Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-17 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, визначення порядку користування квартирою, усунення перешкод у користуванні власністю, вселення та стягнення моральної шкоди та просить суд визнати за кожним право власності на Ѕ частину на квартиру [ADDRESS], залишивши у спільному користуванні підсобні приміщення коридору, кухні, ванної кімнати, туалету; визначити порядок користування зазначеною квартирою, виділивши [PERSON] у користування кімнату площею 12,6 кв.м., а відповідачці - [PERSON] кімнату площею 14,6 кв.м. Також просить суд, усунути перешкоди у користуванні власністю, вселити та зобовязати [PERSON] не чинити перешкоди у користуванні квартирою № 33 в будинку № 10 по вулиці Полтавській в місті Одесі, та стягнути з [PERSON] моральну шкоду в розмирі 10 000 гривень. [PERSON] позов [PERSON] не визнала та подала зустрічний позов, в якому просить суд поділити спільне майно між [PERSON] та [PERSON], шляхом визнання за [PERSON] права власності на 2/3 частини квартири [ADDRESS] та право власності на один торгівельний контейнер та Ѕ частину торгівельного контейнеру, що розташовані на ринку «Таїровському»в місті Одесі по вул. Ак. Вільямса, 89/а та визнати за [PERSON] право власності на 1\\3 частину квартири [ADDRESS] та один торгівельний контейнер та Ѕ частину торгівельного контейнеру, що розташовані, на ринку «Таїровському»в місті Одесі по вул. Ак. Вільямса, 89/а; виділити у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS], та зобовязати здійснити сплату ринкової вартості 1\\3 частини зазначеної квартири на користь [PERSON], припинивши його право власності на вищезазначену 1/3 частину квартири; виділити у власність [PERSON] - три торгівельні контейнери, що розташовані на ринку «Таїровському»в місті Одесі по вул. Ак. Вільямса 89/а та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] ринкову вартість одного торгівельного контейнеру та Ѕ частини торгівельного контейнеру, припинивши право власності [PERSON] на торгівельні контейнери, розташовані на ринку «Таїровському»в м. Одесі по вул. Ак. Вільямса, 89/а; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] вартість комунальних послуг витрачених на утримання квартири [ADDRESS] в сумі 1 487,15 гривень. Позивач за первинним позовом та відповідач за зустрічним - [PERSON] свої позовні вимоги підтримав, зустрічний позов не визнав та надав судові заперечення посилаючись на безпідставність зустрічного позову. Відповідач за первинним позовом та позивач за зустрічним позовом, первісний позов не визнала, надала судові заперечення та просила задовольнити її вимоги за зустрічним позовом. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] та зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 17.11.2001 року між сторонами по справі було укладено шлюб, який розірвано рішенням Малиновського районного суду міста [PERSON] від 11.08.2011 року. Під час перебування у шлюбі, по договору купівлі-продажу від 30.06.2005 року, [PERSON] була придбана квартира [ADDRESS], яка складається з житлової кімнати площею 12,6 кв.м.; житлової кімнати площею 14,6 кв.м., лоджії площею 1,3 кв.м.; підсобних приміщень коридору, кухні, ванної кімнати, туалету, загальна площа квартири складає 47,9 кв.м. Зазначена квартира є спільною сумісною власністю сторін, в якій мешкали сторони по справі та дитина [PERSON] від першого шлюбу. Як пояснив в судовому засіданні [PERSON], під час його перебування у батьків, його колишня дружина змінила замки у квартирі та чинить йому перешкоди в користуванні житлом. На підтвердження цього факту ним надано акт від 03.06.2010 року, який складений за участю начальника дільниці № 6 КП ЖКС «Черемушки»[PERSON], ст.майстера [PERSON] Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], пояснила суду, що вона є двоюрідною сестрою [PERSON] та була свідком того, що колишня дружина [PERSON] ще до розірвання шлюбу, не бажаючи жити разом з чоловіком мешкала у кімнаті площею 14,6 кв.м. разом зі своїм сином [PERSON], а [PERSON] мешкав у кімнаті площею - 12,6 кв.м. Заперечуючи проти вимог [PERSON] та вимагаючи задовольнити вимоги за зустрічним позовом, відповідачка за первинним позовом та позивачка за зустрічним [PERSON], посилалася на відсутність у неї роботи та перебування на її вихованні сина [PERSON] [INFO], неможливості мешкання у одній квартирі з колишнім чоловіком, відсутності у неї іншого нерухомого майна, відсутність матеріальної допомоги з боку колишнього чоловіка, а тому просила відступити від принципу рівності часток майна подружжя виділивши їй більшу частку майна та просила припинити право власності [PERSON] на частку спірної квартири. Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України при поділі майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Суд вважає, що наведені доводи [PERSON] на обґрунтування виділення їй більшої частки спільного майна не можуть бути підставою для відступу від принципу рівності часток при поділі майна подружжя. Крім того, [PERSON] не надано доказів перебування у власності [PERSON] контейнерів, які перебувають на ринку «Таїровський». Як вбачається з наданого договору суборенди № 43 від 21.08.2010 року, вказані контейнери перебувають у користуванні позивача, що є підставою, для відмови у задоволенні цієї частини вимог. Відмовляючи у задоволенні позову [PERSON] в частині припинення права власності [PERSON] на частку спірної квартири, суд виходить з того, що частки сторін є рівними, [PERSON] не бажає припинення свого права власності на частку майна та таке припинення права власності може призвести до порушення прав співвласника майна. Крім того, за клопотанням представника [PERSON] була призначена судова будівельна-технічна експертиза на вирішення якої було поставлено питання щодо визначення вартості спірної квартири [ADDRESS], але експертиза не була проведена, з причин не сплати частини її вартості [PERSON] В силу ч. 2 ст. 365 ЦК України, суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. У даному випадку грошові кошти не були перераховані на депозитний рахунок суду. Задовольняючи частково позов [PERSON] в частині визначення порядку користування спірною квартирою, та виділяючи позивачу за первинним позовом кімнату площею 12,6 кв.м., а [PERSON] кімнату площею 14,6 кв.м. та лоджію площею 1,3 кв.м. та залишаючи інші приміщення у спільному користуванні, суд виходить з того, що прохід на лоджію лежить через кімнату, яка виділяється у користуванні [PERSON] та стосунків які склались між сторонами. В судовому засіданні також встановлено, що через перешкоди, які чинила [PERSON] у користуванні [PERSON] квартирою № 33 в будинку № 10 по вулиці Полтавській у місті Одесі, останній втратив душевний спокій, нервував та переживав, на тривалий час був позбавлений можливості мешкати в зазначеній квартирі. Тому, суд вважає, що з вини [PERSON] порушені цивільні права [PERSON], що виразилися в порушенні нормальних життєвих зв'язків. Позивач переніс моральні переживання. У відповідності ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Суд, враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості визначає суму моральних збитків в розмірі 1 500,00 гривень. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобовязаннями, що виникли в інтересах сімї. Проживаючи спільно до кінця травня 2010 року в квартирі [ADDRESS], [PERSON] не приймав участь у витратах, повязаних із утриманням квартири, а саме по оплаті комунальних послуг. Так, станом на 01.06.2010 року заборгованість за комунальні послуги складає в загальній сумі 2 974,31 гривень. У звязку з викладеним суд вважає необхідним задовольнити в цій частині зустрічні позовні вимоги [PERSON], та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] вартість комунальних послуг витрачених на утримання квартири [ADDRESS] в сумі 1 487 гривень 15 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: partial