Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду у квітні 2011 року з позовом до ДП НАК «Надра Україна»«Чернігівнафтогазгеологія»про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди, просив суд стягти з ДП НАК «Надра України» «Чернігівнафтогазгеологія»на його користь заборгованість по заробітній платі, компенсацію за невикористану відпустку, 1000 грн. моральної шкоди, середній заробіток за період, починаючи з 22.03.2011 по день фактичного розрахунку за кожен день затримки та витрати на правову допомогу. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги збільшив просив суд наказ директора ДП НК «Надра України»«Чернігівнафтогазгеологія»[PERSON] від 31.12.2010 року №123 «Про скасування наказу»визнати протиправним;стягти з ДП НАК «Надра України»«Чернігівнафтогазгеологія»на користь [PERSON] 10 055,51 грн. заборгованості по заробітній платі та компенсації за невикористану відпустку, 15 671,55 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, 1 000 грн. моральної шкоди, 150 грн. витрат на правову допомогу;зобовязати ДП НАК «Надра України»«Чернігівнафтогазгеологія»видати [PERSON] довідку встановленого зразка для постановки на облік до районного Центру зайнятості і при цьому пояснив,що з 05 травня 1997 року по 22 березня 2011 року позивач працював на різних посадах в Пирятинській нафтогазорозвідувальній експедиції ДП НАК «Надра України»«Чернігівнафтогазгеологія». Вказані обставини визнаються відповідачем. Наказом в.о. директора ДП НАК «Надра України»«Чернігівнафтогазгеологія»[PERSON] від 17.12.2010 №178-К позивач відсторонений від виконання обовязків начальника Пирятинської НГРЕ із збереженням заробітної плати. В порушення вимог ст.115 КЗпП України,адміністрація підприємства нерегулярно виплачувала працівникам заробітну плату,у звязку з чим підприємство заборгувало позивачу заробітну плату. В порушення вимог ст.116 КЗпП України,згідно з якою при звільненні працівника виплата всіх сум,що належить йому від підприємства,установи,організації,провадиться в день звільнення,адміністрація підприємства при звільненні позивача не провела розрахунок з ним.23.06.2011 у судовому засіданні представником відповідача надано довідку про заборгованість №74 від 22.06.2011 та копію наказу №123 від 31.12.2010,тобто в день засідання,він як представник позивача дізнався,що з позивача знята премія в розмірі 4082,38 грн. Наказ №123 від 31.12.2010 на його думку є незаконним,оскільки у відповідності наказу №21-к від 27.07.2010 позивачу було виплачено грошове заохочення згідно Колективного договору між власником і груповим комітетом профспілки ДП НАК «Надра України»«Чернігівнафтогазгеологія»на 2010-2012 роки. Підставою видачі наказу №21-к від 27.07.2010 стало нагородження позивача [PERSON] грамотою Пирятинської районної державної адміністрації та дозвіл на преміювання на той час директора ДП НАК «Надра України»«Чернігівнафтогазгеологія»[PERSON].Наказом директора ДП НАК «Надра України»«Чернігівнафтогазгеологія»[PERSON] від 31.12.2010 №123 наказ №21-к від 27.07.2010 скасований. Проте з мотивувальної частини оскаржуваного позивачем наказу не вбачається чиїми діями,які полягають нібито у «перевищенні повноважень,порушенням діючого законодавства України та колективного договору підприємства на 2010-2012 роки»,нібито заподіяна шкода ДП НАК «Надра України»«Чернігівнафтогазгеологія». Відповідно до ч.1 ст.136 КЗпП України,покриття шкоди працівниками у розмірі,що не перевищує середнього місячного заробітку,провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу,керівниками підприємств,установ,організацій та їх заступниками за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. Проте,жодних відрахувань,крім обовязкових з заробітної плати позивача не було. Вказані обставини підтверджуються довідками про заборгованість №74 від 22.06.2011 та №436 від 11.07.2011.Відповідно до ч.2 ст.136 КзпП України,розпорядження власника або уповноваженого ним органу,або вищестоящого в порядку підлеглості органу має бути зроблено не пізніше двох тижнів з дня виявлення заподіяної працівником шкоди і звернено до виконання не раніше семи днів з дня повідомлення про це працівникові. Проте наказ №123 виданий 31.12.2010,хоча днем виявлення нібито заподіяної шкоди у даному випадку є 06.10.2010,коли ДП НАК «Надра України»«Чернігівнафтогазгеологія»отримало копію наказу №21-к від 27.07.2010,про що свідчить відмітка на наказі про отримання,тобто через 2 місяці 24 дні. У день видачі,а саме 31.12.2010 вказаний наказ звернено до виконання шляхом зобовязання бухгалтерії підприємства провести відповідні перерахунки. Хоча,у відповідності до ч.2 ст.136 КЗпП України,вказаний наказ не повинно було звернено до виконання раніше 01.07.2011,оскільки йому було повідомлено про його видання лише 23.06.2011. Крім того адміністрація підприємства відмовила у видачі довідки встановленого зразка для постановки на облік до районного Центру зайнятості,в результаті чого позивач не має можливості стати на облік та отримати статус безробітного. Відповідно до ст.117 КЗпП України,у разі невиплати належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені ст.116 КЗпП України,підприємство,установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В результаті несвоєчасної виплати позивачу заробітної плати він вимушений був просити в борг кошти для оплати заборгованості за комунальні послуги та організації життєдіяльності і забезпечення позивача та його сімї. Ці обставини завдали позивачу моральних страждань. Відмова адміністрації підприємства у видачі довідки для постановки на облік до Центру зайнятості позбавила позивача можливості отримувати допомогу по безробіттю,в результаті чого залишився без засобів існування. Просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в звязку з фінансовими труднощами у судове засідання не зявилася направила до суду листа відповідно до якого просила суд винести обґрунтоване рішення,ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин згідно наданих до матеріалів справи заперечень та доказів без представника відповідача. У доданих запереченнях представник позивача зазначила,що [PERSON] був призначений на посаду в. о. начальника Пирятинської нафтогазорозвідувальної експедиції (далі Пирятинська НГРЕ) 03.03.2010,згідно наказу № 39-к від 02.03.2010,п. 9.6 Статуту підприємства та п.7.1 Положення про Пирятинську НГРЕ. Довіреність на представлення інтересів експедиції 9п.7.2 Положення про експедицію) була видана позивачу терміном до 30.07.2010 включно. Неодноразові вимоги директора підприємства до позивача передати в ДП печатку,штамп експедиції,установчі та інші документи,в звязку з її ліквідацією, залишились позивачем без задоволення. Тому наказом №178-к від 17.12.2010 позивач був відсторонений від виконання обовязків начальника Пирятинської НГРЕ з передачею печатки,штампу експедиції, установчих та інших документів новопризначеному в. о. начальника експедиції [PERSON],що було проігноровано позивачем. Наказом № 23-к від 22.03.2011 позивач був звільнений з посади виконуючого обовязки начальника Пирятинської НГРЕ за згодою сторін. Запис №24 про призначення позивача на посаду начальника експедиції 20.03.2010 був винесений позивачем самостійно та безпідставно. Щодо запису №25 про звільнення з посади в.о. начальника експедиції,то він також зроблений позивачем самостійно згідно наказу №23-к від 22.03.2011.Так як позивач з 03.03.2010 по 22.03.2011 був керівником відокремленого структурного підрозділу підприємства з правами наданими йому законом,положенням про експедицію,довіреністю,то визначитись із сумою та періодом заборгованості по заробітній платі він повинен був сам на підставі первинних документів експедиції і зазначити її в позовній заяві,що не зроблено позивачем чим порушено ст.ст.10,119 ЦПК України. Первинним документом для нарахування заробітної плати є табель обліку використання робочого часу . Жодного документу,що підтверджує облік використання робочого часу позивачем не надано на підприємство. Тому визначитись із сумою заборгованості підприємства перед позивачем є неможливим. [PERSON] виконував обовязки начальника Пирятинської НГРЕ та був відповідальним за надання та ведення відповідної первинної документації,на його адресу направлений лист про прибуття його до ДП «ЧНГГ»19.05.2011,але позивач знехтував пропозицією. Щодо довідки для предявлення до районного центру зайнятості,то дану довідку повинна видати бухгалтер Пирятинської НГРЕ,керівником якої він був і яка йому підпорядкована. Щодо сплати середнього заробітку по день фактичного розрахунку,то ст.116 КзпП України передбачає: «Якщо працівник в день звільнення не працював,то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок». Те, що позивач в день звільнення не працював підтверджено наказом №178-к від 17.12.2010 та особовим внесенням запису про звільнення в трудову книжку так як згідно зазначеного наказу в. о. начальника Пирятинської НГРЕ був призначений [PERSON].Вимоги заяви від позивача про виплату нарахованих,але не сплачених сум до підприємства до цього часу не надходило. ДП НАК «Надра України «Чернігівнафтогазгеологія» розглянуло заяву [PERSON] до підприємства про збільшення позовних вимог та не визнає її в повному обсязі з наступних підстав. Даною заявою позовні вимоги не збільшуються,як зазначає позивач згідно ст.31 ЦПК України,а змінюються. Змінити предмет позову позивач має право до початку розгляду судом справи по суті. Розгляд справи судом по суті вже розпочато. Отже,

Outcome: approved