Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON], з участю третіх осіб Красноільської сільської ради Верховинського району Івано-Франківської області, Першої Львівської державної нотаріальної контори про визнання недійсним заповіту від 14.03.2005р., складеного від імені [PERSON] на ім’я [PERSON] і посвідченого секретарем Красноільської сільської ради. Свої вимоги мотивував тим, що його рідний брат –заповідач [PERSON] разом із дружиною проживали у [INFO]. Після смерті брата, який помер 17.08.2006 р. позивач звернувся у Першу Львівську нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину по закону і через 6-ть місяців йому було видано свідоцтво про право на спадщину на вказану квартиру, оскільки більше спадкоємців не виявилось. Квартирою користувався, коли приїжджав до Львова. Але в жовтні 2008р.йому стало відомо, що незнайомі особи зламали і замінили замки на дверях даної квартири. Тоді позивач разом з родичами власноруч відкрили двері, замінили старі двері на нові, при огляді квартири виявили зникнення різних документів і особистого листування подружжя [PERSON], сімейних фото, старого свідоцтва про право власності на квартиру. В цей же вечір до квартири прийшли незнайомі чоловік та жінка, які заявили, що чоловік –відповідач [PERSON] з 16.11.01. прописаний у даній квартирі в якості піднаймача, а у вересні 2008 року він прописав у квартирі ще й свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Крім того, [PERSON] повідомив, що на його користь [PERSON] 14.03.05. склав заповіт, тому дану квартиру він вважає своєю власністю. З особистої розмови із відповідачем він переконався, що [PERSON] ніколи не бачив заповідача [PERSON] і його дружини, до самовільного проникнення у квартиру ніколи раніше у ній не бував. Позивач стверджував, що заповідач [PERSON] ніколи не давав згоди на реєстрацію у своїй квартирі [PERSON] і останній у спірній квартирі за життя брата ніколи не проживав, оскільки на протязі 8-ми років [PERSON] отримував в ЛКП „Снопківське” довідки форми № 2 для оформлення субсидій по сплаті житлово-комунальних послуг, в яких вказувалося, що в квартирі зареєстровані двоє осіб. Вважає, що [PERSON] за станом здоров’я не міг виїжджати 14.03.2005 р. у село Красноілля Верховинського району Івано-Франківської області, оскільки на той час був хворий і без сторонньої допомоги не виходив з дому. Ознайомившись із примірником заповіту, переконався, що підпис заповідача у ньому підроблений. Особисто в судове засіданні позивач з’явитись не міг, видав довіреність на представництво своїх інтересів як сторони по справі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, дав пояснення аналогічні вищенаведеному, додатково пояснив, що [PERSON] ніколи ніхто не бачив із родичів, сусідів і знайомих заповідача [PERSON], на похоронах останнього його не було. В лютому 2002 року подружжя [PERSON] були цілком здорові і в них не було потреби прописувати відповідача, щоб він допомагав їм у веденні домашнього господарства. Тим більше, у Львові проживав племінник [PERSON] –[PERSON], який мав змогу таку допомогу надати, якби у ній виникла потреба. Ремонт квартири був проведений за п’ятнадцять років до смерті заповідача силами його племінника і тому у заповідача не було потреби просити в кого-небудь допомоги в ремонті квартири. Сім’я [PERSON] була гостинна, але нікому ключів від своєї квартири не довіряла, нікого з родичів в квартирі не реєстрували, тим більше не зареєстрували би там сторонніх осіб. Представник позивача [PERSON] позов підтримав, додатково пояснив, що є родичем сім’ї [PERSON], оскільки проживає у Львові то один-два рази на місяць відвідував їх, про будь-яких квартирантів вони його не повідомляли. У судове засідання відповідач не з’являвся, хоча декілька разів був належно повідомлений про час і місце його проведення. Раніше [PERSON] звертався до суду із позовом про визнання свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру недійсним, але подав до суду заяву про залишення своєї позовної заяви без розгляду. Ухвала про залишення позовної заяви без розгляду вступила в законну силу. Заслухавши пояснення представників позивача, заслухавши думку адвоката, який просив позов задовольнити, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно із ст.11 ЦК України, цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. У відповідності з ст.1257 за позовом заінтересованої сторони суд визнає заповіт не дійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] був для заповідача [PERSON] незнайомою людиною, що виключає мотив заповідати йому все своє майно. Родичі заповідача піклувалися і допомагали йому, надавали своєчасну і необхідну допомогу, якщо у такій допомозі виникала потреба. Стан здоров’я заповідача не дозволяв йому здійснювати подорож у село Красноілля Верховинського району Івано-Франківської області для складення заповіту саме там в той час, коли у заповідача була можливість скласти заповіт у нотаріальних конторах за місцем проживання. Так, свідок [PERSON] в суді пояснила, що подружжя [PERSON] були її друзями, завжди приходила на їх дні народження. В останні роки життя вони хворіли, перенесли операції. За останні три роки до смерті заповідача [PERSON], він потребував сторонньої допомоги, яку надавала йому його дружина. В 2005 році [PERSON] з квартири вже майже не виходив. За сторонньою допомогою міг гуляти біля будинку. В квартирі свідок ніколи не бачила чужих речей, ніколи не чула про будь-яких квартирантів. Свідок [PERSON] в суді пояснила, що є сусідкою [PERSON] з 2000 року. Крім них в їх квартирі ніхто не проживав. Про квартирантів їй ніхто не говорив. До [PERSON] приходили в гості друзі, знайомі. [PERSON] останні два роки свого життя міг ходити лише біля будинку, ходив майже вдвоє зігнутий, далеко виїжджати не міг. А його дружина була енергійною, їздила на дачу, пригощала її фруктами. Свідок [PERSON] в суді пояснила, що є племінницею дружини заповідача –[PERSON]. Їздила одні до одного в гості. Її чоловік зробив в квартирі [PERSON] ремонт. Сім’я [PERSON] приїжджала до неї в гості в 1998 році на день народження. В подальшому вже приїжджати до них не могли і тому вони приїжджали в гості до [PERSON]. Подружжя [PERSON] ніколи не казали їй про квартирантів, про село Красноілля, хоча це село знаходиться в Івано-Франківській області, де проживає свідок. Свідок [PERSON] в суді пояснила, що знайома із сім’єю [PERSON], бо колись працювали разом, приходили один до одного в гості. Останнім часом [PERSON] хворів, на город ходити не міг, дружина за ним доглядала сама. В 2005 році [PERSON] за станом здоров’я ніде вже не міг поїхати. Про квартирантів вона ніколи не чула. Свідок [PERSON] пояснила суду, що є дружиною племінника [PERSON] –[PERSON] Їхня сім”я часто бачилась із сім’єю [PERSON], ходили до них в гості. [PERSON] приходила до них в гості за тиждень до своєї смерті, приносила фрукти. [PERSON] міг тільки гуляти по подвір’ю, відмовився поїхати в Чернігів до родичів. В 2005 році [PERSON] нікуди не виїжджав. В квартирі вона ніколи не бачила сторонніх людей, за сторонньою допомогою [PERSON] не звертались. Ніколи не чула, що вони потребують фінансової допомоги. Свідок [PERSON] в суді пояснив, що проживає в м.Івано-Франківську, є чоловіком [PERSON], племінниці [PERSON] Свідок робив в квартирі [PERSON] ремонт в 1985-1986 роках, приїжджав до них в гості кожен рік. Ніколи не бачив у [PERSON] сторонніх людей, вони не казали йому про квартирантів і про село Красноілля. [PERSON] ходила сама і в магазин, і на город. Судом оглянута заява на отримання субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг від 23.06.2003 р., у якому [PERSON] повідомляє що крім нього і [PERSON] в квартирі ніхто не прописаний. Дана заява спростовує довідку ЛКП „Снопківське” про прописку відповідача у квартирі заповідача. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом критично оцінюються твердження відповідача [PERSON], які містяться у його позовних заявах, що з лютого 2000 року за проханням [PERSON] і [PERSON] він поселився у їх квартиру, оскільки вона постійно хворіла і їм потрібна була стороння допомога. Дані твердження відповідачем не стверджені будь-якими доказами і спростовані вищевикладеними показаннями свідків. По справі призначалась судово-почеркознавча експертиза заповіту, посвідченого від імені [PERSON], яка не була проведена завдяки відсутності другого примірника заповіту, який зберігається у [PERSON] Цей примірник заповіту відповідач суду не надав. Красноільська селищна рада Верховинського району Івано-Франківської області також не надала суду реєстр для реєстрації виконавчих дій за 2005 рік і алфавітну книгу обліку заповітів за 2005 рік, які були необхідні для проведення експертизи. Судом також враховується той факт, що відповідач [PERSON] у своїх позовних заявах стверджує, що через місяць після смерті [PERSON] влаштувався в [PERSON] на роботу і повернувся до Львова через два роки. Таким чином без поважних причин він не звернувся до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно як це передбачено ст.1297 ЦК України. Згідно показань свідків відповідач на момент смерті заповідача у спірній квартирі не проживав, на похоронах присутній не був. Позивач [PERSON] у встановлений строк отримав свідоцтво про право на спадщину у вигляді спірної квартири, яке зареєстрував своє право власності на нерухоме майно в органах державної реєстрації. Право власності [PERSON] на спірну квартиру не скасовано і не припинено.

Outcome: approved