overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-24 00:00:00

[PERSON], звертаючись з позовом до суду, просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, у звязку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, принципова відмінність поглядів на спільне життя в побутових питаннях, звичках, внаслідок чого сімейно-шлюбні відносини між ними припинено, подружжя проживають окремо, спільного господарства не ведуть, тому позивач заперечує щодо надання судом строку на примирення. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи повідомлялась належним чином шляхом направлення судових повісток за адресою, вказаною у позовній заяві, про причини неявки суд не повідомила, процесуальним правом надати письмові заперечення на спростування підстав наведених позивачем, повязаних припиненням сімейно-шлюбних стосунків, не скористалась, із заявою про надання сторонами строку на примирення до суду не зверталась. На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За клопотанням позивача судом вирішено питання про ухвалення у зазначеній справі заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, навесні позивачем підстави щодо розірвання шлюбу, суд приходить до наступного. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, підтверджується наявними у справі доказами, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 листопада 2005 року, від шлюбу дітей не мають, сімейне життя подружжя не склалось, у звязку з тим, що вони мають різні погляди на життя, не в змозі дійти до єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем, на цьому підґрунті сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, позивач заперечує щодо надання судом строку на примирення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-24 00:00:00

[PERSON], звертаючись з позовом до суду, просить розірвати шлюб з [PERSON], мотивуючи тим, що з 22 липня 2006 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], спільне життя з відповідачем не склалось, у звязку несумісність їх характерів, що стало причиною виникнення постійних сварок та конфліктів на побутовому підґрунті, з початку 2011 року сімейно-шлюбні відносини між подружжям припинено, вони проживають окремо, за наявності таких обставин шлюб носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, заперечує щодо надання судом строку для примирення. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, відповідач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до положень частини четвертої статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, підтверджується наявними у справі доказами, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 липня 2006 року, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], сімейне життя подружжя не склалось, у звязку з тим, що вони мають різні погляди на життя, не в змозі дійти до єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем, з початку 2011 року сімейно-шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають, мають обопільне бажання розірвати шлюб, заперечують щодо надання судом строку на примирення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-24 00:00:00

У листопаді 2011 року [PERSON] звернуласьб із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26 листопада 1999 року. В шлюбі вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею і знаходиться на її утрианні. Основною парисчиною їхнього розлучення є те, що вони з [PERSON] є люди з різними характерами та поглядами на життя, в тому числі і на сімейнгіц стосунки., із-за чого в сім»ї виникали непорозуміння, сварки. Враховуючи викладене, [PERSON] просила розірвати шлюб між нею і [PERSON] У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. У судовому засіданні відповідач заявлений позов визнав та не заперечувала проти його задоволення. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 26 листопада 1999 року [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі подружжя має неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із матір»ю і знаходиться на її утриманні. Подружнє життя виявилось неможливим, оскільки в позивачки та відповідача різні характери та погляди на життя, в сім»ї часто виникали сварки і непорозуміння. Як пояснили позивачка та відповідач їхня сім»я розпалась, протягом останніх п»яти років вони як подружжя разом не живуть, спільного господарства не ведуть, сім»ю зберегти не бажають. Позивач [PERSON] просила залишити їй прізвище після розірвання шлюбу [PERSON]. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-24 00:00:00

У листопаді 2011 року [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з [PERSON] з 2 вересня 2000 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі подружжя має сина [PERSON], [INFO]. Понад чотири роки вони разом нет проживають, спільного господарства не ведуть та не підтримують шлюбних відносин. Причиною розпаду сім»ї є різноманітність поглядіва на життя, різні характери. Враховуючи викладене, [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. У судовому засіданні відповідач заявлений позов визнав та не заперечувала проти його задоволення. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 2 вересня 2000 року [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Подружнє життя виявилось неможливим, оскільки в позивачки та відповідача різні характери та погляди на життя, в сім»ї часто виникали сварки і непорозуміння. Як пояснили позивачка та відповідач їхня сім»я розпалась, протягом останніх чотирьох років вони як подружжя разом не живуть, спільного господарства не ведуть, сім»ю зберегти не бажають. Позивач [PERSON]. просила залишити їй прізвище після розірвання шлюбу [PERSON]. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-24 00:00:00

У вересні 2011 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, вказуючи на те, що він народився 28.12.1958 року в Матчинському районі, Ленінабадської області Республіки Таджикістан. Документи, що підтверджують родинні відносини з батьками: [PERSON], що мешкав в м. Маріуполі за адресою: вул. Урицького, б. 84, кв. 6, померлим 09.12.2009 року, та матірю [PERSON], яка на цей час мешкає в Республіці Узебкістан, Бухарська область, м. Каган, вул.. М. Авєзова, б. 16, кв. 20, були загублені при переїзді, їх встановлення необхідно позивачу для усунення помилок записів актів цивільного стану, що мають для нього істотне значення. Прохав суд встановити фак., що він є сином померлого [PERSON] Заявник в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду лист, в якому прохає справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує та прохає суд їх задовольнити в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає заявою обґрунтованою та підлягаючою задоволенню з наступних підстав: Згідно п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту споріднених відносин між фізичними особами. Як вбачається з наданих суду матеріалів, що згідно довідки відділу РАЦС м. Карайккум, Согдійської області Республіки Таджикістан № 450 від 14.10.2010 року заявник народився 28.12.1958 року в Матчинському районі, Ленінабадської області Республіки Таджикістан, його батьком є [PERSON], мати [PERSON] (а. с. 11, 12), також цей факт підтверджує повторна копія свідоцтва про народження заявника (а. с. 18). Факт мешкання та працевлаштування померлого [PERSON] в м. Маріуполі підтверджено трудовою книжкою на його імя (а. с. 16-17). Тобто достовірно просліджується факт родинних відносин заявника з [PERSON]. Таким чином заява підлягає задоволенню, адже встановлення факту має істотне значення для заявника з метою усунення помилок у записах актів цивільного стану.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-24 00:00:00

09 вересня 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказав, що 23 жовтня 2003 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй земельну частку (пай), яка розташована на території Глухівського району Сумської області. Про право за земельну частку (пай) свідчить сертифікат серії СМ №143152 виданий 14.02.1997 р. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. В установлений законом шестимісячний строк позивач до нотаріальної контори не подав заяву про прийняття спадщини, оскільки не знав про право матері на земельну частку (пай). Тому він просить суд визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з?явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує. Костянтинівська селищна рада в судове засідання не з?явилась, надала суду заяву про розгляд справи у відсутність її представника. Позовні вимоги позивача визнала. Суд, вислухавши учасників розгляду та дослідивши надані докази, вважає необхідним задовольнити позов виходячи з наступного. Як вбачається з свідоцтва про смерть, серія І-ФП № 172571 ( а. 6 ), [PERSON] померла 23 жовтня 2003 року. З свідоцтва про народження [PERSON] ( аркуш 4 ), видно, що померлий є батьком позивача. З повідомлення, наданого Арбузинською державною нотаріальною конторою Миколаївської області вбачається, що ніхто з спадкоємців з заявами про прийняття спадщини не звертались, спадкова справа на майно померлої не заводилась. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом право спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.ст. 1270, 1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд, враховуючи те, що позивач не знав про наявність сертифікату на право матері на земельну частку (пай), вважає, що зазначена позивачем причина пропуску строку прийняття спадщини є поважною, тому позовна заява підлягає задоволенню. Достатнім для подання позивачем заяви про прийняття спадщини суд вважає надання йому тримісячного терміну.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-24 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду та просив суд стягнути з відповідачів завдану внаслідок злочину майнову шкоду в розмірі 6700грн. У судовому засіданні позивача підтримала позовні вимоги повністю, посилаючись на доводи наведені у позові та на свої пояснення надані у судовому засіданні. Відповідачі у судовому засіданні позовні вимоги визнали повністю. Згідно з положенням ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, визнання відповідачами пред»явленного позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, оцінюючи та аналізуючи їх у своїй сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 17.07.2010року та 20.07.2010року між позивачем та ПП «Сосненко»було укладено договори № 742 та № 741, відповідно, на монтаж вікон, згідно яких виконавець зобов»язався виготовити, демонтувати та встановити пластикові конструкції в приміщенні буд. 27 по вул.. Лікарняна м.Павлограда Дніпропетровської області. Згідно товарних чеків, позивачка сплатила відповідачам 6700грн. (а.с.5-9). Проте, відповідачі не виконали взяті на себе зобов»язання. У подальшому, у відношенні відповідачів було порушено кримінальну справу за ч. 2 ст. 190 КК України. Позивачка по справі визнана потерпілою. Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.08.2011року [PERSON] та [PERSON] були звільнені від кримінальної відповідальності, на підставі п. «в»ст. 1 Закону України «Про амністію у 2011році»від 08.07.2011року (а.с.22-34). Діями відповідачів позивачці завдано майнової шкоди в розмірі 6700грн., яку під час досудового та судового слідства відповідачами відшкодовано не було. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльності яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З приводу зазначеного, суд погоджується з доводами позивача, що мало місце спричинення майнової шкоди та солідарну відповідальність відповідачів перед позивачем. В зв»язку з чим, розмір спричиненої майнової шкоди, який складає 6700,00грн., підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача у повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідачів в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У відповідності до п. 8 ч.1 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів «Про державне мито», позивачі за позовами про відшкодування матеріальних збитків, завданих злочином звільняються від сплати державного мита. Таким чином, з відповідачів на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 188,20грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-24 00:00:00

\~ Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Свої вимоги мотивує тим, що з 26.01.2008 року вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від сумісного життя мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, батьком якої є відповідач з якого просить стягнути аліменти у розмірі 50% від заробітку (доходу) на утримання дитини щомісячно до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивачка просила позов задовольнити. Відповідач визнав позовні вимоги частково у розмірі 30% від заробітку (доходу). Суд вислухавши осіб які брали участь у справі, дослідивши письмові докази вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають з 26.01.2008 року в зареєстрованому шлюбі. Від сумісного життя мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, батьком якої є відповідач. Як встановлено в судовому засіданні дитина перебуває на утриманні позивачки, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача на утримання дитини щомісячно до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-24 00:00:00

Позивачка звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, в якій указала на те, що з відповідачем по справі вона перебувала в шлюбі, від якого у них народилось два сини, Захар [INFO], та Макар [INFO] які проживають з нею та знаходиться на її утриманні. Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, тому вона просить в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти в розмірі 600 грн. на кожну дитину щомісячно, з дня звернення до суду до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не зявилась на адресу суду подала клопотання про розгляд справи у її відсутність позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився на адресу суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позовних вимог в повному розмірі не заперечив. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей, до досягнення ними повноліття, а відповідно до п.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу її матері, батька та (або) в твердій грошовій сумі. Як встановлено в судовому засіданні позивачка та відповідач перебували в шлюбі, який розірвали 21.07.2011 року. Від сумісного проживання вони мають двох синів [PERSON] [INFO], та Макара [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Неповнолітні діти знаходиться на утриманні позивачки, що підтверджується довідками ЖБК Варіантм. Українки , Обухівського району, Київської області. Згідно до ст.182 ч. 1 п. 2 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує зокрема і матеріальний стан платника аліментів. Так як батько дитини, відповідач по даній справі, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей, які цього потребують, тому суд з врахуванням обставин зазначених в ст. 182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача кошти в розмірі 1200 гривень щомісячно, на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей, та задовольнити позов. Згідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню державне мито, та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-24 00:00:00

До Носівського районного суду Чернігівської області з заявою про визнання фізичної особи недієздатною звернулася [PERSON]. Свої вимоги заявник обґрунтовувала тим, що разом з нею проживає її рідна сестра [PERSON], [INFO], яка є інвалідом І групи з дитинства, тому що страждає на хворобу Дауна. [PERSON] має розлади у діяльності нервової системи, погано говорить, не може сформулювати свою думку, не читає, не пише. Згідно з висновком лікарів [PERSON] потребує стороннього догляду, тому що сама не може приготувати їжу, пересувається тільки зі сторонньою допомогою. Як інваліду І групи [PERSON] призначена пенсія, але вона не може сама отримувати її та розпоряджатися нею. [PERSON] стоїть на обліку в лікаря-психіатра, потребує сторонньої опіки. Тому заявник просила суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] недієздатною та призначити [PERSON] її опікуном. У судовому засіданні [PERSON] підтримала свою заяву та пояснила, що її рідна сестра з дитинства проживала разом зі своїми батьками. Коли батьки померли, [PERSON] почала проживати разом з заявником. [PERSON] страждає на хворобу Дауна, не може сама себе обслуговувати. Комісія лікарів прийшла до висновку, що вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому заявник просить визнати [PERSON] недієздатною та призначити її опікуном своєї сестри. Представник Носівської міської ради [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що орган опіки та піклування Носівської міської ради не заперечує проти задоволення заяви [PERSON]. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, які містяться у справі, суд приходить до наступного. Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи (а. с. 18-20), у [PERSON] мають місце клінічні ознаки помірної розумової відсталості, обумовленої хворобою Дауна, важкий (тобто хронічний та стійкий) психічний розлад, вона позбавлена здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Орган опіки та піклування Носівської міської ради просить суд призначити [PERSON] опікуном [PERSON]. Тому суд задовольняє заяву [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-24 00:00:00

Зважаючи на те, що у викладенні повного тексту рішення суду, пов`язанного з обґрунтуванням доводів сторін буде витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити вступну та резолютивну частини

Outcome: approved