Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] пред'явила до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у її користь на утримання їх неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття, покликаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого народився син. Дитина проживає з нею та перебуває повністю на її утриманні . Оскільки відповідач не надає ніяких коштів на утримання сина, просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1000 гривень, щомісячно до досягнення дитиною повноліття . В подальшому позивачка [PERSON] змінила позовні вимоги, вказавши, що за постановою Тернопільського районного суду з 2002 року з відповідача стягуються аліменти в її користь на утримання сина в розмірі ј частини його заробітку, однак стягуваних коштів недостатньо для належного утримання та виховання сина, не даний час відповідач не має постійного місця роботи, що унеможливлює виконання рішення суду про стягнення аліментів у розмірі ј частини його заробітку, внаслідок чого виникла заборгованість за аліментами, тому просить змінити розмір аліментів, стягуваних в її користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частини усіх видів заробітку відповідача, на аліменти в твердій грошовій сумі 1000 гривень, щомісячно. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, зменшивши позовні вимоги, просить змінити розмір аліментів, стягуючи з відповідача 700 гривень, щомісячно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням зменшення їх розміру до 700 гривень, щомісячно, визнав, згідний на зміну розміру аліментів із частки від його заробітку на зазначену суму. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини : Постановою судді Тернопільського міського суду Тернопільської області від 12 серпня 2002 року з відповідача [PERSON] в користь позивачки [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 01 серпня 2002 року до досягнення ним повноліття. Судом встановлено, що вказане рішення суду не виконується належним чином, оскільки з акту відділу Державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції, вбачається, що станом на 01 вересня 2011 року заборгованість відповідача за аліментами складає 9768,10 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. З пояснень позивачки судом установлено, що відповідач [PERSON] не має постійного місця роботи, однак має тимчасові заробітки і спроможний сплачувати аліменти на дитину, що відповідач у судовому засіданні визнав, не оспорював та не спростовував. Відтак в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України ці обставини доказуванню не підлягають. Відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом не встановлено, а відповідачем не наведено жодних доказів про те, що він за своїм станом здоров"я чи матеріальним становищем не може надавати неповнолітньому [PERSON] утримання у більшому розмірі, ніж згідно з постановою судді 12 серпня 2002 року. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає до задоволення шляхом зміни розміру аліментів, стягуваних згідно постанови судді Тернопільського міського суду Тернопільської області від 12 серпня 2002 року, та стягнення в її користь із відповідача, щомісячно, аліментів у розмірі 700 гривень на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття відповідно до ст. ст. 180, 184 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved