Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-06 00:00:00

[PERSON] з 8 жовтня 2008 року працювала на посаді голови правління ОК «Оризон» (перейменованого з ЖБК радіоприладного заводу «Оризон»). Рішенням загальних зборів кооперативу від 12 травня 2011 року її звільнено з роботи у звязку з недовірою. Стверджуючи, що її звільнено з роботи в період тимчасової непрацездатності, а збори скликано з порушенням вимог статуту кооперативу, 14 червня 2011 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про скасування протоколу № 4 загальних зборів ОК «Оризон» від 12 травня 2011 року, поновлення її на роботі, стягнення з ОК «Оризон» середнього заробітку за час вимушеного прогулу і 5000 грн. моральної шкоди. 15 серпня 2011 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що копію наказу про звільнення новообрана голова правління ОК «Оризон» їй не вручила, трудової книжки із записом про звільнення їй також не видано. Позивачці стало відомо, що її звільнено з роботи 26 травня ц.р. за ч. 1 ст. 41 КЗпП України за одноразове грубе порушення трудових обовязків, яке нібито мало місце 16 лютого 2011 року. Оскільки до застосування дисциплінарного стягнення у неї не брали письмових пояснень, а під час обрання виду дисциплінарного стягнення не було враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, а також обставини, за яких вчинено проступок, та попередню роботу, [PERSON] просила суд визнати незаконним наказ № 2-к від 26 травня 2011 року та поновити її на роботі, стягнути з ОК «Оризон» середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12 травня 2011 року. Позовні заяви було обєднано в одне провадження, до участі в справі як третю особу залучено голову правління ОК «Оризон». Під час розгляду справи позивачка і її представник позов підтримали і пояснили, що підстав для звільнення [PERSON] не було. З 11 по 25 травня ц.р. включно позивачці було виписано листок непрацездатності. Рішення позачергових зборів від 12 травня 2011 року нелегітимні, оскільки визначений статутом кооперативу порядок скликання зборів було порушено. Крім того, в голосуванні приймали участь особи, що не є членами кооперативу, а рішення прийнято менш ніж ? частиною членів кооперативу, тому є незаконним. Копію наказу про звільнення [PERSON] так і не вручили, запис про звільнення в трудову книжку не внесли. Позивачка вважає, що її звільнено безпідставно, оскільки обовязки голови кооперативу вона виконувала належним чином. Внаслідок незаконного звільнення їй заподіяно моральну шкоду, оскільки робота позивачці подобалась і була для неї єдиним джерелом доходів, а після незаконного звільнення вона змушена шукати нову роботу. Представник відповідача і третя особа [PERSON] позов не визнала і пояснила, що 18 квітня 2011 року відбулись чергові загальні збори ОК «Оризон». Поданий позивачкою протокол цих зборів представник відповідача вважає таким, що не відповідає дійсності; справжнім є протокол, поданий представниками відповідача. Збори обрали ревізійну комісію кооперативу і доручили їй перевірити діяльність правління і голови правління, про результати перевірки доповісти 12 травня 2011 року. 12 травня ревізійна комісія доповіла загальним зборам членів кооперативу про неналежне виконання головою правління посадових обовязків. У зборах приймали участь 43 з 76 членів кооперативу, які на підставі інформації ревізійної комісії одностайно проголосували за звільнення [PERSON] з посади голови правління. Згідно зі статутом кооперативу це рішення є законним, оскільки прийняте більш ніж половиною членів кооперативу. Запис про звільнення в трудову книжку [PERSON] не внесено, оскільки трудова книжка зберігається у позивачки. Письмових пояснень у звязку з накладенням дисциплінарного стягнення у позивачки не відбирали. Представники відповідача [PERSON] і [PERSON] підтримали пояснення [PERSON] і пояснили, що їм не відомо, чи пропонувалось [PERSON] надати письмові пояснення у звязку з накладенням дисциплінарного стягнення. Представник міської ради просив в позові відмовити, оскільки не вбачає підстав для поновлення [PERSON] на роботі. Позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Як встановлено з наданої позивачкою довідки з ЄДРПОУ, згідно з даними, внесеними в реєстр 23 жовтня 2008 року, [PERSON] значилась керівником ОК «Оризон». У відповідності з довідкою з ЄДРПОУ, наданої представниками відповідача, з 25 травня 2011 року керівником ОК «Оризон» є [PERSON] Судом досліджено наданий представниками відповідача протокол загальних зборів ОК «Оризон» від 12 травня 2011 року, в яких приймали участь 43 з 76 членів кооперативу (56,6% від загальної кількості). По пункту 2 порядку денного збори прийняли одностайне рішення про звільнення [PERSON] з посади голови правління у звязку з недовірою. Обрана на цих зборах головою правління [PERSON] визнала, що це рішення було підставою для винесення нею наказу про звільнення [PERSON] з роботи. Інші представники відповідача підтвердили, звільнення позивачки відбулось на підставі рішення зборів від 12 травня 2011 року. За таких обставин наказ голови правління ОК «Оризон» [PERSON] № 2-к від 26 травня 2011 року про звільнення [PERSON] з роботи є незаконним, оскільки позивачку звільнено не за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України у звязку із втратою довіри (як вирішено загальними зборами), а на підставі п. 1 ч. 1 цієї статті за одноразове грубе порушення трудових обовязків. Таким порушенням визнано незадовільний стан утримання будинку № 93/39 по вул. Свердлова в м. Смілі, що перебуває на утриманні ОК «Оризон». Відповідачем порушено порядок застосування дисциплінарних стягнень, визначений ст. 149 КЗпП України, оскільки не виконано вимогу частини 1 цієї статті: до застосування дисциплінарного стягнення у [PERSON] не зажадали письмових пояснень. Не виконано і вимоги ч. 3 ст. 149 КЗпП України щодо врахування при обранні виду дисциплінарного стягнення ступеню тяжкості вчиненого проступку і заподіяної ним шкоди, обставин, за яких вчинено проступок, і попередньої роботи працівника. Зокрема, в наказі про звільнення не зазначено суті вчиненого [PERSON] проступку: внаслідок вчинення яких саме дій чи невиконання яких саме посадових обовязків стан утримання будинку № 93/39 по вул. Свердлова в м. Смілі став незадовільним. Суд вважає безпідставним зроблене в наказі посилання на п. 7.4.1 статуту ОК «Оризон», за яким голова правління кооперативу несе відповідальність за недоліки в роботі, допущені при виконанні покладених на нього обовязків. Обовязки голови правління кооперативу дійсно зазначені в цьому пункті статуту, однак серед них немає відповідальності за стан утримання будинку. Згідно з абз. 9 п. 7.3.1 статуту ОК «Оризон» обовязок щодо забезпечення збереження майна кооперативу покладено на правління кооперативу, тому голова правління не може нести відповідальність за незадовільний стан утримання будинку; притягнення його до відповідальності за незадовільний стан будинку є порушенням статуту і тому незаконне. Суд вважає, що рішення загальних зборів кооперативу про звільнення [PERSON] з посади голови правління прийнято незаконно. Згідно з протоколом зборів від 12 травня 2011 року, в них приймали участь 43 з 76 членів кооперативу. Представник відповідача [PERSON] визнала, що в число учасників зборів внесено [PERSON], прийнятого в кооператив після проведення голосування за звільнення [PERSON], а також осіб, що представляли відсутніх членів кооперативу. Зокрема, члена кооперативу [PERSON] за довіреністю представляв [PERSON]; членів кооперативу [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] представляли члени їх сімей. Статут кооперативу не надає можливості близьким родичам членів кооперативу приймати участь в загальних зборах без відповідної довіреності. Тому участь у зборах замість 10 членів кооперативу членів їх сімей є незаконною. Незаконною є і участь у зборах [PERSON], оскільки видана йому довіреність не посвідчена належним чином: посвідчена печаткою зареєстрованого у м. Москві РФ індивідуального підприємця [PERSON] і підписом невстановленої особи. Таким чином, участь в загальних зборах 12 травня 2011 року приймав 31 член кооперативу. Згідно з абз. 3 п. 7.2.2 статуту ОК «Оризон» загальні збори кооперативу правомочні вирішувати питання, якщо на них присутні більше половини його членів або уповноважених кооперативу. Відповідно, 12 травня 2011 року загальні збори ОК «Оризон» були не правомочні приймати рішення з будь-якого питання. Крім того, не було дотримано визначеного статутом кооперативу порядку скликання загальних зборів 12 травня 2011 року. Згідно з п. 7.2.1 статуту чергові загальні збори скликаються правлінням або головою кооперативу. Представники відповідача визнали, що ні правління, ні голова кооперативу чергові збори 12 травня 2011 року не скликали. Позачергові загальні збори відповідно до п. 7.2.2 статуту можуть скликатись на вимогу не менше третини членів кооперативу або ревізійної комісії. Представники відповідача визнали, що вимоги третини членів кооперативу про скликання загальних зборів на 12 травня 2011 року не було. Представник відповідача [PERSON] плуталась у поясненнях щодо того, скликались ці збори на вимогу ревізійної комісії чи на підставі рішення загальних зборів від 18 квітня 2011 року. Відповідно до абз. 5 п. 7.3.1. рішення про скликання загальних зборів кооперативу приймає правління кооперативу, цей орган і скликає збори; п. 7.2.1 статуту не надає таких повноважень загальним зборам членів кооперативу. Згідно з наданим представниками відповідача протоколом № 3 загальних зборів членів ОК «Оризон» від 18 квітня 2011 року, рішення про скликання загальних зборів на 12 травня 2011 року не приймалось, час і місце проведення зборів не визначались. Представники відповідача визнали, що ревізійна комісія не направляла до правління кооперативу вимоги про скликання позачергових загальних зборів, що є обовязковим відповідно до абз. 2 п. 7.2.2 статуту. Оскільки правління ОК «Оризон» не приймало рішення про скликання загальних зборів членів кооперативу на 12 травня 2011 року і не скликало ці збори, то загальні збори проведено і рішення на них прийнято незаконно. При цьому суд вважає, що вимога позивачки про скасування протоколу загальних зборів не підлягає до задоволення, оскільки протокол є не рішенням зборів, а актом, що фіксує прийняття рішення. На підставі ч. 2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Сторони визнали, що [PERSON] виплачувалась мінімальна заробітна плата, розмір якої з 1 квітня по 30 вересня 2011 року становить 960 грн. на місяць. Позивачка визнала, що заробітну плату за травень вона отримала, тому з відповідача на її користь належить стягнути 3054 грн. 54 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 1 червня по 6 вересня 2011 року включно. Позивачка понад 3 місяці незаконно була позбавлена права на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку особа вільно обирає або на яку вільно погоджується. Оскільки таке порушення призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагало від позивачки додаткових зусиль для організації свого життя, на підставі ст. 2371 КЗпП України, враховуючи тривалість і характер страждань, матеріальний стан сторін по справі та вимоги розумності і справедливості, позовні вимоги про відшкодування 5000 грн. моральної шкоди належить задоволити частково в сумі 1500 грн. Суд не погоджується з твердженням представників відповідача, що позивачка пропустила строк звернення до суду, визначений ст. 233 КЗпП України. Згідно з частиною 1 цієї статті позовна вимога про поновлення на роботі може бути заявлена в місячний строк з дня вручення працівнику копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки, в якій відповідно до вимог ст.ст. 47, 48 КЗпП України повинен бути запис про звільнення. Такого запису в трудовій книжці позивачки немає не з вини відповідача: [PERSON] визнала, що трудова книжка зберігається у неї, а не в ОК «Оризон». Представники відповідача визнали, що копію наказу про звільнення [PERSON] вручено не було, хоча представники усвідомлюють, що таку копію можливо було відправити рекомендованим листом. Оскільки позивачці не вручено копії наказу про звільнення, вона не пропустила строк звернення до суду, визначений ч. 1 ст. 233 КЗпП України. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України пропорційно до задоволеної частини позовних вимог з відповідача належить стягнути судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved