Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-22 00:00:00

Прокурор 18.07.2011 року звернувся в суд з вищевказаним позовом до відповідачів. В своєму позові прокурор обґрунтовуючи правові підстави звернення до суду із вказаним позовом в інтересах ВАТ «Державний Ощадний банк України» зазначив, що 07.12.2007 року між позивачем ВАТ «Державний Ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №395, відповідно до якого останній було надано кредит для придбання житлового будинку та земельної ділянки у сумі 124000 гривень строком на 20 років під 15% річних, а згодом, додатковою угодою відсотки були змінені на 18%. Кредит також було забезпечено укладенням іпотечного договору на придбаний в кредит житловий будинок та договором поруки між банком та поручителем [PERSON] В позові зазначено, що відповідач [PERSON] порушувала умови вищевказаного кредитного договору, а відповідач [PERSON] порушував умови договору поруки. Відповідач [PERSON] не виконувала належним и чином своїх зобовязань щодо погашення кредиту, внаслідок чого виникла загальна заборгованість за кредитним договором, яка станом на 07.06.2011 року, склала 151453,28 грн. Посилаючись на викладені обставини, прокурор, виступаючи в інтересах держави, просив суд достроково стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь ВАТ «Державний Ощадний банк України» існуючу загальну заборгованість по кредитному договору в сумі 151453,28 гривень та всі судові витрати по справі. В процесі судового розгляду справи, прокурор збільшив розмір позовних вимог. Посилаючись на викладені в позові обставини та на зміну терміну заборгованості і збільшення розміру цієї заборгованості, порушення та ігнорування відповідачами умов кредитного договору зі сплати виниклої заборгованості, що спричиняє банку матеріальної шкоди, прокурор просив суд стягнути в солідарному порядку з відповідачів на користь банку існуючу, станом на 12.10.2011 року, загальну заборгованість по кредитному договору в сумі 162857,40 гривень, а також просив змінити умови договору про іпотечний кредит від 07 грудня 2007 року щодо строку його виконання, а саме визначити строк виконання договору про іпотечний кредит від 07.12.2007 року моментом набрання рішенням суду законної сили. Прокурор та представник позивача в судовому засіданні зміненні позовні вимоги прокурора підтримали. Посилаючись на викладені в позові обставини та на те, що відповідачі не вживають заходів щодо погашення існуючої кредитної заборгованості, остання з кожним днем зростає, просили суд ці зміненні позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та представник відповідачів адвокат [PERSON] позовні вимоги визнали частково. Відповідачі та їх представник не заперечуючи факту укладення кредитного договору, одержання кредиту та виникнення заборгованості зі сплати платежів, не визнали вимог прокурора щодо стягнення заборгованості в загальному розмірі 162857,40 гривень. Також останні не визнали позовні вимоги щодо зміни судовим рішенням умов кредитного договору і припинення договірних відносин з моменту набрання цим рішенням суду законної сили. В обґрунтування своїх заперечень проти позову, представник відповідачів послався на виникнення у відповідачів кредитної заборгованості через фінансові труднощі та факт існування мирової фінансової кризи, що негативно позначилась, як на фінансовому стані держави так і її громадян, в тому числі і відповідачів, внаслідок чого відповідачі змушені були закрити свій бізнес і почали сплачувати передбачені договором платежі не в повному розмірі. Посилаючись на відсутність їх вини та недоведеність її позивачем відповідачі та їх представник також не погодились з нарахуванням банком пені в розмірі 11598,58 грн. Не визнали відповідачі позовних вимог і в частині стягнення комісійної винагороди в сумі 1821,84 грн., зазначивши те, що вказана не передбачена законом. Не визнали відповідачі і позовні вимоги щодо зміни умов кредитного договору, зазначивши, що вони були б не проти дострокового припинення цього договору взагалі, але не згодні на зміну його умов судовим рішенням, так як це порушує принцип рівності прав учасників договору. Вислухавши пояснення представника позивача, пояснення відповідачів та їх представника, виступ та думку прокурора, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи між позивачем і відповідачем [PERSON] 07.12.2007 року було укладено договір про іпотечний кредит №395, відповідно до якого банком було надано останній кредит в сумі 124000 гривень строком на 20 років із відсотковою ставкою за користування кредитом в розмірі 15% під іпотеку житлового будинку №18 по вул. Маліновського в м. Нова Одеса Миколаївської області в обмін на зобовязання позичальника повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом, комісійну винагороду, відповідно до графіку погашення цього кредиту. За порушення строків сплати платежів по кредиту(суми кредиту і відсотків за їх користування), договором, а саме п.п..5.1-5.4 передбачено нарахування неустойки у вигляді пені. Також кредитний договір було забезпечено додатковим забезпеченням, а саме договором поруки №395 від 07.12.2007 року, укладеним між банком та відповідачем [PERSON] 13.11.2008 року між банком і відповідачами були укладені додаткові договори, якими процентна ставка по кредиту була підвищена до 18%. Свої зобовязання по вказаним договорам банк виконав повністю, надавши відповідачу [PERSON] кредит в сумі 124000 гривень. Відповідачі в порушення умов вищевказаних кредитного договору і договору поруки, починаючи з квітня 2009 року не виконували належним чином своїх зобовязань щодо повного погашення кредиту та відсотків по ньому, згідно із затвердженим графіком, який є невід?ємною частиною договору, внаслідок чого у них перед кредитором виникла загальна заборгованість за кредитним договором, яка станом на 12.10.2011 року склала суму 162857,40 гривень, в тому числі: -основним борг - 100749,85 гривень; -основний прострочений борг 13481,53 гривні; -відсотки 35205,60 гривень; -комісійна винагорода 1821,84 гривні; -пеня 11598,58 гривень. Таким чином відповідач [PERSON] порушила п.п.1.4.3, 14.4, 1.5, 1.6.1.4, 4.3.1 4.3.3 умов договору іпотечного кредитування №395, щодо належного виконання своїх зобовязань по проведенню повних розрахунків по цьому кредитному договору, а відповідач [PERSON] не виконував належним чином своїх зобовязань перед позивачем, як поручитель і відповідачі ніяк не реагували на неодноразові попередження позивача про необхідність належного виконання своїх зобовязань, передбачених вищезазначеним кредитним договором зі сплати коштів. Внаслідок порушення відповідачами взятих зобовязань по кредитному договору і договору поруки, на момент розгляду справи в суді, продовжує мати місце заборгованість відповідачів перед позивачем по сплаті коштів по кредитному договору в загальній сумі 162857,40 гривень. Вказана заборгованість утворилася з вини відповідача [PERSON], яка в порушення п.п. 1.4.3, 14.4, 1.5, 1.6.1.4, 4.3.1 4.3.3 кредитного договору, ст.ст.526,530, 1054 ЦК України не виконувала належним чином і в строк своїх договірних зобовязань, не сплачувала кредит і відсотки за користування кредитом у визначених розмірах і у визначений строк згідно графіку, а тому у відповідності до п.п.4.3.2, 4.3.3, 5.1 5.4 кредитного договору, ст.ст.610-612 ЦК України вона повинна нести відповідальність за порушення своїх зобовязань та достроково повернути залишок боргу по основному кредиту, прострочений борг, відсотки, комісійну винагороду і пеню, що передбачено договором і цивільним законодавством. Враховуючи, що договір іпотечного кредитування було забезпеченого порукою відповідача [PERSON] та укладанням з ним договору від 07.12.2007 року, то відповідно вказаного договору поруки, [PERSON] взяв на себе відповідальність за виконання зобовязань позичальника у повному обсязі. Пунктами 1.1, 3.1-3.2 вказаного договору поруки передбачено, що поручитель відповідає перед кредитором, як солідарний боржник у випадку невиконання позичальником зобовязань по кредитному договору. Така відповідальність поручителя передбачена і ст. ст.543,554 ЦК України, а тому позивач має право вимагати виконання договірних зобовязань частково чи в повному обсязі солідарно від обох боржників, або від кожного з них окремо за належне виконання зобовязань позичальником перед кредитором по кредитному договору. Тому відповідачі у відповідності до вимог кредитного договору і чинного законодавства повинні нести солідарну відповідальність та відшкодувати позивачу загальну заборгованість за кредитним договором, яка станом на 12.10.2011 року складає суму 162857,40 гривень, в тому числі: -основного боргу - 100749,85 гривень; -основного простроченого боргу - 13481,53 гривень; -відсотків 35205,60 гривень; -комісійної винагороди 1821,84 гривень; -пені 11598,58 гривень. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідачів в тій частині, де ним заперечується і не визнається нарахування позивачем відповідачам комісійної винагороди в сумі 1821,84 гривні та пені в сумі 11598,58 гривень, так як їх нарахування передбачено п.п. 1.12, 3.3, 4.3.2, 4.3.3, 5.2 договору іпотечного кредитування №395 від 07.12.2007 року. Позовна давність щодо виниклих між сторонами грошових зобовязань урегульована п.7.8 договору про іпотечне кредитування. Разом з тим, суд погоджується з доводами відповідачів та їх представника в частині невизнання ними вимог щодо зміни судовим рішенням умов цього договору іпотечного кредитування. Так, згідно зі ст.626-627 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків і сторони при цьому мають бути вільними у визначені його умов як при укладені договору так і при його зміні. Обовязкова наявність згоди обох сторін на зміну договору, передбачена ч.1 ст.651 ЦК України. Строк дії договору по домовленості між сторонами визначено п.8.1 цього договору іпотечного кредитування №395 від 07.12.2007 року. Тому, зміна умов договору у відсутність згоди іншої сторони, на думку суду являється порушенням принципу свободи договору, передбаченого ст.627 ЦК України. Випадки зміни договору за рішенням суду, що передбачені ч.2 ст.651 ЦК України можуть мати місце у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотність порушення договору повинна доводитись особою(стороною), яка посилається на ці обставини. Позивачем в судовому засіданні не доведена істотність порушення відповідачами цього договору іпотечного кредитування, не доведена завдана шкода, що значною мірою позбавила банк того, на що він розраховував при укладені цього договору. Навпаки, досліджені в суді обставини справи свідчать про те, що банк забезпечив свій ризик по договору іпотечного кредитування як іпотекою, так і порукою, а також неустойкою у вигляді пені. Тому, в цій частині позову, суд вважає безпідставними позовні вимоги банку щодо зміни умови договору про іпотечний кредит №395 від 07.12.2007 року, а саме щодо строку його виконання з настанням моменту набрання рішенням суду законної сили, а тому в задоволені цих позовних вимог позивачу слід відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України, враховуючи що прокурора звільнено від сплати судового збору при подачі позову, з кожного з відповідачів слід стягнути на користь держави судові витрати у вигляді судового збору, в рівних долях, пропорційно до задоволеної частини позову, що складає по 814,28 гривень.

Outcome: partial