Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-24 00:00:00

Позивач у травні 2011 року звернувся до суду з позовом про відшкодування заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідачка порушила умови укладеного між ними договору і не виконала взяті на себе зобов'язання. Просить на підставі ст. ст. 525,526,625,1050,1054 ЦК України, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № SAMDN40000011710657 від 20.02.2007 року в сумі 58072,43 грн.: звернути стягнення на предмет застави: автомобіль ВАЗ, модель: 21104, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий, № кузова-шасі: ХТА21104071018156, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля у укладанням від імені відповідача договору купівлі- продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, зі знаттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також надання позивачу всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідачка в судове засідання не з»явилася повторно, про день і час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] 20 лютого 2007 року було укладено кредитний договір № SAMDN40000011710657, згідно якого позивач надав відповідачці кредит на суму 63650,33 грн. із розрахунку 9,00 % річних за час фактичного користування кредитом. Відповідно до умов Договору відповідачка [PERSON] зобовязалася до 20 грудня 2008 року повернути отриманий кредит, сплатити відсотки за користування кредитом і виконати свої зобов'язання з даним договором у повному обсязі. З пояснень представника позивача та матеріалів справи вбачається, що на час звернення позивача до суду, відповідачка взятих на себе зобов'язань не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 58072,43 грн., яка складається: -29906,29 грн. - заборгованість за кредитом; -18383,54 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; -1134,98 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; -8647,62 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні розрахунками заборгованості відповідача. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 20.02.2007року уклали договір застави рухомого майна, згідно якого відповідач надав в заставу автомобіль ВАЗ, модель: 21104, рік випуску: 2006, тип ТЗ: легковий, № кузова-шасі: ХТА21104071018156, реєстраційний номер [NUMBER]. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, зобов»язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов»язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування заборгованості обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, підлягають задоволенню вимоги про стягнення з відповідачів витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. та державне мито у сумі 580,72 грн. Відповідно до ст. 224 ЦК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підстави наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved