Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-15 00:00:00

В липні 2011 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт його постійного проживання на території України з 1962 року по теперішній час, в тому числі й на 24 серпня 1991 року. В обґрунтовування заяви заявник вказував, що [INFO] народився в селі Чернігівка, Доманівського району, Миколаївської області, де мешкав до семирічного віку. В подальшому заявник проживав в м. Миколаєві, де і навчався в загальноосвітній школі № 14. Вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 14.06.1979 року заявник був засуджений за ч. 2 ст. 81 КК України до 2 років позбавлення волі із відстрочкою відбування покарання на 1 рік. Вироком Залізничного районного суду м. Львів від 16.04.1983 року заявник був засуджений за ч. 2 ст. 140 КК України до 4 років позбавлення волі. Вироком Залізничного районного суду м. Миколаєва від 02.12.1993 року заявник був засуджений за ч. 1 ст. 229-6 до 1 року позбавлення волі. Вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11.03.2005 року заявник був засуджений за ч. 2 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням амністії. Заявник стверджуємо все своє життя прожив в м. Миколаєві. В судовому засіданні заявник заяву підтримав, просив задовольнити. Вказував, що встановлення спірного факту необхідно заявнику для отримання паспорту. Представник зацікавленої особи - ССГІРФО Корабельного районного відділу Миколаївського міського управління МВС України в миколаївській області в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення приналежності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не співпадають з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом, вказаних в свідоцтві про народження або в паспорті. Судовим порядком можуть бути встановлений також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих або майнових прав громадян. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що заявник з моменту свого народження по час ухвалення рішення постійно проживає на території України, в тому числі проживав і станом на 24.08.1991 року. Судом встановлено, що заявник народився [INFO] в селі Чернігівка, Доманівського району, Миколаївської області, де мешкав до семирічного віку. В подальшому заявник проживав в м. Миколаєві, де і навчався в загальноосвітній школі № 14. Вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 14.06.1979 року заявник був засуджений за ч. 2 ст. 81 КК України до 2 років позбавлення волі із відстрочкою відбування покарання на 1 рік. Вироком Залізничного районного суду м. Львів від 16.04.1983 року заявник був засуджений за ч. 2 ст. 140 КК України до 4 років позбавлення волі. Вироком Залізничного районного суду м. Миколаєва від 02.12.1993 року заявник був засуджений за ч. 1 ст. 229-6 до 1 року позбавлення волі. Вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 11.03.2005 року заявник був засуджений за ч. 2 ст. 263 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням амністії. Також факт постійного проживання на території України, зокрема у м. Миколаєві підтвердили допитані в судовому засіданні свідки - [PERSON] , [PERSON] . З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, наведених заявником. Даних про їх заінтересованість в результатах розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним по справі доказам. Враховуючи незначні розходження у документах, суд приходить до висновку, що вимоги заявника про встановлення факту родинних відносин обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved