Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Позивачка в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначала, що з відповідачем перебувала у фактичному шлюбі, від подружнього життя 23.12.1992 року народилася донька [PERSON], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Донька є студенткою третього курсу Харківського автотранспортного технікуму, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, яку в повному обсязі вона дати не може. У звязку з чим позивачка звернулася до суду із вищевказаним позовом. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просивши суд про їх задоволення. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог у повному обсязі, просивши про відмову в їх задоволенні, пояснивши суду, що у нього на утриманні є малолітній син [PERSON], а також батько, який є інвалідом другої групи. Відповідач також зазначав, що хворіє на постінфарктний кардіосклероз, аневризму серця, реактивний артрит. Крім того, відповідач вказував на те, що сплачує заборгованість по аліментам, відносно доньки [PERSON]. Третя особа: [PERSON] у судове засідання не зявилася, повідомлялася про час та місце розгляду справи своєчасно та належним чином, через канцелярію суду подала заяву, якою просила розглядати справу у її відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15.05.2006 року, обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 26.06.2008 року, виданого повторно, копія якого знаходиться в матеріалах справи, та цей факт не оспорюється сторонами по справі. З паспорту громадянина України серія ММ 680070, виданого на імя [PERSON] встановлено, що вона зареєстрована за адресою: [INFO], б. 30, кв. 145. Згідно паспорта Громадянина України серія МТ 060156, виданого на імя [PERSON], остання зареєстрована за адресою: [INFO], б. 30, кв. 145.. На підставі викладеного можна дійти висновку, що [PERSON] мешкає разом зі своєю матірю [PERSON]. Право на утримання виникає за умови продовження навчання. Згідно довідки Харківського автотранспортного технікуму ім. С. Орджонікідзе від 10.03.2011 р. № 91/11, [PERSON] 01.09.2008 року вступила на денний курс відділення технікуму, строк закінчення навчання - 30.06.2011 року. [PERSON] 30.06.2011 р. отримала диплом молодшого спеціаліста, що підтверджується його копією серія ХА № 40365023. В матеріалах справи міститься договір про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових послуг, укладеного між [PERSON] та Харківською національною академія міського господарства, відповідно до умов якого Академія надає освітню послугу за рахунок коштів Замовника. Строк надання освітньої послуги з 01.09.2011 р. по 31.01.2014 р.. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (ч.1). Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з яким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч.3). Батьки зобовязані утримувати працездатних дітей, якщо вони продовжують навчання, адже у звязку з продовженням навчання можливість заробляти кошти для власного забезпечення істотно обмежена. При визначенні розміру аліментів, відповідно до вимог ст.ст. 182, 200 Сімейного кодексу України, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних членів сімї та інші обставини. Законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітню дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Вивченням у ході судового розгляду матеріального становища відповідача [PERSON] встановлено наступне. Згідно витягу епікризу історії хвороби № 793 [PERSON] має наступний діагноз: ІБС: постінфарктний (фехраль 2010 р.), кардіосклероз, аневризма серця НК 1-2ст.. Реактивний артрит, загострення з поразкою дрібних суставів, гепатоз, нефропатія ХПН 0 ст.. Зі свідоцтва про народження серія 1-ВЛ № 176267, виданого міським відділом реєстрації актів громадянського стану 24.07.1999 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи, [PERSON] має доньку [PERSON], [INFO]. З довідки, виданої Комунальним підприємством „Жилкомсервіс № 57 від 07.10.2011 р. відповідач по справі зареєстрований та мешкає за адресою: м. Харків, вул. Сонячна, б. 3, кв. 8 та разом з ним також мешкають [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Батько відповідача - [PERSON] є інвалідом другої групи з 01.06.2010 року, згідно довідки до акту огляду МСЕК серія 10 ААА № 263452. Мати відповідача [PERSON], згідно посвідчення серія ААД № 580833, є пенсіонеркою за віком. Потреба в матеріальній допомозі має бути повязаною з навчанням. [PERSON] дійсно навчається, проте відповідач зазначав, що вона навчається на заочній формі, а тому він не повинен сплачувати аліменти. Крім того, [PERSON] вказував на те, що донька працює. Закон не передбачає жодних особливостей залежно від форми навчання (денна, вечірня, заочна тощо). Тому право на утримання виникає за умови продовження навчання у будь якій формі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [PERSON] не на надано доказів того, що [PERSON] працює. В ч.2 ст. 200 Сімейного кодексу України зазначено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд враховує можливість надання утримання другим з батьків. Закон рівною мірою покладає обовязок щодо утримання повнолітніх дочки, сина на обох з батьків. Тому при визначенні розміру аліментів суд бере також до уваги можливість надання утримання повнолітньої [PERSON] її матірю позивачкою [PERSON]. Відповідач по справі у судовому засіданні пояснив, що він не працює, та просив відмовити в позовні у повному обсязі, позивачка наполягала на тому, щоб сплачувалися аліментів в частці. Оскільки сторони із заявою про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі до суду не зверталися, то суд стягує аліменти у частці. Таким чином, виходячи з принципу розумності та справедливості, та приймаючи до уваги той факт, що відповідач має на утриманні неповнолітню дитину, непрацездатних батьків, враховуючи стан здоровя платника аліментів, суд приходить до висновку, про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої [PERSON] на час її навчання в меншому розмірі ніж зазначено у позовній заяві та стягує аліменти в розмірі 1/8 частки доходу відповідача. Проте сторони мають можливість у випадку зміни обставин, зокрема при зміні матеріального становища як батьків, так і повнолітньої дитини, до закінчення нею навчання, звернутися до суду з позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, Декрету Кабінету Міністрів „Про державне мито, а саме: з відповідача підлягає стягненню судовий збір в доход держави 1 % від розміру задоволених вимог за позовом, але не менш ніж 51 грн., а також витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 р. N 1258 Про затвердження порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів. Згідно зі ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць.

Outcome: partial