Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

31.03.11 року позивач звернувся до суду з позовом до ВАТ «Вуглецевий композит» про стягнення заборгованості по заробітній платі, та компенсації за час затримки розрахунку. У позові вказав, що 22.03.2010 року, його було прийнято на роботу на ВАТ «Вуглецевий композит» на посаду інженера-механіка 2 категорії, про що було видано наказ № 19-к від 22.03.2010 року. 23.09.2010 року був звільнений з посади за власним бажанням, про що було видано наказ № 50-к від 23.09.2010 р. та зроблено відповідний запис до трудової книжки. В день звільнення, а саме - 23.09.2010 р., Відповідач не провів остаточного розрахунку, у звязку з відсутністю належних для виплати у підприємства коштів. Сума заборгованості по заробітній платі в період з 22.03.2010 р. по 23.09.2010р. складає 8164 грн. 27 коп. Просив стягнути з відповідача вказану суму боргу, а також середній заробіток за час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку у сумі 6609 грн. 90 коп. У судове засідання позивач не зявився, будучи повідомленим про час і місце слухання справи, про що у матеріалах справи є докази, заперечень на позов не надав, тому, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача по наявних у справі документах. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги підлягаючими задоволенню у зв"язку з наступним. Позивача [PERSON], 22.03.2010 року було прийнято на роботу на ВАТ «Вуглецевий композит» на посаду інженера-механіка 2 категорії, про що було видано наказ № 19-к від 22.03.2010 року. 23.09.2010 року був звільнений з посади за власним бажанням, про що було видано наказ № 50-к від 23.09.2010 р. та зроблено відповідний запис до трудової книжки. В день звільнення, а саме - 23.09.2010 р., Відповідач не провів остаточного розрахунку, у звязку з відсутністю належних для виплати у підприємства коштів. Сума заборгованості по заробітній платі в період з 22.03.2010 р. по 23.09.2010р. складає 8164 грн. 27 коп. Просив стягнути з відповідача вказану суму боргу, а також середній заробіток за час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку у сумі 6609 грн. 90 коп. 60,09 грн. (середньоденний заробіток згідно довідки) х 110 (кількість днів прострочення розрахунку - з моменту звільнення до звернення до суду) = 6609,90 грн. А також стягнути компенсацію суми втрат частини доходів за час затримки розрахунку при звільнені у розмірі 544 грн. 50 коп. У відповідності до Закону України „Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати №2050-III від 19.10.2000р. - підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати. Відповідно до вказаного Закону, а саме ст.. 3 - сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць на індекс інфляції в період невиплати доходу. Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. У статті 94 КЗпП України зазначено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Як вбачається з довідки ВАТ «Вуглекомпозит» від 28.03.2011 року, заробітна плата позивачу не була виплачена у сумі 8164 грн. 27 коп., а тому, вказана сума підлягає стягненню з відповідача у судовому порядку. Згідно ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація, повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», що суд установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку з затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи по день винесення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати.

Outcome: approved