overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-04 00:00:00

Позивач звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу В позові зазначено, що сторони знаходяться в шлюбі укладеному згідно брачного контракту від 11 жовтня 2003 року. Даний шлюбний контракт підтверджує факт проживання сторін по справі в цивільних відносинах. Цивільні відносини між сторонами по справі визнані, як реєстрація в м. Шарм Аль Шейх Египту, у відповідності до рішення Південно-Синайського суду від 19.02.2004 року. Цим рішенням суду підтверджується факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі, про що є належна відмітка в паспорті позивача. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], яка мешкає разом з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Причиною для розірвання шлюбу послужило те, що сторони по справі подружніх відносин не підтримують, протягом трьох років разом не проживають, сумісного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач вважає, що шлюб існує формально і підлягає розірванню. Відповідач в судове засідання не прибув, але надіслав телеграму відповідно якої позовні вимоги [PERSON] визнає в повному обсязі проти розірвання шлюбу не заперечує. Судом встановлено, що згідно брачного контракту від 11 жовтня 2003 року. Даний шлюбний контракт підтверджує факт проживання сторін по справі в цивільних відносинах. Цивільні відносини між сторонами по справі визнані, як реєстрація в м. Шарм аль Шейх Египту, у відповідності до рішення південно-Синайського суду від 19.02.2004 року Цим рішенням суду підтверджується факт реєстрації шлюбу між сторонами по справі, про що є належна відмітка в паспорті позивача. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], яка мешкає разом з позивачем та перебуває на її повному утриманні. Причиною для розірвання шлюбу послужило те, що сторони по справі подружніх відносин не підтримують, протягом трьох років разом не проживають, сумісного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Вказані обставини встановлені на підставі вивчення позовної заяви, матеріалів справи та пояснень позивача. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечать інтересам позивача, та інтересам неповнолітньої дитини, що має істотне значення по справі, в зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 14.07.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції. Позивачка вказує, збереження сім'ї\~ неможливе, оскільки шлюбні відносини між ними фактично припинені з червня 2011 року. Основною причиною розриву відносин стало те, що між ними часто виникають сварки, внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя, та ведення спільного господарства. Надалі збереження сім'ї вважає за неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. На підставі вище викладеного, просить шлюб укладений між ними розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилася, від неї до суду надійшла заява, в якій просить суд розглядати розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Причини своєї неявки суду не повідомив. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка надала суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.07.2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис за №1099, що підтверджується свідоцтвом про шлюб./а.с.5/. Згідно ч.1 ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У статті 112 СК України зазначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки їхня сім'я розпалася остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер, судом встановлено, що шлюбні відносини між ними фактично припинені з червня 2011 року. Основною причиною розриву відносин стало те, що відсутнє взаємопорозуміння та спільна думка, внаслідок чого у них втрачено почуття кохання та поваги один до одного. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що збереження сім'ї між сторонами неможливе, та зокрема суперечить правам та інтересам позивачки, та те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-04 00:00:00

