Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-16 00:00:00

12.09.2011 року позивач звернулася в суд з позовом до Новопетрівської сільради про визнання права власності за набувальною давністю на житловий будинок. 28.12.2011 року позивач змінила підстави позову. В своєму зміненому позові позивач зазначила, що 14.12.1999 року між нею та [PERSON] відбулася угода про купівлю-продаж будинку з господарським будівлями і спорудами, що розташований по вул. Космонавстів, 41 в с. Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області, відповідно до якої вона передала [PERSON] 5 тисяч гривень за будинок, а та в свою чергу передала їй цей будинок і правовстановлюючі документи на нього і письмову розписку про одержання грошей. Вони домовились про подальше нотаріальне посвідчення цієї угоди, але через хвороби, а потім через смерть [PERSON] в 2001 році, посвідчити нотаріально цю угоду так і не змогли. Посилаючись на те, що з 1999 року вона використовує будинок як свій за укладеним договором, але не має на нього правовстановлюючих документів, позивач обґрунтовуючи свої вимоги до територіальної громади в особі Новопетрівської сільради тим, що у померлої відсутні спадкоємці, а вона повністю виконала всі умови договору купівлі-продажу будинку, що потребує нотаріального оформлення, а тому просить суд визнати цей договір дійсним. В судовому засіданні позивач повністю підтримала свої змінені позовні вимоги і просить суд їх задовольнити, визнавши дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку. Представник відповідача Новопетрівської сільради в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Від представника відповідача на адресу суду надійшла письмова заява про визнання позову та про розгляд справи у відсутність представника відповідача. Справа у відповідності до письмової заяви відповідача та згідно з вимогами ст.169 ЦПК України розглянута у відсутність представника відповідача на підставі наявності достатніх даних про права та взаємовідносини сторін. Ухвалою суду від 28.12.2011 року до участі в розгляді даної справи судом було залучено органи державної влади в особі податкової інспекції та прокуратури, представники яких в судовому засіданні не заперечували проти задоволення позову. Вислухавши пояснення позивача, думки представника податкової інспекції та прокурора, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, факт укладення договору купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою вул. Космонавтів, 41 в с. Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області між позивачем та власником будинку [PERSON] за 5000 гривень підтверджується поясненнями позивача, письмовими доказами, а саме розпискою [PERSON] від 14.12.1999 року про продаж нею свого будинку [PERSON] Факт права власності [PERSON] на будинок №41 по Космонавтів, в с. Новопетрівське Новоодеського району Миколаївської області, який вона продала позивачу за 5 тисяч гривень, підтверджується свідоцтвом про право власності виданого виконком Новопетрівської сільради 07 березня 1989 року, реєстрацією прав власності на нерухоме майно органами БТІ за №403 від 07.03.1989 року. З пояснень позивача, з письмової розписки, документів справи, з довідки сільради вбачається, що позивач повністю виконала всі умови договору купівлі-продажу цього будинку, про який у сторін була домовленість про його нотаріальне посвідчення, але через поважність причин, спочатку хвороби сторін, а потім смерть [PERSON] даний договір не набув нотаріального посвідчення. В судовому засіданні спадкоємців померлої [PERSON] не встановлено, а тому, на час укладення цього договору між сторонами, не успадковане нерухоме майно мало переходити у власність держави, інтереси якої представляли органи податкової інспекції. В судовому засіданні представник податкової інспекції і прокурор не заперечували проти задоволення позову. За таких обставин, коли позивач передала гроші за куплений будинок його власнику, а та у відповідь передала позивачу цей будинок, правовстановлюючі документи на нього і позивач відповідно їх прийняла, почала використовувати будинок і земельну ділянку на якій він розміщений, то суд, на підставі ст.224-225 ЦК України(1963р), який діяв на час виникнення та існування між сторонами правовідносин, вважає, що угода купівлі-продажу будинку відбулася. Згідно ст.227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу житлового будинку потребував обовязкової нотаріальної форми посвідчення та реєстрації у виконкомі місцевої ради. Недотримання правил передбачених ст.227 ЦК УРСР мало наслідком недійсність такого договору, з наслідками передбаченими ст.47 ЦК УРСР. Разом з тим, ч.2 ст.47 ЦК УРСР передбачалось, що якщо одна із сторін повністю або частково виконала право чин, що вимагав нотаріальної форми посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення, то суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду визнати таку угоду дійсною і подальше нотаріальне посвідчення такої угоди не вимагається. Враховуючи вищевикладені обставини справи, суд зазначає, що позивач повністю виконала всі умови договору купівлі-продажу житлового будинку, що потребує нотаріального посвідчення, а відповідач ухилялася від такого його нотаріального посвідчення і позивач по суду вимагає визнання цього договору відбувшимся та дійсним, то за таких обставин, на підставі ст.47 ч.2 ЦК України (1963р.) цю угоду слід визнати дійсною.

Outcome: approved