Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-04 00:00:00

18.04.2011 року ПАТ КБ ПриватБанкзвернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що за договором від 25.01.2006 року за № б/н Банк ПриватБанкнадав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 10000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. Умови договору відповідачем не виконувалися належним чином, що привело до того що утворилася заборгованість станом на 18.02.2011 року в розмірі 6875,61 грн., що складається із заборгованості за кредитом 5193,31 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 878,70 грн., штрафи відповідно до пункту 8.6 умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штрафу фіксована частина та 303,60 грн. штрафу процентна складова. Згідно законодавства боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у встановлений договором строк. Представник позивача [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, а також у заяві зазначив, що підтримує позовні вимоги і просить задовольнити з викладених у позовній заяві підстав та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання на неодноразові виклики не з'являлася по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином і в передбаченому законом порядку. Зі згоди позивача, яка викладена у заяві суд ухвалює заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши представлені докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що сторони уклали кредитний Договір за № б/н від 25.01.2006 року згідно з яким позивач надав відповідачу 10 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а.с.6, 7-8). Протягом дії кредитного договору відповідач не виконував його вимоги, внаслідок чого на час пред'явлення позову відповідач [PERSON] має заборгованість, яка складається із заборгованості по кредиту 5193,31 грн. та заборгованості по процентам і штрафу - 1682,3 грн. (а.с.4-5). Тобто сторони у відповідності до вимог ст.ст. 1046-1048, 1054 ЦК України перебувають у договірних стосунках з приводу надання та отримання кредиту і відповідач не виконав умови кредитного договору і тому відповідно до вимог ст. 610 ЦК України вважається таким, що порушив зобов'язання, що у свою чергу згідно із ст.ст. 549, 550 ЦК України, виникає право на неустойку. Представлений позивачем розрахунок заборгованості і штрафу проведений на підставі умов договору. Окрім того відповідач зобов'язаний сплатити суму кредиту та відсотки за користування кредитом на підставі умов договору та ст. 1050 ЦК України. Представлений позивачем розрахунок заборгованості на підставі умов договору. Тобто доводи позивача є обґрунтованими. Тому суд приходить до висновку про підставність позовних вимог і про їх повне задоволення. Окрім того з відповідача слід стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору та витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 549-552, 610-612, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved