Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що їй, на підставі договору дарування від 23.05.1989 року та договору купівлі- продажу від 23.05.1989 року, належить на праві власності будинок № 42 по вул..Щербакова у м.Волноваха Донецької області. 16 лютого 2000 року позивачка уклала шлюб з відповідачем та надала згоду на реєстрацію його у зазначеному будинку. 29 жовтня 2008 року шлюб між сторонами було розірвано та відповідач виїхав на проживання до [INFO]. Понад три роки він не мешкає в будинку без поважних причин. Позивачкою було запропоновано відповідачу знятися з реєстрації, але він відмовився, у звязку з цим, вона просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку № 42 по вул..Щербакова у м.Волноваха Донецької області, оскільки його реєстрація порушує її права власника будинку, та зобовязати ВСГІРФО Волноваського РВ ГУМВСУ в Донецькій області зняти його з реєстрації. В судовому засіданні позивачка на заявлених позовних вимогах наполягала, просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Третя особа в судове засідання не з*явилася, про день та час судового розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи, заяву про причину неявки судові не надав, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.224-226 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії договору дарування від 23.05.1989 року та договору купівлі- продажу від 23.05.1989 року, зареєстрованих у Волноваському БТІ вбачається, що власником будинку № 42 по вул. Щербакова у м.Волноваха Донецької області є [PERSON] Відповідач зареєстрований в будинку з 25.11.2000 року, що підтверджується копією домової книги. Свідок [PERSON], допитана в судовому засіданні, свідчила, що вона є сусідкою позивачки та підтвердила, що з 2008 року відповідач-колишній чоловік позивачки, не мешкає в будинку позивачки. Свідок [PERSON] дав аналогічні свідчення. Згідно ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ ( майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ст. 156 ЖК України , право членів сімї власника будинку щодо користування будинком, є похідним від права власника будинку на користування зазначеною жилою площею. Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом при відсутності члена сімї без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. З матеріалів справи вбачається, що відповідач ніколи не був власником будинку № 42 по вул. Щербакова, у м.Волноваха Донецької області, зареєстрований за даною адресою в період шлюбу з позивачкою, як член її сімї. Він тривалий час не проживає в даному будинку, що підтверджується свідченнями свідків. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки [PERSON] не є членом сімї власника будинку, тривалий час не проживає в даному будинку, перешкод щодо проживання за даною адресою на протязі останніх років йому ніхто не чинив, мешкає за іншою адресою з 2008 року, отже відповідач без поважної причини не проживає тривалий час за місцем реєстрації, тож, не має права проживати та бути зареєстрованим в будинку без дозволу власника, а власник не бажає, щоб відповідач там проживав та був зареєстрований. На підставі ст.ст. 316, 391, 405 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved