Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-25 00:00:00

10.02.2011 року позивач звернувся до суду з позовом та, уточнивши позовні вимоги, просив стягнути з відповідача витрати, пов`язані з навчанням повнолітнього сина, у розмірі 7510 гривень. Свої вимоги мотивував тим, що 21.07.1990 року між сторонами був укладений шлюб. Від вказаного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. 21 серпня 2008 рішенням Київського районного суду м. Одеси вказаний шлюб був розірваний. Крім того, даним рішенням було визначено місце мешкання двох неповнолітніх дітей, а саме: з батьком [PERSON], який мешкає за адресою [ADDRESS] з травня 2008 року. Позивач вказував, що колишня дружина сама погодилась на те, щоб місце проживання дітей було встановлено з батьком, та коли сім`я розпалась, вона добровільно покинула сім`ю, квартиру та з того часу не піклується дітьми, не займається їхнім вихованнями, у зв`язку з чим позивач вимушений повністю утримувати дітей матеріально. [PERSON], старший син сторін, 27.08.2009 року став студентом економіко-правового факультету Одеського Національного університету ім. І.І. Мечникова, у звязку з чим з навчальним закладом був укладений контракт на період його навчання. У теперішній час [PERSON] є студентом другого курсу, оплата за навчання на якому складає 15020 гривень за рік. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідачки Ѕ частину вказаної грошової суми на навчання повнолітньої дитини, що складає 7510 гривень. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. Позивач та представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, вказуючи, що відповідач повинна надавати допомогу на навчання сина. Відповідач та її представник у судовому засіданні позов не визнали, просили у його задоволенні відмовити, пояснюючи, що [PERSON] офіційно не працює, не офіційно отримує маленьку заробітну плату та неспроможня сплачувати додаткові витрати у звязку з навчанням сина. Розглянувши поданий позов, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Правовідносини між сторонами врегульовані Сімейним кодексом України. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 21.07.1990 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 21.08. 2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано ( а.с.6). Крім того, вказаним рішенням подальше місце мешкання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], визначено з батьком [PERSON], так як діти на момент розірвання шлюбу фактично проживали з батьком і [PERSON] не заперечувала проти цього. У серпні 2009 року [PERSON] вступив до Одеського національного університету ім. І.І. Мечникова на економіко-правовий факультет, як вбачається з договору № 03-1-205-2009 від 27.08.2009 року на індивідуальну підготовку бакалавра ( а.с.9). Як вбачається з вказаного договору, вартість навчання на першому курсі складає 13\~650 грн., на другому 15020грн., на третьому 16520грн. та на четвертому -18170 грн. Відповідно до діючих норм ст. 199 СК України якщо повнолітня донька, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують додаткової матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду має той з батьків , з ким проживає син, донька, а також самі донька та син, які продовжують навчання. Позивачем по справі [PERSON] було сплачено 7510 гривень за навчання сина 08.09.2010 року, відповідно до квитанції № 22659 (а.с.4), а також 14.01.2010 було сплачено ще 7510 гривень по квитанції № 496 за навчання в університеті на другому курсі ( а.с.5). Відповідач в судовому засіданні, заперечуючи проти позову, посилалась на ті обставини, що офіційно вона не працевлаштована, тому не може сплачувати витрати на навчання повнолітнього сина, тоді коли позивач працює на закордонних пароплавах старшим механіком та його базовий оклад складає 1645 Євро. Однак, суд не може прийняти до уваги твердження відповідача про неможливість оплати частини витрат на навчання сина, у звязку з тим, що відповідач не надала суду відомостей про її доходи та матеріальне становище, доказів того, що на теперішній час вона не перебуває на обліку в Одеському міському центрі зайнятості як безробітна. За твердженнями відповідача вона працює на посаді тренера по фітнесу в салоні краси „Камільфо та її місячний дохід складає 1000 гривень. Посилання відповідача та її представника на повну відсутність можливості у матері утримувати повнолітню дитину на період навчання не можуть братися судом до уваги, оскільки відповідач є працездатною особою та має рівні з позивачем обовязки по утриманню своїх дітей. При винесенні рішення суд також бере до уваги рішення апеляційного суду Одеської області від 15.04.2011 року, яке було винесено за наслідками розгляду апеляційної скарги [PERSON] на рішення Київського районного суду м. Одеси від 09.09.2010 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON]П, про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину. Даним рішенням з відповідача [PERSON] було стягнуто одноразово додаткові витрати на навчання сина [PERSON] на першому курсі університету у розмірі 3000 гривень. Зважаючи на викладене, суд доходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та необхідно стягнути з відповідача витрати на навчання сина у розмірі 3000 гривень, враховуючи, що дана сума є розумною, помірною та відповідає розміру аліментів у сумі 250 гривень щомісячно.

Outcome: partial