Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-19 00:00:00

У червні 2011 року до Автозаводського районного суду м. Кременчука звернулася [PERSON] з вказаним позовом до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради. Просила визнати за нею право власності на самочинно прибудовану веранду площею 7,7 кв.м. до квартири [ADDRESS] А в м. Кременчуці Полтавської області. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити, пояснила, що узгоджувала самочинне будівництво в різних інстанціях, але не зверталася з заявою про виділення земельної ділянки та отриманням дозволу на будівництво, оскільки їй про це не було відомо. Представник позивача [PERSON] позов підтримала в повному обсязі, просила задовольнити, посилаючись на обставини та підстави, викладені у позовній заяві. Представник відповідача виконавчого комітету Кременчуцької міської ради [PERSON] просив винести рішення на розсуд суду. Представник третьої особи - Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради [PERSON] проти задоволення позову заперечував, оскільки земельна ділянка, на якій розташоване самочинне будівництво, у встановленому законом порядку позивачу не надавалася. Третя особа - КП „Кременчуцьке МБТІ в судове засідання не зявилася, до суду направила клопотання про розгляд справи без участі їх представника. При прийнятті рішення покладалась на розсуд суду. Третя особа Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Полтавській області в судове засідання не зявилася, до суду направила клопотання про розгляд справи без участі представника Інспекції. Свідок [PERSON] суду пояснила, що являється невісткою покійного [PERSON], інваліда 1 групи, зазначила, що позивачка та її покійний чоловік узгоджували будівництво веранди, але не знали і не зверталися з заявою про виділення земельної ділянки та отриманням дозволу на будівництво. Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача і третьої особи, свідка, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до ч.3 ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Згідно ч. 5 ст. 376 цього Кодексу на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ст. 24 ЗУ «Про планування та забудову територій» фізичні та юридичні особи, які мають намір здійснити будівництво обєктів містобудування на земельних ділянках, що належать їм на праві користування, зобовязані отримати від виконавчих органів місцевих рад дозвіл на будівництво. Дозвіл на будівництво видається на підставі комплексного висновку щодо відповідності запропонованого будівництва містобудівній документації, державним будівельним нормам, місцевим правилам забудови. Після отримання дозволу на будівництво, замовник звертається до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю для отримання дозволу на проведення будівельних робіт. Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про основи містобудування» будівництво обєктів містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних рад. Закінчені будівництвом обєкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому КМУ. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку обєктів забороняється. Судом достовірно встановлено, що позивачу [PERSON], відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 7083/2 від 26 січня 1998 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської Ради народних депутатів та свідоцтва про право на спадщину ВТМ № 889969 від 19.07.2010, виданого Першою Кременчуцькою держнотконторою, належить на праві власності квартира, що розташована по вул. 60-річчя Жовтня[ADDRESS]. в м. Кременчуці Полтавської області. У 1998 році позивач та її померлий 26.11.2009 року чоловік, який був інвалідом І групи (довідка Управління праці та соціального захисту населення № 28 від 25 червня 2010 року), самочинно прибудували до балкону веранду площею 7.7 кв.м. Відповідно до технічного паспорту на квартиру № 31 в житловому будинку 81-А по вул. 60-річчя Жовтня в м. Кременчуці Полтавської області, веранда площею 7.7 кв.м. збудована самочинно. Позивач не зверталася до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради за отриманням дозволу на відведення їй земельної ділянки під збудовану веранду. Хоча в судовому засіданні представник відповідача при вирішенні позову покладався на розсуд суду, відповідачем надано суду заперечення, з якого слідує, що відповідач заперечує проти визнання права власності за позивачем на самочинно збудоване нею нерухоме майно. 13.10.2011 року дане питання розглянуто на засіданні постійно діючої комісії з питань самочинного будівництва, на якому прийняте рішення про неможливість збереження самочинно прибудованої веранди до квартири [ADDRESS]. З боку Державного пожежного нагляду та Кременчуцької міської санепідемстанції Полтавської області заперечень не було. Відповідно до Звіту Комунального підприємства «Архітектурно-будівельний та технічний нагляд» по результатам технічного огляду несущих конструкцій квартири [ADDRESS] основні будівельні конструкції забезпечують умови експлуатації, що відповідають нормальному режиму експлуатації обєкту визначеному нормативними документами. Суд, на підставі встановлених фактів, враховуючи заперечення проти позову власника земельної ділянки Кременчуцької міської ради, а також заперечення з боку третьої особи Управління містобудування та архітектури, приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог [PERSON]

Outcome: dismissed