overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-29 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~25 жовтня 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13 листопада 1996 року між нею та відповідачем, яка діяла від свого імені та від імені своєї неповнолітньої доньки [PERSON] так був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого позивач придбала у власність квартиру [ADDRESS] , яка належала відповідачу та її доньці на підставі «Свідоцтва про право власності на житло» від 13 червня 1995 року, зареєстрованого Миколаївським БТІ №16449 від 16 жовтня 1996 року. В рахунок укладеного договору вона передала відповідачу3 801 грн. 00 коп., а вона фактично передала їй у власність нерухомість, а саме квартиру [ADDRESS] . \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Посилаючись на те, що при укладенні угоди сторони досягли згоди з усіх її суттєвих умов та виконали умови договору, але на теперішній час відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення укладеного договору, позивач просив визнати договір купівлі-продажу дійсним. Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася судом належним чином, надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, надала суду нотаріально посвідчену заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу у її відсутність. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи,договір купівлі-продажу нерухомого майна був зареєстрований на Південній товарній біржі у «Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю`за №5758 від 13 листопада 1996 року, зареєстрованого в ММ БТІ. У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, \~постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. \~\~\~\~\~\~\~Враховуюче вище викладене,на підставі ст. ст. 224, 228, ч.2 ст. 57, ст.220, 328, 655 ЦК України, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. \~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~Судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу сплачені позивачем. \~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просить стягнути з відповідача аліменти на неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Суд, враховуючи згоду представника позивача, вважає, що позовну заяву слід розглянути без участі відповідача та постановити заочне рішення. Відповідно до ч.4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). \~ Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що у шлюбі у них народилася одна дитина, а саме: [PERSON] [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 26 квітня 2005року. Дитина перебуває на утриманні позивачки, про, що свідчить довідка Мильнівської сільської ради від 27 квітня 2011року. Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України. \~ Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм станом здоров`я чи матеріальним становищем, не може виконувати своїх обов`язків по утриманню неповнолітньої дитини. \~ Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. \~ Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, шляхом стягнення із відповідача в користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина: [PERSON] [INFO] , у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно, починаючи з 31.10.2011р. до досягнення дитиною повноліття. \~ При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне дитини на яку призначаються аліменти. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-29 00:00:00

Позивачка просить шлюб розірвати, вказуючи, що спільне життя з відповідачем не склалось, на протязі останніх шести років шлюбні відносини фактично припинені, на даний час ведення спільного господарства та сумісного проживання не має, майнові спори відсутні. Від шлюбу з відповідачем мають сина та доньку [PERSON] та [PERSON] , 2004 р.н., які після розірвання шлюбу будуть і надалі проживати з нею, про що згода з відповідачем досягнута. В судовому засіданні позивачка підтримала позов та обставини, викладені у заяві, доповнила, що з відповідачем проживають за різними адресами з 2005 р. по даний час, сімейно-шлюбних стосунків не підтримують. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, строк на примирення просив не надавати, посилаючись на те, що сім"я з позивачкою остаточно розпалась. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи сторони зареєстрували шлюб 13 квітня 1998 року. Від цього шлюбу мають малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують сімейно-шлюбні стосунки, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, взаєморозуміння між ними відсутнє, шлюб існує формально, намагання суду примирити сторони успіху не мали, а тому зберегти сім"ю не надається можливим, позивачка наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може, відповідач підтримує позов, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Судові витрати по справі позивачка просить покласти на неї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-29 00:00:00

18 липня 2011 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач у позовній заяві посилалася на те, що їх шлюб з відповідачем було зареєстровано 29 листопада 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська. Від цього шлюбу у сторін є дитина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, відповідач неодноразово застосовував до позивача фізичне насильство, весь час спільного проживання позивача з відповідачем відповідач перебував на утриманні позивача, ніде не працював. Таким чином, позивач вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена, вона переконана, що підстави для збереження сім`ї та подальшого спільного життя відсутні, тому просила суд розірвати шлюб. У судове засідання \\~позивач не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторони \\~відповідно до п.4 ч. 2 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України \\~та винести по справі заочне рішення. Вивчивши та перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 листопада 2003 \\~року, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 1338. Від зазначеного шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження від 05 квітня 2005 року. На даний час дитина проживає з позивачем. Судом встановлено, що подружні стосунки між сторонами припинено, сторони спільне господарство не ведуть, \\~проживають окремо, претензій з приводу розподілу майна у позивача немає, спір між сторонами про поділ майна також відсутній, що підтверджується поясненнями, викладеними у позовній заяві. У відповідності до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Вимоги позивача про визначення місця проживання дитини не підлягають задоволенню, \\~мають бути розглянуті судом окремо, в іншому провадженні, оскільки мають неоднорідний характер з позовними вимогами про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-30 00:00:00

02.09.2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу зареєстрованого 13.06.1992 року з [PERSON]. У судовому засіданні позивачка свій позов підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, поважності причин своєї відсутності суду не повідомив. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши думку позивачки, дослідивши матеріали справи, на підставі ст. 110, 112 Сімейного кодексу України вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачка знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 13.06.1992 року, згідно свідоцтва про шлюб, виданого Софіївською сільською радою Новобузького району Миколаївської області, актовий запис № 10. Спільне життя між сторонами не склалося, у зв'язку з різни поглядами на життя та взаємним непорозумінням. Сторони припинили шлюбні відносини і з січня 1999 року проживають окремо одне від одного. Подальше примирення сторін між собою та збереження шлюбу не представляється можливим. Як встановлено судом, спору між сторонами про проживання спільної дитини та поділ майна на час розгляду цієї справи немає. Після розірвання шлюбу позивачка виявила бажання залишити шлюбне прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що 29.07.2008 уклав з відповідачем договір № СК-2907084 Про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунокза яким зробив внесок до кредитної спілки в розмірі 45000 грн. під 26 відсотків річних, проте за спливом 12 місячного терміну не отримав ані внеску, ані відсотків за ним, в звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача 45000 грн. суму внеску до спілки, та 11700 грн. відсотки, а також судові витрати. В суді позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив винести заочне рішення через неодноразову неявку відповідача. Відповідач про день та час слухання справи сповіщався, однак у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, тому суд на підставі ст.ст. 224, 225 ЦПК України, згідно заяви позивача, вважає доцільним проводити слухання справи за відсутністю відповідача та прийняти заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного: [PERSON] є членом Кредитної спілки Слобода-Кредит(далі Спілка) та уклав з останньою договір № СК-2907084 Про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок(далі Договір) за яким зробив внесок до спілки в розмірі 45000 грн. під 26 відсотків річних строком на 12 місяців, що підтверджується, окрім іншого, відповідними квитанціями, записами в членській книжці (а.с. 3-4, 11-13). Згідно ст. 2 Договору нарахування відсотків за внеском здійснюється щомісячно, починаючи з наступного дня за днем внесення коштів, а сплата відсотків здійснюється в кінці терміну дії Договору. Відповідно до п. 3.2 Договору спілка зобовязана нараховувати та сплачувати члену спілки відсотки за внеском згідно з умовами, визначеними у ст. 2 Договору. Після закінчення строку дії договору по закінченні 7 (семи) банківських днів з моменту відповідного письмового звернення члена спілки за грошовими коштами згідно п. 3.4.3 повернути члену спілки суму внеску з усіма додатковими внесками і нарахованими відсотками. Як передбачено п. 4.1. Договору, за невиконання або неналежне виконання умов договору сторони несуть відповідальність згідно законодавства України. Вимоги про стягнення з відповідача відсотків за Договором підлягають повному задоволенню, так як їх розрахунок є вірним. У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно належить до виконання в цей строк, а ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 611 ЦК України при порушенні зобовязань наступають наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у суд з позовом до Управління житлово -комунального господарства Криворізької міської ради про визнання членом родини померлого наймача та визнання права користування житловим приміщенням. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач -представник Управління житлово -комунального господарства Криворізької міської ради в особі -Коваленко Р. А. позовні вимоги визнали. Третя особа -представник КП "ЖЕО №31"в особі Зарівної С. В. проти позовних вимог не заперечує. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є двоюрідним племінником [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року. З 2008 року [PERSON] разом з [PERSON] мешкали однією родиною, вели спільне господарство, мали сумісний бюджет. [PERSON] за життя мала намір прописати позивача [PERSON], однак була велика заборгованість за комунальні послуги, тому не мав можливості. Той факт, що позивач проживав з померлим [PERSON] однією сім'єю, підтверджується показаннями свідків [PERSON], пояснив, що є рідним братом померлого [PERSON], дійсно [PERSON] мешкав з померлим однією родиною, вели спільне господарство з 2008 року піклувалися один про одного. Свідок [PERSON] пояснив, що він є дільничним інспектором на території де мешкав померлий, йому відомо, що [PERSON] племінник померлого [PERSON], вони мешкали однією родиною. Статтею 64 Житлового кодексу України визначено, що до членів сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення .Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача відносяться чоловік або дружина, їх діти та батьки. Членами сім'ї можуть бути визнані особи, які постійно проживають сумісно та ведуть спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймачами, але продовжують проживати в займаному жилому приміщені, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Згідно ст.65 Житлового кодексу України наймач вправі в установленому порядку за згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, чоловіка, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи вселені в якості членів сім'ї , набувають рівних прав користування житлового приміщення з іншими членами сім'ї, якщо при вселені між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Заслухавши сторони, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсягу, так як вони є законними та обґрунтованими і знайшли своє підтвердження в ході слухання справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-30 00:00:00

ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення 14021 грн. 64 коп. заборгованості по кредитному договору. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] уклали кредитний договір від 15.10.2008 року, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення умов договору відповідач зобовязання за договором належним чином не виконав. Станом на 31.08.2011 року заборгованість відповідача перед ПАТ КБ «ПриватБанк» становить 14021 грн. 64 коп., а саме: 5151 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом, 6351 грн. 75 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1375 грн. 00 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 643 грн. 89 коп. (процентна складова). У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала і до викладених в позовній заяві пояснень доповнила, що на даний час сума заборгованості не сплачена. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та пояснив, що заборгованість виникла в зв»язку зі скрутним матеріальним становищем. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 15.10.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено кредитний договір, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 5-7). Станом на 31.08.2011 року заборгованість відповідача перед ПАТ КБ «ПриватБанк» становить 14021 грн. 64 коп., а саме: 5151 грн. 00 коп. - заборгованість за кредитом, 6351 грн. 75 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1375 грн. 00 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 643 грн. 89 коп. (процентна складова) (а.с. 4). Суд дійшов висновку, що оскільки [PERSON] порушив зобовязання щодо повернення кредиту та сплати відсотків, то на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 1054 ЦК України позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі, стягнути заборгованість з відповідача. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати (а.с. 1), які відповідно до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-30 00:00:00

26.09.2011 року [PERSON] позивачка по справі, звернулася до суду з цим позовом та просила розірвати шлюб з [PERSON]- відповідачем по справі, \~від якого \~мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], \~якого просить залишити з нею на вихованні. Свої вимоги мотивує тим, що через \~наявність протилежних поглядів на права та обов"язки подружжя у них виникали сварки та скандали, внаслідок чого вони з січня 2009 року стали проживати окремо, \~кожен з них займається виключно власним життям. За таких обставин вважає примирення та збереження сім»ї неможливе, тому звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання сторони не з»явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. У письмовій заяві позивачка просить розглянути справу у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, який \~просить задовольнити. Відповідач у своїй письмовій заяві просить розглянути справу у його відсутності, \~не заперечує проти розірвання шлюбу. А тому суд визнав за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, та, давши їм належну оцінку суд прийшов до слідуючого висновку. Встановлено, що сторони з 06.08.2005 року \~перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб, виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського МРУЮ Житомирської області, актовий запис № 245 \~\~\~( а. с. 6 \~). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що слідує з копії свідоцтва про його народження ( а.с. 7 ). Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї, про що свідчить той факт, що останні не підтримують шлюбних відносин з січня 2009 року, \~позивачка вважає збереження шлюбу та \~примирення неможливим проти чого заперечень від відповідача не поступило. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та її неповнолітньої дитини, \~а тому шлюб слід розірвати, а неповнолітнього сина залишити на вихованні з \~\~\~матір"ю, проти чого у сторін спору не виникало, а також, залишити позивачці прізвище "Кондратюк " після розірвання шлюбу. \~

Outcome: approved