Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-12 00:00:00

21 листопада 2009 року відповідачка підписала заяву про отримання від позивача строкового кредиту в загальній сумі 5490,32 грн. на строк 24 місяці до 21 листопада 2011 року включно, а саме: 3670 грн. на придбання товару, 1453,32 грн. на сплату страхового платежу, 367 грн. одноразової винагороди за надання фінансового інструменту, зі сплатою 12 % річних на суму заборгованості та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту в сум 87,85 грн., про її ознайомлення з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, а також довідку про кредитні ставки позивача. Відповідно до п.2.5 Умов товар є предметом застави та оцінений у 8321,52 грн. Позивач просить стягнути з відповідачки борг по кредиту станом на 7 лютого 2011 року в загальній сумі 17194,42 грн., а саме: поточний борг по кредиту 5082,50 грн., загальна сума боргу за відсотками 494,62 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 1054,20 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором 9268,13 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 794,97 грн., так як остання здійснила дві сплати за договором у грудні 2009 року та січні 2010 року, а потім взагалі припинила виконання зобовязань, не реагує на попередження щодо дострокового погашення кредиту через невиконання його умов. Також позивач просив стягнути витрати по справі у вигляді судового збору та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. Представник відповідачки позов не визнала повністю, посилаючись на те, що сторони фактично ніякого договору не укладали, а підписана [PERSON] заява не є належною його формою та не тягне ніяких зобовязань, а також відсутні докази отримання нею від позивача коштів. Відповідачка жодного разу не з'явилась в судові засідання, хоча її явка була визнана судом обов'язковою, а також не надала ніяких доказів щодо неможливості участі в розгляді справи через стан здоровя. В зв'язку з повторною неявкою її та представника в судові засідання 3 та 13 жовтня 2011 року без поважних причин, за згодою представника позивача по справі постановляється заочне рішення. Представник позивача на підтримку своїх вимог пояснив, що позивачка мала намір придбати холодильник, а тому оформила споживчий кредит „розстрочка, за яким вона дійсно на руки коштів не отримувала, оскільки частина їх була перерахована банком одразу продавцю товару, яким за даними правовідносинами був ПП [PERSON], частина перерахована страховій компанії, так як страхування було обов'язковою умовою споживчого кредиту, частина зарахована банком на інший рахунок як плату за користування кредитом. Відповідачка в заяві позичальника зазначила, що знайома з умовами кредиту та приймає їх, в тому числі і щодо проведення щомісячних платежів відповідно до встановленого графіку, проте нею було здійснено лише 2 платежі, а в подальшому вона припинила взагалі виконувати взяті на себе зобовязання, що і стало підставою для звернення до суду. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України договір є обовязковим до виконання сторонами, одностороння відмова від зобовязання не допускається та воно має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у визначений в ньому строк. За заявою позичальника він здійснює погашення кредиту та процентів рівними щомісячними платежами з 21 по 26 число в розмірі по 346,73 грн. згідно графіка, а також сплачує відповідно до умов надання споживчого кредиту фізичним особам „Розстрочка пеню та інші штрафні санкції за порушення строків повернення кредиту, сплати процентів. За ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що даний споживчий кредит позивачка брала для придбання холодильника. Нею були внесені кошти у грудні 2009 року та січня 2010 року в сумі по 350 грн., а потім будь-які виплати припинились. Відповідно до п.п. 6.3-6.4 при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань більше ніж на 30 днів він повинен сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми боргу, а також в разі порушення зобовязань, зазначених у п.п.3.3.15 Умов він сплачує банку штраф у розмірі 100% від вартості предмету застави, яка зазначена в заяві. Відповідно до п. 6.5 Умов також здійснюється нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобовязань. передбачений п.п. 6.1-6.4. Позивачем відповідачу направлялись листі з приводу належного виконання умов договору, а також неодноразово було запропоновано повністю погасити прострочені суми. Ця вимога відповідачем не виконана до цього часу. Відповідно до ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї з сторін в разі істотного порушення договору другою стороною. Відповідач припинив виконувати умови договору, що є його істотним порушенням, а також такі дії відповідача значною мірою позбавляють позивача того, на що він розраховував при укладенні договору, тобто фактично завдають матеріальної шкоди. Крім тогою, як передбачено ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, чому відповідають і умови самого договору. Відповідачкою та її представником, коли остання приймала участь у судових засіданнях, не було надано ніяких доказів того, що даний договір між сторонами не укладався. Натомість в матеріалах справи є заява та анкета позичальника, ксерокопії її паспорту, графік погашення боргу підписані нею особисто, а також виписки по рахунку про внесення нею коштів на рахунок позивача. Крім того позивачем були надані документи приватного підприємця, в тому числі про здійснення ним підприємницької діяльності, у якого відповідачкою було придбано холодильник, про що свідчить рахунок фактура № ІК від 21 листопада 2009 року, та документи про перерахунок банком коштів відповідно до договору. Тому суд не може прийняти до уваги посилання представника відповідачки на те, що остання ніяких товарів не придбавала, в тому числі і в розстрочку шляхом оформлення кредитного договору, оскільки вони спростовуються наявними доказами по справі. Таким чином станом на 7 лютого 2011 року відповідачка [PERSON] має заборгованість перед позивачем по вказаному кредитному договору, чим порушує права останнього як сторони за договором, які підлягають поновленню, в зв'язку з чим з відповідачки на користь позивача також підлягають стягненню витрати по справі. На підставі ст. ст. 16, 525, 526, 530, 629, 651, 1050 ЦК України,

Outcome: approved