Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на ? частину домоволодіння, встановлення факту проживання однією сімєю та розподіл спадщини, посилаючись на те, що 04.11.2010 року помер [PERSON], з яким вона проживала разом, починаючи з 1983 року. 11.11.1984 року народилася донька [PERSON]. До 24 травня 1986 року покійний [PERSON] був офіційно одружений зі [PERSON], але вони не мешкали разом з 02.03.1983 року. [PERSON] разом з донькою [PERSON] виїхали з с. Білолуцьк до с. Новопсков на постійне місце проживання і знялися з реєстрації у будинку де мешкала і мешкає зараз мати покійного [PERSON] [PERSON]. З 1983 року позивач разом з покійним [PERSON] проживали та були прописані за адресою: вул. Московська, 105 с. Білолуцьк Новопсковського району. У 1985 році за заявою [PERSON] Білолуцька селищна Рада надала дозвіл на будівництво житлового будинку по вул. Українській, 2 с. Білолуцьк Новопсковського району. 20.04.1985 року [PERSON] був укладений договір про надання у безстрокове користування земельну ділянку, площею 700 м.кв. для будівництва. Ця земельна ділянка до цього часу не приватизована. Будинок № 2 по вул. Українській с. Білолуцьк позивач будувала разом з померлим [PERSON] У квітні 1987 року позивач з померлим [PERSON] та донькою перейшли жити у введений в експлуатацію будинок № 2 по вул. Українській с. Білолуцьк Новопсковського району та там прописалися. 09.10.2001 року рішенням Білолуцької селищної ради видане свідоцтво про право власності на домоволодіння № 2 по вул. Українській с. Білолуцьк, власниками якого є позивач та померлий [PERSON] При зверненні до Новопсковського РБТІ зясувалося, що технічна документація на вищевказане домоволодіння не виготовлялася. Шлюб з покійним [PERSON] позивач не реєстрували. До смерті [PERSON] позивач мешкала разом з ним однією сімєю. Відповідно до ст. 256 ЦПК України судом встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна та припинення майнових прав громадян. Встановлення факту проживання однією сім'єю позивачки та її чоловіка без шлюбу має для неї юридичне значення, а саме необхідне для отримання належної їй частки у майні. Позивачка звернулась до приватного нотаріуса Новопсковського нотаріального округу для оформлення належного їй майна, але виділення належної їй частки майна, передбачається лише в судовому порядку, через що вони вимушена звернутись до суду з цією позовною заявою. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю, просила суд його задовольнити у повному обсязі. Відповідачі позов визнали повністю. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України судом встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна та припинення майнових прав громадян. Факт смерті [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1 ЕД № 270615, виданий 08.11.2010 року Білолуцької селищною радою. Факт проживання однією сім`єю без шлюбу [PERSON] та [PERSON] підтверджується довідкою № 1803 від 08.11.2010 року, виданою виконкомом Білолуцькї селищної ради Новопсковського району, та довідкою від 05.05.2011 року, з чого суд робить висновок про те, що вони проживали як чоловік і дружина у громадянському шлюбі. Відповідно до ст. 74 СК України, якщо чоловік та жінка проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 ЦК України, тобто воно являється об'єктом розподілу, спадкування. Згідно зі ст. 370 ЦК України у разі виділу частки з майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Вищевказане майно, а саме: житловий будинок зі спорудами, розташований за адресою: вул.. Українська, 2 с. Білолуцьк Новопсковського району Луганської області побудований за рахунок спільних коштів та спільними зусиллями під час проживання позивачки з померлим чоловіком однією сімєю без шлюбу. Вказаним майном вони користувалися разом, обробляли та утримували в належному стані, що також підтверджується матеріалами справи, показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] Оскільки придбання та будівництво вказаного майна позивачка здійснювала з чоловіком [PERSON] під час проживання однією сім'єю без шлюбу за рахунок спільної праці та спільними коштами, це майно належить їм на праві сумісної власності, і частки кожного у випадку їх виділу, є рівними. Таким чином частки [PERSON] та відповідачів по справі складають по ? частині, вартістю 7688,80 грн. за кожним. Свідоцтво про право власності на домоволодіння, розташоване в с. Білолуцьк по вул. Українській, 2 оформлене на [PERSON] та [PERSON]. Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою. Відповідно до п. 1.4. Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/5 зі змінами, внесеними згідно Наказів Міністерства юстиції № 45/5 від 03.06.2002 р. № 6/5 від 28.01.2003 р., № 20/5 від 03.03.2004 р. і № 36/5 від 17.05.2004 р. реєстрація прав власності на нерухоме майно це внесення запису до Реєстру прав власності у звязку з виникненням, існуванням, або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТІ за місцем знаходження обєктів нерухомого майна, на підставі правовстановлюючих документів. Згідно п. 10 Додатку 1 до п. 2.1 Положення, правовстановлюючими документами на підставі яких проводиться реєстрація права власності на обєкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на обєкти нерухомого майна. За ст. 1263 Цивільного кодексу України в ред. 2004 року у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved