Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-20 00:00:00

Згідно Закону України Про акціонерні товариства№ 514-УІ від 17.08.2008 року, загальними зборами акціонерів ВАТ Райффайзенбанк Аваль було змінено найменування Відкритого акціонерного товариства Райффайзенбанк Авальна Публічне акціонерне товариство Райффайзенбанк Аваль, що не являло собою припинення юридичної особи шляхом її реорганізації перетворення, злиття або ліквідації. Публічне акціонерне товариство Райффайзенбанк Аваль в особі Одеської обласної дирекції ПАТ Райффайзенбанк Аваль звернулося до суду до [PERSON], [PERSON] Олексіївна з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи це тим, що 08.02.2008 року між Відкритим акціонерним товариством Райффайзенбанк Авальв особі Одеської обласної дирекції ВАТ Райффайзенбанк Авальта [PERSON] було укладено договір № 014/0018/73/80064 від 06.08.2007 згідно якого Банк надав позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання 42000 доларів США до 16.08.2013 року зі сплатою 13,5% річних. Згідно з п. 5.2., 5.5. кредитного договору [PERSON] не виконав умови взяті на себе зобов*язання по кредитному договору щодо погашення кредиту та сплаті відсотків за фактичне використання кредитних коштів щомісячно відповідно до графіку повернення кредиту і сплати відсотків. Згідно з п. 6.6. Кредитного договору від 16.08.2007 року у випадку невиконання Відповідачем умов договору кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов*язок повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Також 16.08.2008 року для забезпечення виконання зобов*язань за кредитним договором було укладено договір поруки з [PERSON], згідно якого остання несе солідарну відповідальність по кредитному договору разом з позичальником [PERSON] У зв*язку з невиконанням [PERSON] своїх зобов'язань по кредитному договору солідарна заборгованість відповідачів на 11.05.2011 року складає 61226,15 доларів США, що за курсом НБУ на час здійснення розрахунку на 11.05.2011 року становить 487874 грн. 45 коп. Представник позивача - ПАТ Райффайзенбанк Авальв особі Одеської обласної дирекції ВАТ Райффайзенбанк Авальв судове засідання не з*явився, надав письмову заяву'у якій наполягав на задоволенні позову, просив його задовольнити та розглянути справу і прийняти рішення за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, повідомлявся, надав до суду п^ьмову заяву у якій позов визнав та просив розглядати справу за його відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з*явлався, повідомлялася. При першій не явці в судове засідання на 29.08.2011 року о 12-15 г. повідомила про причину неявку, зазначивши у письмовій заяві про хворобу і просила перенести слухання спорави на іншу дату. В судове засідання на 21.10.2011 року відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленою, не з*явилася, у встановленому порядку не повідомила про причини неявки та не надала лікарняний лист, що підтверджував би поважність її неяки в судове засідання на 29.08.2011 року о 12-15 г. Суд, вважає за можливе розглянути справу у відповідності до правил ст. 169 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, як такий, що заснований на Законі та такий, що доведений в судовому засіданні і підтверджений матеріалами справи. Суд засновує своє переконання на матеріалах справи, а саме: заяві про видачу кредиту від 26.07.2007 року [PERSON] (а. с. 12); заявою-анкетою [PERSON] (а. с. 11-13), кредитному договорі № 014/0018/73/80064 від 16.08.2007 року між ВАТ Райффайзенбанк Авальі [PERSON] з додатками і графіком погашення кредиту (а. с. 17-23);); договором застави від 16.08.2008 року з [PERSON] (а. с. 31-34); договором поруки № 014/0018/73/80064 від 16.08.2007 року між ВАТ Райффайзенбанк Авальі [PERSON] (а. с. 28), попередженням [PERSON], [PERSON] про необхідність погашення * заборгованості по кредитному договору (а. с. 29-30), розрахунком заборгованості [PERSON], [PERSON] на 11.05.2011 року (а. с. 7-11). При постановлені рішення суд враховує, що у відповідності до ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти при здійсненні розрахунків на території України за зобов*язаннями допускається у випадках порядку та на умовах, встановлених законом, тому приймаючи до уваги, щ5 кредит надався у доларах США у відповідності до п. 10 Положення про кредитування, затвердженого Постановою Правління НБУ № 246 від 28.09.1995 року, повернення кредиту тобто викоання зобов*язання має виконуватися також у доларах США, що й зазначено у позовній заяві. Пункт 1.3. Положення про валютний контроль, затвердженого постановою Правління НБУ № 49 від 08.02.2000 року, визначає, що використання іноземної валюти як засобу платежу - це розрахунок за продукцію, роботи, послуги, об'єкти права інтелектуальної власності та інші майнові права. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором Банк або інша фінансова устант.за (кредитодавець) зобов*язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов*язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи викладене, виконання Позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором в частині повернення суми кредиту та сплати процентів у іноземній валюті не є використанням іноземної валюти як засобу платежу, відповідно, дія статей 192 та 533 Цивільного кодексу України на дані правовідносини банку та на позичальника не розповсюджується. При цьому, суд вважає, що чинне законодавство України не забороняє надання кредиту в іншій валюті, ніж валюта України. Згідно ст. 47 Закону Про банки і банківську діяльністьна підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати такі банківські операції: приймання вкладів (депозитів) від юридичних і фізичних осіб; відкриття та ведення поточних рахунків клієнтів і банків-кореспондентів, у тому числі переказ грошових коштів з цих рахунків за допомогою платіжних інструментів та зарахування коштів на них; розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власниь ризик. Банк, крім перелічених у частині першій цієї статті операцій, має право здійснювати, зокрема, операції з валютними цінностями. Статтями 6, 627 ЦК України передбачено, що сторони у договорі можуть відступати від положень актів цив:льного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, з врахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. * Згідно ст. 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином суд вважає, що належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитними коштами у строки, в розмірі та в валюті, визначеними в кредитному договорі. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, тобто зобов'язання за кредитним договором припиняється лише виконанням, проведеним від/ювідно до умов договору, а саме: поверненням кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом у строки, в розмірі та валюті, передбаченими в Кредитному договорі. -# Згідно зі статтею 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Позика, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до параграфа 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (позики). 4 Суд доходить до переконання, що під час виконання судового рішення про стягнення, заборгованості в гривні, при тому, що право вимоги у ВАТ Райффайзенбанк Аваль враховується в іноземній валюті, виникне курсова різниця, оскільки курс долара США до гривні на дату винесення рішення суду буде відрізнятися від курсу долара США до гривні на день виконання рішення суду (платежу), таким чином Банку не буде повернута така ж сума грошових коштів, яку Позичальник отримав у власність. Крім того згідно ст. 6 Декрету КМУ Про систему валютного регулювання та валютного контролюфізичні особи - резиденти мають право купувати іноземну валюту в уповноважених банках та інших фінансових установах, що одержали ліцензію Національного банку України, або за їх посередництвом - у інших фізичних осіб - резидентів і нерезидентів, а також у національного оператора поштового зв*язку, який одержав ліцензію Національного банку України. Тобто, для відповідачів немає ніяких перешкод у придбанні іноземної валюти. До того ж Постановою Правління Національного банку України N 469 від 29.12.2007 року запроваджено проведення аукціонів з цільового продажу іноземної валюти за гривні з митою задоволення потреб клієнтів банків резидентів - фізичних осіб, а також резидентів - фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності (малий бізнес), які обумовлені необхідністю погашення заборгованості за кредитами в іноземній валюті. З урахуванням того, що кредит надавався у доларах США і стягнення суми заборгованості по кредитному договору в національній валюті прив*язано до курсу НБУ, вважає за необхідне застосувати курс НБУ зазначений у розрахунку заборгованості - 796 грн. 84 коп. за 100 доларів США. Крім того суд вважає за необхідне стягнути в рівних частках з відповідачів на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору (державного мита) при зверненні до суду з позовною заявою в сумі 1700 грн. та збору на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved