Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-28 00:00:00

Позивач звернулася до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 18.08.2010 р. о 16.30 год. відповідач, керуючи автомобілем [NUMBER], рухаючись по вул. К.Лібкнехта у м. Дніпропетровську, під час руху автомобіля заднім ходом не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого скоїв наїзд на стоячий справа від нього автомобіль [NUMBER], який належить на праві власності позивачеві та що призвело до пошкодження даного транспортного засобу. Постановою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.09.2010 р. [PERSON] було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, та накладено стягнення у виді штрафу; ЗАТ Українська Страхова компанія АСКА за заявою [PERSON] виплатила останній страхове відшкодування у розмірі 1 392,00 грн. за вирахуванням франшизи у розмірі 510 грн., тому позивач спросила стягнути з відповідача на її користь 510 грн., на відшкодування моральної шкоди 1 500 грн., про розподіл судових витрат тощо. У судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила суд повністю задовольнити поданий позов. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судове засідання відповідач, який був повідомлений належним чином про розгляд справи, не зявився, причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Врахувавши заяву позивача та дослідивши докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення про задоволення позову повністю, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; за ч. 4 ст. 64 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, оскільки на виконання зазначених вище правових норм вина відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди є доведеною (постанова судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.09.2010 р.), та, виконуючи обовязок доказування, позивач довів факт виплати ЗАТ Українська Страхова компанія АСКА страхового відшкодування на його користь в розмірі 1 392,00 грн., та відповідач не скористався правом надання заперечень проти позову, якщо він заперечує, то суд, розвязуючи питання лише щодо розміру відшкодування виходить з такого. Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України врегульовані Законом України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та відповідно до п. 37.5 ст. 37 зазначеної вище правової норми страхувальником або особою, відповідальність якої застрахована, потерпілому має бути компенсована сума франшизи у повному обсязі одночасно з виплатою страховиком страхового відшкодування, тому з урахуванням вищенаведеного на користь позивача з відповідача підлягає присудженню до стягнення сума франшизи в розмірі 510 грн. За п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦПК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. З приводу вимоги позову про відшкодування моральної шкоди, то, на переконання суду, доводи позивача, зазначені останнім у позові, є слушними, тому виходить із наявності передбачених ЦК України підстав для відшкодування моральної шкоди, через що присуджує особі, яку визнано винною у скоєні дорожньо-транспортної пригоди, відшкодувати спричинену потерпілому моральну шкоду в розмірі 1 500,00 грн. Вирішуючи при ухваленні судового рішення на виконання ст. 215 ЦПК України в обовязковому порядку питання про розподіл судових витрат, суд виходить з приписів ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у звязку з чим, зважаючи на часткове задоволення судом позову судові витрати підлягають присудженню позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та в розмірі 68 грн. щодо сплати судового збору та оплатою витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120 гривень.

Outcome: approved