Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом в якому з уточненням просить стягнути з відповідача в її користь суму боргу по несплачених аліментах на трьох неповнолітніх дітей за період з 02.10.2008 року по 01.08.2011 року у розмірі 8 457,60 грн. та суму неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з 02.10.2008 року по 01.07.2011 року в розмірі 69 622,96 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на те, що рішенням Сихівського суду м.Львова від 30.12.2008 року зобовязано відповідача виплачувати в її користь аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину починаючи з 02.10.2008 року до їх повноліття. У звязку з тим, що відповідач перераховував аліменти тільки з заробітної плати, з пенсії почав перераховувати починаючи лише з квітня 2010 року та в подальшому сплачував аліменти не у повному обсязі, внаслідок цього утворилась заборгованість зі сплати аліментів за період з 02.10.2008 року по 01.08.2011 року у розмірі 8 457,60 грн. Крім цього, вважає, що відповідно до ч.2 ст.296 СК України з відповідача підлягає стягненню неустойка (пеня) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідач заявив зустрічний позов, в якому просить звільнити від сплати заборгованості за аліментами в звязку з хворобою і важким матеріальним станом. Покликається на те, що в періоді з 01.06.2008 року по 01.07.2010 року був інвалідом 2-ї групи з обмеженням працездатності, а на даний час є інвалідом 3-ї групи і йому протипоказана важка фізична праця і тривала ходьба. Стверджує, що у звязку з сплатою аліментів, витрат на лікування та сплати комунальних послуг, на прожиття йому залишається мізерна сума, живе завдяки матеріальній допомозі батьків. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги з уточненням підтримала та просить їх задоволити, а у зустрічному позові відмовити. Відповідач в судовому засіданні проти первісних позовних вимог заперечив повністю та просить в задоволенню таких відмовити. Зустрічний позов просить задоволити з підстав наведених у ньому. Представники третіх осіб при вирішенні спору покладаються на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін та третіх осіб, розглянувши матеріали справи та перевіривши їх доказами суд приходить до висновку, що в первісному та зустрічному позовах слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до рішення Сихівського суду м.Львова від 30.12.2008 року з відповідача в користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину починаючи з 02.10.2008 року до їх повноліття. На підставі вказаного рішення суду позивачу 03.02.2009 року було виданий виконавчий лист та його дублікат, які предявлені до виконання та на підставі яких відкрито виконавчі провадження, а саме: 11.02.2009 року державним виконавцем Сихівського ВДВС ЛМУЮ для стягнення аліментів із заробітної плати; 18.03.2010 року державним виконавцем Галицького ВДВС ЛМУЮ для стягнення аліментів з пенсії. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах станом на 01.06.2011 року за даними Сихівського та Галицького ВДВС ЛМУЮ заборгованість відповідача по сплаті аліментів за період з 02.10.2008 року по 01.06.2011 року становить 8 741,90 грн. Згідно уточнених позовних вимог позивача вказана сума заборгованості станом на 01.08.2011 року зменшилась та становить 8 457,60 грн. Незважаючи на те, що відповідач щодо наявності заборгованості з сплати аліментів у зазначеному розмірі не заперечує, суд вважає, що вказана заборгованість вже стягується у відкритому виконавчому провадженні за рішенням Сихівського суду м.Львова від 30.12.2008 року, та не може бути стягнута ще раз, оскільки таке призведе до подвійного стягнення тієї ж самої заборгованості по аліментах. Частиною 1 чт.196 СК України передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно поданого позивачем розрахунку заборгованості та неустойки за період з 02.10.2008 року по 01.07.2011 року сума неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за вказаний період становить 69 622,96 грн. З матеріалів справи, зокрема з довідок МСЕК та виписок з медичних карт відповідача, вбачається що останньому з 01.06.2008 року по 01.07.2010 року було встановлено інвалідність 2-ї групи, а в подальшому - інвалідність 3-ї групи, протипоказана важка фізична праця і тривала ходьба. З поданих відповідачів касових чеків також вбачається, що він несе витати на придбання ліків, необхідних йому для лікування. Крім цього, судом встановлено, що відповідачем здійснюється оплата наявної заборгованості по утриманню житлової квартири. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини відповідача, оскільки такий від сплати аліментів не ухилявся, в період з жовтня 2008 року по березень 2009 року включно відповідач у звязку з станом здоровя (інвалідність) жодних доходів не утримував, а відтак позивачу у вимозі про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення слід відмовити. Щодо зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про звільнення його від сплати заборгованості за аліментами в звязку з хворобою і важким матеріальним станом, то суд вважає, що в задоволенні такого слід відмовити, оскільки позивач на даний час працює, отримує заробітну плату та пенсію, з яких повинен та може сплачувати 1/3 частину на утримання неповнолітніх дітей, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. На підставі ст.ст. 196, 197 СК України та

Outcome: dismissed