Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, яким просив стягнути з відповідача на його користь суму боргу за договором позики в сумі 25\~188 грн. 52 коп.. В обґрунтування позову посилався на те, що відповідач позичив у нього 28.06.2010 р. грошові кошти в сумі 10\~000 грн.. Разом із тим, після спливу строків, обумовлених у їхніх домовленостях, гроші повернуто не було. 08.08.2010 р. [PERSON] позичив відповідачу ще 15\~000 грн.. Проте і ці гроші до теперішнього часу не повернуті. [PERSON] уникає зустрічей з ним, на телефонні дзвінки та повідомлення не відповідає. На підставі викладеного позивач звернувся до суду із відповідним позовом, яким також просив стягнути 3% річних. Посилаючись на вказані обставини, а також на вимоги ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач просив позов задовольнити. До судового засідання позивач не зявився, повідомлявся про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином. Присутній у судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просивши суд про їх задоволення. Відповідач до судового засідання не зявився, повідомлявся про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, заперечень проти позову не надав. За таких обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухав пояснення позивача, дослідивши сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Згідно розписки від 28.06.2010 року [PERSON] взяв у [PERSON] 10\~000 грн.. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст.1047 ЦК України). Розписки, яка надана суду та датована 28.06.2010 р. складена у простій письмовій формі, відповідно до яких [PERSON] передав грошові кошти [PERSON] у сумі 10\~000 грн.. Між сторонами виникли договірні правовідносини, згідно з якими передані гроші, які відповідач в установлений договором строк не повернув. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На час розгляду справи договір відповідачем не виконаний, сума позики у встановлений договором строк позивачам не повернута. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Що стосується „розписки, яка датована 08.08.2011 р., то суд не може погодитися з вимогою позивача про стягнення за нею з відповідача 15\~000 грн., оскільки, як вбачається з її змісту зазначалося, що при зустрічі з [PERSON], [PERSON] домовився віддати його долю шляхом вкладення до бізнесу 15\~000 тис. грн.. В цьому договорі відсутні дані про передачу грошей позичальником у момент її підписання, відсутня розписка позичальника або інший документ, який підтверджує передачу йому позикодавцем визначеної договором грошової суми, а тому вимоги за нею задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентівне встановлений договоромабо законом. На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача про стягнення 3% річних. На підставі викладеного ,

Outcome: partial