Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

Позивач ВАТ КБ «Надра» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 28.09.2007 року сторони уклали кредитний договір, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит на споживчі потреби у національній валюті України на загальну суму 25000 грн. із розрахунку 30.00 % річних строком з 28.09.2007 року по 20.03.2009 року. Відповідно до п. 3.1.1 кредитного договору відповідач повертає кредит та сплачує відсотки згідно графіку повернення кредиту та сплати відсотків, який є невід'ємною частиною кредитного договору. Відповідно до п. 3.1.2.2 у випадку прострочення виконання зобов'язання у відношенні повернення кредиту у строк, обумовлений п. 3.1.1 кредитного договору, відповідач сплачує позивачу відсотки за користування кредитом або його частини (якщо зобов'язання частково виконані відповідачем) у розмірі 30.00 % річних виходячи з фактичної кількості днів у розрахунковому місяці. Кредит було отримано відповідачем 28.09.2007 року, що підтверджується заявою на видачу готівки (меморіальним ордером) від 28.09.2007 року. Відповідно до п. 1.3 кредитного договору, кінцевим терміном повернення кредиту є 20.03.2009 . Відповідачем станом на 05.11.2010 року порушені пункти 1.3, 3.1.1, 5.1.2 кредитного договору щодо повернення кредиту та сплаті відсотків за користування коштами. 20.03.2009 строк кредитного договору закінчився, таким чином відповідач прострочив термін виконання основного зобов'язання. Відповідно до п. 8.1 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. Відповідно до п. 8.2 кредитного договору за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. Відповідно до п. 8.3 кредитного договору у разі порушення відповідачем строків повернення кредиту та/чи сплати відсотків за користування кредитом відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 25% від суми заборгованості по поверненню кредиту та/чи сплати відсотків, вказаних у графіку і визначених на дату прострочення. Станом на 05.11.2010 року за відповідачем наявна заборгованість по кредитному договору в сумі 41648 гривень 20 копійок. Тому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 41648грн. 20 коп., також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання, не з»явився, про день слухання справи повідомлявся, причини неявки суду не повідомив, своїх заперечень проти позову не надав. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вислухавши осіб, які приймають участь в справі, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав: Судом встановлено, що 28.09.2007 року сторони уклали кредитний договір № 195/ЕМК5 0/2007-980, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит на споживчі потреби у національній валюті України на загальну суму 25000 грн. із розрахунку 30.00 % річних строком з 28.09.2007 року по 20.03.2009 року. Відповідно до п. 3.1.1 кредитного договору відповідач повертає кредит та сплачує відсотки згідно графіку повернення кредиту та сплати відсотків, який є невід'ємною частиною кредитного договору. Відповідно до п. 3.1.2.2 у випадку прострочення виконання зобов'язання у відношенні повернення кредиту у строк, обумовлений п. 3.1.1 кредитного договору, відповідач сплачує позивачу відсотки за користування кредитом або його частини (якщо зобов'язання частково виконані відповідачем) у розмірі 30.00 % річних виходячи з фактичної кількості днів у розрахунковому місяці. Кредит було отримано відповідачем 28.09.2007 року, що підтверджується заявою на видачу готівки від 28.09.2007 року. Відповідно до п. 1.3 кредитного договору, кінцевим терміном повернення кредиту є 20.03.2009 . Відповідачем станом на 05.11.2010 року порушені пункти 1.3, 3.1.1, 5.1.2 кредитного договору щодо повернення кредиту та сплаті відсотків за користування коштами. 20.03.2009 строк кредитного договору закінчився, таким чином відповідач прострочив термін виконання основного зобов'язання. Відповідно до п. 8.1 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. Відповідно до п. 8.2 кредитного договору за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. Відповідно до п. 8.3 кредитного договору у разі порушення відповідачем строків повернення кредиту та/чи сплати відсотків за користування кредитом відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 25% від суми заборгованості по поверненню кредиту та/чи сплати відсотків, вказаних у графіку і визначених на дату прострочення. Станом на 05.11.2010 року за відповідачем наявна заборгованість по кредитному договору в сумі 41648 гривень 20 копійок, в тому числі: - непогашений кредит - 14817 гривень 70 копійок; несплачені відсотки - 11375 гривень 43 копійки; несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов'язань - 8906 гривень 79 копійок; за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків 6548 гривень 28 копійок. У зв'язку з виникненням заборгованості по оплаті передбачених кредитним договором платежів позивач неодноразово повідомляв відповідача про факт виникнення заборгованості та її розмір. Однак на даний час кредитна заборгованість відповідачем не погашена. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Згідно ст.. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved