Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

Наприкінці червня 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Зазначив, що 12 квітня 2011 року між Кредитною спілкою «Співдружність»та членом кредитної спілки [PERSON] було укладено кредитний договір № 1-110402/с. Позивач свої зобовязання виконав, однак відповідач у порушення умов договору, зобовязання належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість. З метою погашення заборгованості позивач просив стягнути кошти з відповідача в судовому порядку. У судове засідання зявився представник позивача, Відповідач не зявився, повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив, заперечень не подав. Статтею 224 ЦПК України встановлені умови проведення заочного розгляду справи. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач проти винесення судом заочного рішення не заперечував. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що предявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що 12 квітня 2011 року між Кредитною спілкою «Співдружність»та її членом [PERSON] було укладено кредитний договір № 1-110402/с. Відповідно до умов вищевказаного договору, позивач надав відповідачу кредит у сумі 1869,00 (одна тисяча вісімсот шістдесят девять) грн. 00 коп., а позичальник свою чергу, зобовязався в порядку та на умовах, що визначені договором, повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. В забезпечення Кредитному договору № 1-110402/с від 12 квітня 2011 року, між відповідачем та КС «Співдружність»було укладено договір застави № 1-110402/с від 12 квітня 2011 року, згідно з яким заставодавець передав у забезпечення виконання своїх зобовязань за кредитним договором мобільний телефон: Рin Phon i836. Заставлене майно належить заставодавцю на підставі рахунку-фактури № 02-0411 від 12 квітня 2011 року. Статтею 629 ЦК України встановлюється, що «договір є обовязковим для виконання сторонами». Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно п.1 ст. 530 ЦК України «Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк». Кредитний договір, згідно п 2.1., надавався строком на 6 місяців від дати отримання позичальником кредиту, тобто з 12.04.2011р. по 09.10.2011р. Згідно зі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи ст. ст. 1050, 1052, п.2 ст. 625 ЦК України, згідно пп. 5.3.3. п. 5.3. кредитного договору, кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за весь фактичний строк користування кредитом. Додатковою угодою до кредитного договору № 1-110402/с від 12.04.2011 року, зокрема п.2 [PERSON] підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами кредитування. А саме - належним чином здійснювати проплати щомісяця, але не пізніше 30 календарних днів від останнього платежу. В разі порушення строків сплати по кредиту, зобовязується сплатити проценти за весь строк користування кредитом (з дати виникнення заборгованості до дати фактичного повернення суми кредиту). Відповідно до пп. 3.1 п.1 додаткової угоди до кредитного договору № 1- 110402/с від 12.04.2011 року при порушенні своїх зобовязань за кредитним договором, зокрема непогашення кредиту кожні 30 днів від останнього платежу, «позичальник дає згоду»на «новий графік погашення кредиту», в таких випадках «плата з за користування становитиме 0,244 % денних на суму залишку по кредиту за кожен календарний день, тобто річна ставка становить 47,58 % річних». Згідно пп. 3.8 п. 1 додаткової угоди до кредитного договору № 1-110402/с від 12.04.2011 року при порушенні строку сплати кредиту такий кредит визнається кредитом з підвищеним ризиком, та протягом визнання цієї події встановлюються проценти у розмірі 1% денних на суму залишку кредиту за кожен календарний день користування кредитом. Тобто, додатковою угодою до договору передбачено зміну відсоткової ставки у звязку з порушенням строків сплати, що призводить до визнання такого кредитного договору як - договору з підвищеним ризиком. Тобто з дати виникнення заборгованості до дати фактичного його погашення, Відповідач зобовязуються сплатити відсотки у розмірах показаних вище, за кожний день строкової заборгованості на суму залишку по кредиту. Отже зміна відсоткової ставки відбулась 13 травня 2011 року (встановлення 0,244 % денних) та 13 червня 2011 року (встановлення 1% денних), про що відповідача було повідомлено шляхом направлення претензії рекомендованим листом із зворотнім повідомленням. Сплата процентів за кредитним договором була здійснена наперед авансом, який складає 298,29 грн. в рахунок погашення процентів за користування кредитом (0,152 % денних на суму залишку по кредиту), за умови дотримання графіку платежів, який визначений у п.3.4 кредитного договору. З матеріалів справи також вбачається, що з метою досудового врегулювання спору працівниками кредитної спілки було неодноразово здійснено попередження, щодо порушення Відповідачем строків виконання зобовязання, а також надіслано претензію з відповідними вимогами. У відповідь на це відповідач необґрунтовано відмовив у виконанні своїх боргових зобовязань перед кредитною спілкою. По сьогоднішній день [PERSON] порушив умови кредитного договору №1-110402/с від 12 квітня 2011 року, а саме не зробив жодної сплати для погашення заборгованості перед КС «Співдружність». Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Враховуючи викладене, у звязку з невиконанням [PERSON] умов договору №1-110402/с від 12 квітня 2011 року суд вважає за необхідне, з метою погашення даної заборгованості, стягнути з відповідача суму заборгованості у примусовому порядку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що позивач оплатив судовий збір у розмірі 51 грн. 00 коп. та збір на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн. 00 коп. Тому з [PERSON] належить стягнути витрати, понесені позивачем під час судового розгляду справи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved