Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-12 00:00:00

Позивач [PERSON] УІСК «Інвестсервіс»звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] в порядку регресу суму відшкодування у розмірі 1 670,83 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 29.08.2006 року на вул. Чупринки-Політехнічна у м. Львові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Форд Фокус», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], власником якого являється ЗАТ «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна». Вину [PERSON] у скоєному встановлено Постановою Личаківського районного суду м. Львова від 10.10.2006 року. Згідно полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВА/3708013 від 18.08.06р. автомобіль марки «Шевроле»застрахований [PERSON] в ЗАТ УІСК «Інвестсервіс»(зараз [PERSON] УІСК «Інвестсервіс»). 03.06.2008 року до позивача з регресною вимогою звернулася АТ «Українська охоронно-страхова компанія», оскільки автомобіль марки «Форд Фокус»згідно договору добровільного страхування транспортного засобу № КМ.И1-03.286/10 від 15.05.2006 року знаходився під страховим захистом вказаного страховика та отримав страхове відшкодування в розмірі 2 561,89 грн. згідно платіжного доручення № 3324 від 17.08.2007 року. На підставі розрахунку збитку позивач склав розрахунок суми відшкодування від 16.09.08р., що становить за виключенням 510 грн. франшизи –1 670,83 грн. 16.09.2008 року ЗАТ УІСК «Інвестсервіс»складено страховий акт, 13.10.2008 року видано розпорядження про перерахування страхового відшкодування на вказану суму та згідно платіжного доручення 16.10.2008 року перераховано кошти. Оскільки [PERSON], всупереч вимог п.п.33.1.2, п.33.1 ст. 33 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не звернулася до страховика з заявою після ДТП, вона згідно норм вказаного закону та положень ст. ст. 1166, 1187,1192 ЦК України зобов’язана відшкодувати позивачу в порядку регресу завдані збитки в сумі 1 670,83 грн. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги заперечила та пояснила, що автомобіль марки «Шевроле»згідно полісу обов’язкового страхування від 18.08.2006 року був застрахований нею у ЗАТ УІСК «Інвестсервіс». Оскільки автомобіль марки «Форд Фокус», з яким відбулася ДТП, був застрахований в АТ «Українська охоронно-страхова компанія»позивач компенсував страхове відшкодування на суму 1670,83 грн. Проти стягнення з неї вказаної суми як з винної особи заперечує, оскільки вона не порушувала вимог п.п.33.1.2, п.33.1 ст. 33 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Так, відразу на другий день після ДТП –30.08.2006 року вона звернулася з заявою відповідної форми у відділення ЗАТ УІСК «Інвестсервіс»в м. Львові, в якій зазначила обставини ДТП. При цьому була присутня власник автомобіля «Шевроле»[PERSON] Однак, після надходження регресного позову від АТ «Українська охоронно-страхова компанія»в 2008 році працівники ЗАТ УІСК «Інвестсервіс»попросили повторно написати заяву про ДТП, на що відповідач погодилася. На даний час [PERSON] розуміє, що вчинила неправильно, оскільки факт написання першої заяви позивачем заперечується, даної обставини вона не може підтвердити документально, а наявність повторної заяви використовується проти неї. Розглянувши позовні вимоги, заслухавши пояснення відповідача, покази свідка, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.08.2006 року між ЗАТ УІСК «Інвестсервіс»(зараз [PERSON] УІСК «Інвестсервіс») та [PERSON] укладено поліс обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за № ВА/3708013, за яким автомобіль [NUMBER], був застрахований. Згідно договору добровільного страхування транспортного засобу № КМ.И1-03.286/10 від 15.05.2006 року транспортний засіб марки «Форд Фокус», д.н.з. [NUMBER], належний ЗАТ «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна», знаходився під страховим захистом АТ «Українська охоронно-страхова компанія»(а.с.10,15). Як вбачається з довідки ВДАІ від 29.08.06р., постанови Личаківського районного суду м. Львова від 10.10.2006 року (а.с.6,7), 29 серпня 2006 року відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого ЗАТ УІСК «Інвестсервіс» автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та застрахованого в АТ «Українська охоронно-страхова компанія»транспортного засобу марки «Форд Фокус», д.н.з. [NUMBER], яким на законній підставі керував водій [PERSON] (а.с.6,7,20,21). Відповідно до постанови Личаківського районного суду від 10.10.2006 року, яка набрала законної сили, (а.с.7) встановлено, що [PERSON] 29.08.2006 року о 18.10 год. у м. Львові на вул. Чупринки-Політехнічна, керуючи автомобілем [NUMBER], не дотрималась безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Форд», д.н.з. [NUMBER], чим порушила вимоги п. 13.1 ПДР України. Постановою суду [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, чого відповідач не оспорює. В судовому засіданні також встановлено, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 29.08.2006 року, визнана страховим випадком, АТ «Українська охоронно-страхова компанія»виплатила страхувальнику ЗАТ «Джей Ті Інтернешнл Компані Україна» страхове відшкодування в розмірі 2561,89 грн. та на підставі ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст.993, 1172 ЦК України звернулося до ЗАТ УІСК «Інвестсервіс»з регресною вимогою про сплату вказаної суми, а також понесених витрат за довідку ДАІ, всього на загальну суму 2595,89 грн. (а.с.8-9,11,18,19). На підставі розрахунку поданого АТ «Українська охоронно-страхова компанія» позивачем складено належний розрахунок суми страхового відшкодування від 16.09.08р., яка за мінусом франшизи –510 грн., становить 1670,83 грн. Про що ЗАТ УІСК «Інвестсервіс»складено страховий акт № 681-08-59 від 16.09.08р., розпорядження № 3301/59 про перерахування страхового відшкодування від 13.10.08р. та згідно платіжного доручення № 4758 від 16.10.08р. проведено виплату вказаної страхової суми АТ «УОСК»(а.с.12-17). У відповідності до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1187 ЦК України обов»язок відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки покладено на особу, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно із ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відкшодування, має до особи відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 38 п. 38.1. п.п. 38.1.1 (г) Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(в редакції чинній на час виникнення правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Згідно із ст. 33 п. 33.1 п.п. 33.1.2 вказаного Закону страхувальник зобов’язаний вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Як вбачається з страхового акту № 681-08-59 від 16.09.08р. ЗАТ УІСК «Інвестсервіс»(а.с.15) відсутня інформація про звернення [PERSON] в триденний строк до страховика з приводу ДТП. Згідно наданої позивачем належно завіреної копії журналу реєстрації заяв Львівської філії АТ УІСК «Інвестсервіс»встановлено, що жодного повідомлення про страховий випадок, що стався 29.08.06р., від відповідача на адресу страховика у період з 29.08.2006 року по 03.10.2006 року не надходило (а.с.57-66). Відповідач вказує, що зверталася із заявою про настання страхового випадку 30.08.2006 року саме у Львівське відділення товариства, однак в ході розгляду справи не здобуто жодних належних і допустимих доказів на підтвердження цієї обставини, не представлено таких всупереч ст. 60 ЦПК України [PERSON] При цьому, суд критично оцінює покази свідка [PERSON], яка вказала, що як власник автомобіля «Шевроле»була присутня коли [PERSON] подавала страховику у м. Львові заяву про скоєння ДТП, оскільки свідок не зазначила ні конкретної дати, ні року даної події, а лише ствердила, що це було відразу після дорожньо-транспортної пригоди. Разом з тим, показання [PERSON] спростовуються письмовими доказами –записами в журналі реєстрації заяв. На підставі наведеного, враховуючи встановлений факт заподіяння шкоди з вини відповідача [PERSON], за наявності порушення відповідачем ст. 33 п. 33.1 п.п. 33.1.2 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»(в редакції чинній на час виникнення правовідносин), у позивача [PERSON] УІСК «Інвестсервіс», який в установленому порядку сплатив страхове відшкодування в розмірі 1 670,83 грн. (без врахування франшизи, що відповідає ст. 12 п. 12.1 Закону), наявне законне право на подання регресного позову до страхувальника, тому суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати (а.с.4,5).

Outcome: approved