Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-07 00:00:00

21.07.2011 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру номер 21 в будинку №87 копус а по проспекту Маршала Жукова в місті Одесі, що належить на праві спільної часткової власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача уточнив позов, виключивши з позовних вимог вимогу про виселення з предмету іпотеки. В іншій частині позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявились про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки до суду не повідомили. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, які сповіщені про розгляд справи належним чином, від яких не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідно до ст. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 25.09.2007 року між Відкритим акціонерним товариством Ерсте Банк та громадянином [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014/1581/74/04896, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 54600,00доларів США на строк користування кредитними коштами до 24 вересня 2027р. зі сплатою 11,8% річних для придбання житла ( а.с.12-18). Факт отримання кредитних коштів підтверджується заявою на отримання готівки №2 від 25.09.2007р. Згідно з рішенням загальних зборів акціонерів від 22 вересня 2009 року № Зб-2/2009 ВАТ Ерсте Банкперейменовано на Публічне акціонерне товариство "Ерсте Банк", що підтверджено випискою зі Статуту банку. Невідємною частиною кредитного договору являвся додаток №1 Повідомлення позичальника - фізичної особи про умови надання споживчого кредиту з доданим до нього орієнтовної сукупної вартості споживчого кредиту. Згідно з пунктів 5.1 та 5.2. Кредитного договору позичальник зобовязався, до 15 числа кожного місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, здійснювати часткове погашення кредиту та відсотків за фактичне використання кредитних коштів, згідно з графіком платежів, що є додатком до повідомлення позичальника про умови надання споживчого кредиту, яке є невідємною частиною кредитного договору. Однак, відповідач свої зобовязання виконував неналежним чином, в звязку з чим відповідно до п 6.5. кредитних договорів ВАТ Ерсте Банкмає право вимагати дострокового погашення або стягнення заборгованості за кредитом, включаючи нараховані відсотки і штрафні санкції, а Позичальник, відповідно до п. 5.6 Кредитних договорів, зобовязаний їх сплатити. В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором позичальник. разом з майновими поручителями (співвідповідачами): [PERSON], [PERSON] передали Банку в іпотеку на підставі договору іпотеки від 25.09.2007р., що був посвідчений того ж дня приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 4571 квартиру номер 21 в будинку №87 копус а по проспекту Маршала Жукова в місті Одесі. Оскільки [PERSON] не виконувались умови кредитного договору Позивач направив листи- вимоги про повне погашення заборгованості як позичальнику- Чінкіну Ю.В., так і майновим поручителям [PERSON] та [PERSON] З наданого розрахунку та пояснень представника вбачається, що станом на день прийняття рішення відповідачами заборгованість не погашена. У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки та відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно кредитного договору за порушення строків повернення кредитної заборгованості та відсотків за користування кредитом позичальниця зобовязана сплатити банку пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Сума заборгованості [PERSON] по кредитному договору №014/1581/74/04896 від 25.09.2007 р. станом на день ухвалення рішення складає 76\~805,96 дол. США, що за курсом НБУ на день винесення рішення (1 долар США =7,9807 гривень), складає 612965,32 (шістсот дванадцять тисяч дев`ятсот шістдесят пять гривень тридцять дві копійки), включаючи заборгованість за кредитом 52\~419,53 дол. США, що становить 418344,5грн., заборгованість за простроченими відсотками 15\~260,05 дол. США, що становить 121785,8 гривень та заборгованість по сплаті пені в розмірі 9126,38 дол. США, що становить72834,9 гривень. Частина 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України зазначає, що за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а ст.525 Цивільного кодексу України вказує, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України За кредитним договором банк або інша установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти . Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України. Згідно ч. 1 статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1. статті 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі визначені родовими ознаками, у такий самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 3 статті 1049 ЦК України встановлено, що позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. П. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлено обовязок повернути позику частинами то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики та сплати процентів. Відповідно до п 6.5. кредитного договору банк має право вимагати дострокового погашення, або стягнення заборгованості за кредитом включаючи нараховані відсотки і штрафні санкції, а Позичальник, відповідно до п. 5.6 Кредитного договору, зобовязаний їх сплатити. Суд приймає доводи представника позивача, що відповідачами порушено строки повернення кредиту та не виконана вимога щодо дострокового погашення кредитних коштів. Згідно п.5.1., п.5.3. Іпотечного договору, укладеного між позивачем та відповідачами та ст.35 Закону України Про іпотекубанк має право у випадку порушення боржником основного зобовязання звернути стягнення на предмет іпотеки в разі якщо боржником не виконані вимоги, що до повного дострокового погашення заборгованості викладені в письмовому повідомленні. Оскільки Позивачем дотримано вимоги, щодо направлення письмових вимог, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки. На підставі ст. 36 Закону України Про іпотеку при укладенні Іпотечного договору сторони можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, при цьому договором про задоволення вимог, що надає право на продаж предмета іпотеки іпотекодержателем від власного імені вважається і відповідне застереження в Іпотечному договорі. Статтею 33 Закону України Про іпотеку передбачено, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником свого зобовязання іпотекодержатель, яким є позивач, вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязання шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки може бути здійснено на підставі рішення суду. Так відповідно до ст.. 39 Закону України Про іпотеку, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду, крім іншого зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved