Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-03 00:00:00

У травні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства Дніпродзержинськтепломережапро поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. В обґрунтування пред*явлених позовних вимог вказав, що 07 грудня 2007 року він був прийнятий на роботу до відповідача у якості водія 1-го класу. Наказом № 87-к від 15 квітня 2011 року він з роботи був звільнений за ст. 40п.1 КЗпП України за скороченням штату. Звільнення з роботи вважає незаконним. Відповідачем з роботи він був звільнений в період знаходження на листку непрацездатності. При звільненні з роботи у зв*язку зі скороченням штату відповідачем йому не була запропонована інша робота. Трудову книжку та наказ про звільнення він отримав у день звільнення, 15 квітня 2011 року. На лікарняному він знаходився з 13 квітня по 29 квітня 2011 року включно. Однак відповідача він про це не повідомив тому, що його про це ніхто не запитував. У зв*язку зі звільненням йому була спричинена моральна шкода. Про звільненні у зв*язку зі скорочення штату відповідачем він був повідомлений за 02 місяці. Він був ознайомлений тільки зі списком вакансій та розписався у ньому. Однак у списку вакансій, який наданий відповідачем суду стоїть не його підпис. Відповідач позбавив його права на працю, що призвело до моральних страждань, він втратив душевний спокій, постійно перебуває у роздратованому стані. Вказане негативно у подальшому відіб*ється на стані його здоров*я. Спричинену йому моральну шкоду оцінює у 5.000 гривень. Просить позов задовольнити. Відповідач пред*явленого позову не визнав та пояснив, що на підприємстві проходило скорочення чисельності штату. Всі працівники підприємством за 02 місяці були попереджені, що 15 квітня будуть звільнені. За проханням позивача йому була надана відпустка з 07 квітня по 14 квітня 2011 року. При звільненні позивача з роботи їм не була відома обставина, що позивач знаходиться на листку непрацездатності. Трудова книжка та наказ про звільнення позивачем були отримані в день звільнення. Обставина, що позивач 15 квітня 2011 року хворів та знаходився на листку непрацездатності їм стала відома лише після отримання копії позовної заяви про поновлення його на роботі. Позивач лікарняний лист для оплати у бухгалтерію не здавав. Не заперечує оплатити лікарняний. Закон вони не порушували. На підприємстві роботи по спеціальності позивача не було. У задоволенні позову просить відмовити. Суд, вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Так, свідок [PERSON] пояснила, що 29 березня 2011 року відбулося спільне засідання профспілкового комітету та адміністрації. Всі працівники, які звільнялися, були попереджені про звільнення за 02 місяці та їм була запропонована інша робота. Позивачу пропонували роботу слюсаря. Однак він відмовився. При звільненні всіх знайомили з вакансіями. Позивач відмовився розписатись. На підприємстві вакансій водія не було та 15 квітня 2011 року позивачем була отримана трудова книжка, наказ про звільнення та був проведений повний розрахунок. Працівники, якими була надана згода, були переведені на іншу роботу. Їм не було відома обставина, що позивач знаходиться на лікарняному. Вказану обставину позивач від них приховав. Якби позивач їх поставив би про це у відомість, то вони б з його звільненням почекали б. Обставина, що позивач з 13 квітня по 29 квітня 2011 року знаходився на лікарняному їм стала відома із позовної заяви про поновлення позивача на роботі. Свідок [PERSON] пояснив, що сторони він знає та стосунки зі сторонами нормальні. Він працював у відповідача та був звільнений у зв*язку зі скороченням штату. У відділі кадрів йому був наданий список вакансій, з яким він ознайомився, та у якому розписався, що від запропонованих вакансій відмовляється. Від запропонованої роботи він відмовився та 15 квітня 2011 з роботи був звільнений. На засіданні профспілкового комітету був оголошений список звільнених у зв*язку зі скороченням штату. Свідок [PERSON] пояснив, що сторони знає та стосунки робочі. На підприємстві було скорочення. Всіх, кого звільняли, попередили про звільнення. Також працівник відділу кадрів надала список вакансій та всім пропонували роботу згідно списку вакансій. Він відмовився від запропонованої йому роботи та був звільнений. [PERSON] відмовився писати, що ознайомився з вакансіями та розписався тільки біля свого прізвища. На засіданні профспілкового комітету всім пропонували іншу роботу, в тому числі і [PERSON] Згідно зі ст. 40п.1 КЗпП України Трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: ….скорочення чисельності або штату працівників.. У судовому засіданні було встановлено? що у відповідача проходило скорочення штату працівників, що стверджується наказом № 29 від 14 лютого 2011 року Про зміни в організації виробництва та праці, скорочення чисельності працівників. Ця обставина була визнана у судовому засіданні позивачем та не оспорювалась позивачем. У судовому засіданні було встановлено, що відповідачем при звільненні позивача були виконані всі вимоги, встановлені у цій частині чинним законодавством: позивач був персонально попереджений за 02 місяці про звільнення за ст. 40п.1 КЗпП України, позивачу при звільненні за ст. 40п.1 КЗпП України пропонувалась інша робота. Разом з тим, у судовому засіданні було встановлено, що позивач з роботи був звільнений в період його хвороби, знаходження на листку непрацездатності. Відповідно до ч.3 ст.40 КЗпП України Не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності /крім звільнення за пунктом 5 цієї статті/, а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації. У судовому засіданні було встановлено, що вказана обставина відповідачу відома не була. Вказану обставину позивач від відповідача приховав та суду пояснив, що його при звільненні з роботи про це запитували. Відповідно до чинного законодавства забороняється звільнювати працівника з роботи в період його хвороби, знаходження на листку непрацездатності. При таких обставинах суд вважає, що наказ відповідача № 87-к від 15 квітня 2011 року підлягає зміні у частині дати звільнення з роботи позивача. Із листків непрацездатності, наданих суду позивачем вбачається, що він на лікарняному знаходився з 13 квітня 2011 року до 29 квітня 2011 року включно. До роботи позивачу необхідно було стати 30 квітня 2011 року. Таким чином, позивач повинен бути звільнений з роботи 30 квітня 2011 року. Разом з тим, 30 квітня 2011 року був вихідний день - субота. Наступний робочий день: 03 травня 2011 року, теж був вихідним у зв*язку з тим, що 01 травня святковий день випав на неділю, та був перенесений на 03 травня 2011 року. 02 та 03 травня 2011 року також були вихідними днями, тож позивач повинен бути звільнений з роботи у перший після святкових та вихідних робочий день 04 травня 2011 року. У судовому засіданні представник відповідача пояснив, що позивачем листки непрацездатності для оплати у бухгалтерію підприємства не здавались. Вказана обставина була підтверджена і позивачем. Тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18 квітня 2011 року по 29 квітня 2011 року включно. Із довідки відповідача № 00.02.1212 від 11 серпня 2011 року вбачається, що середньоденний заробіток позивача складав 140 гривень 71 копійку. Вимушений прогул позивача складає 10 робочих днів. Таким чином, суд вважає, що з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 1.407 гривень 10 копійок за час вимушеного прогулу. Суд вважає, що у задоволенні позову позивача у частині стягнення з відповідача на його користь моральної шкоди необхідно відмовити. Так, у судовому засіданні було встановлено, що відповідачу при звільненні позивача з роботи за п.1ст.40 КЗпП України не була відома обставина, що позивач хворіє, що позивач знаходиться на листку непрацездатності. Позивач був присутній та у відділі кадрів в день звільнення його з роботи 15 квітня 2011 року. Однак, знаходячись на листку непрацездатності, знаходячись на амбулаторному лікуванні, про це не повідомив та не поставив у відомість відповідача. При цьому, представник відповідача пояснив, що якщо їм була б відома обставина, що позивач хворіє, то позивач з роботи був би звільнений після закриття листка непрацездатності, 30 квітня 2011 року. Суд, оцінюючи всі докази, зібрані по справі, у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню Задовольняючи позовні вимоги частково, суд вважає, що судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial