Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

08.04.03 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про захист честі та гідності, стягнення моральної шкоди. 24.11.2008 року [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації, стягнення моральної шкоди. В судовому засіданні [PERSON] збільшив позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди до з 1200 грн. до 5000 грн. В обґрунтування позову [PERSON] пояснив, що 14.02.03 року [PERSON] звернулася із заявою до Зеленодольского міського відділу міліції Апостолівського району Дніпропетровської області, в якій виклала відомості, що не відповідають дійсності та порочать його честь і гідність. Так,[PERSON] просила притягнути його до кримінальної відповідальності за те, що начебто він шляхом обману заволодів належними їй грошима в розмірі 480 гр., а також погрожує їй фізичною розправою. За вказаною заявою працівниками міліції була проведена перевірка і в порушенні кримінальної справи було відмовлено в зв"язку з відсутністю складу злочину в його діях. Крім того, 12.02.03 року [PERSON] подзвонила йому в двері квартири і почала на площадці кричати на нього за те, що він взяв у неї гроші. Вона також дзвонила у двері інших мешканців під'їзду, запрошуючи їх до його дверей, і розповідала їм, що він взяв у неї гроші і не віддає їй, що він злочинець, при цьому вона ображала його, висловлюючись на його адресу образливими та брутальними словами. 16.02.03 року [PERSON] у дворі біля будинку, де вона проживає, зібрала двірників Зеленодольского комунального підприємства, яким також розповідала, що начебто він взяв у неї гроші, щоб дати хабара працівникам виконкому міської ради для того, щоб вона отримала квартиру, але ні квартири, ні грошей вона не отримала. Вона також висловлювалась на його адресу образливими та брутальними словами. Вважає, що відомості, які розповсюджувала [PERSON], принижують його честь та гідність, оскільки вони не відповідають дійсності. Висловлювання на його адресу брутальними та образливими словами також вважає приниженням його честі та гідності. [PERSON] діями [PERSON] йому завдано моральної шкоди, яку просить стягнути з відповідачки у розмірі 5000 гр. [PERSON] просить зобов'язати [PERSON] спростувати відомості, які вона поширювала. В обгрунтування позовних вимог [PERSON] пояснила, що 15.06.2002 року її викликав на прийом міський голова м. Зеленодольськ і повідомив, що будуть розподілятись квартири в новому будинку по вул. 60 років Жовтня, 2, в м. Зеленодольськ, але вона навряд чи отримає квартиру, про що вона розповіла [PERSON] [PERSON] запропонував їй допомогу у вирішенні цього питання, за що став вимагати 480 грн. і два могоричі. Дізнавшись, що [PERSON] нічого не вирішив, вона стала вимагати у того повернення грошей. Після цього, [PERSON] став поширювати щодо неї неправдиві відомості, почав налаштовувати проти неї колектив школи №2 м. Зеленодольськ, де вона працює, районний відділ освіти, тому діями [PERSON] їй завдано моральну шкоду у розмірі 10000 грн., яку вона просить стягнути з відповідача за зустрічним позовом. [PERSON] просить зобовязати [PERSON] публічно спростувати поширену відносно неї неправдиву інформацію серед педколективу школи №2 м. Зеленодольська, перед завідуючим районного віддіду освіти [PERSON] про те, що вона поганий вчитель і не може займати дану посаду, і принести їй публічні вибачення. Представник позивача- Чехова С.Д. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги [PERSON], просить спростувати відомості, що порочать честь, гідність [PERSON], яку розповсюджувала [PERSON] та стягнути з [PERSON] моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Суд, заслухавши [PERSON], його представника [PERSON], [PERSON], допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, вважає, що позови сторін підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (В редакції Закону 01.01.2004 року) цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Згідно ст. 7 ЦК України ( в редакції Закону 1963 р.) громадянин або організація вправі вимагати через суд спростування відомостей, що не відповідають дійсності чи неправдиво викладені, які порочать їх честь, гідність та ділову репутацію або завдають шкоду їх інтересам, якщо той, хто розповсюдив такі відомості, не доведе, що вони не відповідають дійсності. Громадянин або організація, відносно яких розповсюджені відомості, що не відповідають дійсності і які завдають шкоду їх інтересам, честі, гідності чи діловій репутації, вправі вимагати відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди, спричиненої їх розповсюдженням. П.З Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.09.90 року № 7 "Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організацій" (зі змінами) вказує на те, що під поширенням відомостей слід розуміти опублікування їх у пресі, передачу по радіо, телебаченню, з використанням інших засобів масової інформації, викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомлення в публічних виступах, а також в іншій формі невизначеному числу осіб або хоча б одній людині. Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Крім того, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Право кожного на повагу до його гідності визначено в ст. 28 Конституції. Згідно ст. 4 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають як з підстав, передбачених законодавством, так і з дій громадян та організацій, які хоч і не передбачені ним, але виходячи із загальних засад і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права та обов'язки. Згідно статей 1 та 2 Закону України "Про міліцію" від 20.12.90 року (зі змінами та доповненнями) міліція в Україні - це державний озброєний орган виконавчої влади, який захищає життя, здоров'я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань. Одними з основних завдань міліції є забезпечення особистої безпеки громадян, захист їх прав та свобод, законних інтересів. Відповідно до ст. 10 вказаного закону міліція відповідно до своїх завдань зобов'язана забезпечувати безпеку громадян і громадський порядок, приймати і реєструвати заяви й повідомлення про злочини та адміністративні правопорушення, своєчасно приймати по них рішення. В судовому засіданні встановлено, що 14 лютого 2003 року [PERSON] звернулася із заявою до Зеленодольского МВМ, в якій вказала, що в грудні 2002 року [PERSON] шляхом обману заволодів її грошима в сумі 480 гр., а також погрожує їй фізичною розправою. Постановою оперуповноваженого Апостолівського РВ від 19.02.03 року в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] відмовлено на підставі п.2 ст. 6 КПК України (а. с.5-6). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], скориставшись правом на захист своїх законних прав та інтересів, у встановленому законом порядку, передбаченому національним законодавством, 14.02.03 року звернулася із заявою про притягнення позивача до відповідальності за погрози на її адресу фізичною розправою та заволодіння шляхом обману її грошима до Зеленодольского міського відділу міліції, тобто саме в той орган, який відповідно до чинного законодавства має вирішувати по суті такі заяви, в зв"язку з чим суд вважає, що звернення [PERSON] із заявою до органу, уповноваженого на її розгляд, не є передбаченим ст. 7 ЦК України поширенням відомостей, що порочать честь, гідність чи ділову репутацію особи. На підставі викладеного суд вважає, що позов в даній частині задоволенню не підлягає. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він працює першим заступником міського голови м. Зеленодольськ, в його компетенцію входило будівництво житла, але розподілом квартир він не займався, відносин ніяких з [PERSON] він ніколи не підтримував, ніяких питань з нею, щодо отримання квартири останньою не вирішував, оскільки не мав на те повноважень. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона проживає поряд з [PERSON] і працювала разом з нею в школі №2 м.Зеленодольськ.Вона неодноразово чула, як [PERSON] ображала [PERSON], висловлюючись на його адресу брутальними словами, називала його злочинцем, аферистом і хабарником. Дат, коли це відбувалося, вона не пам"ятає, але це було до 2004 року. Дані висловлювання вона викрикувала на вулиці, де йшли перехожі, стороні люди. Крім того, вона вимушена була звертатись до прокуратури Апостолівського району для захисту її , як свідка по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про захист честі та гідності, стягнення моральної шкоди, оскільки [PERSON] змушувала її писати письмові пояснення, нібито вона в судовому засіданні дала неправдиві показання проти неї, ображала її. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона працює двірником в тому дворі, де проживає [PERSON] Приблизно в 2003 році вона чула, як [PERSON] брутальною лайкою говорить про [PERSON], вона називала його аферистом. Пізніше зібрали збори в ЖКП до 30 чоловік, де обговорювали, що [PERSON] наговорює на [PERSON], що вона його ображала. ЇЇ вимусили написати пояснення про те, що [PERSON] не обговорювала і не ображала [PERSON] Вона таку заяву написала того, що боялась втратити роботу, але після цього вона звернулась до прокуратури Апостолівського району за захистом, оскільки вищевказану заяву її заставили написати, а фактично [PERSON] говорила, що [PERSON] погана людина, аферист. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона проживала в одному під"їзді з [PERSON] [PERSON] неодноразово говорила їй про те, що [PERSON] взяв у неї хабара. [PERSON] про це вона говорила і іншим сусідам. Крім того, вранці, якого саме дня вона не памятає, до неї постукала [PERSON] і зайшовши до неї в квартиру пройшла до спальні і почала виглядати у вікно, при цьому вона сказала, що [PERSON] хоче її вбити, на що вона тій відповіла, що [PERSON] порядна людина і виставила її за двері, на що остання дуже обурилась. Свідок [PERSON] пояснив суду, що в лютому 2003 року (дату він не пам"ятає) він стояв з [PERSON] в під"їзді будинку, де проживає [PERSON] Поряд пройшла [PERSON], яка образила [PERSON] та назвала його аферистом, бандитом. Після цього вона просила його, щоб він піднявся до неї додому для того, щоб повідомити йому який саме [PERSON] Він до неї не зайшов. Крім того, в місті [PERSON] викрикувала образи на адресу [PERSON],але які саме він не розчув. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона працювала заступником голови районної ради. [PERSON] прийшла до неї з проханням допомогти отримати їй перший клас, оскільки їй не розприділили першокласників у звязку з тим, що відносно неї надійшли заяви батьків і дітей. Вона подзвонила директору школи, де працювала [PERSON] і попросила, щоб вона діяла відповідно закону, враховуючи досвід роботи, освіту вчителя. Після цього, до неї приходив [PERSON] і говорив, що [PERSON] поганий вчительі не повинна займати посаду вчителя, оскільки вона його завжди зачіпає. Вона запропонувала їм зібратися у неї і помиритися, на що [PERSON] відповів відмовою. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона працює викладачем Зеленодольського професійного ліцею. На початку літа 2002 року до неї прийшла [PERSON] і просила позичити грошей, при цьому вона стала розказувати, що їй вкрай необхідно близько 400 грн. ,оскільки їй обіцяли виділити квартиру і в цьому їй обіцяв допомогти [PERSON] , який попросив купити бензину і два могорича. Вона позичила [PERSON] приблизно 340-360 грн. і вона пішла. Через деякий час , [PERSON] їй зателефонувала і запитала, що краще купувати для могорича, на що вона їй відповіла, що чоловікам цукерки не потрібні. Через деякий час їй подзвонила [PERSON] і повідомила, що ніякої квартири їй не виділили, [PERSON] взяв гроші і обдурив її. Гроші [PERSON] повернула їй. Крім цього, влітку 2004 року вона зустріла [PERSON], потім до неї підійшла інша жінка і вони стали розмовляти, вона ж чекала її на відстані. Потім вона побачила, як наче до неї почав звертатись невідомий чоловік, він махав в її сторону руками. Вона нічого не зрозуміла, а коли до неї підійшла [PERSON] вона пояснила, що це був [PERSON] [PERSON] постійно жалілася на [PERSON], але це все було зі слів [PERSON] Свідок [PERSON] пояснила суду, що з 1992 року вона працювала разом з [PERSON] З 2006 року в колективі почались розмови про те, що [PERSON] зводить на когось наклепи. У неї почались проблеми на роботі, особливо з вчителями молодших класів. Це почалось після того, як до школи почав ходити [PERSON], який повідомляв вчителям, що [PERSON] про них говорила. [PERSON] приходив до директора школи. Адміністрація школи звертала увагу на поведінку [PERSON],мотивуючи це тим, що в неї погані відносини з сусідами. Свідок [PERSON] пояснила суду, що більше 2 років, а може й більше (точної дати не памятає) в ЖКП були зібрані збори в актовому залі підприємства, де були присутні всі двірники. [PERSON] на цих зборах була присутня [PERSON] Збори були зібрані техніком [PERSON]. [PERSON] просила вибачення за те, що начебто когось образила, кого саме вона не памятає , оскільки пройшло багато часу. Вона не чула, що б [PERSON] змушували писати заяву. Свідок [PERSON] пояснила суду, що техніком підприємства [PERSON] було зібрано збори в актовому залі ЖКП. На зборах була присутня [PERSON] Коли вона прийшла на збори, зрозуміла, що дані збори не відносяться до роботи і пішла з них. [PERSON] ніхто не змушував писати заяви в той час, коли вона була присутня на зборах. Аналізуючи пояснення свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], суд приходить до висновку, що ті були свідками різних зборів працівників ЗКП, одні відбувались 16.02.2003 року, інші після винесення судом рішення по справі від 12.01.2006 року. Згідно трудової книжки [PERSON]В працював в органах внутрішніх справ та в інших підприємствах, неодноразово заохочувався (а.с.7-8),характеризується позитивно (а.с.9). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відомості, поширені [PERSON] 12 лютого 2003 року серед мешканців 2-го під'їзду будинку № 2 по вулиці Будівельній м. Зеленодольськ Апостолівського району Дніпропетровської області та поширені 16 лютого 2003 року серед працівників Зеленодольського комунального підприємстві в м. Зеленодольськ Апостолівського району Дніпропетровської області про те, що [PERSON] брав у неї гроші, що [PERSON] є злочинцем, аферистом, є такими, що не відповідають дійсності та порочать честь та гідність [PERSON], оскільки відносно [PERSON] відмовлено в порушенні кримінальної справи за ст. ст. 129, 190 КК України в зв"язку з відсутністю складу злочину в його діях, факти притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності та засудження його за скоєння злочину, а також факт, що [PERSON] взяв у [PERSON] гроші для вирішення питання відносно розподілу квартири, не найшли підтвердження в судовому засіданні . Суд вважає, що поширення [PERSON] відомостей мало місце, оскільки вона повідомила відомості стосовно [PERSON] іншим особам. Суд також вважає, що висловлювання [PERSON]на адресу [PERSON] брутальними та образливими словами 12 та 16 лютого 2003 року принижують його честь та гідність. Вищевказаними діями [PERSON]завдано моральної шкоди [PERSON], так як вона розповсюдила відомості про нього, що не відповідають дійсності, стороннім особам, та висловлювалась на його адресу брутальними та образливими словами. [PERSON] дії [PERSON]порочать честь та гідність [PERSON] Суд вважає, що достатньою сумою відшкодування моральної шкоди є 1000 гр., яку належить стягнути з [PERSON] . Крім того підлягає стягненню з [PERSON] витрати [PERSON] на послуги адвоката в розмірі 300 грн. Постановляючи рішення по справі, суд вважає за необхідне зобов"язати [PERSON]спростувати поширені нею відомості про [PERSON], що не відповідають дійсності. Крім того, в судовому засіданні знайшов підтвердження факт поширення неправдивих відомостей [PERSON] відносно [PERSON] , яке виразилось у розповсюджені інформації відносно неї, що не відповідає дійсності, а саме що вона є поганим вчителем і не може займати дану посаду. Поширена інформація була доведена [PERSON] до відома, як адміністрації школи, де працює [PERSON] так і заступнику голови районної ради [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] не довів достовірність поширюваної інформації, його ствердження є його субєктивним оціночним судженням. Захищаючись від наклепу [PERSON], [PERSON] не маючи рішень компетентних органів стосовно професіоналізму [PERSON], став розповсюджувати свою особисту думку та висновки, зроблені ним самим про непрофесіоналізм вчителя [PERSON] Суд вважає доведеним факт, що вказана негативна інформація відносно [PERSON] висловлена в принизливій формі була умисно поширена [PERSON] і доведена до відома невизначеному колу людей, чим було принижено честь, гідність [PERSON], тому діями [PERSON] завдано [PERSON] моральної шкоди , яку суд вважає достатньою стягнути у розмірі 1000 грн. Якщо оціночні судження в поширеній інформації є субєктивною оцінкою розповсюджувача і вони подані у формі, що адекватно, недвозначно відбивають субєктивний характер судження, то вони не підлягають спростуванню, тому вимоги [PERSON] щодо спростування поширеної [PERSON] неправдивої інформації відносно неї серед педагогічного колективу школи №2 м. Зеленодольськ, завідуючим районного відділу освіти [PERSON] та принесенням публічного вибачення задоволенню не підлягають. Відповідно вимог ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві-пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачу відмовлено, тобто з [PERSON], [PERSON] необхідно стягнути судовий збір за позов немайнового характеру у розмірі 94 грн. 10 коп з кожного. Крім того, з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно частково стягнути сплачене [PERSON]В державне мито при подачі позову, у розмірі 8 грн. 50 коп.

Outcome: partial