Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-26 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати незаконним рішення виконавчого комітету [PERSON] сільської ради від 18 березня 1998 року № 29 ..Про зміну ідеальних частин між співвласниками в загальному користуванні на житловий будинок" в частині встановлення, що співвласнику житлового будинку № 7 по вул. Річній в с. Кобилянка [PERSON] належить 8/25 частин житлового будинку з надвірними будівлями, визнати нечинним свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 27 березня 1998 року, що видане виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Чернігівського району та області на його ім'я, та визнати за кожним з позивачів право власності на 4/25 частин наведеного вище житлового будинку з господарськими спорудами, мотивуючи заявлені вимоги тим. що оспорювані свідоцтво та рішення видані всупереч положенням цивільного законодавства. В судовому засіданні позивач [PERSON], що являється також представником [PERSON], заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити, посилаючись на обставини позову. Представник відповідача [PERSON] вирішення спору віднесла на розсуд суду, вказуючи, що будь-яких порушень законодавства при оформлення своєї частини будинку [PERSON], як іншим співвласником, допущено не було. Представник відповідача [PERSON] сільської ради. Чернігівського району та області, а також представник третьої особи КП „Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації"', про час та місце слухання справи належним чином повідомлені, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що позивачі є відповідно сином та дочкою і спадкоємцями за законом померлого 18 лютого 1995 року [PERSON] (а.с. 7. 10, 19). Позивачі відповідно до вимог цивільного законодавства звернулись після смерті батька до Першої Чернігівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Державним нотаріусом їм видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 17 липня 1996 року, за реєстровим № 5-3403, відповідно до якого кожен являється спадкоємцем ? частини спадкового майна, яке. в свою чергу, складається з ? частини житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що розташовані по вул. Річній. 7. в с. Кобилянка. Чернігівського району та області (а.с. 10). Як вбачається з наведеного свідоцтва, підставою для визначення нотаріусом обсягу спадкового майна [PERSON] став договір купівлі-продажу ? частини спірного житлового будинку (а.с. 8. 9). Іншу частину будинку відповідно до цього ж договору купівлі-продажу придбав відповідач по справі [PERSON] В ході судового розгляду встановлено, що, звернувшись в 2011 році до КІІ „Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації" за оформленням на підставі свідоцтва про право на спадщину права власності, позивачі дізнались про наявність оспорюваного свідоцтва про право особистої власності на ім'я померлого [PERSON], що було видано [PERSON] сільською радою від 27 березня 1998 року, відповідно до якого він являється власником 8/25 частин домоволодіння по вул. Річній, 7. в с. Кобилянка (а.с. 12). Підставою видачі вказаного свідоцтва зазначено рішення виконкому [PERSON] сільської ради від 18 березня 1998 року за № 29 „Про зміну ідеальних частин між співвласниками в загальному користуванні на жилий будинок" (а.с. 15). В ході розгляду справи встановлено і сторонами не заперечувалось, що вже після смерті [PERSON], внаслідок проведених іншим співвласником [PERSON] прибудов своєї частини будинку змінились ідеальні частки співвласників в загальному користуванні будинком (а.с. 14, 36-45). Відповідно, оформлюючи належну [PERSON] частку, орган місцевого самоврядування змінив частку і іншого співвласника, що в подальшому призвело до видачі оспорюваного свідоцтва про право особистої власності на будинок. Суд погоджується з доводами позову про неможливість особи відповідно до ст. 25 Цивільного кодексу України мати цивільні права та обов'язки у зв'язку зі смертю і вважає, що рішення [PERSON] сільської ради від 18 березня 1998 року за № 29 ..Про зміну ідеальних частин між співвласниками в загальному користуванні на жилий будинок" в частині оформлення права власності на померлого [PERSON] було винесено без врахування цих обставин, а отже його слід визнати нечинним, оскільки воно суперечить актам цивільного законодавства і порушує інтереси позивачів. Слід також визнати нечинним свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок від 27 березня 1998 року, що видане виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Чернігівського району та області, на ім'я [PERSON], оскільки первісною підставою його видачі є наведене вище рішення [PERSON] сільської ради. Враховуючи те. що ст. 392 ЦК України дозволяє визнавати право власності у разі, коли воно не визнається або оспорюється, суд вважає можливим, оскільки КП ..Бюро технічної інвентаризації"' листом повідомило позивачів про неможливість зареєструвати їх права як власників на підставі наявного свідоцтва про право на спадщину та у зв'язку зі зміною ідеальних часток будинку (а.с. 11), визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності за кожним на 4/25 частини житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований за адресою: вул. Річній. 69, в с. Кобилянка. Чернігівського району та області, як за спадкоємцями померлого батька, з наведених вище підстав. На підставі викладеного,

Outcome: approved