overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання громадянки [PERSON], [INFO] безвісно відсутньою. В заяві вказала, що вона 30 квітня 1977 року вона уклала шлюб з [PERSON] в Клавдієво-Тарасівській сільраді Бородянського району Київської області, актовий запис № 20. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON], 06.04.1979 року. На підставі договору дарування від 22 липня 2009 року [PERSON] подарувала їй житловий будинок по вул.. Короленка, 166-а в м.Лубни Полтавської області, однак не скасувала реєстрацію. [PERSON] в квітні 2010 року поїхала у своїх справах в невідомому напрямку і з того часу на зв»язок не виходила, по місцю реєстрації не з»являється. Місце її знаходження не відоме. При зверненні до відділу ГІРФО м. Лубни про зняття з реєстрації [PERSON] їй було відмовлено. Оголошення [PERSON] безвісно відсутньою їй необхідно для оформлення субсидії та розпорядження належним будинком. Прохає суд визнати громадянка [PERSON] [INFO] безвісно відсутньою. В судовому засіданні заявниця та її представник [PERSON] заявлені вимоги підтримали, прохали їх задовольнити. Представник третьої особи ВІРФО Лубенського МРВ УМВС України в Полтавській області заявлені вимоги [PERSON] визнав , не заперечує проти їх задоволення. Суд, заслухавши заявницю, представника, дослідивши матеріали справи, вважає , що заявлені вимоги підлягають задоволенню повністю. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст. 249 ЦПК України, суд розглядає справи... про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або проголошення її померлою. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що позивачка [PERSON] має дочку [PERSON], [INFO], яка 22 липня 2009 року подарувала заявниці житловий будинок по вул.. Короленка, 166-а в м.Лубни Полтавської області, однак не скасувала реєстрацію свого місця проживання. [PERSON] в квітні 2010 року поїхала у своїх справах в невідомому напрямку і з того часу на зв»язок не виходила, по місцю реєстрації не з»являється. Місце її знаходження не відоме. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Більше року позивачі нічого не знають про [PERSON], їй не відоме її місце перебування. Результати пошуків не дали. Позивачка не може оформити субсидії, та не може розпорядитися належним їй будинком. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~При таких обставинах суд вважає, що маються підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

Позивачка звернулась позовом до відповідача , в якому просить суд стягнути з нього аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу щомісячно, на утримання доньки [PERSON], [INFO] в зв'язку із продовженням нею навчання у ВП «Старобільський технікум Луганського національного аграрного університету» на денному відділенні, бюджетна форма навчання. Термін закінчення навчання 01.07.2013 року , посилаючись на те, що донька потребує матеріальної допомоги з боку батька. У попереднє судове засідання позивачка не з»явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала . Відповідач у попереднє судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 130 ч.4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку,встановленому ст. 174 ЦІ ІК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.02.1990року , мають доньку [PERSON], [INFO], батьками якої у свідоцтві про народження вказані позивачка та відповідач та яка продовжує навчання у ВП «Старобільський технікум Луганського національного аграрного університету» на денному відділенні, в зв'язку із чим потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть наживати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Строк навчання [PERSON] в учбовому закладі з 01.09.2010 року по 01.07.2013 року ( а.с.2). тому суд вважає необхідним стягнути аліменти з відповідача на цей період часу, але не більше ніж до досягнення нею 23 років, оскільки право на утримання припиняється у разі припинення нею навчання. Враховуючи що і мати, і батько повинні надавати допомогу, сімейний та матеріальній стан відповідача, матеріальний стан позивачки, суд вважає, що відповідач може надавати допомогу на утримання доньки до закінчення нею навчання у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів. На підставі ст. 199 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

23.01.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір «Автопакет» № 174/07-11, відповідно якому відповідачу були надані кредитні грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності в сумі 25 533,18 в порядку і на умовах визначених договором, строком до 23.10.2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19% річних, на придбання транспортного засобу . У зв»язку з невиконанням відповідачем умов договору за період з 23.10.2007 року по 09.10.201 1 року творилась заборгованість на загальну суму З0 692грн. 19 коп., в тому числі по кредиту - 24488,65 гри., по сплаті нарахованих відсотків за користування кредитом у сумі- 4328,14 гри. нараховна пеня у сумі -519,68 гри. , нараховано штраф у сумі -1337,54 гри., інфляційна складова 18,18 грн. Відповідачам надіслані претензії про наявність заборгованості та необхідність виконання кредитного зобов»язання в цілому, однак заборгованість не погашена. Тому просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість в сумі 30692,19 грн. та судові витрати : судовий збір в сумі 306,92 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляд) справи в сумі 120 грн. У попереднє судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у попереднє судове засідання не з»явились, подала заяви, в яких позов визнали у повному обсязі. Просили розглядати справу без їх участі. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, передбаченому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (зокрема, грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.526 ЦК України зобов»язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог цього Кодексу . Матеріалами справи встановлено, що 23.01.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір «Автопакет» № 174/07-11. відповідно якому відповідачу були надані кредитні грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності в сумі 25 533,18 в порядку і на умовах визначених договором, строком до 23.10.2012 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19% річних, на придбання транспортного засобу. Станом на 09.10.2011 року заборгованість становить 30692,19 грн. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову і вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є підстави для задоволення позову, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі викладеного, відповідно до ст. 526. 629. 1049. ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування збитків, заподіяних відповідачем порушенням Правил користування електроенергією для населення в розмірі 6691,04 грн., посилаючись на те, що споживач несе за це відповідальність. Представник позивача позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилась, просила справу розглядати за її відсутності, позов визнала, про що надала письмову заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що з 02.04.2002 р. позивач здійснював постачання електроенергії відповідачу, яка проживає за адресою [ADDRESS] та є побутовим споживачем, рахунок [NUMBER]. Під час чергової перевірки 11.01.2011 р. у відповідача було встановлено порушення п. 9.42.48 «Правил користування електроенергією для населення», яке виразилось у використанні «штучного нуля», що призвело до споживання безоблікової електричної енергії. На підставі акту №041025 від 1 1.01.201 1 р. і відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ №562 від 04.05.2006 р., було зроблено нарахування суми збитків у розмірі 7191,04 грн.. відповідач добровільно сплатила 500 грн., тому сума збитків становить 6691,04 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 66,91 грн. та інформаційне-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 120 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з [PERSON] борг за договором займу у розмірі 14500грн. та судові витрати по сплаті державного мита у розмірі 145 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120 грн. Позивач в обґрунтування позовних вимог в позові посилався на те, що на підставі договору займу укладеного 15.05.2011 року у письмовій формі, у вигляді розписки, [PERSON] позичила у [PERSON] 14500 гривень та зобов`язалася повернути зазначену суму за вимогою позивача. Однак до теперішнього часу позичальник суму позики в розмірі 14500 гривень не повертає, тому позивач вимушений був звернутися до суду за захистом своїх прав. У судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги позивачка підтримала, просила суд задовольнити їх в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 15 травня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір займу у вигляді розписки. Відповідно за умовами вказаного договору [PERSON] отримала від позивача грошову суму у розмірі 14500 гривень, та зобовязалась повернути кошти за першою вимогою позивача. Відповідно до ч.2 ст. 1047 ЦЦК України, на підтвердження договору займу та його умов відповідачка [PERSON] надала розписку про отримання грошових коштів. (а.с.5). Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не допускається. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У встановлені строки відповідачка свої зобов`язання не виконала. Таким чином борг відповідача перед позивачем склав 14500 гривень. У зв`язку з розглядом справи позивач сплатив суму державного мита у розмірі 145 грн. та витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. В силу ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає, що судові витрати, які витратив позивач мають бути відшкодовані позивачу за рахунок відповідача [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

Позивач КП Теплопостачання міста Одесиподало до суду позов, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за опалення та гаряче водопостачання в розмірі 365,52 грн., а також просить стягнути судові витрати. При цьому позивач вказує, що відповідач є споживачем послуг по наданню опалення та гарячої води до квартири 39 будинку 36 про проспекту Академіка Глушка в м. Одесі, за період з листопада 2006 року виникла заборгованість по сплаті за надані послуги, яку просить стягнути судовим рішенням. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просить задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] неодноразово до судових засідань не зявилась, повідомлялась, будь-яких заяв не надала. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як встановлено судом відповідач [PERSON] проживає в [INFO], де і зареєстрована, що вбачається з довідки КП ЖКС Чорноморський. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на листопад 2006 року у відповідача була заборгованість по оплаті послуг, наданих позивачем в розмірі 365,52 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Тобто, з урахуванням вимог позовної давності, суд вважає неможливим задовольнити позовні вимоги позивача за вказаний в розрахунку період, так як позивачем пропущено строк позовної давності для предявлення вимог до відповідача, та судом не знайдено підстав для поновлення або продовження строку.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивачка посилалася на те, що 8 листопада 2008 року з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 505. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. З 19.10.2010 року шлюбні відносини з відповідачем остаточно припинились через різні погляди на сімейне життя, непорозуміння та несхожості характерів, внаслідок чого виникали сварки, які призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного. Позивачка вважає, що подальше шлюбне життя не можливе, а тому вимушена звернутись з позовом до суду. В судове засідання сторони не явились надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, т.я. позивачка підтримує позов в повному обсязі, а відповідач позовні вимоги визнає. В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню, а шлюб [PERSON] та [PERSON] розірванню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 8 листопада 2008 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області за актовим записом № 505, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження. Шлюбні стосунки між сторонами припинені з 19.10.2010 року і з того часу сторони не проживають разом, не мають спільного бюджету та не ведуть спільне господарство. Головною причиною розпаду їх родини є те, що вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Враховуючи викладене у суду є підстави вважати, що примирення між сторонами та відновлення сімї, неможливе, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому, на підставі ст. 112 СК України шлюб сторін підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резулятивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

В вересні 2011 року позивач звернувся до суду з названою вище позовною заявою в якій зазначає, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 11 листопада 2006 року. Від даного шлюбу мають дітей, сина: [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO] . Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що призвело до частих скандалів і припинення сімейних стосунків, а тому це призвело до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї з відповідачем є не можливим. Майнового спору вони не мають, а діти залишаться проживати з позивачем. Посилаючись на наведене, просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному проваджені не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить повідомлення про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 листопада 2006 року, шлюб був зареєстрований Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 591. Від даного шлюбу маю двох дітей, сина: [PERSON] [INFO] та дочку [PERSON] [INFO] , які проживають з позивачем. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.З ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

В вересні 2011 року позивач звернувся до суду з названою вище позовною заявою в якій зазначає, що він знаходиться з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 2000 року. Від даного шлюбу мають сина: [PERSON] , [INFO] . Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачкою по справі сімейні стосунки припинені в січні 2011року по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що призвело до частих скандалів і припинення сімейних стосунків, а тому це призвело до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї з відповідачкою є не можливим. Майнового спору вони не мають, а син залишиться проживати з відповідачкою. Посилаючись на наведене, просив позов задовольнити. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному проваджені не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить повідомлення про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 2000 року, шлюб був зареєстрований Управлінням реєстрації актів громадянського стану Чернігівської міської ради Чернігівської області, актовий запис № 1655. Від даного шлюбу маю сина: [PERSON] , [INFO] , які проживає з відповідачкою. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення пре розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.З ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

У вересні 2011 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 28 липня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського району м.Миколаєва, актовий запис № 300. Позивач зазначала, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та мають від шлюбу малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з нею. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з липня 2011 року та проживають вони окремо, оскільки в них різні погляди на вирішення сімейних проблем, на виховання дитини, ведення домашнього господарства, що приводило до конфліктних ситуацій. Спору щодо проживання дитини та майнового спору в них немає. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, просила розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала по викладених в заяві підставах, просила їх задовольнити. Прізвище залишити шлюбне. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував, проте не згоден з тим, що донька буде проживати з позивачкою, та вважає, що причиною розпаду сім`ї є негідна поведінка дружини. Дослідивши надані сторонами докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню на підставі норм ст.ст.110-112, 115 СК України так як суд має право постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного та інтересам їхньої дитини, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.З ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved