Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про встановлення земельного сервітуту. В позові вказала, що вона проживає у квартирі №1-2-а будинку №1 по вулиці Одеській в місті Дружківці Донецької області, яка належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 26 вересня 2001 року. По сусідству з нею в квартирі №1-2 цього ж будинку мешкає відповідачка [PERSON], яка являється власником цієї квартири. Прохід та проїзд до її квартири можливий лише через двір квартири №2. У звязку з цим вона звернулася до комісії по вирішенню земельних спорів Дружківської міської ради, яка рішенням від 28 травня 2008 року за №5/22-92 затвердила протокол №2, де їй запропоновано домовитися із сусідкою [PERSON] про прокладення заїзду через її земельну ділянку, на що вона на той період часу дала згоду. Однак пізніше [PERSON] стала проти цього заперечувати і вона звертається до суду. Просить встановити земельний сервітут на право проходу і проїзду на транспортному засобі по наявному шляху по вул. Одеській 1-2 в м. Дружківці на земельній ділянці, яка належить [PERSON] 22 серпня 2011 року позивач замінила неналежного відповідача [PERSON] належним відповідачем [PERSON] і просить задовольнити її позовні вимоги. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги і просить суд їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача і просить суд їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні не визнала позовні вимоги в пояснила, що [PERSON] ніколи згоди на прокладення заїзду не давала, оскільки проїзд порушує її права. На вказаній земельній ділянці знаходиться особисте майно відповідача, а саме: садовий будинок, металевий бак для води, інструменти, меблі, побутові прилади. Крім того, на спірній ділянці знаходиться підвал, збудований відповідачем. Просить відмовити в задоволенні позову. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що згідно з договором купівлі-продажу квартири №94-Н від 06 вересня 2001 року, посвідченим Універсальною біржею «Примус», [PERSON] купила трьохкімнатну квартиру номер 2-а, загальною площею 54.8кв.м., в т.ч. жилою 39.9 кв.м., розташовану в місті Дружківці по вулиці Одеська в будинку номер один. Квартира зареєстрована в Дружківському БТІ 17.12.2001 року в р.756 кн.4. Згідно з договором дарування від 17 червня 2008 року, посвідченим нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу в реєстрі за №1102, [PERSON] прийняв в дар квартиру, яка розташована в [ADDRESS] та має наступні характеристики: загальна площа 41.7кв.м., житлова площа 23.2 кв.м. Згідно з вимогами ст. 99 ЗК України, власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення земельних сервітутів. Згідно зі ст. 89 ЗК України, у співвласників будинку земельна ділянка знаходиться у спільній сумісній власності. Згідно з вимогами ст. 125 ЗК України 2001 року право власності на земельну ділянку , а також право постійного користування виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно зі ст. 126 ЗК України, право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою. Суд встановив, що згідно з договором купівлі-продажу, позивачка набула право власності тільки на трикімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 54.8кв.м., жилою -39.9 кв.м. Суд встановив, що згідно з договором дарування, відповідач отримав в дар квартиру [ADDRESS], загальною площею 41.7кв.м., жилою -23.2 кв.м. Суд встановив, що акт відводу земельної ділянки у натурі (на місцевості) , або державні акти на право користування земельною ділянкою по вулиці Одеська не видавалися. Ці факти не заперечували в судовому засіданні сторони. Суд встановив, що у позивача відсутній акт відводу земельної ділянки в натурі по вулиці Одеська 1 в місті Дружківка Донецької області. Існуючі в справі генеральні плани з будовами по вулиці Одеська 1, які виготовлені БТІ, не можуть бути належними правовстановлюючими документами на земельну ділянку, оскільки відбивають фактичне користування землею. Належним правовстановлюючим документом згідно з вимогами закону може бути тільки акт про відвід землі в натурі (на місцевості). Суд встановив, що акт про відвід земельної ділянки в натурі, якою користується позивач, у нього відсутній, що він підтвердив в судовому засіданні. Згідно з вимогами закону, власники, або землекористувачі мають право вимагати встановлення земельних сервітутів. Оскільки позивач не надав суду доказів того, що у нього в користуванні знаходиться земельна ділянка по вулиці Одеська, вирішити питання про встановлення земельного сервітуту неможливо. Позивачем не надані докази про те, де на місцевості знаходиться його земельна ділянка. Крім того, нема доказів тому факту, що в спірній ситуації неможливо встановити інший заїзд. У звязку з вищевикладеним в позові позивачці необхідно відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed