Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-31 00:00:00

ПАТ „Державний ощадний банк України в особі філії Запорізьке обласне управління звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилаючись на ст.ст.525, 526, 543, 553, 554 ЦК України, умови кредитного договору та договорів поруки, ПАТ Ощадбанкза позовом просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку 3\~512,58 грн. та судові витрати. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не зявились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, про що свідчать розписки в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомили, заперечень не надали. У відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника позивача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 14.03.2008 р. між ВАТ „Ощадбанк в особі філії Запорізьке облуправління та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2790 (а.с.22-25). На виконання умов вказаного договору [PERSON] отримав кредит в сумі 20\~000 грн. (а.с.38) на споживчі цілі строком на 36 місяців, зі строком остаточного повернення кредиту не пізніше 14.03.2011 р. За користування кредитом, згідно умов кредитного договору було встановлено плату в розмірі 25 процентів річних, які повинні сплачуватися щомісячно. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Ст..525 ЦК України передбачено, що не допускається одностороння відмова від зобовязань або одностороння зміна умов. В забезпечення виконання зобовязання по кредитному договору було укладено договори поруки: № 1642 від 14.03.2008 р. між банком, [PERSON] та [PERSON] (а.с.26-27) та № 1643 від 14.03.2008 р. між [PERSON], банком та [PERSON] (а.с.28-29). Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Згідно ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Ст..543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно п.1.1 договорів поруки, поручитель зобовязується перед позичальником відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязання за кредитним договором № 2790 від 14.03.2008 р., а також додатковими угодами до нього. Свої зобовязання за кредитним договором № 2790 від 14.03.2008 р. [PERSON] не виконав, а саме своєчасно не погасив суму основного боргу та відсотки по кредиту, чим порушив п.1.5 кредитного договору, у звязку з чим станом на 01.09.2011 р. має заборгованість перед позивачем в сумі 3\~512,58 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту 2\~345,88 грн.; пені по простроченим відсоткам 23,32 грн.; пені по простроченому кредиту 1143,38 грн., що підтверджено відповідним розрахунком (а.с.30, 31-34). На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем при предявленні позову, суд керується вимогами ст..88 ЦПК України, ст..6 Декрету КМУ Про державне мито, п.12 Інструкції Про порядок обчислення та справлення державного мита, затвердженої Наказом ГДПІ № 15 від 22.04.1993 р., п.12 Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних та господарських справ, їх розмірів, затвердженого Постановою КМУ № 1258 від 21.12.2005 р., відповідно до яких з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню у рівних частках судовий збір по 17 грн. з кожного і по 40 грн. з кожного витрат на ІТЗ.

Outcome: approved