overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [PERSON], [INFO], у розмірі 2400 грн щомісяця, стверджуючи, що відповідач є батьком дитини, він не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не приймає участі у вихованні дитини. Відповідач позов визнав частково. Суд вислухав сторони, вивчив надані документи і встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2006 року, від цього шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З лютого місяця 2010 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, за згодою батька неповнолітня дитина проживає з матірю. Позивачка стверджує, [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання сина, не приймає участі у вихованні дитини, яка перебуває на утриманні тільки матері, тому вона позивачка- звернулась до суду з вимогами стягнути з батька аліменти на утримання неповнолітнього сина. Відповідач, визнаючи позов частково, стверджував, що після розлучення з позивачкою, він постійно цікавиться долею дитини, зустрічається з сином, приймає участь у його вихованні і матеріальному забезпеченні. Відповідач посилався на наявність у нього постійної роботи, постійного заробітку, про наявність у нього на утриманні ще однієї неповнолітньої дитини (дочки [PERSON], [INFO]) і погодився щомісяця сплачувати позивачці на утримання неповнолітнього сина 1\\4 частину свого заробітку. При викладених обставинах суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з таких підстав: батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. У даному випадку суд встановив, що між сторонами існують напружені стосунки, що сторони не мають спільного бюджету, що неповнолітня дитина проживає з матірю. Надані суду докази підтверджують наявність у відповідача постійної роботи, перебування на його утриманні ще одної неповнолітньої дитини, а також той факт, що з січня місяця 2011 року відповідач не приймає участі у вихованні сина та його утриманні. З урахуванням заяви відповідача, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1\\4 частини з усіх доходів відповідача щомісячно. Правовідносини, які виникли між сторонами з приводу стягнення аліментів з батька на утримання дитини, регулюються ст.180, 181, 182,184 СК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-09 00:00:00

30 серпня 2011 року позивач звернулась з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що від є власником приватизованої квартири [ADDRESS]. Відповідачі - його син та внучка зареєстровані в названій квартирі, але фактично в ній не проживають, за комунальні послуги не сплачують, він не має можливості утримувати квартиру самостійно, тому вважає, що відповідачі втратили право користування квартирою, оскільки не проживають в ній без поважних причин понад встановлені законом строки. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідачі у судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи - сектору громадянства, імміграції та паспортної реєстрації фізичних осіб Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області у судове засідання на з'явився, надіслав лист з проханням провести судове засідання у їхню відсутність. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що вони є сусідами позивача і підтвердили, що відповідачі понад 30 років не проживають в [INFO]. Але у судовому засіданні встановлено, що за даними комунального підприємства Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] (1/2 частина) на підставі свідоцтва про право власності, виданого 14 липня 1994 року, та [PERSON] (1/2 частина) на підставі договору дарування, посвідченого 19 вересня 2005 року Першою Павлоградською держнотконторою (а.с.16). Оскільки квартира [ADDRESS] приватизована, а [PERSON] не є її власником, від є неналежним позивачем у даній справі і не має права ставити питання про втрату права користування житлом членами сім'ї власника відповідно до ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України, на яку він посилається у своїй позовній заяві. Крім того відповідач [PERSON], як співвласник квартири, не може бути визнаний таким, що втратив право користування нею. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-09 00:00:00

Виконавчий комітет Павлоградської міської ради через представника звернувся до суду з позовом про визнання [PERSON] втратившим право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: м. Павлоград, Дніпропетровської області, вул. Заводська, будинок №28, кімната №94. В обґрунтування своїх позовних вимог, представник позивача посилається на те, що відповідач, а саме [PERSON] не мешкає за вказаною адресою з 2006 року, що було встановлено при перевірці паспортного режиму працівниками КП «Павлограджитлосервіс». В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі та пояснила, що згідно ордеру №429 від 01.02.2006 року виданого згідно рішення Павлоградського міськвиконкому відповідач був вселений в кімнату №94 по вул. Заводській,28. Відповідач не користується житловим приміщенням без поважних причин на підставі того, що відповідним актом, складеним представниками КП «Павлограджитлосервіс» за адресою вказаної жилої площі, за яким встановлено, що [PERSON] в спірній кімнаті не знаходиться з 2006 року. Крім того, відповідач не вносить належних платежів за газ, світло тощо. В домі відсутні його особисті речі, тобто відповідач ніяким чином не використовує своє право користування житлом. Відповідач в судове засідання не зявився, про день місце та час слухання справи був повідомлений належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника виконкому, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що в кімнату №94 по вул. Заводській,28 в м. Павлограді, позивач засилився на підставі ордеру №429 від 01.02.2006 року виданого згідно рішення Павлоградського міськвиконкому. З 2006 року відповідач на спірній жилплощі не зявлявся жодного разу. Ці обставини підтверджуються складеним представниками КП «Павлограджитлосервіс» актом та поясненнями сусідів. Але на виконання запиту суду управління інформаційного центру МВС України в Дніпропетровській області на адресу суду надало докази поважності відсутності [PERSON] в спірній кімнаті. Проведеною перевіркою за обліками персонально-довідкової картотеки УІАЗ встановлено, що [PERSON] неодноразово засуджений, останній раз 28.09.2009 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за статтею 185 ч.2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Тож доводи представника позивача стосовно того, що відповідач без поважних причин є відсутнім у спірній кімнаті і ні яких перешкод для цього не було, спростовуються матеріалами справи. Згідно зі ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, що передбачається ст.9 ЖК України. Таким чином, оцінюючи у сукупності добуті у судовому засіданні докази, суд знаходить достовірно встановленим, що відповідач за поважних причин не проживає в спірній квартирі. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги Виконавчого комітету Павлоградської міської ради не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-09 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою\~ у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-09 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] \~звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований \~22.04.1987р. \~відділом РАЦС Бердянського \~міськвиконкому Запорізької області. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. В позові зазначає, що сімейне життя останні роки погіршилося. Між ними постійно виникають конфлікти, відсутнє \~взаєморозуміння, що призвело до фактичного припинення сімейних відносин. \~З січня 2011 року \~вони припинили ведення спільного господарства, з того часу спільно не проживають. \~Вважає подальше збереження шлюбу не можливим, просить розірвати шлюб. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач у судове засідання не зявився. Подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Позов підтримує просить його задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи \~повідомлена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки. Згідно зі ст.ст.169, 224 ЦПК України суд, за згодою позивача, розглядає справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних та доказів, постановляє заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сімейні стосунки між подружжям не склалися, спільно не проживають з січня 2011 року, спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. \~З огляду на викладене, суд визнає подальше збереження шлюбу таким, що \~суперечить інтересам подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-09 00:00:00

08 вересня 2011 року позивач звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі, але з грудня 2006 року по жовтень 2009 рік вони проживали однією сім`ю та вели спільне господарство. [INFO] у них народилась дочка [PERSON] , про що свідчить запис у свідоцтві про народження, актовий запис №115. За заявою [PERSON] , поданою до органу реєстрації, на підставі п. 1 ч.2 ст.125 СК України, він визнав себе батьком [PERSON] . Відповідач ухиляється від утримання дочки, матеріальної допомоги добровільно не надає. Дочка проживає та знаходиться на її утриманні. Відповідач здоровий, працездатний, а тому він має можливість, відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, надавати аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно на дочку на користь позивачки, але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд, вивчивши матеріали, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів родини, а також визначає частку заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Судом встановлено, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, але з грудня 2006 року по жовтень 2009 року вони проживали однією сім`єю та вели спільне господарство. Від вказаних відносин у них народилась дочка [PERSON] [INFO] , батьком якої є [PERSON] , про що свідчить запис у свідоцтві про народження. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Дочка проживає та знаходяться на утриманні позивача. Враховуючи стан здоров`я, матеріальний та сімейний стан відповідача, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1\\4 частки його заробітку (доходу) на дитину на користь позивача. У відповідності до ст.79, п.З ч.І ст. 80, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 188,20 грн. в зв`язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-09 00:00:00

В жовтні 2011 року позивач звернувся до суду з названою вище позовною заявою в якій зазначає, що він знаходиться з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 2006 року та від цього шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачкою по справі сімейні стосунки припинені з березня 2010 року по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що призвело до частих скандалів і припинення сімейних стосунків, а тому це призвело до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї з відповідачкою є не можливим. Майнового спору вони не мають. Через органи РАЦС розірвати шлюб відповідачка відмовляється. Посилаючись на наведене, просив позов задовольнити. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач також не з`явилась у судове засідання, надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши докази по справі суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 вересня 2006 року, шлюб був зареєстрований Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 392. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.З ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-09 00:00:00

В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалась на те, що 31.05.2008 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб в якому у них народився син: [PERSON] , [INFO] , який в даний час проживає з позивачкою. З серпня 2009 року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що відновлення сім`ї не можливе, а тому вимушений звернутись з даним позовом до суду. В судове засідання позивачка не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності, згідно якої вона підтримує позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, згідно якої він визнає позовні вимоги позивача. В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а шлюб сторін розірванню з наступних підстав. Судом по справі встановлено факт, що 31.05.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано у Виконавчому комітеті Перещепинскої міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за актовим записом № 15, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. В даному шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. В даний час сторони не проживають однією сім`єю і суд вважає, що примирення між сторонами та відновлення сім`ї неможливе, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому, на підставі ст. 112 СК України, шлюб сторін підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-09 00:00:00

03 жовтня 2011 року позивач звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 10.11.2007 року. Від даного шлюбу мають дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає. Діти проживають та знаходяться на її утриманні. Відповідач здоровий, працездатний, а тому він має можливість, відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України, надавати аліменти у розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу) щомісячно на дітей на користь позивачки, але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Суд, вивчивши матеріали, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до ст.ст. 180, 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність інших дітей, непрацездатних членів родини, а також визначає частку заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватися як аліменти на дитину. Судом встановлено, що сторони перебувають у повторному шлюбі, який було зареєстровано 10.11.2007 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 904. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Від першого шлюбу, якій був зареєстровано сторонами 18.06.1994 року, а потім розірвано - народжена дочка [PERSON] . [INFO] . Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Діти проживають та знаходяться на утриманні позивача. Враховуючи стан здоров`я, матеріальний та сімейний стан відповідача, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1\\2 частки його заробітку (доходу) на дітей на користь позивача. У відповідності до ст.79, п.З ч.І ст. 80, 81, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 51,00 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в зв`язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-09 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користуванням житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що згідно свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 06 листопада 2006 року їй належить квартира за вищевказаною адресою, в якій прописані відповідачі, але з 2005 року без поважної причини не проживають в ній, місце їх проживання не відоме. Позивачка в судовому засіданні на позові наполягала. При цьому пояснила, що вона після отримання свідоцтва про право власності на дану квартиру дізналась, що в ній прописані відповідачі, однак будь-яких пояснень, чому вони прописані в квартирі та взагалі хто ці особи вона ані від спеціалістів сільської ради, ані від керівництва СГ ТОВ Нерубайськене отримала. Відповідачі неодноразово в судові засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про день розгляду справи, про причину неявки суд не повідомили і заяву про розгляд справи за їх відсутності не подали, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, на підставі статті 224 ЦПК України. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що згідно свідоцтва про право власності № 4387 від 06 листопада 2006 року виданого СГ ТОВ Нерубайське(а.с.8) позивачці належить квартира [ADDRESS] . Згідно довідки Нерубайської сільської ради №1612 від 08.06.2011 р. (а.с.6) відповідачі зареєстровані за вказаною адресою, але з 1995 року в квартирі не проживають. Це підтверджується також актами від 11.01.2011 року, 15.03.2011 року, 18.05.2011 року (а.с.11-13). Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст. 71 цього Кодексу. В судовому засіданні було встановлено, що відповідачі без поважної причини не проживають в квартирі понад вказаного терміну, тому вимоги позивачки суд вважає обґрунтованими і законними. \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-09 00:00:00

У вересні 2011 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого з [PERSON] у 2006 році. Свої вимоги мотивувала тим, що спільне життя не склалося, так як вони з чоловіком мають різні характери, різні погляди на життя, родину та подружні стосунки. Довгий час вони вже не проживають однією сім`єю. Донька [PERSON] , [INFO] , після розірвання шлюбу проживатиме з матір`ю за спільною домовленістю між подружжям. Будь-яких майнових, фінансових чи інших вимог одне до одного вони не мають. У судовому засіданні позивачка підтримала свій позов. Відповідач проти задоволення позову не заперечував. Матеріалами справи встановлено, що сторони уклали шлюб 02 вересня 2006 року, який зареєстрували у Кіровському відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпропетровського міського управління юстиції, запис в книзі реєстрації актів про одруження № 399. Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Як стверджують сторони, вони однією сім`єю не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, сім`я розпалася, шлюб носить формальний характер. Донька після розірвання шлюбу проживатиме з матір`ю. Спору про майно між сторонами немає. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи фактичні взаємини сторін, беручи до уваги інші обставини, суд вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 105, 110, 112, 113, 114 СК України,

Outcome: approved