Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-07 00:00:00

03 березня 2011 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник позивача із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовної заяви представник позивача в позовній заяві, судовому засіданні послався на наступне. 19 липня 2007 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №001/14511/07, за умовами якого відповідачу було надано кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії із лімітом, відповідно до заяви відповідача, в розмірі 19000 гривень. В свою чергу, відповідач зобов`язався повернути вказаний кредит, сплативши відсотки за його користування та інші обов`язкові платежі в розмірі та на умовах, визначених договором. Посилаючись на невиконання відповідачем своїх кредитних зобов`язань, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 15810,92 гривень, представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. Також представник позивача просив суд стягнути з відповідача судові витрати по справі. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника позивача до суду надійшла письмова заява, в якій представник позивача просить здійснити розгляд справи за своєї відсутності, проти заочного розгляду не заперечує, позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні в повному обсязі. Враховуючи дані обставини, суд вважає за можливе на підставі ст.ст.169 ч.4, ст.224 ЦПК України здійснити розгляд даної цивільної справи в заочному порядку відповідно до Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України, а також без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст.197 ч.2 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем, як кредитором, та відповідачем, як позичальником, укладено договір №001/14511/07 про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (приватних), за умовами якого кредитор зобов`язався надати позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії. В свою чергу, позичальник зобов`язався повернути вказаний кредит, сплативши відсотки за його користування, інші обов`язкові платежі відповідно до умов договору. Строк дії договору 1461 календарний день. Положеннями вказаного договору передбачено право кредитора вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником боргових зобов`язань за договором. Виконання таких зобов`язань повинно бути здійснено позичальником протягом 30 банківських днів з дати надіслання відповідної вимоги. Викладені обставини повністю підтверджуються копією вказаного договору №001/14511/07 від 19 липня 2007 року. Відповідно до копії заяви на зміну кредитного ліміту від 21 серпня 2007 року відповідачу було встановлено розмір кредитного ліміту 19000 гривень. Із матеріалів справи встановлено, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе грошові зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яку позивач своєю вимогою просив погасити. Оскільки зазначена вимога відповідачем виконана не була, станом на 07 липня 2010 року виникла заборгованість в розмірі 15810,92 гривень, з яких 11698,64 гривень\\~ залишок заборгованості за кредитом, 3612,28 гривень сума несплачених відсотків за користування кредитом, 500 гривень комісія за прострочену заборгованість. Викладені фактичні обставини підтверджуються копією повідомлення про наявність простроченої заборгованості від 22 грудня 2008 року, розрахунком заборгованості станом на 07 липня 2010 року, довідкою про рух коштів на кредитному рахунку відповідача за період з 19 липня 2007 року по 04 лютого 2011 року. Правовідносини, які виникли між сторонами, окрім положень вказаного вище кредитного договору, врегульовані нормами Цивільного кодексу України. Так, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до норм ст.ст.11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмові формі (ст.1054, 1055 ЦК України). Нормою ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до норми ст.1050 ЦК України, в контексті положення ст.1054 ч.2 ЦК України, якщо кредитним договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитор має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилась зі сплатою процентів. Відповідний обов`язок боржника щодо повернення кредитору на його вимогу суми боргу зі сплатою процентів встановлений ст.625 ч.2 ЦК України. При цьому відповідно до норми ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Нормою ст.625 ч.1 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст.16 ЦК України однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. Отже, вирішуючи питання щодо позовних вимог позивача за договором №001/14511/07 про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (приватних) від 19 липня 2007 року, приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт укладення між сторонами вказаного договору, а також встановлено невиконання відповідачем своїх зобов`язань за даним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості в розмірі 15810,92 гривень. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, понесені ним при зверненні до суду судові витрати по сплаті судового збору (державного мита) на суму 158,11 гривень та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень, сплата яких підтверджується відповідними платіжними дорученнями. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved