Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

Позивач у березні 2010 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до кредитного договору від 07.02.2007 р. № 2007-020 відповідачеві [PERSON] був наданий кредит у розмірі 124.000,00 доларів США зі сплатою за користування ним 14 % річних та кінцевим терміном повернення 07.02.2010 р. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 2007-020 від 07.02.2007 р. були укладені з відповідачем [PERSON] договір поруки № 2007/020 від 07.02.2007 р. та з відповідачем [PERSON] договір поруки № 2007/020/1 від 07.02.2007 р. Крім того, 12.01.2009 р. між позивачем та ТОВ Українське фінансове агентство Верус був укладений договір поруки № 467 з додатком № 1, яким останнє поручилося за виконання позичальником вищезазначених зобов`язань в частині повернення суми у розмірі 200,00 грн. за вищезазначеним кредитним договором. Оскільки зобов`язання позичальника не виконувалися належним чином утворилася заборгованість перед позивачем за кредитним договором від 07.02.2007 р. № 2007-020, яку позивач з урахуванням уточнення заявлених вимог (а.с. 180-184) просив стягнути з відповідачів солідарно у розмірі 1.255.818, 00 грн. У судовому засіданні представник позивача на задоволенні позову наполягав з викладених у ньому підстав. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~Представник відповідача Степченкової В.О. проти позову заперечував в частині, що стосується розміру заборгованості його довірителя. Інші відповідачі до суду не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися, представником відповідача ТОВ Українське фінансове агентство Верус надана заява про розгляд справи за його відсутності (а.с. 44), що згідно ст. ст. 197, 224 ЦПК України є підставою для вирішення справи без їх участі. Заслухавши пояснення осіб, що брали участь у справі, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору від 07.02.2007 р. № 2007-020 відповідачці [PERSON] був наданий кредит у розмірі 124.000,00 доларів США зі сплатою за користування ним 14 % річних та кінцевим терміном повернення 07.02.2010 р. (а.с. 22-25). В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 2007-020 від 07.02.2007 р. був укладений з відповідачем [PERSON] договір поруки № 2007/020/1 від 07.02.2007 р. (а.с. 18). Також позивач посилався на те, що 07.02.2007 р. в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 2007-020 був укладений з відповідачем [PERSON] договір поруки № 2007/020, втім з цими доводами не можна погодитися, оскільки згідно висновку проведеної у справі судової почеркознавчої експертизи підпис у цьому документі виконаний не зазначеним відповідачем, а іншою особою (а.с. 134-137), а отже цей договір ним не укладався та не тягне для нього юридичних наслідків. 12.01.2009 р. між позивачем та ТОВ Українське фінансове агентство Верус був укладений договір поруки № 467 з додатком № 1, яким останнє поручилося за виконання позичальником вищезазначених зобов`язань в частині повернення сум у розмірі 200,00 грн. за вищезазначеним кредитним договором (а.с. 20). Оскільки зобов`язання позичальника за кредитним договором від 07.02.2007 р. № 2007-020 не виконувалися належним чином, утворилася заборгованість перед позивачем. Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного. Так, згідно ст. 1054 ЦК України, обов`язком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником його обов`язку, а у випадку порушення такого обов`язку боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або у повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від кожного з них окремо. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання повинне бути виконане у гривнях, а у випадку визначення грошового еквіваленту в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Враховуючи викладене, суд вважає позов в частині, що стосується позичальника [PERSON] та поручителя [PERSON] , обґрунтованим, втім таким, що підлягає частковому задоволенню зі зменшенням суми зобов`язань цих відповідачів на суму, що підлягає стягненню солідарно з них та позичальника ТОВ Українське фінансове агентство Верус, оскільки у протилежному випадку остання сума була б стягнута двічі, виходячи з наступного розрахунку. Так, пред`явлена в уточненому позові до стягнення сума складалася з заборгованості з повернення кредиту у розмірі 75.304, 15 доларів США, заборгованості за відсотками у розмірі 52.080, 36 доларів США, пені у розмірі 30.110, 58 доларів США (а.с. 184). Разом з тим з уточненого розрахунку (а.с. 195) вбачається, що сума процентів була нарахована з помилкою та підлягає зменшенню до 50.151, 60 доларів США. Таким чином, всього підлягає стягненню з цих відповідачів (75.304,15 + 50.151,60 + 30.110, 58) доларів США х 7,9737 грн./долар США = 1.240.439, 25 грн. Вирішуючи вимоги позивача пред`явлені до відповідача [PERSON] , суд вважає за необхідне залишити їх без задоволення, оскільки відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи № 364-11 від 23.03.2011 р., підпис на договорі поруки № \\~2007-020 від 07.02.2007 р., укладеному у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 2007-020 від 07.02.2007 р., був виконаний не відповідачем [PERSON] , а іншою особою, а отже підстав для задоволення позову в частині, що стосується цього відповідача, не вбачається. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалене рішення. На підставі викладеного,

Outcome: partial