Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

Позивач звернувся з названим позовом в суд і просив визнати за ним в порядку спадкування за законом право користування на земельну ділянку площею 50,0 га для ведення селянського (фермерського) господарства, що розташована на території Хоцьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті, 04 серпня 2010 року, його батька [PERSON], відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 50,0 га для ведення селянського (фермерського) господарства, розташованого на території Хоцьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району, яка належала йому на праві постійного користування землею. Він та його брати, відповідачі в справі, є спадкоємцями першої черги. Йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену земельну ділянку із-за відсутності правовстановлюючого документу на вищеназвану земельну ділянку. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, просять задовольнити їх. Відповідачі в судове засідання не зявились, про день розгляду справи повідомлені належним чином, в письмових заявах визнають позов і просять справу розглянути в їх відсутності. Третя особа: управління Держкомзему в Переяслав-Хмельницькому районі в письмовому повідомленні просить розглянути справу у відсутності представника управління. Заслухавши позивача і його представника, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. Після смерті, 04 серпня 2010 року [PERSON], відкрилась спадщина. Спадкоємцями першої черги за законом є позивач та відповідачі в справі. Спадкодавець [PERSON] мав земельну ділянку площею 50,0 га для ведення селянського (фермерського) господарства, розташованої на території Хоцьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району на праві постійного користування згідно рішення ХІІ сесії ХХІІ скликання Переяслав-Хмельницької районної ради народних депутатів Київської області, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею, виданого 20.01.1998 року. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою ( ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику справах про спадкування» у порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Згідно статті 92 ЗК України від 25.10.2001 року в перелік субєктів права постійного користування земельною ділянкою не включені фізичні особи. Відповідно до п. 6 Перехідних положень ЗК України в редакції від 20.04.2004 року громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні були до 01 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них. Рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 року № 5-рп/2005 визнано ці положення неконституційними і тому норма п. 6 Перехідних положень ЗК України втратила юридичну силу, а право постійного користування земельною ділянкою залишилося у фізичних осіб, незважаючи на вичерпний перелік, закріплений у ст. 92 Кодексу. Цим же рішенням Конституційного Суду України визначено, що використання терміну «набувають», що означає, «ставати власником чого-небудь, здобувати що-небудь» після набрання чинності статтею 92 ЗК України свідчить, що ця норма не обмежує і не скасовує діюче право постійного користування ділянками, набуте громадянами в установлених законодавством випадках станом на 1 січня 2002 року. Тобто, спадкодавець набув право користування земельною ділянкою для ведення селянського (фермерського) господарства площею 50 га, а значить відповідно до вимог ст. ст. 1216, 1218 ЦК України таке право перейшло до спадкоємця позивача в справі. Зважаючи на вищевикладені обставини, досліджені в судовому засіданні докази та визнання відповідачами позову, яке не суперечить Закону, не порушує права, свободи інших осіб, суд вважає, що позов про визнання права в порядку спадкування за законом підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved