Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-08 00:00:00

В липні 2010 року [PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду міста Харкова з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про захист прав споживача, розірвання договору побутового підряду, відшкодування шкоди та стягнення пені, стягнення судових витрат, витрат повязаних з оплатою юридичної допомоги. В вересні 2010 року позивачка уточнила свої позовні вимоги. В лютому 2011 року позивачка зменшила свої позовні вимоги. В судовому засіданні 03 серпня 2011 року позовні вимоги остаточно змінені. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона є власником однокімнатної квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] і вона була придбана нею на підставі договору купівлі-продажу в травні 2009 р. 17 липня 2009 року між нею та ФОП [PERSON] було укладено договір побутового підряду № 17/07-1, за умовами якого відповідач зобов'язався у п'ятиденний термін виготовити і доставити три віконні металопластикові модулі у відповідності до додатку до договору та встановити їх у квартирі позивачки після надходження попередньої оплати. Того ж дня позивачкою було зроблено авансовий платіж в сумі 5100 гривен. Загальна вартість робіт за договором становить 7374 гривен. Виготовлення і доставка металопластикових модулів виконано відповідачем вчасно. Проте, під час проведення робіт із демонтажу однієї з двох віконних рам в кімнаті працівниками відповідача через неякісне проведення підрядних робіт і грубого поводження з будівельними інструментами була зруйнована внутрішня частина зовнішньої стіни будинку, а саме: частина стіни ліворуч від вікна, стіна між вікнами, стіна над вікном і частина стелі над вікном. Після цього роботи із демонтажу інших старих вікон та встановлення нових віконних модулів за ініціативою відповідача були зупинені. 24 липня 2009 року відповідач запропонував підписати акт виконання робіт, відповідно до змісту якого в позивачки не має претензій щодо якості виконаних ним робіт, який вона відмовилась підписувати.25 липня 2009 року позивачка звернулась із заявою до відповідача, в якій зазначила перелік спричинених в квартирі руйнувань та пред'явила вимогу щодо проведення відновлюваних робіт і встановлення вікон відповідно до умов договору. У відповіді на звернення від 27 липня 2009 року відповідач зазначив, що встановлення металопластикових вікон може бути здійснено тільки після укріплення внутрішніх відкосів та запропонував мені укласти додаткову угоду до договору, в якій може бути передбачено на вибір один з двох варіантів підготовки до монтажу віконних модулів. За першим варіантом укріплення внутрішніх відкосів проводиться позивачкою самостійно, за другим варіантом - відкоси укріплює ФОП [PERSON], у зв'язку з чим до пп. 1.2. і 3.1. договору вносяться зміни щодо його предмету і загальної ціни. З такою пропозицією відповідача [PERSON] не погодилась. 14 вересня 2009 року позивачка звернулась до відповідача із вимогою відшкодувати збитки, які пов'язані зі знищенням майна та невиконанням умов договору підряду щодо встановлення металопластикових вікон. У відповідь на звернення відповідач запропонував проект додаткової угоди від 16 вересня 2009 року, за яким договір № 17/07-1 викладається у новій редакції. За цією редакцією договору відповідач зобов'язується тільки виготовити і доставити три металопластикові віконні модулі за ціною 3600 гривен. Вимоги щодо відшкодування збитків відповідачем були проігноровані. Підписувати додаткову угоду на зазначених умовах позивачка не погодилась. 14 червня 2010 року комісією дільниці № 6 КП Жилкомсервіс здійснено обстеження квартири, про що був складений відповідний акт. За результатами обстеження комісія дійшла до висновку, що в квартирі зруйновано фрагмент фальш стіни площею 1,5 м. кв. і битонного простінку площею 0,2 м. кв. під час проведення демонтажу вікна у липні 2009 року ФО-П [PERSON]. В судовому засіданні позивач та представник позивача наполягали на задоволенні змінених позовних вимог та просили суд задовольнити позовні вимоги в остаточному варіанті. Представник позивача зазначив, що права його довіритель ниці порушені, досі позивачка проживає в дискомфортних умовах, вікна так і не облаштовані, що спричиняє не тільки турботи по встановленню та полагодженню вікон, а і моральні страждання позивачки. Позивачка також наполягала на позовних вимогах, зазначала, що не один раз була вимушена кидати квартиру з відкритими вікнами та йти на роботу, залишаючи квартиру без догляду. В остаточному варіанті просили суд стягнути з відповідача на користь позивача суму матеріальних збитків, завданих руйнуванням в сумі 4586 гривен, моральну шкоду в сумі 10000 гривен, пеню за несвоєчасне виконання робіт в розмірі 80081 гривен,64 копійки, авансовий платіж в сумі 1500 гривен, судові витрати, витрати за проведення судової експертизи - 3010 гривен, а також суму оплачену за правову допомогу-1500 гривен. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначив, що ремонтні роботи були зупинені не з ініціативи відповідача, а з прохання позивачки. Подальше встановлення віконних модулів не можливе по причині руйнації стін, а суми зазначені в позовних вимагає не є обґрунтовані. Вивчивши матеріали справи, допитавши сторін та їх представників, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Так в судовому засіданні встановлено, що17 липня 2009 року між позивачкою та ФОП [PERSON] було укладено договір побутового підряду № 17/07-1, за умовами якого відповідач зобов'язався у п'ятиденний термін виготовити і доставити три віконні металопластикові модулі у відповідності до додатку до договору та встановити їх у квартирі позивачки після надходження попередньої оплати. Того ж дня позивачкою було зроблено авансовий платіж в сумі 5100 гривен. Загальна вартість робіт за договором становить 7374 гривен. 24 липня 2009 року відповідач запропонував підписати акт виконання робіт, відповідно до змісту якого в позивачки не має претензій щодо якості виконаних ним робіт, який вона відмовилась підписувати. 25 липня 2009 року позивачка звернулась із заявою до відповідача, в якій зазначила перелік спричинених в квартирі руйнувань та пред'явила вимогу щодо проведення відновлюваних робіт і встановлення вікон відповідно до умов договору. У відповіді на звернення від 27 липня 2009 року відповідач зазначив, що встановлення металопластикових вікон може бути здійснено тільки після укріплення внутрішніх відкосів та запропонував мені укласти додаткову угоду до договору, в якій може бути передбачено на вибір один з двох варіантів підготовки до монтажу віконних модулів. За першим варіантом укріплення внутрішніх відкосів проводиться позивачкою самостійно, за другим варіантом - відкоси укріплює ФОП [PERSON], у зв'язку з чим до пп. 1.2. і 3.1. договору вносяться зміни щодо його предмету і загальної ціни. З такою пропозицією відповідача [PERSON] не погодилась. 14 вересня 2009 року позивачка звернулась до відповідача із вимогою відшкодувати збитки, пов'язані із знищенням майна та невиконанням умов договору підряду щодо встановлення металопластикових вікон. У відповідь на звернення відповідач запропонував проект додаткової угоди від 16 вересня 2009 р., за яким договір № 17/07-1 викладається у новій редакції. За цією редакцією договору відповідач зобов'язується тільки виготовити і доставити З металопластикові віконні модулі за ціною 3600 гривен. Вимоги щодо відшкодування збитків відповідачем були проігноровані. Підписувати додаткову угоду на зазначених умовах позивачка не погодилась. 14 червня 2010 року комісією дільниці № 6 КП Жилкомсервіс здійснено обстеження квартири, про що був складений відповідний акт. За результатами обстеження комісія дійшла до висновку, що в квартирі, яка належить позивачці зруйновано фрагмент фальш стіни площею 1,5 м. кв. і битонного простінку площею 0,2 м. кв. під час проведення демонтажу вікна у липні 2009 року ФО-П [PERSON]. Згідно ч. 2 ст. 10 Закону України „ Про захист прав споживачів" № 1023 від 12.05.91 якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. У ч. 2 ст. 651 ЦК зазначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Оскільки відповідач не виконав своїх зобов'язань щодо встановлення металопластикових вікон, порушивши тим самим умови п. 1.1. договору № 17/07-1, і не надав результат робіт, а також відмовився усунути спричинену шкоду майну та компенсувати збитки,- таке порушення договору відповідно до ст.651 ЦК вважається істотним і є підставою для його розірвання. Згідно ч. 1 ст. 865 Цивільного кодексу України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч. 1 ст. 837 ЦК). Частиною 1 ст. 857 ЦК передбачено, що робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Згідно ч. 1 ст. 6 ЗУ № 1023 продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості. Відповідно до ст. 847 ЦК підрядник зобов'язаний своєчасно попередити замовника про недоброякісність або непридатність матеріалу, одержаного від замовника. Підрядник відповідає за невиконання або неналежне виконання роботи, спричинене недоліками матеріалу, наданого замовником, якщо не доведе, що ці недоліки не могли бути ним виявлені при належному прийманні матеріалу (ч.3 ст. 840 ЦК). Згідно ч. 3 ст. 858 ЦК якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків. В силу ч. 9 ст. 10 Закону України Про захист прав споживачіввиконавець зобов'язаний протягом місяця відшкодувати збитки, що виникли у зв'язку з втратою, псуванням чи пошкодженням речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг). Виконавець не звільняється від відповідальності, якщо рівень його наукових і технічних знань не дав змоги виявити особливі властивості речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг). Відповідно до ст. 22 ЦК особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками за цією статтею зокрема є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. В силу ч. 5 ЗУ „ Про захист прав споживачів" у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги),якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги)невизначено,виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. У відповідності до п. 2.2. договору № 17/07-1 відповідач зобов'язався встановити вікна в квартирі у передбачений цим договором строк, проте договором такий строк прямо не зазначений. Оскільки відповідачем 24 липня 2009 року було складено акт виконаних робіт і запропоновано цей акт підписати позивачці, тому термін з нарахування пені, розпочався з наступного дня - 25 липня 2009 року. Отже, термін нарахування пені за кожний день прострочення виконання договору на день звернення з позовом до суду (21 липня 2010 року), і починаючи з 25 липня 2009 року становить 362 дні. Договором також окремо не зазначена вартість робіт із встановлення металопластикових вікон, тому у відповідності до ч. 5 ст. 10 вищевказаного закону пеня повинна нараховуватись виходячи із загальної вартості замовлення, що згідно п. 3.1. договору № 17/07-1 становить 7374 грн. Відповідно три відсотки від цієї суми складає 221,22 гривен. Таким чином, загальна сума пені, нарахованої внаслідок прострочення виконання договору, на день звернення до суду становить 80081,64. Як зазначає позивачка, внаслідок проведення неякісних робіт і грубого поводження з інструментами та матеріалом під час здійснення демонтажу старого вікна в кімнаті, відповідачем була зруйнована частина стіни, після чого роботи з встановлення металопластикових вікон відповідачем були припинені. Замість демонтованої рами працівники відповідача тимчасово прилаштували металопластиковий модуль, затуливши ним віконну прорізь. Проте між ними залишились великі щілини. Як результат, в квартирі понизилась шумоізоляція, оскільки це вікно виходить на вулицю Сумську в м. Харкові з інтенсивним транспортним рухом. Крім того, в житлі часто виникають протяги. В холодну пору року через погіршення теплоізоляції стін і вікна в кімнаті тримається температура повітря нижче за нормальної. Сама квартира має неприглядний вигляд - наче знаходиться в стані постійного ремонту. Все наведене вище стало причиною погіршення умов проживання в квартирі, зробило їх некомфортними та змінило звичайний хід життя. Завдана житлу майнова шкода та зумовлені цим зміни в умовах проживання в ньому викликає моральні страждання та призводить до частих стресових станів. Крім того, як вказує позивачка її дуже обурила відмова відповідача відшкодовувати майнову шкоду, що суперечить частині 9 ст. 10 ЗУ „ Про захист прав споживачів", а також намагання видати неналежним чином виконану роботу своїх робітників за нібито існуючі недоліки стін в моїй квартирі, що стало причиною їх руйнування. Враховуючи глибину моїх душевних страждань і термін проживання в погіршених житлових умовах, позивачка оцінюю завдану моральну шкоду в 10000 гривен. Проте з даною сумою суд не може погодитися. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого, або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральну шкоду, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При цьому суд зазначає, що факт порушення прав позивачки має місце, тому саме це є підставою для стягнення з відповідачів моральної шкоди. Виходячи з правил розумності та справедливості суд вважає, що необхідно з відповідача стягнути моральну шкоду в розмірі двох тисяч гривен. Судом за клопотанням позивачки була призначена судова експертиза, на розвязання якої були постановлені питання щодо вартості відновлювальних робіт в квартирі, спричинених демонтажем вікон, яка ринкова вартість робіт з проведення ремонту в квартирі для відновлення руйнувань спричинених внаслідок демонтажу віконного блока еркера, які будівельні матеріали, їх кількість та ринкова вартість, необхідні для проведення ремонту в квартирі для відбудови руйнувань спричинених внаслідок демонтажу віконного блока еркера. За висновком будівельно-технічної експертизи № 10294 від 03.02.2011, складеного експертом [PERSON], загальний розмір завданої матеріальної шкоди становить 4586 гривен. Суд вважає дану суму обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню. Крім того необхідно стягнути пеню за прострочення виконання робіт, стягнути авансовий платіж та судові витрати, повязані зі зверненням до суду, та оплати судової експертизи. Стосовно виплат за надані юридичні послуги в сумі 1500 гривен. Суд не може стягнути дану суму, так як сторона позивачів не надала доказів оплати даної суми. В звязку з недоведеністю даної суми не має підстав задовольняти позовні вимоги в цій частині. Договір про надання юридичної допомоги не належним чином оформлений. На підставі вищезазначеного й у відповідності до ст. 27, ч. 2 ст. 31, ч. 1 ст. 88 ЦПК України

Outcome: partial