Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-25 00:00:00

02.09.2011 року позивач звернувся до суду з позовом, по якому просить суд визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна № 26423 від 17.05.2000 року дійсним. Представник позивача позов підтримала та просила суд задовольнити його у повному обсязі. В судовому засіданні представник пояснила, що позивач на біржі уклав договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] із відповідачами. Крім того при укладанні договору біржа ввела його в оману тим, що вказала в договорі, що договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає. а також пояснила, що у теперішній час відповідач по справі ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. Відповідач та третя особа біржа про час, дату та місце судового засідання сповіщались належним чином за останнім відомим місцем знаходження, однак до суду не з*явились без поважних причин, заяв та клопотань про відкладення розгляду по справі суду не надавали та не заявляли, у звязку з чим суд вважає за можливе ухвалити по справі рішення у відсутності відповідача, оскільки ухвалення рішення не зачіпає нічиїх інтересів, у той час як його не ухвалення порушує законні права та інтереси позивача. Суд, вислухавши доводи, думку та пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає позов підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України у редакції 1963 року, який діяв на момент укладання договору купівлі-продажу вказаної квартири. По справі встановлені наступні фактичні обставини. Судом встановлено, що 17.05.2000 року позивач на біржі уклав договір купівлі-продажу вказаної квартири з відповідачем, по якому відповідач продав позивачу вказану квартиру, а він сплатив йому повну вартість квартири до підписання договору купівлі-продажу. Відповідач передав позивачу зазначену квартиру, вивіз усі свої речі з неї, позивач зареєстрував договір купівлі-продажу у КП „ОМБТІ і РОН. При укладанні договору біржа ввела позивача в оману, вказавши, що договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає.\\а.с.6-7\\ Разом з тим, у відповідності зі ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року, що діяла на момент виникнення правовідносин, при укладені договорів купівлі продажу потрібна нотаріальна форма договору, якщо хоча б однієї зі сторін договору є громадянин. Згідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (у редакції 1963 року) та ст. 220 ЦК України (у редакції 2003 року), якщо одна зі сторін повністю або частково виконала договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, а інша ухиляється від нотаріального посвідчення, суд вправі на вимогу однієї зі сторін визнати угоду дійсної. Як вбачається з матеріалів справи, сторони дійшли згоди по всіх істотних умовах договору купівлі-продажу й виконали умови договору. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. При таких обставинах суд дійшов висновку, що договір купівлі-продажу квартири підлягає визнати дійсним. На підставі викладеного й

Outcome: approved