Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-29 00:00:00

Позивач у грудні 2009 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 17.08.2007 р. між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк», та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір № 0310/0807/71-220, відповідно до якого останній був наданий кредит на придбання житлового будинку у розмірі 270.000, 00 доларів США зі сплатою за користування ним 13,00 % річних та погашенням періодичними платежами згідно графіку з кінцевим терміном повернення 16.08.2031 р.. Виконання зобов`язань позичальника, що випливали з цього договору, було забезпечене шляхом укладання іпотечного договору № 0310/0807/71-220-Z-1 від 17.08.2007 р., відповідно до якого відповідачка передала в іпотеку придбане нерухоме майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] . Оскільки зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором виконувалися неналежним чином, позивач просив суд стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість, що утворилася. 15.06.2011 р. представником позивача були уточненні позовні вимоги з посиланням на те, що зобов`язання позичальника після пред`явлення позову також не виконувалися, у зв`язку з чим станом на 07.06.2011 р. заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 0310/0807/71-220 від 17.08.2007 р. збільшилася до 311.763, 69 доларів США, а також була нарахована пеня у розмірі 407.709, 61 грн. З урахуванням викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь зазначені суми (а.с. 91-92). Представником позивача надана заява про розгляд справи за її відсутності (а.с. 101). Відповідачка до суду не з`явилася, явку свого представника не забезпечила, про день та час розгляду справи представник відповідачки повідомлявся належним чином (а.с. 100), що є підставою для продовження розгляду справи без його участі. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.08.2007 р. між АКБ «ТАС-Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк»(а.с. 47-49), та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір № 0310/0807/71-220, відповідно до якого останній був наданий кредит для придбання житлового будинку у розмірі 270.000, 00 доларів США зі сплатою за користування ним 13,00 % річних та поверненням періодичними платежами з кінцевим терміном 16.08.2031 р. (а.с. 10-13) Виконання зобов`язань позичальника, що випливали з цього договору, було забезпечене шляхом укладання іпотечного договору № 0310/0807/71-220-Z-1 від 17.08.2007 р., відповідно до якого відповідачка передала в іпотеку придбане нерухоме майно, а саме житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 17 - 19). Оскільки зобов`язання позичальника не виконувалися належним чином, станом на 07.06.2011 р. утворилась заборгованість за кредитним договором № 0310/0807/71-220 від 17.08.2007 р. у розмірі 311.763, 69 доларів США, що за курсом НБУ станом на час уточнення позову складає 2.485.847, 78 грн., а також була нарахована пеня у розмірі 407.709, 61 грн. відповідно до наданого представником позивача розрахунку (а.с. 93-94), правильність якого відповідачем не спростована. Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного. Так, згідно ст. 1054 ЦК України, обов`язком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання повинне бути виконане у гривнях, а у випадку визначення грошового еквіваленту в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. З урахуванням встановлених фактичних обставин справи та змісту вищезазначених положень закону суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заснованими на законі і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з перерахуванням суми стягнення на гривні за курсом НБУ на час уточнення позову, що дорівнює 7, 9735 грн. за один долар США. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалене рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved