Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить: - встановити факт постійного проживання її матері [PERSON] з [PERSON]; - встановити факт прийняття спадщини [PERSON] у вигляді ј частини квартири [ADDRESS] після смерті [PERSON], померлого 26 грудня 1997 року; - встановити факт належності правовстановлюючого документу свідоцтва про право власності на житло, виданого 03 березня 1994 року на квартиру [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]; - визнати за нею право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] та на кошти в сумі 3071 грн. 41 коп., що знаходяться на рахунку № Р [NUMBER] у відділенні № [NUMBER] Державний ощадний банк Українив порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON]. Зазначила, що вона є донькою [PERSON], який помер 26 грудня 1997 року та [PERSON], яка померла 11 грудня 2009 року. Вказує, що після смерті батька спадкоємцями першої черги були: [PERSON], як дружина померлого; позивач, як донька померлого, та [PERSON], як син померлого. Заповіт батько не залишав, а до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини ніхто зі спадкоємців не звертався. На день смерті батька з ним проживала його дружина [PERSON], яка протягом шести місяців з дня його смерті фактично вступила в управління та володіння спадщиною, оскільки користувалася майном швійна машинка, холодильник, пральна машинка, господарський інвентар. Спадкове майно після смерті [PERSON] складалося з ј частини квартири [ADDRESS]. Брат [PERSON] помер 11 серпня 2006 року. Мати [PERSON] померла 11 грудня 2009 року. Спадкове майно після її смерті складається з ј частини спірної квартири яка зареєстрована за нею відповідно до свідоцтва про вправо власності від 03.03.94 року, також з ј частини спірної квартири яка належала [PERSON], та з грошових коштів на банківському рахунку у ВАТ Державний ощадний банк. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] позовні вимоги підтримала. Бердянська міська рада в судове засідання представника не направила. Про час та місце розгляду справи повідомлена розписка про отримання повістки-виклику. Суду надано листа про невизнання заявлених вимог із зазначенням про необхідність доведення позивачем тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, просить розгляд справи провести за відсутності представника. [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися. Повідомлені. Заяв про відкладення розгляду справи не надходило. В судовому засіданні 14.03.11 року [PERSON] не заперечувала на задоволенні позовних вимог. Зазначила, що знаходилась у шлюбі з [PERSON], проживала у спірній квартирі, ј частина якої зареєстрована за нею. Шлюб розірваний 23.01.97 року. [PERSON] суду надала заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи за її відсутність Аналізуючи надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 03 березня 1994 року. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 17 липня 2007 року визначено, що частки співвласників у вказаній квартирі складають по ј частині за кожним. В рішенні суду зазначене прізвище імя та по батькові [PERSON] Нестеренко Галина Сопронівна. Згідно ощадної книжки у філіалі № [NUMBER] Державний ощадний банк Українивідкритий рахунок № Р [NUMBER] на імя [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 28 вересня 1957 року (актовий запис від 28 вересня 1957 року № 130). Дружині присвоєне прізвище Нестеренко. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилася 23 лютого 1967 року, батьком зазначений [PERSON], мати [PERSON] (актовий запис від 04 березня 1967 року № 30). Відповідно до свідоцтво про укладення шлюбу [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] васильовичем та їй присвоєне прізвище Дряхлова. Відповідно до домової книги на квартиру [ADDRESS] [PERSON] була зареєстрована у вказаній квартирі з 04.06.91 року. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 26 грудня 1997 року (актовий запис № 1713 від 27 грудня 1997 року). Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер 11 серпня 2006 року (актовий запис від 11 серпня 2006 року № 1254). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] померла 11 грудня 2009 року (актовий запис № 511 від 25 грудня 2009 року). Відповідно до листа Бердянської державної нотаріальної контори від 22.06.11 року № 2818/0214 після померлого 26 грудня 1997 року [PERSON] в Бердянській держнотконторі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини не реєструвалися та спадкова справа не заводилася. Після померлої 11 грудня 2009 року [PERSON] до Бердянської держнотконтори 22 травня 2010 року звернулася [PERSON] з заявою про прийняття спадщини за заповітом, заведена спадкова справа № 408 за 2010 рік., свідоцтво про право на спадщину ще не видавалося. Зазначене також підтверджується витягами зі спадкового реєстру. Враховуючи покази свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про те, що [PERSON] постійно проживала разом з [PERSON] на час відкриття спадщини та продовжувала проживати в спірній квартирі на протязі шести місяців після смерті чоловіка та вступила в управління майном, яке йому належало, а також домову книгу на вказану квартиру, суд приходить до висновку, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] у вигляді ј частини квартири, а також, що свідоцтво про право власності на житло, видане 03 березня 94 року видане в тому числі і на [PERSON]. Враховуючи той факт, що [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], суд вважає можливим в частині вимог про визнання права власності на частину квартири та на грошовий вклад відмовити, оскільки подача заяви про прийняття спадщини до нотаріуса є дією про прийняття спадщини. Видача свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом знаходиться в компетенції нотаріуса. В частині вимог про встановлення факту постійного проживання [PERSON] з [PERSON] на день його смерті належить відмовити, оскільки спадщина після його смерті відкрилася 26 грудня 1997 року, підчас дії Цивільного Кодексу УРСР (1963 рік), відповідно до якого факт проживання разом зі спадкодавцем не визначений як дія, що свідчила про прийняття спадщини. Встановлення даного факту не породжує для позивача юридичних наслідків.

Outcome: partial