Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому посилається на те, що 29 липня 2010 року дружина позивача - [PERSON], померла, згідно свідоцтва про смерть серії І-КГ № 114397 виданого виконкомом Партизанською селищною радою Генічеського району, актовий запис № 48. Звернувшись до нотаріуса для оформлення спадщини, позивач отримав відповідь від приватного нотаріуса [PERSON] від 23.09.2011 року № 252/02-14, що 22 вересня 2011 року на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини після померлої 29 липня 2010 року [PERSON], заведена спадкова справа за № 94/2011. Підставою для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом є необхідність надання право установчого документу - Державного акта на право власності на землю, виданого на ім'я [PERSON]. Відповідно до відповіді начальнику відділу заступника голови комісії по реорганізації відділу Держкомзему у Генічеському районі Херсонської області [PERSON] від 14.09.2011 року № 05-04-0125-404 у відділі Держкомзему знаходиться на видачі державний акт на право власності на земельну ділянку (серії ЯЛ № 342958) для ведення особистого селянського господарства на території Партизанської селищної ради, заповнений на ім'я громадянки [PERSON]. Зазначений державний акт після заповнення надійшов 05.08.2011 року з Херсонської регіональної філії ДП Центр Державного земельного кадаструдо Відділу Держкомзему для видачі. Позивач в судове засідання не явився, надіслав до суду телефонограму про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовної заяви наполягає. Відповідач в судове засідання не явився, надіслав до суду телефонограму про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Третя особа в судове засідання не явилась, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши письмові докази та оцінивши досліджені докази у їх сукупності, вважає що позов не підлягає задоволенню, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. 29 липня 2010 року дружина позивача - [PERSON], померла, згідно свідоцтва про смерть серії І-КГ № 114397 виданого виконкомом Партизанською селищною радою Генічеського району, актовий запис № 48. 22 вересня 2011 року приватним нотаріусом [PERSON] була заведена спадкова справа № 94/211, після смерті гр.. України [PERSON], [INFO], яка поверла 29.07.2011 року. Відповідно до відповіді начальнику відділу заступника голови комісії по реорганізації відділу Держкомзему у Генічеському районі Херсонської області [PERSON] від 14.09.2011 року № 05-04-0125-404 у відділі Держкомзему знаходиться на видачі державний акт на право власності на земельну ділянку (серії ЯЛ № 342958) для ведення особистого селянського господарства на території Партизанської селищної ради, заповнений на ім'я громадянки [PERSON]. Зазначений державний акт після заповнення надійшов 05.08.2011 року з Херсонської регіональної філії ДП Центр Державного земельного кадаструдо Відділу Держкомзему для видачі. За ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст.. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Однак згідно з ч. 1 ст. 125 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 126 ч. 1 ЗК України встановлено, що документом, що посвідчує право на земельну ділянку є державний акт. Суд, не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, оскільки за життя [PERSON] не отримала державний акт про право власності на спірну земельну ділянку, який пройшов державну реєстрацію, то на момент її смерті у неї, як у спадкодавця, не існувало права власності на спірну земельну ділянку, яке б могло бути визнаним за позивачем, як за спадкоємцем. Окрім того позивач в своїх позовних вимогах не просить встановити факт належності спадкодавцю зазначеної земельної ділянки на праві приватної власності, а у відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичної чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: dismissed