Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-15 00:00:00

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2011 року позовні вимоги задоволені частково та стягнуто на користь позивача з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Тернівка 500 грн. в рахунок спричиненої моральної шкоди та з ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» в рахунок спричиненої моральної шкоди 7500 грн., в решті позовних вимог відмовлено, вирішено питання щодо розподілу судових витрат. В апеляційних скаргах Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Тернівка та ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» просять скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, обґрунтовуючи свої заперечення проти рішення тим, що судом при ухваленні рішення порушено норми матеріального та процесуального права. Розглянувши апеляційні скарги, перевіривши матеріали справи апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Тернівка не підлягає задоволенню. Апеляційна скарга ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Висновок суду про спричинення позивачу моральної шкоди є вірним, ґрунтується на встановлених судом доказах і обставинах. Рішення суду відповідає вимогам закону згідно якого моральна шкода повинна стягуватись за наявності страхового випадку. Із матеріалів справи вбачається, що позивачу відповідно до висновку МСЕК від 08.10.2003 р. первинно було встановлено втрату професійної працездатності 5 % у звязку з нещасним випадком на виробництві (ар.с.5). Тому, суд першої інстанції законно та обґрунтовано, відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 р. стягнув з Фонду моральну шкоду на користь позивача. Доводи апеляційної скарги Фонду про те, що не встановлено факт заподіяння моральної шкоди, а тому не має підстав про стягнення з Фонду моральної шкоди не можуть бути взяті до уваги, оскільки суд першої інстанції вказав у рішенні в чому полягає моральна шкода, із урахуванням яких обставин він визначив її розмір. Не можуть бути прийняті до уваги і доводи апеляційної скарги Фонду в частині посилання на Закону України «Про державний бюджет України на 2007 рік», оскільки позивач втратив працездатність у звязку з нещасним випадком від 17.12.2002 р. Моральну шкоду по вказаному страховому випадку позивач не отримував. При таких обставинах не має підстав для задоволення апеляційної скарги Фонду. Апеляційна скарга ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції стягнув з ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» моральну шкоду посилаючись на повторний висновок МСЕК від 23.01.2008 р. (ар.с.77). З таким висновком суду погодитись не можна, оскільки він не відповідає нормам матеріального права. Тому, відповідно до ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає зміні. Згідно до Рішення Конституційного Суду України № 20/2008, Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» надано право відшкодувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу відповідно до ст. 237і КЗпП України ст. 1167 ЦК України. Моральна шкода стягується згідно первинного висновку МСЕК. Із матеріалів справи вбачається, що висновком МСЕК від 17.01.2007 р. позивачу первинно була встановлена втрата професійної працездатності 45 % по травмі від 31.07.2006 р. (ар.с.11). Позивач має право на одержання моральної шкоди на підставі вказаного висновку МСЕК та норм КЗпП України». Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне стягнути з ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» на користь позивача моральну шкоду в розмірі 4500 грн. Доводи апеляційної скарги ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» про те, що з 01.01.2008 р. припиняється відшкодування моральної шкоди, не можуть бути взяті до уваги, оскільки з вказаної дати припиняється стягнення моральної шкоди з Фонду відповідно ЗУ № 1105-XIX від 23.09.1999 р. Заявлений позов підлягає задоволенню на підставі ст. 237і КЗпП України та ст. 1167 ЦК України і є позовом, що виникає з трудових правовідносин. Не підлягає задоволенню і доводи скарги в частині відсутності вини відповідача, оскільки обовязок по відшкодуванню моральної шкоди, незалежно від наявності вини підлягає стягненню з відповідача у разі настання страхового випадку. Доводи апеляційної скарги в частині стягнення судових витрат не підлягають задоволенню, оскільки ухвалою суду від 01.06.2011 р. це питання вирішено (ар.с.81). На підставі викладеного,

Outcome: partial