Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-08 00:00:00

Позивач у серпні 2011 року звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд: - стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 384 503 грн. 55 коп.; В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, на задоволенні позову наполягав. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив суд у задоволенні позову відмовити, посилаючись на його необґрунтованість. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти: 24 грудня 2007 року між ПАТ «[PERSON] Аваль»та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №014/3176/142294/73, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 35 458 доларів США у порядку і на умовах, зазначених у кредитному договорі. Судом встановлено, що попри взяті на себе зобов'язання позичальник не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановленні кредитним договором терміни. Судом встановлено, що позичальник, порушуючи виконання умов кредитного договору, всупереч ст.629 ЦКУ припинив повертати основну суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитом, тим самим порушив норми ст.1054 ЦКУ, відповідно до якої позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що станом на 06.07.2011 року заборгованість позичальника перед банком складає 384 503 грн. 55 коп. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 509, 526 ЦК України, зобов'язанням є правові відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати строкового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, що інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що 24 грудня 2007 року між ПАТ «[PERSON] Аваль»та [PERSON], був укладений договір поруки №014/3176/142294/73 до умов якого останній зобов'язався перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до ст.554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст.543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. В судовому засіданні представник позивача пояснив суду, що банком на адресу позивача було направлено заяву про наявність у позичальника простроченої заборгованості за кредитним договором та висувалася вимога про погашення заборгованості, однак на день подання позовної заяви до суду зобов’язання за кредитним договором так і не виконанні. Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 384 503 грн. 55 коп. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ст.88 ЦПК України та враховуючи результат вирішення справи, суд вважає за можливе стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 1700 грн. в рахунок відшкодування оплати судового збору та 120 грн., в рахунок відшкодування оплати ІТЗ, а всього 1 820 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved