Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій вказав, що відповідно до укладеного 21.11.2007 рокy кредитного договору № DN81AR03110004, [PERSON] отримав кредит у розмірі 121 453, 10 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.11.2014 року. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 08.04.2011 р. утворилася заборгованість в сумі 196 899,40 гривень. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором позивач і відповідач 21.11.2007 р. уклали договір застави рухомого майна, згідно з яким [PERSON] надав в заставу рухоме майно, що належить йому на праві власності, а саме: автомобіль марки CHEVROLET, модель LACETTI NF196, рік виписку: 2007, тип Т3: [PERSON], № кузова/шасі: KL1NF196E8K771835,реєстраційний номер: ВТ 2087 АІ. Позивач просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави, шляхом продажу вказаного автомобіля з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу із зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк»всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, стягнути судові витрати по справі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник позивача в судове засідання з`явилася, позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлявся. Згідно ст. 224 ПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного: Згідно наданих копій довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, свідоцтво про реєстрацію Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», позивач є фінансовою установою. Між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк»з однієї сторони та [PERSON], з іншої сторони, 21.11.2007 року укладено кредитний договір № DN81AR03110004, згідно якого банк зобовязався надати позичальнику кредитні кошти на строк з 21.11.2007 р. по 20.11.2014 р. включно у розмірі 121 453,10 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 9,60 % на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно договору застави рухомого майна від 21.11.2007 р. [PERSON] в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № DN81AR03110004 від 21.11.2007 року уклав з позивачем вказаний договір і відповідно до його умов надав у заставу автомобіль марки CHEVROLET, модель LACETTI NF196, рік виписку: 2007, тип Т3: [PERSON], № кузова/шасі: KL1NF196E8K771835, реєстраційний номер: ВТ 2087 АІ, що належить на праві власності [PERSON], станом на дату підписання договору застави вартість предмета застави визначена в 158 083,80 грн. Згідно розрахунку суми заборгованості, наданого позивачем, борг [PERSON] за кредитним договором № DN81AR03110004 від 21.11.2007 року станом на 08.04.2011 року становить 196 899, 40 грн. в тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 94 062,22 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 34 537, 50 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 13 144,16 грн.; пеня за несвоєчасність виконання зобов?язань за договором - 55 185, 52 грн. Згідно копій листів-вимог та повідомлень направлених на адреси відповідача вбачається, що [PERSON] неодноразово попереджався про наявність заборгованості за кредитним договором та необхідність її погашення. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору. Відповідно до ст. 589 ч. 1 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодавець набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст.1050 ч. 2 ЦК України, якщо договором встановлений порядок повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Згідно ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання забов?язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Зважаючи на те, що заборгованість за кредитним договором у добровільному порядку не сплачена, вона підлягає стягненню у судовому порядку з боржника, у вигляді звернення стягнення на предмет застави. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved