Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.10.2007 року було укладено кредитний договір № 014/2553/82/62079 у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом у розмірі 465\~426,00 грн., строком на 120 місяців з 09.10.2007 року по 09.10.2017 року, з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 13,50% річних. 09.10.2007 року через касу банку позивач отримав кошти у розмірі 456\~300,00 грн. та сплатив в касу банку 2\~792,56 грн. страховий платіж згідно договору КФ 7-231/07 від 08.10.2007 року страхування на випадок смерті та втрати працездатності. Також сплатив 2\~604,00 грн. згідно договору КФ -8-01-02/07 від 08.10.2007 року страховий платіж страхування майна. 09.10.2007 року було укладено іпотечний договір, предметом якого є земельна ділянка, що розташована в селі Гореничі, Києво-Святошинського району Київської області по вул. Черешнева,15, площею 0,150 га. При укладенні кредитного договору Банком істотно були порушені права позичальника та йому не було повідомлено орієнтовану сукупну вартість кредиту. Просить суд визнати недійсним кредитний договір, та таким, що суперечить Конституції України та Цивільному кодексу України. Представник Публічного акціонерного товариства „[PERSON] Аваль звернувся з зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/2553/82/62079 від 09.10.2007 року, мотивуючи вимоги тим, що 09.10.2007 року було укладено кредитний договір № 014/2553/82/62079 у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом у розмірі 465\~426,00 грн., строком на 120 місяців з 09.10.2007 року по 09.10.2017 року, з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 13,50% річних. 09.10.2007 року через касу банку позивач отримав кошти у розмірі 456\~300,00 грн. За порушення строків повернення суми кредиту, процентів та комісій позичальник повинен сплатити кредитору пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочки. 03.04.2009 року було укладено додаткову угоду №1 з метою зменшення фінансового навантаження в умовах кризових явищ. Відповідно до якої збільшено строк кредиту на 120 місяців з 09.10.2007 року по 09.10.2027 року. Відповідно до п.3 даної угоди на період з 15.04.2009 року по 15.03.2010 року сторони домовилися зменшити розмір щомісячного платежу. З 15.04.2010 року погашення заборгованості повинно здійснюватися шляхом здійснення щомісячних ануїтетних платежів відповідно до графіку погашення кредиту та процентів, до 15 числа кожного календарного місяця. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов»язання та має заборгованість станом на 19.04.2011 року у розмірі 479\~716,15 грн. Відповідач здійснював проплати несвоєчасно та не в повному обсязі. Представник Публічного акціонерного товариства „[PERSON] Аваль просить стягнути борг по кредиту, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у суді у розмірі 120,00грн. В судовому засіданні позивач та його представник по первісному позову позовні вимоги підтримав та просить суд їх задовольнити. В задоволенні позовних вимог по зустрічному позову просив відмовити. Представник відповідача по первісному позову просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити та зустрічний позов задовольнити. Суд вирішує справу, дотримуючись правил ст.ст.10,11,60 ЦПК України, вимоги яких судом роз"яснені учасникам розгляду справи неодноразово. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до ст.157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі… Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. Вимоги Публічного акціонерного товариства „[PERSON] Аваль» підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 09.10.2007 року між сторонами по первісному та по зустрічному позову було укладено договір про надання кредиту у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом у розмірі 465\~426,00 грн., строком на 120 місяців з 09.10.2007 року по 09.10.2017 року, з процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 13,50% річних. Відповідно до платіжного доручення від 09.10.2007 року [PERSON] отримав кошти у розмірі 456\~300,00 грн На момент предявлення позову до суду [PERSON] не виплатив кредит і має заборгованість перед ПАТ „[PERSON] Аваль у розмірі 461\~655,46 грн.: прострочена заборгованість за кредитом- 1\~554,98 грн.; заборгованість за простроченим відсотками - 14\~695,25 грн.; пеня за прострочення кредиту - 238,00 грн.; пеня за прострочення відсотків - 3\~127,44 грн. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] уклав договір із кредитодавцем та відповідно підписав його власноручно. Заяву анкету позичальника [PERSON] заповнив особисто, про що свідчить його підпис. У квітні 2010 року позичальник уклав з кредитодавцем додаткову угоду №2 до кредитного договору на вигідних для нього умовах, розстрочивши кредит ще на 120 місяців. Але борговані зобов»язання відповідно до додаткової угоди так і не почав виконувати. [PERSON] не надав жодного доказу суду на підтвердження своїх позовних вимог, тільки мотивація, що умови договору для нього не вигідні. Зважаючи на матеріали справи суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] є необґрунтованими на законі та не підтверджені доказами. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов»язанні встановлений строк( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк( термін). Згідно ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов»язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобовязується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно п.4 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. [PERSON] умови кредитного договору не виконав, а тому Кредитодавець має право на дострокове повернення заборгованості по кредитному договору. Таким чином позовні вимоги Публічного акціонерного товариства „[PERSON] Аваль підлягають задоволенню. Також на підставі ст. 81 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті судові витрати по справі, сплачений судовий збір у розмірі 1\~700,00 грн. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення у розмірі 120,00 гривень Враховуючи викладене,

Outcome: approved