Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-22 00:00:00

24 жовтня 2011 року позивач звернувся з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що будинковолодіння № 26 по вул. Гагаріна в с. Замулинці Коломийського району належало на праві власності колгоспному двору, головою якого був [PERSON]. Станом на 01 липня 1990 року в даному житловому будинку були зареєстровані і проживали: [PERSON], [INFO] - голова двору; [PERSON], [INFO] - дружина; [PERSON], [INFO] - син; [PERSON], [INFO] - невістка; [PERSON], [INFO] - онука; [PERSON], [INFO] онук. Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів вони не втратили права на частку в дворі, то кожному із них належить по 1/6 частині житлового будинку з господарськими спорудами. 14 жовтня 2004 року помер його батько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на 1/6 частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: с. Замулинці, вул. Гагаріна, 26, Коломийського району Івано-Франківської обл. Відповідно до ст. 1268 ЦК України в управління спадковим майном вступила дружина померлого, [PERSON] та він. Однак свідоцтва про право на спадщину вони не отримали. 29 березня 2005 року померла його мати, [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: с. Замулинці, вул. Гагаріна, 26, Коломийського району Івано-Франківської області. Спадкоємцем за законом на спадщину є він, оскільки відповідно до ст. 1268 ЦК України фактично прийняв спадкове майно. З метою оформлення спадщини після смерті матері він звернувся до державного нотаріуса в Коломийську районну державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. У відповідності до п. 126 Інструкції Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус зобовязала подати правовстановлювальний документ на будинковолодіння. Надане ним свідоцтво про власності на голову колгоспного двору, не прийнято нотаріусом на тій підставі, що воно видане тільки на голову колгоспного двору, [PERSON], а крім нього були ще інші члени колгоспного двору, які мали частку у майні колгоспного двору. Оскільки до дня їхньої смерті їх частки не виділені, свідоцтво про право власності видано тільки на голову колгоспного двору, а згідно ч. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється в разі смерті, а тому просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: с. Замулинці, вул. Гагаріна, 26 Коломийського району Івано-Франківської області. Від позивача поступила заява про слухання справи без його участі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, але подали до суду заяви, згідно яких позовні вимоги визнають повністю та просять справу розглядати без їх участі. Зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що будинковолодіння № 26 по вул. Гагаріна в с. Замулинці Коломийського району належало на праві власності колгоспному двору, головою якого був [PERSON], про що йому видано свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок відповідно до рішення Коломийської районної ради народних депутатів від 12 грудня 1990 року № 268. Зазначений будинок зареєстрований в Коломийському МБТІ та записаний в реєстрову книгу за реєстровим № 127. Станом на 01 липня 1990 року в житловому будинку по вул. Гагаріна, 26 в с. Замулинці були зареєстровані і проживали: [PERSON] - голова двору; [PERSON] - дружина; [PERSON] - син; [PERSON] - невістка; [PERSON] - внука; [PERSON] внук, що підтверджується довідкою Семаківської сільської ради від 20 травня 2011 року № 102/02-24. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які не втратили права на частку в дворі, то кожному належить по 1/6 частині житлового будинку з господарськими спорудами. 14 жовтня 2004 року помер позивача батько [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей 16 жовтня 2004 року зроблено відповідний актовий запис за № 23. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/6 частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: с. Замулинці, вул. Гагаріна, 26, Коломийського району Івано-Франківської обл. Відповідно до ст. 1268 ЦК України в управління спадковим майном вступила дружина померлого, [PERSON] та позивач, що підтверджується довідкою Семаківської сільської ради від 20 травня 2011 року № 102/02-24. Однак свідоцтва про право на спадщину вони не отримали. 29 березня 2005 року померла [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей 29 березня 2005 року зроблено відповідний актовий запис за № 5. Після смерті матері відкрилася спадщина на частину житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: с. Замулинці, вул. Гагаріна, 26, Коломийського району Івано-Франківської області. Спадкоємцем за законом на спадщину є позивач, оскільки відповідно до ст. 1268 ЦК України фактично прийняв спадкове майно, що підтверджується довідкою Семаківської сільської ради від 20 травня 2011 року № 103/02-24. З метою оформлення спадщини після смерті матері він звернувся до державного нотаріуса в Коломийську районну державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. У відповідності до п. 126 Інструкції Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус зобовязала подати правовстановлювальний документ на будинковолодіння. Надане ним свідоцтво про власності на голову колгоспного двору, не прийнято нотаріусом на тій підставі, що воно видане тільки на голову колгоспного двору, [PERSON], а крім нього були ще інші члени колгоспного двору, які мали частку у майні колгоспного двору. Так, як позивач відповідно до ст. 1268 ЦК України фактично прийняв спадкове майно, а відповідачі не заперечують проти позову та відмовляються від своїх часток, то суд приходить до висновку, що необхідно визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: с. Замулинці, вул. Гагаріна, 26 Коломийського району Івано-Франківської області. Наведене стверджується: копіями свідоцтв про смерть /а.с.5-6/, копією свідоцтва про народження /а.с.7/, копією свідоцтва про укладення шлюбу /а.с.7/, копією свідоцтва про право власності на домоволодіння /а.с.8/, довідками Семаківської сільської ради № 102/02-24 та № 103/02-24 від 20.05.2011р. /а.с.9-10/, довідками Коломийського МБТІ № 51880 від 20.10.2011р. та № 37024 від 22.09.2011р. /а.с.11-12/, копією технічного паспорта /а.с.13-16/, листом Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори № 438/02-14 від 01.06.2011р. /а.с.18/. На підставі ст.,ст. 328, 392, 1222, 1268 ЦК України та

Outcome: approved