Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати недійсним договір поруки, укладений між КС „Сімейна позика та [PERSON], відповідно до умов якого останній виступив поручителем і взяв на себе зобовязання виконати зобовязання боржника у повному обсязі. Вважає даний договір недійсним, оскільки укладений з порушенням законодавства України щодо надання обовязкової згоди дружини на укладення чоловіком даного договору. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позов не визнав, посилаючись на його необґрунтованість. Представник відповідача КС „Сімейна позика позов не визнав, посилаючись на те, що надання позивачем письмової згоди на укладення з відповідачем [PERSON] договору поруки діючим законодавством не передбачається. Крім цього, вказаний договір поруки не є правочином щодо розпорядження спільним чи особистим майном. Третя особа [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч.ч. 1,3,5-6 ст. 203 цього кодексу, а саме зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. В судовому засіданні встановлено. 23 березня 2007 року між КС „Сімейна позика та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до умов якого останній виступив поручителем і взяв на себе зобовязання виконати зобовязання боржника у повному обсязі, тобто зобовязання відповідача [PERSON] (боржника за кредитним договором). Відповідно до ч. ч. 2-3 ст. 65 Сімейного кодексу України дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути письмовою. Тобто, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач послалася на відсутність її згоди на укладення договору поруки між відповідачем та третьою особою, обов'язковість якої передбачена ст. 65 СК України, оскільки вказаний договір виходить за межі дрібно побутових договорів, а тому на його укладення необхідна була його згода. Однак, порука є способом забезпечення виконання зобов'язання, а не правочином щодо розпорядження належним подружжю майном; договір поруки не створює обов'язків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором, а відтак до даних правовідносин норми ст. 65 СК України не застосовуються і обов'язкової згоди іншого з подружжя на укладення такого договору законом не передбачено. Стаття. \~65 СК України регулює порядок розпорядження майном, \~що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, \~адже спірні правовідносини виникли з договірних зобов'язань і регулюються нормами цивільного, \~а не сімейного права і не стосуються питань розпорядження спільним майном подружжя. Договір поруки відповідно до \~ст. \~553 ЦК України забезпечує належне виконання зобов'язання, \~будь-яких порушень вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства при його укладенні не встановлено. У разі, \~якщо поручитель виконає зобов'язання за рахунок спільного майна подружжя без згоди на те іншого з подружжя, \~у останнього виникає право оспорити це з підстав \~ст. \~65 СК України. Підстав же вважати недійсним договір поруки як укладений без згоди іншого з подружжя немає. З огляду на викладене позовні вимоги не ґрунтуються на законі і задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed