Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-04 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 693717 від 30 березня 2001 року, виданий на імя [PERSON], мотивуючи свою вимогу тим, що у вказаному документі помилково записане прізвище власниці, яка є тіткою заявниць «Коліснікова» замість правильного «Колєснікова». Встановлення даного факту заявницям необхідно для прийняття спадщини. Представник зацікавленої особи - державний нотаріус [PERSON] не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON], [PERSON], оскільки визнання даного факту необхідне для прийняття спадщини, у поданій до суду заяві просила справу слухати за її відсутності. Відповідно до ч. З ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом. Суд, заслухавши пояснення заявниці та свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 02 серпня 2011 року [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій при оформленні спадщини після смерті тітки - [PERSON], яка померла 17 травня 2008 року, в звязку з тим, що в правовстановлюючому документі (Державному акті на право приватної власності на землю серії Р1 № 693717 від 30 березня 2011 року) померла записана за прізвищем «Коліснікова», а в свідоцтві про смерть «Колєснікова». Рекомендовано звернутися до суду. В посвідченні до ювілейної медалі «50 лет победы в Великой Отечественной Войне 1941-*1945 г.г.» [PERSON], від 29 березня 1995 року, прізвище тітки заявниць зазначено, як «Колєснікова». В посвідченні до медалі «60 лет победы в Великой Отечественной Войне 1941- * 1945 г.г.» [PERSON], від 21 лютого 2005 року, прізвище тітки заявниць зазначено, як «Колєснікова». В посвідченні до памятного знаку «50 років визволення України» [PERSON], від 17 червня 2005 року, прізвище тітки заявниць зазначено, як «Колєснікова». В договорі купівлі-продажу від 28 березня 2003 року укладеного між [PERSON] та [PERSON], прізвище тітки заявниць зазначено, як «Колєснікова». В договорі оренди земельної ділянки від 01 лютого 2000 року, укладеного між [PERSON] та приватним сільськогосподарським підприємством «Родина» Дворічанського району, прізвище тітки заявниць зазначено, як «Колєснікова». В Державному акті на право приватної власності на землю серії Р1 № 693717 від 30 березня 2001 року, прізвище тітки заявниць помилково зазначено, як «Колісникова», імя та по батькові записані правильно «[PERSON] та Трохимівна» відповідно. Протягом життя прізвище [PERSON] у різних документах зазначалося як «Колєснікова» «Колеснікова» так і «Коліснікова». Той факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 № 693717 від ЗО березня 2001 року, виданий на імя [PERSON] дійсно належать померлій [PERSON] підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON] допитані в судовому засіданні. За таких обставин справи, суд вважає можливим встановити факт належності [PERSON] Державного акту на право приватної власності на землю Р1 № 693717 від 30 березня 2001 року, виданий на імя [PERSON], і згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення заяви [PERSON], [PERSON]. Встановлення даного факту дає право заявницям на прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 17 травня 2008 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved