Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-12 00:00:00

У жовтні 2009 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства «ОТП Банк»до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог, позивач посилався на те, що 05 жовтня 2007 року між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»та відповідачем – [PERSON], було укладено кредитний договір №ML-302/339/2007 в іноземній валюті –долар США, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 90 438,15 доларів США 00 центів, на придбання нерухомого майна з погашенням суми кредиту та відсотків згідно графіку. З метою забезпечення виконання зобов’язань за вказаним кредитним договором між позивачем - закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»та відповідачем –[PERSON], було укладено договір поруки № SR-302/339/2007 від 05 жовтня 2007 року. Відповідачі відповідно до умов кредитного договору свої зобов’язання не виконували належним чином, у зв’язку з чим виникла заборгованість, тому, враховуючи вищезазначені обставини, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість по кредитному договору з урахуванням відсотків та пені за прострочення виконання зобов’язань в розмірі 960 082 грн. 24 коп., та судові витрати понесені позивачем по даній справі зі сплати державного мита в сумі 1 700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,00 грн. У судове засідання з’явився представник позивача, наполягав на задоволенні позовних вимог. У судове засідання з’явилися також представники відповідача [PERSON], проти задоволення позовних вимог заперечували. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з’явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши надані докази, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що 05 жовтня 2007 року між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», а згодом - товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»та відповідачем –[PERSON], було укладено кредитний договір №ML-302/339/2007 в іноземній валюті –долар США, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 90 438,15 доларів США 00 центів, на придбання нерухомого майна на строк до 05 жовтня 2025 року зі сплатою за користування кредитом відсоткової ставки, яка складається зі ставки FIDR та фіксованого відсотку у розмірі 4,49 % річних. Представник позивача посилався на те, що між позивачем та [PERSON], було укладено договір поруки № SR-302/339/2007 від 05 жовтня 2007 року, відповідно до якого остання поручилася перед позивачем відповідати за виконання позичальником - [PERSON], обов’язків за кредитним договором №ML-302/339/2007 від 05 жовтня 2007 року як солідарний боржник. Проте, під час розгляду справи судом було з’ясовано, що [PERSON] договір поруки № SR-302/339/2007 від 05 жовтня 2007 року не підписувала. Так, відповідно до копії договору поруки № SR-302/339/2007 від 05 жовтня 2007 року, яка наявна в матеріалах справи, в статті 8 вказаного договору реквізити та підписи сторін поручителем за договором вказана [PERSON], проте її підпис відсутній. Таким чином, суд приходить до висновку про безпідставність вимог позивача про стягнення з [PERSON], як з солідарного боржника, суми боргу за кредитним договором №ML-302/339/2007 від 05 жовтня 2007 року. У судовому засіданні з’ясовано, що відповідач [PERSON] свої зобов’язання за вищезазначеним кредитним договором №ML-302/339/2007 від 05 жовтня 2007 року в частині повернення суми кредиту та сплати відсотків за використання кредиту не виконав неналежним чином, у зв’язку з чим у нього перед позивачем виникла заборгованість, розмір якої станом на 21 вересня 2009 року становить 120 025 доларів 26 центів, що з урахуванням офіційного курсу НБУ становить 960 982 грн. 24 коп. Дані обставини підтверджуються наданим суду представником позивача розрахунком заборгованості по кредитному договору №ML-302/339/2007 від 05 жовтня 2007 року, розрахунок наявний в матеріалах справи. 16.09.2010 року у судовому засіданні було задоволено клопотання представника позивача та замінено позивача - публічне акціонерне товариство «ОТП Банк»на товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»в зв’язку з переходом права вимоги від публічного акціонерного товариства «ОТП Банк»до товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна». Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а обов’язком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор –прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 16 ЦК України одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов’язку в натурі. Пунктом 1.9.1. частиною 2 кредитного договору №ML-302/339/2007 від 05 жовтня 2007 року встановлено, що, незважаючи на інші положення цього Договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов’язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником та/або поручителем своїх боргових та інших зобов’язань за цим договором та/або умов договору поруки. Оцінюючі всі докази, досліджені судом у їх сукупності під час розгляду справи у судовому засіданні, та приймаючи до уваги те, що відповідачем [PERSON] не було підписано договір поруки № SR-302/339/2007 від 05 жовтня 2007 року, а відповідачем [PERSON] було порушено умови кредитного договору №ML-302/339/2007 від 05 жовтня 2007 року, а саме: не виконані зобов’язання стосовно погашення кредиту та сплати процентів за його користування, суд вважає за необхідне, стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №ML-302/339/2007 від 05 жовтня 2007 року станом на 21 вересня 2009 року, з урахуванням відсотків та пені, тим самим задовольнивши позовні вимоги позивача частково. Крім того, ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.04.2010 року було забезпечено позовну заяву у даній цивільній справі шляхом накладення арешту на частину квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві власності. Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України, якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову. Зважаючи на те, що в задоволенні позовних вимог позивача до відповідача –[PERSON], було відмовлено, а заходи забезпечення позову були вжиті судом шляхом накладення арешту саме на майно [PERSON], суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.04.2010 року шляхом зняття арешту на частину квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON] на праві власності. В порядку розподілу судових витрат, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача понесені позивачем судові витрати зі сплати державного мита при зверненні до суду з позовною заявою в сумі 1 700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved