Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-06 00:00:00

В травні 2010 року мати неповнолітнього сина [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя малолітній дитині. Ухвалою суду від 22 липня 2010 року в якості співвідповідача було залучено [PERSON] . В ході розгляду справи позовні вимоги неодноразово уточнювалися. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилалася на те, що постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2010 року сина відповідачки [PERSON], [INFO], визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. До нього застосовані міри виховного характеру з передачею під нагляд відповідачці. В результаті вчиненого злочину сину позивачки були спричинені тілесні пошкодження середньої тяжкості. [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в лікарні м. Дніпропетровська. На придбання медичних препаратів на лікування сина затрачено 3403 грн. 77 коп., що підтверджується чеками та довідками з лікарні. Крім того позивачкою витрачено на проїзд на судові засідання - 1969 грн.48 коп. Діями [PERSON] її сину спричинено моральну шкоду, яка оцінена в розмірі 25000 грн. Просила суд стягнути солідарно із відповідачів матеріальну шкоду в розмірі 5373 грн.25 коп., моральну шкоду в розмірі 25000 грн., витрати на надання правової допомоги в розмірі 350 грн., а всього 30723 грн. 25 коп. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Представник відповідачки [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, в частині відшкодування матеріальної шкоди на придбання ліків в розмірі 3403 грн. 77 коп. В іншій частині позову просив суд відмовити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причину неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши пояснення позивачки, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. У ході судового розгляду встановлено, що матірю неповнолітнього [PERSON], [INFO] є [PERSON] ( а.с. 27), яка звернулася до суду з цивільним позовом в інтересах неповнолітнього сина. Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 березня 2010 року застосовано у відносно малолітнього [PERSON], [INFO] захід виховного характеру, а саме передача неповнолітнього під нагляд матері - [PERSON]. Цивільний позов [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди залишено без розгляду. Встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO], 09 лютого 2009 року, білі 15,00 годин находячись біля НВЗ №113 в м. Дніпропетровську, який розташований по вул. Лобачевського,17-а умисно спричинив [PERSON], [INFO], тілесні пошкодження: закритий уламковий перелом внутрішнього надмищелку правої плечової кістки, які спричинені від дій тупих твердих предметів або при ударі о такі, відповідно до висновку експерта №4211-е від 11.11.2009 року за своїм характером виявлені ушкодження відносяться до середнього ступеня тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоровя, понад 21 добу. [PERSON] на момент вчинення злочину не досягнув чотирнадцяти років ( а.с.98,22-24). На придбання медикаментів та лікування малолітнього [PERSON] його матірю витрачено 3403 грн. 77 коп., що підтверджується чеками, квитанціями до прибуткового касового ордеру, виписками із медичної карти хворого ( а.с.4-20). Відповідно до п.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці події та чи вчинені вони цією особою. Батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] є: мати [PERSON] та батько [PERSON] ( а.с.36). На момент вчинення злочину [PERSON] був малолітнім. Відповідно до ст.1178 ЦК України шкода заподіяна малолітньою особою ( яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками ( усиновлювачами або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи,- якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухиляння ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Таким чином, оцінюючи всі докази, які були досліджені судом при розгляді справи, у їх сукупності, суд проходить до висновку, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 3403 грн. 77 коп., знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню. Позивачкою заявлені вимоги щодо відшкодування моральної шкоди в розмірі 25000 грн. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Проаналізувавши доводи позивачки і заперечення представника відповідачки, суд приходить до висновку про наявність у малолітнього на протязі тривалого часу моральних страждань, оскільки він знаходився в лікарні, проводилися операції. Тривалий час він не мав можливості відвідувати учбовий заклад, пропускав заняття, був вимушений додатково займатися. Із-за отриманої травми він не мав можливості займатися спортом, допомагати матері в веденні домашнього господарства та не зміг займатися музикою, тому суд вважає, що заподіяно моральну шкоду, однак ураховуючи характер правовідносин сторін, обставини справи та засади розумності і справедливості, суд вважає за необхідне визначити її в розмірі 5000 грн. Позивачкою заявлено вимогу щодо відшкодування витрат, що повязані з переїздом її до іншого населеного пункту, оскільки позивачка проживає в [INFO] в розмірі 1969 грн.48 коп. та витрат на правову допомогу в розмірі 350 грн. Відповідно до ст.85 ЦПК України витрати, повязані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, а також наймання житла, несуть сторони. Оскільки відшкодування витрат на проїзд не передбачено, то виходячи із вищевикладеного суд не вбачає підстав для задоволення вимог в частині відшкодування позивачці витрат повязаних з переїздом з м. Каховки до м. Дніпропетровська Відповідно до п.2 ч.3 ст.79 та ст. 84 ЦПК України, витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката є витратами повязаними з розглядом справи. або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Оскільки правова допомога позивачці при розгляді справи в суді адвокатом реально не надавалася, то суд не вбачає законних підстав відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 350 грн. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.88 ЦПК України із відповідачів підлягають стягненню солідарно на користь держави судовий збір в розмірі 59 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн.

Outcome: partial