Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування заподіяної злочином шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що внаслідок вчиненого відповідачем злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України, йому заподіяні середньої тяжкості тілесні ушкодження, що призвели до тривалого розладу здоров`я. З 26 травня по 10 червня 2010 року він знаходився на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні лікарні швидкої медичної допомоги м. Чернівці, а з 11 по 25 червня 2010 року в лікарні УМВС України в Чернівецькій області, після чого проходить амбулаторне лікування. На лікування ним витрачено 1510,36 гривень. Понесені ним збитки за послуги адвоката складають 3000 гривень. Злочином йому також спричинена моральна шкода, яка виразилась у приниженні його честі та гідності, фізичних стражданнях, головному болі, порушенні нормальних життєвих стосунків, неможливості керувати транспортним засобом, необхідності санаторно-курортного лікування, і таку шкоду оцінює у 50 000 гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги в повному обсязі, пояснивши, що відповідачем відшкодовано 1511 гривень, однак просив стягнути з відповідача 1510,36 гривень, затрачених ним на амбулаторне лікування, квитанції у нього не збереглися; він вимушений був звільнитися з роботи, але не за станом здоров`я, а за власним бажанням; він не може самостійно заробляти кошти через головні болі. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, вказуючи, що відшкодував позивачу понесені ним і документально підтверджені матеріальні витрати на лікування, моральну шкоду має можливість відшкодувати частково, оскільки не працює, має неповнолітню дитину, на утримання якої рішенням суду зобов`язаний сплачувати аліменти. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 13.10.2011 року [PERSON] звільнений від кримінальної відповідальності за ст. 122 ч.1 КК України на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2011 році». На лікування від злочину [PERSON] за період з 24.05.2010 року по 16.06.2010 року було затрачено 1510,76 гривень згідно поданих ним чеків. Згідно чеку від 07.12.2010 року про грошовий переказ ЧД УДППЗ «Укрпошта» [PERSON] переказано [PERSON] грошові кошти в сумі 1511 гривень. Заявлена [PERSON] вимога про стягнення з відповідача 1510,76 гривень у відшкодування вартості подальшого лікування суд вважає необґрунтованою, оскільки в судовому засіданні не здобуто належних і допустимих доказів стосовно понесених позивачем витрат на лікування після 25.06.2010 року. Відповідно до вимог ст.84 ЦПК України витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця права, несуть сторони. Обома сторонами по справі понесені такі витрати, тому в цій частині заявлені вимоги задоволенню не підлягають. Моральну шкоду, завдану позивачу, суд оцінює у 5000 гривень, враховуючи наявність реальної шкоди, заподіяної його здоров`ю, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між діяннями відповідача та вини останнього в її заподіянні, з урахуванням моральних та фізичних страждань позивача, вимушених змін у способі його життя, принижені честі та гідності, а також, виходячи із засад розумності та справедливості, та з урахуванням завданої матеріальної шкоди та матеріального становища відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1177, 1192 ЦК України, п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, п. п. 2, 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди,

Outcome: partial