16 червня 2010р. [PERSON] звернулася з вказаним позовом до [PERSON] Зазначала, що вона та члени її сімї зареєстровані в [INFO]. Але відповідачка самовільно зайняла спірну квартиру та перешкоджає [PERSON] користуватися квартирою. В звязку з чим просила суд виселити відповідачку з квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення на підставі ст.. 116 ЖК України. В судовому засіданні позивачка, її представник позов підтримали. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала. Вислухавши сторін, дослідивши письмові докази суд встановив наступне. В квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] та члени її сімї - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Спірна квартира належить до комунальної власності територіальної громади міста Миколаєва і перебуває на балансі ЖКП «Південь». Вказана квартира була надана [PERSON] на підставі ордеру виданого Миколаївською міською радою. Також рішенням Миколаївською міською ради від 26.06.2009р. № 1468 [PERSON] в порядку поліпшення житлових умов надано 2- кімнатну квартиру [ADDRESS], обєднані особові рахунки 2- кімнатної квартири № 20 та 2- кімнатної квартири [ADDRESS]. Вирішено вважати наймачем 4- кімнатної квартири [ADDRESS] Л.Г. Вказане рішення Миколаївської міської ради не оскаржено та не скасоване. Відповідачка - [PERSON] на час розгляду справи в м. Миколаєві не зареєстрована. Раніше була зареєстрована в [INFO]. Ордер на вселення в квартиру [ADDRESS] не отримувала. Рішення суду щодо визнання за відповідачкою права користування спірною квартирою не існує. Відповідно до ст. 58 ЖК УРСР єдиною підставою для вселення в житлове приміщення є ордер. Виконавчим комітетом Миколаївської міської ради не приймалось рішення про надання кімнати № 20 по вул.. Василевського, 46-а м. Миколаєва [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] підтвердила, що дійсно перешкоджає [PERSON] та членам її сімї користуватися спірною квартирою. Згідно зі ст.. 116 ЖК України осіб, які самовільно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Таким чином, на підставі вищевикладеного суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню, оскільки дії відповідачки порушують законні інтереси та права [PERSON] і членів її сімї щодо користування квартирою № 20 по вул.. Василевського, 46-а м. Миколаєва.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-04 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 12.07.2002 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом № 178. Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини з відповідачкою остаточно припинились через відсутність почуття любові та поваги один до одного, тому позивач вважає, що подальше шлюбне життя не можливе, а тому вимушений звернутись з позовом до суду. В судове засідання сторони не явились надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, т.я. позивач підтримує позов в повному обсязі (а.с. 13), а відповідач позовні вимоги визнає (а.с. 14). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а шлюб [PERSON] та [PERSON] розірванню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 12.07.2002 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом № 178, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 6, 7). Шлюбні стосунки між сторонами припинені і сторони подружні стосунки не підтримують, не мають спільного бюджету та не ведуть спільне господарство. Головною причиною розпаду їх родини є відсутність почуття любові та поваги один до одного. Враховуючи викладене у суду є підстави вважати, що примирення між сторонами та відновлення сім`ї, неможливе, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому, на підставі ст. 112 СК України шлюб сторін підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-05 00:00:00

08.02.2012 року до суду звернулася [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини. В позовній заяві позивач посилається на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 05 вересня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 87. Від спільного шлюбу із відповідачем мають малолітнього сина -[PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини та на її утримання не надає, від чого в родині склалося тяжке матеріальне становище. Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років та отримує державну соціальну допомогу, інших доходів не має. Просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 300 грн. щомісяця на утримання дружини, до досягнення сином трирічного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 12). Відповідач [PERSON] по справі в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини (а.с. 14). Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини, задовольнити із наступних підстав. Судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них такі правовідносини. З 05.09.2009 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 87 (а.с. 5). Сторони мають спільного сина - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження дитини (а.с. 5). Приймаючи до уваги, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дружини не надає, вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, син [PERSON] проживає разом із матір'ю, позивачка потребує матеріальної допомоги, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини в розмірі 300 грн. щомісяця, до досягнення сином трирічного віку, з дня пред'явлення позову. У відповідності до ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка -батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, працює вона чи ні, й незалежно від її матеріального становища, при умові, що чоловік може надати матеріальну допомогу. Судові витрати необхідно покласти на відповідача. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-05 00:00:00

08.02.2012 року до суду звернулася [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON]. В позовній заяві позивач посилається на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 05 вересня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 87. Від спільного шлюбу із відповідачем мають малолітнього сина -[PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, від чого в родині склалося тяжке матеріальне становище. Просить суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини зі всіх видів його доходу щомісяця на утримання сина, до його повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с. 14). Відповідач [PERSON] по справі в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини (а.с. 12). Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, задовольнити із наступних підстав. Судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них такі правовідносини. З 05.09.2009 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Петриківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 87 (а.с. 5). Сторони мають спільного сина - [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження дитини (а.с. 5). Приймаючи до уваги, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною, і тому позбавлена можливості отримувати будь-які джерела доходу, в сім'ї склалося тяжке матеріальне становище, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця, на її користь до повноліття дитини. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судові витрати необхідно покласти на відповідача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд: розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 20 серпня 2005 року у Дніпровському відділі РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 620. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 20 серпня 2005 року. Мають дочку [PERSON], [INFO]. З липня 2011 року вона з відповідачем припинили подружні стосунки та проживають окремо. На протязі останнього року між ними виникли напружені стосунки, вони перестали розуміти один одного, не могли знайти спільної мови у вирішенні багатьох сімейних питань. Їхні суперечки негативно впливають не тальки на її психологічний стан, а і на виховання та розвиток їхньої дочки. Вважає, що їхня сім'я розпалась і відновити подружні стосунки не можливо, так як вони стали один для одного сторонніми людьми, які не знаходять порозуміння. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбних відносин. Позивачка в судовому засіданні підтримала заявлений позов та надала пояснення аналогічні обґрунтуванню позову. Пояснила також, що на даний час вона проживає з іншим чоловіком та має намір зареєструвати з ним шлюб. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, від дачі пояснень відмовився. Згоден з обґрунтуванням позову та поясненнями позивачки. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 20 серпня 2005 року знаходяться в шлюбі, зареєстрованому Дніпровським відділом РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 620, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу /а.с.4/. Мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження /а.с.5/. З липня 2011 року сторони спільно не проживають і позивачка наполягає на розірванні шлюбу. Дитина проживає разом з нею. Згідно ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, який згідно ст. 112 ч.2 СК України ухвалює рішення про розлучення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, тому він підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості посилаючись на те, що з відповідачем в 2007 році було укладено кредитний Договір. Позивач виконав умови договору, надавши відповідачу кредит в сумі 9558,32 доларів США, строком до 21 червня 2012 року з процентною ставкою 11,30 % річних з цільовим призначенням на придбання автомобіля. Відповідно до умов кредитного договору відповідач повинен сплачувати частину кредиту і нараховані відсотки відповідно до умов Договору. Відповідач зі своєї сторони порушив умови договору і на даний час виникла заборгованість по кредитному ліміту в сумі 78063,70 гривень. Позивач надав в судове засідання заяву де позовні вимоги підтримує і просить суд їх задовольнити, проти прийняття заочного рішення не заперечує, але просить справу слухати у відсутність його представника. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала але зазначила, що на день розгляду справи погасила заборгованість на суму 209,98 дол.США, що еквівалентно 1,677,13 грн. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази по справі, суд вважає позов підлягає частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що 22 червня 2007 року між ВАТ "Комерційний Банк "Надра", яке в подальшому було перейменовано на ПАТ "Комерційний Банк "Надра" - позивач по справі та [PERSON] - відповідачем по справі було укладено Кредитний договір "Автопакет" №148/П/РП/2007-840 на підставі якого позивачем було надано відповідачу грошові кошти в сумі 9558,32 доларів США терміном до 21 червня 2012 року з процентною ставкою 11,30 % річних. Кредитні кошти були надані для придбання автотранспортного засобу. Відповідно до п.п.2.2.1, 2.2.2, 2.2.3. Договору відповідач зобов"язався здійснювати погашення кредиту щомісячно до 18 числа поточного місяця мінімальним платижем в розмірі 209,98 дол.США. Відповідно до умов даного Договору, позивач здійснив видачу кредиту тим самим виконавши умови договору. Відповідачем були порушенні умови договору і станом на 10.11.2011 року за нею рахується заборгованість за кредитним договором у розмірі 9781,56 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на 10.11.2011 року становить 78063,70 грн. яка складається із заборгованості: за кредитом - 6936,63 дол.США, нараховані відсотки - 2009,71 дол. США, нараховані штрафні санкції - пеня 835,23 дол.США, про що її було повідомлено. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов"язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Як вбачається з наданої відповідачем квитанції №118 від 23 лютого 2012 року нею було сплачено заборгованість в сумі 209,98 дол.США, що еквівалентно 1,677,13 грн., на дану суму суд вважає необхідно зменшити суму основної заборгованності. На підставі ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-05 00:00:00

04.08.2011р. ПАТ КБ «ПриватБанк»звернувся до суду з позовом до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 14638,07грн., а також судові витрати, які складаються з державного мита в розмірі 146,38грн. та інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120,00грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, але надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. В судовому засіданні відповідачка та її представник по довіреності [PERSON] заперечували проти задоволення позову та просили суд відмовити у задоволенні позову, оскільки відповідачка є пенсіонеркою і знаходиться у скрутному матеріальному становищі. Суд, вислухавши відповідачку та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою був укладений договір б/н від 04.03.2008р., згідно умов якого остання отримала строковий кредит у розмірі 3500,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно з умов кредитного договору, погашення кредиту проводиться щомісячно, відповідно до графіку погашення кредиту. Однак, в порушення умов кредитного договору, відповідачка порушив строки сплати кредиту і свої зобов'язання не виконував в повному обсязі, у зв'язку з чим виникла заборгованість по поверненню кредиту у сумі 14638,07грн., в тому числі 6339,41грн. -заборгованість по не поверненому кредиту; 5756,22грн. -заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом; 1369,20грн. -заборгованість по комісії за користування кредитом; 500 грн. -штраф ( фіксована частина); 673,24 грн. -штраф (процентна складова). Таким чином станом на 31.05.2011р. загальна сума заборгованості відповідачки складає 14638,07грн. Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача державного мита в розмірі 146,38грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120грн.. Таким чином,

Outcome: approved