Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

Позивач ТОВ «Сатурн-Сервис» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 12 серпня 2010 року позивач надав відповідачу позику в сумі 5398 грн. 00 коп., згідно договору позики, який був заключений між сторонами та розпискою, що підтверджує про те, що відповідач дійсно отримав позику від позивача. Пункт 3.1. договору говорить про те, що факт отримання грошових коштів позичальником підтверджується розпискою. Пункт 4.1. договору встановлює дата повернення позики складає до 13 вересня 2010 року. Позику відповідачем й досі не було повернуто в касу позивачу. Тому просив стягнути з відповідача на свою користь суму боргу 5398 грн. 00 коп., а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про день слухання справи повідомлявся, причини неявки суду не повідомив, заяву про слухання справи у його відсутність не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.. 224 ЦПК України. Суд вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав: Судом встановлено, що 12 серпня 2010 року товариство з обмеженою відповідальністю «Сатурн Сервис» в особі Київської філії надало відповідачу позику в сумі 5398 грн. 00 коп., це підтверджується договором позики, який був укладений між сторонами та розпискою, що підтверджує про те, що відповідач дійсно отримав позику від позивача. Факт отримання грошових коштів позичальником підтверджується розпискою. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості ч. 1 ст. 1046 ЦК України. Пункт 4.1. договору встановлює дата повернення позики складає до 13 вересня 2010 року. Позику відповідачем й досі не було повернуто в касу позивачу. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлю індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язує надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути, кредит сплатити проценти. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку обгрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved