Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-25 00:00:00

В травні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання укладеного із ПАТ «УкрСиббанк» договору недійсним. У серпні 2010 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. [PERSON] неодноразово уточнювала свої позовні вимоги, в останній раз 17 серпня 2010 року. Після чого ані позивачі, вони ж відповідачі по зустрічному позові, ані їх представник в суд неодноразово не зявлялися, у звязку з чим позовна заява [PERSON] ухвалою суду залишена без розгляду та в судовому засіданні розглядається заява ПАТ «УкрСиббанк» за відсутністю відповідачів та їх представників. Звертаючись до суду ПАТ «УкрСиббанк» вказав, що 21 квітня 2008 року між ним та [PERSON] був укладений договір споживчого кредиту, згідно з яким остання отримала 40000 доларів США під 14% річних зі строком погашення кредиту не пізніше 20 квітня 2018 року. 21 квітня 2008 року з відповідачкою [PERSON] був укладений договір поруки, згідно з яким [PERSON] відповідає перед позичальником в тому ж обсязі, що і позичальниця. 25 липня 2008 року між банком та [PERSON] був укладений договір споживчого кредиту, згідно з яким остання отримала 25000 доларів США під 14% річних зі строком погашення кредиту не пізніше 24 липня 2015 року. Того ж дня з відповідачкою [PERSON] був укладений договір поруки з [PERSON], згідно з яким [PERSON] відповідає перед позичальником в тому ж обсязі, що і позичальниця. В 2009 році у позичальниці виникла заборгованість за кредитом та процентам по кредиту. У звязку з цим позивач в березні 2010 та липні 2010 року направляв їм повідомлення про негайне погашення заборгованості, оскілки заборгованість погашена не була, у банка виникло право вимагати негайного погашення кредиту. Станом на 26 липня 2010 року заборгованість по кредиту склала 25820,62 доларів США, що становить 203879,61 гривень, а з урахуванням заборгованості по простроченим процентам та пені борг складає 525222, 88 гривень. Відповідачі в судове засідання неодноразово не зявлялися, про причини неявки суд не повідомили. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 21 квітня 2008 року між банком та [PERSON] був укладений договір споживчого кредиту, згідно з яким остання отримала 40000 доларів США під 14% річних зі строком погашення кредиту не пізніше 20 квітня 2018 року. 21 квітня 2008 року з відповідачкою [PERSON] був укладений договір поруки, згідно з яким [PERSON] відповідає перед позичальником в тому ж обсязі, що і позичальниця. 25 липня 2008 року між банком та [PERSON] був укладений договір споживчого кредиту, згідно з яким остання отримала 25000 доларів США під 14% річних зі строком погашення кредиту не пізніше 24 липня 2015 року. Того ж дня з відповідачкою [PERSON] був укладений договір поруки з [PERSON], згідно з яким [PERSON] відповідає перед позичальником в тому ж обсязі, що і позичальниця. В 2009 році у позичальниці виникла заборгованість за кредитом та процентам по кредиту. У звязку з цим позивач в березні 2010 та липні 2010 року направляв їм повідомлення про негайне погашення заборгованості, оскілки заборгованість погашена не була, у банка виникло право вимагати негайного погашення кредиту. Станом на 26 липня 2010 року заборгованість по кредиту склала 25820,62 доларів США, що становить 203879,61 гривень, а з урахуванням заборгованості по простроченим процентам та пені борг складає 525222, 88 гривень. Вказані обставини підтверджуються ·Кредитними договорами, в яких встановлені права та обовязки сторін (а.с. 7-10, 11-14); ·Договорами поруки (а.с. 69, 89-90); ·Розрахунком заборгованості (а.с. 32-46). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших законодавчих актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України при порушенні зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата пені. Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею у Кодексі визнається неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Таким чином вимоги банку про повернення кредиту, відсотків та пені є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved