Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що працював головою правління Обєднання співвласників багатоквартирних будинків «Мостовик» з 01.07.1999 р.; наказом від 02.09.208 р. №16-К був звільнений з ОСББ згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України. Як зазначається позивачем при зверненні до суду при звільненні з ним не був проведений розрахунок у частині обовязку виплати заробітної плати за останній місяць, компенсації за невикористану відпустку на загальну суму 3 638 грн. 42 коп., при цьому неодноразові звернення з цього приводу до відповідача не дали жодного результату, у звязку з чим позивач й заявив вимогу у позові про стягнення з відповідача на користь позивача 48 183,04 грн., з яких: 3 638,42 грн. заборгованість по заробітній платі, 2 459,57 грн. компенсація за несвоєчасну виплату заробітної плати, 42 085,05 грн. середній заробіток за весь час затримки при звільненні. У судове засідання 20.01.2012 р. позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив суд повністю задовольнити поданий позов. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судове засідання відповідач, належним чином повідомлений, повторно не зявився, причини неявки не повідомив, не надав заяви про розгляд справи у його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Врахувавши заяву позивача та дослідивши докази межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково з огляду на такі встановлені обставини. Як встановлено судом, [PERSON] працював головою правління Обєднання співвласників багатоквартирних будинків «Мостовик» з 01.07.1999 р.; наказом від 02.09.208 р. №16-К він був звільнений з ОСББ на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України з виплатою компенсації за невикористану відпустку за 105 днів. За ст. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. За ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст. 117 зазначеного вище Кодексу в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Разом з тим, за ст. 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей. Як встановлено судом за судового розгляду при звільненні з позивачем не був проведений розрахунок та не були виплачені належні працівникові суми у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України: не була виплачена заробітна плата позивачеві за останній місяць роботи, компенсація за невикористану відпустку на загальну суму 3 638 грн. 42 коп. За ст. 10 ПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Виконуючи обовязок доказування, позивач, на переконання суду, виконав обовязок доказування, надавши докази у відповідності до ст.. 57-59 ЦПК України; утім, відповідач не скористався правом брати участь у судових засіданнях, правом надання заперечень проти позову, не заперечував проти наданого позивачем розрахунку, не навів власного розрахунку, у звязку з чим для суду би вбачалися підстави для прийняття іншого висновку у справі. За таких обставин позов підлягає задоволенню та для суду вбачаються задля поновлення порушених прав позивача про стягнення з відповідача на користь позивача 48 183,04 грн., з яких: 3 638,42 грн. заборгованість по заробітній платі, 2 459,57 грн. компенсація за несвоєчасну виплату заробітної плати, 42 085,05 грн. середній заробіток за весь час затримки при звільненні. Разом з тим, вирішуючи в обовязковому порядку при ухваленні рішення на виконання ст. 215 ЦПК України питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що при подачі позову позивача було звільнено від оплати судових витрат, тому, на виконання ч. 3 ст. 88 ЦПК України, згідно зі змістом якої якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, в дохід держави з відповідача підлягають присудженню до стягнення судові витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 481 (чотириста вісімдесят однієї) грн. 83 (вісімдесяти трьох) коп.

Outcome: approved