Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до суду з позовом, в якому просить зобов’язати відповідачів [PERSON] та [PERSON] демонтувати самовільно збудований фундамент по вул. Мучній, 7 у м. Львові. В обгрунтування своїх вимог позивач покликається на те, працівниками ЛКП «№ 507»на території будинковолодіння № 7 на вул. Мучній було виявлено самовільно збудований фундамент розміром 6м*5 м. Самовільні роботи проведені співвласником будинку [PERSON] 03.10.2009 р. та 14.10.2009 р. даному відповідачу були скеровані ЛКП «№ 507»та Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю приписи про припинення самовільного будівництва, якими роз»яснено про неприпустимість проведення вказаних робіт та рекомендовано звернутись до позивача за отриманням дозвільних документів. 15.10.2009 відповідач притягнута до адміністративної відповідальності за вказані дії. Будівництво проводилося без дозволу районної адміністрації, дозволу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, без погодження проектної документації. [PERSON] не подавала документів на узаконення самочинного будівництва. 09.02.2010 р. на міжвідомчій комісії в Личаківському район м. Львова розглядалося питання про демонтаж самовільно збудованого підвалу, а 18.11.2009 року [PERSON] адміністрація видала розпорядження № 168 «Про демонтаж самовільно влаштованого фундаменту на вул. Мучній, 7 у м. Львові»»і зобов’язала відповідачів демонтувати фундамент в місячний строк з часу отримання розпорядження, чого вони в добровільному порядку не виконали. Крім того, до [PERSON] районної адміністрації звертався власник сусіднього будинку [PERSON] з заявою про порушенням його прав як суміжного землекористувача, в якій вказав, що самовільне будівництво фундаменту відповідачами ведеться із захопленням частини його земельної ділянки. Тому на підставі ст. 376 ЦК України просить в судовому порядку зобов’язати відповідачів демонтувати фундамент. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] районної адміністрації –[PERSON] позов підтримала повністю і надала аналогічні пояснення зазначеним в позовній заяві. Просила позов задовольнити та зважаючи на висновок експерта зобов»язати відповідачів привести самовільно збудований фундамент до належного стану за рахунок його засипання та укладення асфальту. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], представник третьої особи Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в судове засідання не з”явилися повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать розписки про одержання ними судових повісток, причин неявки не повідомляли. Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та пояснив, що відповідачі самочинно здійснили будівництво фундаменту. Просив зобов»язати останніх привести до належного стану вказану будівлю без завдання шкоди його будинковолодінню. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частково до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ч.1, ч.2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Згідно із ч. 4 ст.376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. Відповідно до ч.7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов»язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов»язана відшкодувати витрати, пов»язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є власниками будинку № 7 на вул. Мучній у м. Львові, у якому вони відповідно до довідки про склад сім»ї та прописку ЛКП «№ 507»віл 27.01.2010 р. (а.с.19) проживають та зареєстровані. Як вбачається з припису ЛКП «№ 507»від 03.10.2009 р., акту-попередження від 09.02.2010 р. підприємство зобов»язало відповідачів припинити самовільне будівництво та подати документи на розгляд МВК при [PERSON] адміністрації. 14.10.2009 р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області винесено припис про зупинення виконання будівельних робіт з будівництва фундаменту до отримання погодженої в установленому порядку проектної документації на будівництво. 15.10.2009 р. [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст. 97 КУпАП. При цьому, встановлено, що вона самовільно розпочала будівництво фундаменту під погріб на вул. Мучній, 7 у м. Львові, чим порушила ст. 29 Закону Укораїни «Про планування і забудову територій», та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. (а.с.7-12). Відповідно до розпорядження [PERSON] районної адміністрації № 168 від 22.04.2010 року «Про демонтаж самовільно збудованого фундаменту на вул. Мучній, 7 у Львові»затверджено висновок міжвідомчої комісії від 09.02.2010 р., зобов»язано [PERSON] та [PERSON] демонтувати самовільно збудований фундамент розміром 6м*5м в місячний термін з дня отримання розпорядження за власні кошти. Однак, як вбачається з акт у ЛКП «№ 507»від 03.06.2010 р. відповідачі не виконали розпорядження (а.с.5-6). Крім цього, з листа від 16.11.2009 р. Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю вбачається, що [PERSON] на земельній ділянці, що належить їй згідно Державного акту серія ЯД № 494068 від 01.07.2008 р., самовільно розпочала будівельні роботи з будівництва фундаменту під господарську будівлю, чим порушила ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій» (а.с.11,16). Як вбачається з технічного висновку за результатами судової будівельної експертизи самовільно зведеного фундаменту під погріб на вул. Мучній, 7 у м. Львові від 18.05.2011 р. (а.с. 89-98), самовільно зведений відповідачами фундамент по вул. Мучній, 7 у м. Львові виконаний без дотримання будівельних норм і правил та порушує права власника земельної ділянки, що знаходиться по вул. Мучній, 11 у м. Львові та заходить за межу власника земельної ділянки більше як на 15 см, оскільки зовнішня грань зведеного фундаменту знаходиться за межею ділянки відповідачів. Крім того, демонтаж спірного фундаменту неможливо провести без нанесення шкоди існуючим сусіднім капітальним спорудам, зокрема будинку № 11 по вул. Мучній у м. Львові. Розбирання самовільно зведеного фундаменту призведе до порушення цілісності основи під підошвою фундаментів оточуючих їх будинків, попадання атмосферних опадів і як наслідок суфозії (вимивання грунтів). Експерт [PERSON] у судовому засіданні показав, що самовільно зведений відповідачами фундамен по вул. Мучній, 7 у м. Львові виконаний без дотримання будівельних норм і правил, з порушенням прав власників земельних ділянок, що знаходяться по вул. Мучній, 9,11 у м. Львові, оскільки збудований впритул до стін будинків. Даний фундамент є на 0,5 м глибший від існуючого. Вказав, що будівництво будівлі на цьому фундаменті заборонено, скільки це може призвести до осідання грунту та нищення стін будинків. При цьому демонтаж фундаменту призведе до руйнування стін сусідніх будинків. У зв»язку з чим експертом подано додаток до технічного висновку за результатами судової будівельної експертизи (а.с.109), згідно якого експерт пропонує єдиний варіант приведення фундаменту до належного стану, а саме засипати фундамент грунтом, глиною або будівельним сміттям і утрамбувати, виконати щебеневу підготовку товщиною 100 мм, укласти асфальт товщиною 80 мм з ухилом, вказаним стрілкою. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі здійснили самочинне будівництво фундаменту під господарську будівлю на земельній ділянці, на якій заборонено будь-яке будівництво, таке здійснено без дозволу районної адміністрації, дозволу інспекції ДАБК, без погодження проектної документації. Доказів протилежного в судовому засіданні не здобуто, не представлено таких і відповідачами всупереч вимог ст. 60 ЦПК України. При цьому, відповідачі не звертались в установленому законом адміністративному порядку з приводу узаконення самочинного будівництва, належних документів на погодження такого будівництва не представили. Відтак, згідно вимог ч.7 ст. 376 ЦК України відповідачі зобов»язані привести самовільно збудований фундамент до належного стану. За таких обставин позов є обгрунтованим і підставним та підлягає до задоволення частково з врахуванням досліджених матеріалів справи, а тому відповідачів слід зобов»язати не демонтувати, а привести самовільно збудований фундамент на вул. Мучній, 7 у м. Львові до належного стану шляхом його засипання та укладення асфальту. Також у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд присуджує судові витрати з відповідачів.

Outcome: partial