Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на ? частину спільно нажитого майна подружжя та виділення частки в натурі, обґрунтовуючи це тим, що вона з 16 листопада 1991 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Її чоловіку [PERSON] на підставі рішення Підгородненської міської ради №250 від 18.11.1998 року було надано земельну ділянку площею 1036 кв.м. для будівництва індивідуального житлового будинку за адресою вул.Геологів,38 в м.Підгородне Дніпропетровського району та області. Рішенням Підгородненської міської ради №263 від 24.11.1999 року [PERSON] вказану земельну ділянку було передано у власність безкоштовно та 24.12.1999 року на імя відповідача було видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0.103 га. У період шлюбу позивачкою разом з чоловіком, за спільні сімейні кошти було збудовано домоволодіння на вказаній земельній ділянці за адресою вул.Геологів,38 в м.Підгородне, але у звязку зі скрутним становищем сімї та економічною кризою будинок ними добудовано не було та його готовність складає 83 %. Будинок придатний для проживання, відповідач відмовляється добудовувати його та вкладати свої кошти. 28 липня 2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивачка вважала, що оскільки вказаний будинок будувався ними за спільні сімейні кошти, за спільні сімейні кошти вони купували будівельні матеріали та наймали робітників, то будинок за адресою вул.Геологів,38 в м.Підгородне Дніпропетровського району та області є спільно нажитим майном подружжя. Крім того, позивачка займається підготовкою документів щодо введення будинку в експлуатацію та виготовлення технічного паспорту. За власні кошти застрахувала будинок, оплатила всі необхідні для цього страхові суми, а тому просила визнати за нею прав власності на ? частину домоволодіння №38 по вул.Геологів в м.Підгордне та ? частину земельної ділянки на якій воно розташоване, поділити вказане нерухоме майно в натурі, виділивши їй у власність ? частину домоволодіння та земельної ділянки . Позивачка у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав,заперечував проти його задоволення. Суд, вислухав у судовому засіданні пояснення сторін, дослідив матеріали справи і прийшов до наступного. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 1991 року. 28 липня 2009 року сторони отримали свідоцтво про розірвання шлюбу. Чоловіку позивачки [PERSON] на підставі рішення Підгородненської міської ради №250 від 18.11.1998 року було надано земельну ділянку площею 1036 кв.м. для будівництва індивідуального житлового будинку за адресою вул.Геологів,38 в м.Підгородне Дніпропетровського району та області. Рішенням Підгородненської міської ради №263 від 24.11.1999 року [PERSON] вказану земельну ділянку було передано у власність безкоштовно та 24.12.1999 року на імя відповідача було видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0.103 га. У період шлюбу позивачкою разом з чоловіком, за спільні сімейні кошти було збудовано домоволодіння на вказаній земельній ділянці за адресою вул.Геологів,38 в м.Підгородне, але будинок ними добудовано не було та його готовність складає 83 %. Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Відповідно до ч.2 цієї статті право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Таким чином, не зважаючи на те, що судом встановлено факт спільного будівництва сторонами спірного будинку у період шлюбу, але у визнанні права власності на ? частину домоволодіння за адресою: м. Підгородне, вул. Геологів,38 за позивачкою та виділення її в натурі, суд вважає за необхідне відмовити з наступних підстав. Згідно технічного паспорту на будинок по вул.Геологів,38 в м.Підгородне: будинок А недобудований, прибудова а,а1 недобудовані, літня кухня Б, сарай В, літній душ Г, вбиральні Д є самовільно збудованими, що також підтверджується довідкою КП ДР БТІ №463 від 23.08.2010 року. Рішенням Підгородненської міської ради №260 від 21 вересня 2011 року [PERSON] було надано дозвіл на оформлення самочинно збудованих житлового будинку А(незакінчене будівництво), прибудови а,а1 (незакінчене будівництво), самочинно збудованих господарських будівель та споруд: літньої кухні Б, сарай В, літній душ Г, вбиральні Д, по вул.Геологів,38 в м.Підгородне. Враховуючи викладене, те що будинок по вул.Геологів,38 в м.Підгородне є незакінчений будівництвом, не введений в експлуатацію та право власності не зареєстровано у органах БТІ, тобто на спірний будинок відсутні правовстановлюючі документи та реєстрація права власності на нього, оскільки право власності набувається з моменту введення будинку в експлуатацію та державної реєстрації, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог щодо визнання та виділення в натурі ? частини будинку. Враховуючи, що правовідносини між сторонами щодо спірної земельної ділянки виникли до 01 січня 2004 року, застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема, Кодекс про шлюб та сім'ю України (1969 року). Як вбачається з матеріалів справи спірна земельна ділянка одержана відповідачем [PERSON] у приватну власність шляхом приватизації. Земельна ділянка, право власності на яку набуто шляхом приватизації, є особистою приватною власністю того із подружжя, кому вона безоплатно передана у власність, та не є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: dismissed