, відсутні стіл та стільці; покриття підлоги, світильники у кімнатах відсутні; електролічильник перенсено з коридору у тамбур; у кімнаті 5 біля лоджії вмонтовано електророзетку; нагрівальні елементи електроплити на кухні мають тріщини. Позивачі вказують, що за усним договором оренди надали у 2004р. свою квартиру відповідачам і на підставі ст.61ч.3 ЦПКУ ця обставина не підлягає доказуванню, оскільки встановлена рішенням суду від 6.06.2007. про виселення відповідачів із спірної квартири. Після їх виселення були встановлені зазначені вище пошкодження. Крім матеріальної шкоди просили стягнути плату за житло та комунальні послуги. Рішенням суду з відповідачів солідарно стягнуто на користь [PERSON]-8883,50грн., [PERSON]- 17767грн., [PERSON] -8883,50грн. матеріальної шкоди за спричинені пошкодження. В іншій частині вимог-відмовлено. Апеляційний суд вважає, що рішення в оскаржуваній частині про стягнення сум підлягає зміні, стягнуті судом суми зменшенню в зв*язку із слідуючим. Встановлена і є очевидною та обставина, що відповідачами не була спричинена позивачам шкода у розумінні вимог ст.1166 ЦКУ, оскільки обидві сторони підтвердили проведення у спірній квартирі ремонтних робіт, тобто виконані у квартирі перевлаштування не є зумисними пошкодженнями. Між тим, у відповідності із ч.2 ст.815 ЦКУ наймач не має права проводити перевлаштування та реконструкцію житла без згоди наймодавця. Виходячи з цього, враховуючи, що відповідачі проводили ремонт квартири без відповідного письмового договору з позивачами, суд обгрунтовано прийшов до висновку, що вони повинні нести матеріальну відповідальність перед позивачами. Між тим, судом не було враховано, що позивачі як власники квартири у відповідності з вимогами ст.322 ЦК зобов*язані утримувати майно, що їм належить, однак з 2004року ( з моменту вселення відповідачів та початку ремонту) у продовж трьох років не заперечували проти проведення реконструкції в квартирі, не зверталися до суду з відповідними вимогами, а звернулись тільки після вимоги відповідачів про визнання дійсним договору міни; не вимагали, як того вимагає закон, укладення з відповідачами належної угоди і дали згоду на їх вселення у квартиру без письмового договору. А тому немає підстав вважати винною у тому, що сталося з квартирою, тільки сторону відповідачів, чого не було враховано районним судом. Крім того, позивачами не надані докази відносно стану квартири до поселення в неї відповідачів та наявності в ній меблів, інших предметів, які зазначені у позові як відсутні та пошкоджені, тим більше, що з їх пояснень в апеляційній інстанції вбачається, що вони в квартирі не проживали і до поселення в неї відповідачів, там також жили квартиранти. З врахуванням викладеного, виходячи із оцінки вартості затрат на відновлення (ремонт) квартири- 35534грн., того, що інших доказів сторонами не надано, те, що із оціночного акту не можливо вибрати та визначити вартість конкретного предмету, що підлягає відновленню, а також спільної вини обох сторін,- апеляційний суд вважає, що ця сума підлягає стягненню з відповідачів у половинному розмірі, тобто -у сумі 17767грн. а, значить, рішення за правилами ст.309 ЦПКУ повинне бути змінене із зменшенням стягнутих на користь позивачів сум з врахуванням належних їм у квартирі часток, а саме: на користь [PERSON] до суми 8883,50грн., на користь [PERSON] до суми 4441,75грн., на користь [PERSON] до суми 4441,75грн. та відповідно судових витрат.

Outcome: partial