Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-28 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з даним позовом, в якому просили усунути перешкоди в користуванні їхньою власністю з боку відповідача, який відмовляється в добровільному порядку знятись з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивачі вказали, що вони є власниками квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 04.11.2010 року, укладеного між ними та [PERSON]. Згідно вказаного договору (п. 10) сторони домовились, а продавець зобов'язався, що зняття з обліку осіб, зареєстрованих у вказаній квартирі, відбудеться протягом 14 днів з моменту його підписання. Проте, як вказують позивачі, [PERSON] з реєстраційного обліку у вказаній квартирі до цих пір не знявся, в добровільному порядку на вимогу позивачів зніматися відмовляється, чим порушує права позивачів як власників квартири на користування та розпорядження нею. В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] проти задоволенні позову заперечував, посилаючись на те, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 10 серпня 2010 року, яке набрало законної сили 17 листопада 2010 року згідно ухвали Апеляційного суду м. Києва, його вселено до вказаної квартири та зобовязано [PERSON] не чинити йому перешкод у користуванні вказаною квартирою. Також вказав, що згідно договору купівлі-продажу квартири від 04.11.2010 року, на який посилаються позивачі, він жодних зобовязань щодо зняття з реєстраційного обліку не давав, а отже позовні вимоги з цієї підстави необґрунтовані. Третя особа в судове засідання не з'явилась, направивши до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований у [INFO] з 30 вересня 2008 року. Також встановлено, що між [PERSON] та його донькою [PERSON] виник конфлікт з приводу вказаної квартири, у зв'язку з чим рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 10 серпня 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17.11.2010 року, [PERSON] вселено до квартири [ADDRESS] та зобовязано [PERSON] не чинити йому перешкод в користуванні вказаною квартирою. Постановою головного державного виконавця Відділу ДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 06.01.2011 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню зазначеного рішення суду про вселення [PERSON] до квартири [ADDRESS]. В той же час встановлено, що 04 листопада 2010 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON]. Позивачі як на підставу позовних вимог посилаються, на п. 10 вказаного договору, за яким сторони домовились, а продавець [PERSON] зобов'язався, що зняття з обліку осіб, зареєстрованих у вказаній квартирі, відбудеться протягом 14 днів з моменту його підписання. Проте, як встановлено з вказаного договору, відповідач [PERSON] стороною вказаного договору не є та жодних зобовязань щодо зняття з реєстраційного обліку не надавав. В обґрунтування позовних вимог позивачі також вказують, що реєстрація відповідача [PERSON] у квартирі [ADDRESS] порушує їх права як власників квартири на розпорядження нею. Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проте позивачами не подано належного обґрунтування та не підтверджено доказами того, яким саме чином та які саме їх конкретні права порушуються реєстрацією відповідача у квартирі [ADDRESS]. Виходячи з такого, суд приходить до висновку, що позивачами не доведені вказані обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог. Згідно з статтею 4 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україніреєстрація\~це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Статтею 7 вказаного закону визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 10 серпня 2010 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17.11.2010 року, [PERSON] вселено до квартири [ADDRESS] та зобовязано [PERSON] не чинити йому перешкод в користуванні вказаною квартирою. Цим же рішенням відмовлено в позові [PERSON] до [PERSON], Солом'янського РУГУ МВС України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право проживання та зняття з реєстрації. Згідно ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши докази, що є в матеріалах справи, надавши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що позивачами не подано достатніх доказів та не доведено, що реєстрація відповідача в квартирі [ADDRESS] створює їм перешкоди в користуванні вказаною квартирою, як про те вказано в позовній заяві. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed