Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

В листопаді 2012 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням -будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач вказувала, що на підставі договору купівлі- продажу житлового будинку серія ВСК номер 282277 від 23 грудня 2005 року вона - [PERSON] , є власником будинку [ADDRESS] . В даному житловому приміщенні також зареєстровано її сина - [PERSON] , відповідача по даній справі. В квітні 2011 року, відповідач зібрав свої особисті речі та виїхав з вищевказаного будинку в інше місце проживання, яке позивачу й досі не відоме. З того часу додому не повертався, звісток про себе не надавав. Крім того, факт не проживання відповідача у вищевказаному житловому приміщенні підтверджується актом комунального підприємства ДЕЗ «Океан» від 21.11.2012 року. В зв`язку з тим, що відповідач зареєстрован в домоволодінні позивача, вона несе додаткові фінансові витрати на оплату комунальних платежів за людину яка по факту не проживає в даному будинку. Саме на цій підставі позивач звернулася до суду з даними позовними вимогами. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлялась через оголошення в газеті "Рідне Прибужжя", а тому вважається повідомленою належним чином, у відповідності з ч. 9 ст. 74 ЦПК України, доказів проти задоволення позову не надав. Тому суд на підставі ч.4 ст.169, ст. 224 ЦПК України за згодою представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази по справі, вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку серія ВСК номер 282277 від 23 грудня 2005 року, [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] . В даному житловому приміщенні також зареєстровано її сина - [PERSON] , відповідача по даній справі. В квітні 2011 року, відповідач зібрав свої особисті речі та виїхав з вищевказаного будинку в інше місце проживання, яке позивачу й досі не відоме. З того часу додому не повертався, звісток про себе не надавав. Крім того, факт не проживання відповідача у вищевказаному житловому приміщенні підтверджується актом комунального підприємства ДЕЗ «Океан» від 21.11.2012 року. Згідно довідки від 31.12.2012 року Корабельного РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області відповідач серед осіб, які відбувають покарання, а також серед розшукуваних осіб не значиться. Таким чином, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 391 Цивільного Кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст.71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шести місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору-судом. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, з огляду на те, що відповідач більше шести місяців відсутній в даному житловому будинку без поважних причин, не звертався до суду з заявою про продовження встановленого законом строку збереження за ним даного приміщення, має інше постійне місце проживання, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved