Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, який в ході судового розгляду збільшив, яким просить: стягнути з [PERSON],[INFO], (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль»(ідентифікаційний код. 23494105) кошти в сумі 89224 (вісімдесят дев’ять тисяч двісті двадцять чотири) грн. 81 коп. заборгованості по кредиту; стягнути з [PERSON],[INFO], (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль»(ідентифікаційний код. 23494105) кошти в сумі 18253 (вісімнадцять тисяч двісті п’ятдесят три) грн. 41 коп. заборгованості за відсотками; стягнути з [PERSON],[INFO], (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль»(ідентифікаційний код. 23494105) кошти в сумі 29599 (двадцять дев’ять тисяч п’ятсот дев’яносто дев’ять) грн.30 грн. пеня за прострочення кредиту; стягнути з [PERSON],[INFO], (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль»(ідентифікаційний код. 23494105) кошти в сумі 22854 (двадцять дві тисячі вісімсот п’ятдесят чотири) грн. 87 коп. пеню за прострочені відсотки.Всього на загальну суму 159932 (сто п’ятдесят дев’ять тисяч дев’ятсот тридцять дві грн. 39 коп.; стягнути з [PERSON],[INFO], (ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль»(ідентифікаційний код. 23494105) судовий збір 1599 (одну тисячу п’ятсот дев’яносто дев’ять) грн. 32 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду 120 (сто двадцять) грн. 00 коп. В обґрунтування вимог, представник позивача в судовому засіданні пояснив, що 31 січня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством „[PERSON] Аваль", назва якого змінена на Публічне акціонерне товариство „[PERSON] Аваль" [PERSON], був укладений кредитний договір №2203225959, відповідно до п. 1.1. якого [PERSON] надає Позичальнику кредит за програмою кредитування «Автомобіль в кредит»на наступних умовах: договором визначено (пункти 1.1. - 1.2): сума кредиту - 11 880,00 (одинадцять тисяч вісімсот вісімдесят) дол. США; дата остаточного погашення кредиту - 31.01.2015р.; Процентна ставка - 12,95 (дванадцять цілих дев'яносто п'ять сотих) % річних. Відповідно до п.3.3 Позичальник здійснює погашення кредиту та процентів за користування кредитом шляхом здійснення щомісячних фіксованих рівних протягом всього строку дії цього договору згідно графіку. На підставі пункту 3.2 кредитного договору 31.01.2008 р. кредитні кошти у сумі 11880,00 дол. США були видані [PERSON] Банк має право вимагати, а Позичальник зобов'язаний достроково повернути кредит , сплатити проценти, комісії та інші платежі, що визначені цим договором у разі не виконання або неналежного виконання Позичальником умов договору. У випадку порушення Позичальником своїх зобов'язань за договором, у тому числі у випадку не виконання Позичальником зобов'язань з дострокового погашення заборгованості, [PERSON] має право без отримання додаткової письмової згоди Позичальника, за власним вибором звернути стягнення на предмет застави будь-яким способом, у тому числі на підставі виконавчого напису нотаріуса, або одержати відшкодування з майна Позичальника, (п.3.13-3.14 кредитного договору). За порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених кредитним договором, Позичальник сплачує Банку в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки (п.10.1 кредитного договору). Відповідач не дотримується умов кредитного договору, щомісячно, відповідно до графіку, не погашає кредит та не сплачує відсотки за його користування. З лютого 2009 року Відповідач почав порушувати графік погашення кредиту. З метою врегулювання заборгованості 15 квітня 2009 року між [PERSON] та Банком було укладено Додаткову угоду № 1 до кредитного договору № [NUMBER] від 31.01.2008 р., згідно умов якої було проведено реструктуризацію кредиту та встановлені кредитні канікули. Проте, Позичальник продовжує не дотримуватися умов кредитного договору - не погашає щомісячно кредит та не сплачує щомісячно відсотки за користування кредитом згідно встановленого графіку. Відповідачу було надіслано Вимогу про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором № [NUMBER] від 31.01.2008 р. про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання за кредитним договором, якою було зобов'язано у 30-денний термін достроково повернути всю суму заборгованості. Проте в установлений строк заборгованість за кредитом повернута не була. На підставі викладеного, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнає щодо заборгованість за кредитом 11 167,20 дол. США, за курсом НБУ 89224,81 грн., заборгованість за відсотками 2284,56 дол. США, за курсом НБУ 18253,41 грн., пеню визнає частково з наступних підстав. Розмір пені, який був нарахований відповідачу, зроблено не вірно, всупереч діючому законодавству. Пеня розраховується на підставі ч. 3 ст. 549 ЦК України за кожен день прострочення зобов'язання. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Стаття 3 цього Закону говорить про те, що розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Про нарахування пені і безпідставність підвищення розміру пені всупереч діючому законодавству України, наголошує і Верховний Суд України. Так в Ухвалі ВСУ від 15.12.2010 року вказано, що ...ст. З Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»установлено граничний розмір пені: розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла за період, за який сплачується пеня. З 10.08.2010 року розмір облікової ставки НБУ становить 7,75 %. Пеня розраховується за формулою: Р=s*р%*Q, де Р - сума пені, s - сума заборгованості, р % - ставка пені у відсотках за день прострочення, Q - кількість днів прострочення. Так як пеня розраховується за кожен день прострочення, то спочатку необхідно вирахувати подвійну облікову ставку НБУ в день: 15,5% /365 = 0,0424%. Банк же вирахував пеню з розрахунку 0,50 % пені за день прострочення, нічим не обґрунтувавши таке нарахування. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочинну не може суперечити чинному законодавству, а отже на підставі ст. 215 ЦК України такий правочин є недійсним, а тому пеня повинна розраховуватись у відповідності до Законів України. Таким чином розмір пені по кредиту повинен бути 2509,65 грн., за прострочення відсотків 1937,73 грн. та просить застосувати вимоги ст.551 ЦК України. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідив, проаналізував всі письмові докази у їх сукупності, прийшов до переконання про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Враховуючи те, що представник відповідача визнав суму заборгованості по кредиту та відсоткам, доведенню дані обставини не підлягають. Щодо нарахування пені та відповідність її нарахування нормам чинного законодавства, суд приходить до переконання про задоволення даної вимоги в повному обсязі на підставі того, що відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов’язань настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. В п.10.1 Кредитного договору, укладеного між учасниками процесу (а.с.10-17), за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування та комісії, передбачених Цим договором, Позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Таким чином сторонами була встановлена договірна неустойка, про що свідчить підписання всього Договору кредиту. Умови Договору повинні виконуватися його учасниками, відповідно до ст.525 ЦК України. В даних правовідносинах суд вважає недоцільним застосовувати норми ч.3 ст.551 ЦК України, так як сума неустойки значно не перевищує суму матеріальних збитків. Крім того з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір 1599 (одну тисячу п’ятсот дев’яносто дев’ять) грн. 32 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду 120 (сто двадцять) грн. 00 коп. З урахуванням наведеного, на підставі ст.ст.15-16,526, 625,1049,1050,1054 ЦК України, ст.ст. 10,60, 88, 208,209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved