Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

Прокурор Глобинського району звернувся до Лисичанського міського суду з позовом до [PERSON] про повернення коштів по тимчасовій державній допомозі дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів до державного бюджету, третя особа - відділ державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції в Луганській області, в якому просив стягнути з відповідача на користь управління праці та соціального захисту населення Глобинської райдержадміністрації кошти в сумі 944,70 грн., посилаючись на наступне. 30 вересня 1991 року Глобинським районним судом Полтавської області виданий виконавчий лист за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 20 грн. в місяць на кожну дитину, починаючи з 06.09.1991 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з довідкою Державної виконавчої служби у Глобинському районі від 23.03.2006 року № 1218 [PERSON] з 01.09.2005 року по 28.02.2006 року ухилявся від сплати аліментів і місце проживання його було не відоме. 28 березня 2006 року громадянка [PERSON] звернулась із заявою до управління праці та соціального захисту населення Глобинської держадміністрації за призначенням тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. 02.06.2009 року з Лисичанського МВ ГУМВС України в Луганській області надійшло повідомлення, що [PERSON], зареєстрований за адресою: [INFO]. Рекомендованим повідомленням від 03.06.2009 року [PERSON] запропоновано в добровільному порядку повернути до державного бюджету кошти в сумі 944,70 грн. виплаченої тимчасової державної допомоги, але до цього часу вищевказану суму він сплачувати ігнорує. В зв'язку з вищевикладеним, позивач був вимушений звернутися до суду. Прокурор у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату і місце судового засідання повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд досліджує письмові докази: копія протоколу /а.с.3/, копія заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги /а.с.4-5/, копія довідки про склад сім'ї /а.с.6/, копія свідоцтва про народження /а.с.7/, копія виконавчого листа /а.с.8/, копія довідки ДВС у Глобинському районі /а.с.9/, копія повідомлення /а.с.10/, копія листа ВДВС Глобинського РУЮ /а.с.11/, копія листа ВДВС Лисичанського МУЮ /а.с.12,13/, копія довідки ВАТ «Державний ощадний банк України» /а.с.14/, копія листа УПСЗН Глобинської районної державної адміністрації /а.с.15/, копія довідки /а.с.16/, копія повідомлення СГІРФО Лисичанського МВ ГУМВС України /а.с17/, копія довідки /а.с.18/. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 181 СК України якщо місце проживання батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідно до ч. 10 ст. 181 СК України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. У відповідності п. 12 порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, затвердженою постановою КМУ від 22 лютого 2006 року № 189 «якщо виникла можливість стягнення аліментів одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення з боржника, що не виконував обов'язку щодо утримання дитини, суму сплаченої тимчасової допомоги». В судовому засіданні встановлено, що 30 вересня 1991 року Глобинським районним судом Полтавської області виданий виконавчий лист за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини: дочки [PERSON], [INFO] в розмірі % частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 20 грн. в місяць на кожну дитину, починаючи з 06.09.1991 року і до досягнення дитиною повноліття /а.с.8/. Згідно з довідкою Державної виконавчої служби у Глобинському районі від 23.03.2006 року № 1218 [PERSON] з 01.09.2005 року по 28.02.2006 року ухилявся від сплати аліментів і місце проживання його було не відоме. 28 березня 2006 року громадянка [PERSON] звернулась із заявою до управління праці та соціального захисту населення Глобинської держадміністрації за призначенням тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. 02.06.2009 року з Лисичанського МВ ГУМВС України в Луганській області надійшло повідомлення, що [PERSON], зареєстрований за адресою: [INFO]. Рекомендованим повідомленням від 03.06.2009 року [PERSON] запропоновано в добровільному порядку повернути до державного бюджету кошти в сумі 944,70 грн. виплаченої тимчасової державної допомоги, але до цього часу вищевказану суму він сплачувати ігнорує. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, наведені представником позивача в обґрунтовування позовних вимог знайшли своє підтвердження, у зв'язку з чим, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 188,20 грн. На основі викладеного та

Outcome: approved