Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів в сумі 309.468 грн. 95 коп. При цьому позивачка вказує на те, що з 15.09.1984 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, якій розірвано між ними 02.09.1993 року. Від шлюбу вони мають двох дітей: доньку Ірину, [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. Як вказує позивачка, за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 02.09.1991 року з відповідача на користь їх двох дітей стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. З 2003 року відповідач [PERSON] мав сплачувати аліменти лише на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів свого заробітку (доходу). Однак, відповідач навмисно ніде не працював, а якщо і працював, то на одному місці подовгу не затримувався, останній час працює на будівельних майданчиках м.Києва, отримує зарплату, але аліменти принципово не сплачує. Як зазначає [PERSON], вона неодноразово зверталась до Саксаганського Відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області із заявами про розшук відповідача та щоб прийняли заходи щодо сплати останнім аліментів. На даний час у зв»язку з досягненням сином [PERSON] 18 років та закінченням строку виконання аліментних зобов»язань виконавче провадження припинено. Згідно довідки Відділу державної виконавчої служби від 23.04.2009 року № 03-23/13857 заборгованість відповідача по аліментах становить 20.074 грн. 70 коп. Маючи вказану заборгованість по аліментах, [PERSON] виїхав за межі м.Кривого Рога, щоб уникнути кримінальної відповідальності за несплату аліментів. Посилаючись на викладені обставина та положення ст. 196 Сімейного Кодексу України, позивачка [PERSON] просить задовольнити її вимоги та стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів в сумі 309.468 грн. 95 коп. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] проти позову заперечує. При цьому звернулась до суду із зустрічним позовом, якій в подальшому доповнила та просить звільнити відповідача від сплати заборгованості за аліментами (а.с.128-130,164-166). В обґрунтування своїх заперечень [PERSON] посилається на неправомірні дії позивачки [PERSON], яка несвоєчасно пред»являла до виконання виконавчий лист, якій неодноразово втрачався, а також на незаконні дії державних виконавців. Крім того, [PERSON] зазначає, що заборгованість по аліментам в сумі 20.074 грн. 70 коп. визначена в довідці Відділу державної виконавчої служби від 25.05.2011 року № 03-25/03-49/149, в який зазначено заборгованість станом на 01.04.2007 року в сумі 13.749 грн. 51 коп. та решта заборгованості станом на 05.07.2008 року, що загалом складає 20.074 грн. 70 коп. При цьому невідомо, за який період та з чиєї вини утворилась заборгованість в сумі 13.749 грн. 51 коп. Також, представник відповідача вказує на те, що у 2006 році виконавчий лист був втрачений, і лише у жовтні 2008 року ВДВС звернулося до суду з поданням про видачу його дублікату. При цьому, не маючи виконавчого листа, державний виконавець Саксаганського ВДВС Криворізького міського управління юстиції разом з відповідачкою вчиняють дії щодо продажу майна відповідача. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що після неодноразової переоцінки майна його реалізація не відбулась з причин, які не залежали від відповідача, його представник [PERSON] вважає, що на [PERSON] не можна покладати відповідальність за несплату аліментів. Крім того, решта заборгованості за період з квітня 2007 року до липня 2008 року в сумі 6.325 грн. 49 коп., на думку [PERSON], є такою, що утворилась з вини інших осіб, а саме: позивачки [PERSON] та Саксаганського ВДВС Криворізького міського управління юстиції. Також, представник [PERSON] вказує на те, що через незаконні дії позивачки щодо квартири у м. Кривому Розі та відсутність у відповідача відповідної реєстрації, він був позбавлений можливості своєчасно стати на облік до пенсійного управління та отримувати пенсію і своєчасно сплачувати аліменти. Крім того, відповідач є непрацездатною особою, хворіє на хронічний гепатит з переходом у цироз печінки, постійно перебуває на амбулаторному обстеженні. На даний час погашати будь-яку заборгованість відповідач не має можливості, оскільки отримує мінімальну пенсію та матеріально залежить від своєї сестри, яка купує йому ліки, їжу. Посилаючись на викладені обставини, вимоги ч.2 ст. 197 Сімейного Кодексу України, [PERSON] просить звільнити [PERSON] від сплати заборгованості за аліментами та відмовити позивачці в задоволенні її позову. Представник Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві [PERSON] просить розглядати справу у її відсутність (а.с.15,19, 150-151). Саксаганський відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції в своєму листі від 27.09.2011 року просить розглядати справу без його представника (а.с.43). Представник Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м.Києві в судове засідання не з»явився, про розгляд справи повідомлений належним чином. Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника ВДВС Деснянського РУЮ у м.Києві. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони з 1984 року перебували в зареєстрованому шлюбі, якій розірвано між ними 02.09.1991 року (а.с.6). Від шлюбу сторони мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. За рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 02.09.1991 року з відповідача на користь позивачки [PERSON] стягнути аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку. З 2003 року з відповідача стягувались аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку лише на утримання сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). Як вказує позивачка [PERSON], відповідач, знаючи, що з нього стягуються аліменти на дітей за рішенням суду, навмисно ніде не працював, а якщо і працював, то на одному місці подовгу не затримувався. Останній час відповідач працює в м.Києві, однак, аліменти так само не сплачує. На даний час виконавче провадження про стягнення аліментів з [PERSON] припинено у зв»язку із закінченням строку виконання аліментних зобов»язань, однак, згідно довідки Відділу державної виконавчої служби від 23.04.2009 року № 03-23/13857 заборгованість відповідача по аліментах становить 20.074 грн. 70 коп. Позивачка [PERSON] вважає, що вказана заборгованість по аліментах виникла з вини відповідача, тому просить стягнути з нього пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.04.2007 року по 10.06.2011 року в розмірі 20.074 грн. 70 коп., що становить 309.468 грн. 95 коп. Представник відповідача [PERSON] вважає, що заборгованість за аліментами виникла через неправомірні дії позивачки [PERSON], яка несвоєчасно пред»являла до виконання виконавчий лист, якій неодноразово втрачався, а також через незаконні дії державних виконавців. Крім вищезазначених обставин, [PERSON] просить врахувати тяжкий стан здоров»я відповідача та звільнити його від сплати заборгованості по аліментах. Аналізуючи пояснення позивачки [PERSON] та представника відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до вимог ст. 196 Сімейного Кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов»язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. В той же час згідно ст. 197 Сімейного Кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв»язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непред»явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти. Судом встановлено, що за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 02.09.1991 року з відповідача на користь позивачки [PERSON] стягнути аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку. З 2003 року з відповідача стягувались аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку лише на утримання сина [PERSON], [INFO]. Як вбачається з листів Департаменту державної виконавчої служби Дніпропетровської області від 06.12.2005 року та 06.06.2006 року на ім»я [PERSON], виконавчий лист № 12-351 від 01.09.1991 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь позивачки 30.04.2004 року надійшов на виконання до ВДВС Жовтневого районного управління юстиції м. Кривого Рогу з Криворізької теплоцентралі у зв»язку зі звільненням відповідача з роботи. Станом на 01.04.2004 року заборгованість по аліментах складала 3486 грн. 12.05.2004 року виконавчий лист був направлений для подальшого виконання за місцем проживання боржника до ВДВС Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, але при пересилці був втрачений. Дублікат виконавчого листа був поданий позивачкою до ВДВС Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу лише в листопаді 2005 року. Заборгованість по аліментах станом на 30.11.2005 року складала 10.051 грн. 91 коп. В подальшому, на підставі заяви [PERSON] 21.03.2006 року виконавчий лист направлено на виконання до бухгалтерії ВАТ «РЕГОМ», який, як зазначено в листах Департаменту, станом на 06.05.2006 року до бухгалтерії підприємства не надходив (а.с.26,27-28). В той же час з наданих Саксаганським ВДВС Криворізького міського управління юстиції матеріалів виконавчого провадження № 58/08 вбачається, що воно було почато 13.07.2006 року, закінчено 20.05.2011 року (а.с. 45). При цьому у виконавчому провадженні міститься постанова про відкриття виконавчого провадження, що винесена 07.12.2005 року старшим державним виконавцем Лавриненко Н.М. на підставі виконавчого листа від 02.09.1991 року № 12-351, поданого на примусове виконання 07.12.2005 року (а.с. 46) Крім того, як вбачається з постанови державного виконавця Ковальченка К.Г. про відкриття виконавчого провадження від 07.12.2005 року, ним також було відкрито виконавче провадження про стягнення аліментів на користь [PERSON] на підставі заяви позивачки, поданої 12.07.2006 року (а.с. 47). Згідно дублікату виконавчого листа № 12-351 від 02.09.1991 року, виданого 07.07.2005 року, на листі є відмітка ВАТ «РЕГОМ» про утримання з [PERSON] аліментів в розмірі 50 % за період з 01.06.2006 року по 05.07.2006 року та зазначено, що станом на 06.07.2006 року заборгованість складає 11.166 грн. 09 коп. ( а.с. 5). Однак, як вбачається з повідомлення Департаменту ДВС Дніпропетровської області на імя [PERSON] від 07.06.2006 року № 18-1054, 06.05.2006 року державним виконавцем здійснено вихід за адресою підприємства з метою проведення перевірки бухгалтерії ВАТ «РЕГОМ» щодо правильності нарахування та перерахування аліментів із заробітку боржника. При цьому встановлено, що зазначений виконавчий документ до бухгалтерії товариства не надходив, про що державним виконавцем складено відповідний акт. Як зазначено в листі, у звязку із втратою виконавчого документу державним виконавцем 10.05.2006 року до Саксаганського районного суду міста [PERSON] направлено заяву про видачу дублікату вищезазначеного виконавчого листа (а.с. 27- 28). Судом також встановлено, що виконавчий лист втрачався неодноразово, в тому числі у травні 2004 року при пересилці з ДВС Жовтневого району м. Кривій Ріг до ДВС Саксаганського району м. Кривій Ріг. Дублікат виконавчого листа був наданий позивачкою на виконання лише 30.11.2005 року (майже через півтора року). При цьому борг по сплаті аліментів складав 10.051 грн. 91 коп. ( а.с. 26). Таким чином, суд вважає, що за період з травня 2004 року по 30.11.2005 року аліменти з відповідача не стягувалися з вини позивачки, яка своєчасно не подала на виконання виконавчий документ. При цьому надані [PERSON] довідки про наявність у відповідача заборгованості у 2002, 2003 роках, суд до уваги не приймає, оскільки невідомо, яка заборгованість та за який період була врахована при визначенні розміру боргу в сумі 10.051 грн. 91 коп. (а.с.30,31). Крім того, суд враховує, що позивачка у жовтні 2008 року зверталася до прокурора Саксаганського району м. Кривого Рогу зі скаргою на бездіяльність працівників державної виконавчої служби Саксаганського ВДВС та зазначала, що у звязку з втратою виконавчого листа та неодноразовими зверненнями до виконавчих служб міста на їх бездіяльність нею були направлені звернення до різних інстанцій щодо стягнення з відповідача боргу по аліментам. Однак, у звязку з халатним відношенням до справи виконавчої служби, ніяких суттєвих змін та повернення боржником боргу по аліментам, визначеного довідкою Саксаганського ВДВС станом на 01.04.2007 року не відбулося. Лише у квітні 2007 року було винесено постанову про арешт майна боржника та 16.08.2007 року складно акт опису та арешту ? частини квартири [ADDRESS], що належить боржнику (а.с. 35-37). Як вбачається з постанови Заступника начальника управління начальника Саксаганського ВДВС Криворізького міського управління юстиції [PERSON] від 02.10.2008 року, було перевірено виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів. При цьому встановлено, що з 2005 року виконавче провадження перебувало у державного виконавця Ковальченко К.Г, яке в-подальшому було передано 01.02.2008 року [PERSON], 09.09.2008 року [PERSON] За вказаний період державними виконавцями в порушення вимог Інструкції про проведення виконавчих дій не було здійснено розшук боржника та не звернено стягнення на його майно (а.с 68). Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, 18.04.2007 року було накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, 16.08.2007 року державним виконавцем Ковальченко К.Г. складено акт опису й арешту майна. У жовтні 2008 року державним виконавцем Курдюмовим М.М. було оголошено розшук відповідача, хоча можливе місце проживання боржника в м. Києві стягувачці [PERSON] було відомо, про що вона в жовтні 2008 року повідомляла в своєму зверненні до прокурора (а.с. 57-58,61- 62,69-70). Враховуючи викладені обставини та матеріали виконавчого провадження, які містяться у справі, суд прийшов до висновку, що з 07.12.2005 року по 18.04 2007 року державними виконавцями Саксаганського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції не здійснювалось жодних дій по виконанню виконавчого провадження за виконавчим листом № 12-351 від 03.09.1991 року про стягнення аліментів з [PERSON] на користь позивачки. Однак, після звернення позивачки зі скаргами на бездіяльність державних виконавців ВДВС Саксаганського району м.Кривій Ріг, починаючи з жовтня 2008 року були здійснені відповідні виконавчі дії. В тому числі з грудня 2008 року по травень 2009 року належна відповідачу ? частина трикімнатної квартири [ADDRESS] виставлялася на прилюдні торги, але через відсутність зареєстрованих покупців та небажання позивачки залишити за собою непродане майно, воно залишилося нереалізованим, а прилюдні торги визнані такими, що не відбулися (а.с. 82,83,84,85-87,90,95,105, 110, 111,112, 116). При цьому, як вбачається з подання державного виконавця Курдюмова М.М. про видачу дублікату виконавчого листа від 09.10.2008 року, на час звернення державного виконавця до суду з даним поданням виконавчий лист чи його дублікат на виконанні у Саксаганському відділі ДВС не перебував, оскільки дублікат виданий лише 13.10.2008 року (а.с.71,72,139). В той же час згідно наданої позивачці Саксаганським ВДВС м. Кривій Ріг довідки про нарахування заборгованості по аліментам № 03 -25/03-49/147 від 25.05.2011 року, заборгованість відповідача за період з 01.04.2007 року по 05.07.2008 року складає 20.074 грн. 70 коп. При цьому, станом на 01.04.2007 року існувала заборгованість в сумі 13.749 грн. 51 коп., яка також увійшла до вищезазначеної суми боргу ( а.с. 7,120). Згідно документів, які містяться в виконавчому провадженні, надісланому на запит суду Саксаганським ВДВС, заборгованість в сумі 13.749 грн. 51 коп. станом на 01.04.2007 року визначена державним виконавцем на підставі відмітки у виконавчому листі. Однак, виконавчого листа або його дублікату з такою відміткою про розмір заборгованості в сумі 13.749 грн. 51 коп. у виконавчому провадженні та у даній справі немає (а.с. 55, 59). Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає необгрунтованими вимоги позивачки в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів на заборгованість, як виникла станом на 01.04.2007 року в сумі 13.749 грн. 51 коп., оскільки [PERSON] не доведено, що заборгованість у зазначеному розмірі виникла тільки з вини відповідача. Що стосується вимог [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на заборгованість, як виникла за період з 01.04.2007 року по 05.07.2008 року, то суд враховує наступне. Судом встановлено, що з вересня 2007 року відповідач за місцем своєї реєстрації у м.Кривому Розі не проживав. 14.12.2007 року [PERSON] був знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS] до міста Києва, де на даний час зареєстрований за адресою: [INFO]. При цьому можливе місце проживання боржника в м. Києві стягувачці [PERSON] було відомо, про що вона повідомляла в своєму зверненні до прокурора в жовтні 2008 року та не заперечувала в судовому засіданні. Вказані обставини підтверджуються і поштовими переказами грошових коштів з м.Києва на ім»я [PERSON] у 2008 році (а.с.100,101,104,133). В той же час у жовтні 2008 року державним виконавцем Курдюмовим М.М. було оголошено розшук відповідача та лише у грудні 2009 року було зроблено запит до адресного бюро та отримано підтвердження про зняття відповідача з реєстрації до м.Києва (а.с.101,104). Крім того, без відома відповідача з грудня 2008 року по травень 2009 року належна йому ? частина трикімнатної квартири [ADDRESS] виставлялася на прилюдні торги, але через відсутність зареєстрованих покупців та небажання позивачки залишити за собою непродане майно, воно залишилося нереалізованим, а прилюдні торги визнані такими, що не відбулися. Суд також враховує, що згідно наданих суду медичних виписок з амбулаторної картки хворого, відповідач [PERSON] з 2007 року перебуває на диспансерному обліку у поліклініці № 1 Деснянського району м.Києва з діагнозом хронічний гепатит з переходом до цирозу печінки (а.с.134а,134б, 167,182). Як вбачається з заяви відповідача до начальника Відділу ДВС Саксаганського Криворізького міського управління юстиції та довідки Деснянського районного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, [PERSON]А з січня 2010 року перебуває на обліку в районному управлінні та отримує пенсію за віком за списком № 2, яка станом на 01.06.2010 року становить 971 грн. (а.с.121,139а). Враховуючи викладені обставини, суд прийшов до висновку, що в наявності заборгованості, яка виникла за період з 01.04.2007 року по 15.09.2007 року, вбачається вина відповідача [PERSON], оскільки ні відповідачем, ні його представником [PERSON] не доведено, що заборгованість за вказаний період виникла з вини інших осіб, або вникла у зв»язку з тяжкою хворобою відповідача, наявною у той період, або іншою обставиною, що має істотне значення. Підстав для зменшення розміру неустойки за вказаний період суд також не вбачає. При таких обставинах суд вважає, що відповідно до вимог ч.1 ст.196 СК України є підстави для стягнення з відповідача неустойки (пені) за вказаний період. Що стосується розміру неустойки, яка стягується, то суд враховує наступне. Відповідно до вимог ст. 196 Сімейного Кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов»язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Таким чином, виходячи з розміру щомісячних нарахованих державним виконавцем аліментів за період з 01.04.2007 року по 15.09.2007 року та вимог ч.1 ст. 196 СК України розмір неустойки за вказаний період становить 33.087 грн. 14 коп. В той же час суд враховує матеріальний та сімейний стан боржника за аліментами, який з 2007 року хворіє на хронічний гепатит з переходом у цироз печінки, проживає у сестри та фактично перебуває на її утриманні. Суд також враховує, що тільки з січня 2010 року відповідач отримує пенсію, яка станом на червень 2010 року становила 971 грн. 02 коп. При таких обставинах суд вважає можливим зменшити розмір неустойки та стягнути її з відповідача в сумі 15.552 грн. В той же час суд вважає, що позивачкою не доведено, що заборгованість по аліментах за період з 15.09.2007 року по 05.07.2008 року виникла через навмисне ухилення відповідача від сплати аліментів. При цьому суд враховує, що згідно виписки із медичної картки [PERSON], виданої 23.11.2011 року лікарем поліклініки № 1 Деснянського району м.Києва, відповідач з 15.09.2007 року хворів на хронічний гепатит з переходом у цироз печінки, активної фази, у зв»язку з чим до 01.11.2007 року перебував на лікуванні, та хворіє до теперішнього часу. Таким чином, суд вважає, що несплата аліментів з 15.09.2007 року виникла внаслідок важкої хвороби відповідача. Крім того, суд враховує інші, незалежні від відповідача обставини, які стали причиною виникнення заборгованості відповідача по аліментах за вказаний період, а саме: бездіяльність державних виконавців у зазначений період, постійні втрати виконавчого листа та недобросовісність позивачки щодо своєчасного його подання на виконання до державної виконавчої служби. При цьому суд враховує, що згідно дублікату виконавчого листа № 12-351 від 02.09.1991 року, виданого 07.07.2005 року, який надала позивачка до своєї позовної заяви, на листі є відмітка ВАТ «РЕГОМ» про утримання з [PERSON] аліментів в розмірі 50 % за період з 01.06.2006 року по 05.07.2006 року та зазначено, що станом на 06.07.2006 року заборгованість складає 11.166 грн. 09 коп. ( а.с. 5). В той же час, як зазначалось вище, та вбачається з постанови головного державного виконавця Біленчук Л.І. ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві про відкриття виконавчого провадження від 20.07.2011 року, на виконання поданий дублікат виконавчого листа, виданого 13.10.2008 року, на якому відсутні будь-які відмітки про виконання (а.с.137-138,139). Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачки [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а саме: в частині стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів за період з 01.04.2007 року по 15.09.2007 року в розмірі 15.552 грн. Що стосується зустрічних позовних вимог [PERSON] та його представника [PERSON] про звільнення відповідача від сплати заборгованості за аліментами, то суд враховує наступне. Відповідно до положень ст. 197 Сімейного Кодексу України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв»язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Суд може звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непред»явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти. Судом встановлено, що заборгованість за період з 01.04.2007 року по 15.09.2007 року виникла з вини відповідача [PERSON] За прострочення сплати аліментів за вказаний період з відповідача стягнута пеня. Таким чином, підстав для звільнення відповідача від сплати заборгованості по аліментам за вказаний період суд не вбачає. Суд також враховує, що відповідач знав, що з нього стягуються аліменти на дітей та існує заборгованість, однак, відповідних дій щодо її погашення за період з 15.09.2007 року по 14.04.2008 року не здійснював. Грошові перекази, надіслані на ім»я позивачки в період з 14.04.2008 року по 17.07.2008 року, суд до уваги не приймає, оскільки вони не враховані державним виконавцем при розрахунку заборгованості по аліментах за вказаний період. Крім того, [PERSON] та його представником не надано доказів того, що у зв»язку зі своєю хворобою відповідач не міг і не може працювати. Як вбачається з медичних виписок [PERSON] за 2010-2011 рік, при виписці відповідача йому давались як лікувальні, так і трудові рекомендації. [PERSON] лише з січня 2010 року перебуває на обліку в районному управлінні та отримує пенсію за віком за списком № 2, а не по інвалідності (а.с.134б, 167,182). Крім того, суд враховує, що на теперішній час позивачем за зустрічним позовом не оспорюється сам розмір заборгованості за аліментами, нарахований старшим державним виконавцем Саксаганського ВДВС Криворізького міського управління юстиції [PERSON], та яка згідно довідки від 25.05.2011 року за період с 01.04.2007 року по 05.07.2008 року становить 20.074 грн. 70 коп. До зазначеного розрахунку, як до розміру заборгованості по аліментах суд відноситься критично та не приймає до уваги, оскільки вважає його таким, що не відповідає дійсності. В той же час, як вбачається з повідомлення ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві на ім»я [PERSON] та постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 24.06.2011 року, на момент надходження виконавчого листа 15.07.2011 року до ВДВС Дніпровського РУЮ у м.Києві заборгованість по аліментах становила 20.074 грн. 70 коп., згідно заяви стягувачки, яка була додана до пакету документів (а.с.183,184). Оскільки дійсний розмір заборгованості за аліментами та причини її виникнення відповідачем не визначені, тому підстав для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами в цілому суд не вбачає. Оскільки суд частково задовольняє позовні вимоги, то згідно ст.88 ЦПК України стягує з відповідача на користь держави судовій збір в розмірі 51 грн.

Outcome: partial