Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-12 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить постановити рішення, яким стягнути в порядку регресу з відповідача на користь МТСБУ 4490,63 грн. основного боргу, 118,07 грн. інфляційних втрат, 80,78 грн. 3% річних, 655,00 грн. витрат на встановлення розміру збитку та збору документів по справі та понесені судові витрати в розмірі 1688,20 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що [PERSON] 20.01.2010р. о 18.50 год. по вул.Ак.Єфремова 32 у м.Львові, керуючи автомобілем [NUMBER], проявив неуважність до оточуючої дорожньої обстановки та її змін, здійснював рух по тротуару, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем марки «Вартбург», д.н.з. [NUMBER], в результаті чого транспортні засоби отримали технічні пошкодження. Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 23.04.2010р. [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного порушення передбаченого ст.124 КУпАП. Оскільки на дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та добровільно не відшкодував завдану потерпілій особі шкоду, останній звернувся до МТСБУ з заявою про виплату йому страхового відшкодування, яку було задоволено. Таким чином, власнику пошкодженого транспортного засобу було виплачено страхове відшкодування у розмірі 4490,63 грн. Відповідно до ст.1191 ЦК України просить стягнути з відповідача в порядку регресу зазначену суму страхового відшкодування та інші супроводжуючі витрати. Представник позивача подав до суду заяву в якій позов підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.01.2010р. о 18.50 год. по вул.Ак.Єфремова, 32 у м.Львові, мала місце дорожньо-транспортна пригода між автомобілем [NUMBER], під керуванням відповідача та автомобілем марки «Вартбург»д.н.з. [NUMBER], належним [PERSON], в результаті якої обидва транспортні засоби зазнали технічних пошкоджень. Вказана дорожньо-транспортна пригода сталась з вини відповідача [PERSON], який в порушив п.п.1.5, 1.10, 12.1 Правил дорожнього руху України, керуючи власним автомобілем, проявив неуважність до оточуючої дорожньої обстановки та її змін, здійснював рух по тротуару, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем. Зазначене підтверджується постановою судді Сихівського районного суду м.Львова від 23.04.2010р. якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного порушення передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вказана постанова є обовязковою в частині, що стосується вчинених відповідачем дій, тому вина [PERSON] у вчиненні ДТП не підлягає доказуванню. Відповідно до ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як встановлено судом, відповідач на момент скоєння ДТП не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність потерпілого [PERSON] була застрахована за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеним з СК «Українська страхова група»(поліс № ВС 9817232). Відповідно до п.41.1 ст.41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом у разі її заподіяння транспортним засобам, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п.1.7 ст.7 цього Закону, та майну, яке знаходилось в такому транспортному засобі. Оскільки відповідач в добровільному порядку не відшкодував завдану потерпілому шкоду, власник пошкодженого транспортного засобу [PERSON] звернувся до МТСБУ з заявою про виплату страхового відшкодування у розмірі визначеному звітом СПД [PERSON] про оцінку автомобіля від 18.06.2010р., на підставі якої позивачу виплачено 4490,63 грн. страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №3332 від 16 серпня 2010р. Крім цього, позивачем понесено витрати на проведення автотоварознавчого дослідження пошкодженого автомобіля, що склало 655,00 грн. Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з п.п.38.2.1 п.38.2 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільну-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п.13.1 ст.13 цього Закону. 23.02.2011р. позивачем надіслано відповідачу вимогу про добровільне відшкодування понесених витрат, однак, така відповідачем не виконана, у звязку з чим виконання грошового зобовязання є простроченим з 24.03.2011р. Окрім того, п.2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно наданого позивачем розрахунку, розмір сум індексації основного боргу становить 118,07 грн., а розмір трьох відсотків річних за період з 24.03.2011р. по 30.09.2011р. складає 80,78 грн. Враховуючи, що позивач відшкодував [PERSON] шкоду завдану внаслідок ДТП, що мала місце з вини відповідача, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягає стягненню сума виплаченого страхового відшкодування в розмірі 4490,63 грн., витрати на встановлення розміру збитку в сумі 655,00 грн., сума інфляційних втрат в розмірі 118,07 грн. та 3% річних в розмірі 80,78 грн. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягають стягнення понесені ним витрати на сплату судового збору в розмірі 188,20 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 1500 грн., що підтверджені відповідними платіжними дорученнями. На підставі ст.ст. 526, 530, 623, 625, 988, 990, 992 ЦК України, Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»та

Outcome: approved