Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення боргу за договором в сумі 23296 грн. 65 коп. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що 10 січня 2003 року між позивачем та [PERSON] було укладено угоду № 47352 та підписано додатки № 1 та 2 до неї. Вказана угода була укладена у зв'язку із підписанням 10.01.2003р. формуляру передачі угоди, за яким учасник Системи Автоплан [PERSON] передав свої права та зобов'язання за угодою № 47149 від 24.11.2002 року [PERSON], який в результаті підписання 10.01.2002 року угоди № 47352 став учасником Автоплану. Угода № 47352 від 10.01.2003 року укладена в рамках створеної позивачем в Україні системи надання послуг з придбання автомобілів "Автоплан". При виконанні умов угод, укладених з учасниками в рамках системи Автоплан, позивач надає учасникам послуги, спрямовані на придбання ними автомобіля на основі системи Автоплан. Ці послуги полягають у формуванні груп учасників, організації і проведенні в групах жеребкувань і аукціонів, а також інших послуг, передбачених угодою, які забезпечують придбання автомобіля кожним учасником системи Автоплан. Позивач належним чином виконував умови угоди, і у березні 2003 року [PERSON] отримав автомобіль ВАЗ 2107, кузов № [NUMBER], 2003 року випуску і зареєстрував його на своє ім'я у Дніпропетровському МРЕВ-3 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області (реєстраційний номер [NUMBER]). Ціна автомобіля ВАЗ-2107 становила 47100,00 грн. 00 коп. [PERSON] в свою чергу, зобов'язався оплатити вартість автомобіля та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 84 щомісячних повних внесків. Згідно з додатком № 1 до угоди Графік внесків складається з 84 щомісячних платежів, а тому, враховуючи що Графік внесків групи № 161 почався у грудні 2002 року, то закінчується у листопаді 2009 року. Відповідно до умов угоди [PERSON] мав сплатити ціну автомобіля (100%) шляхом сплати 84 чистих внесків, розмір кожного з якого визначається шляхом ділення ціни автомобіля, що діє у відповідному місяці, на загальну кількість внесків, визначену графіком внесків (100% / 84 = 1,19 %). Такі умови передбачені п. 3.1. 3.2. 3.3. 4.1, 4.3, 4.4 та 4.5 Додатку № 2 до угоди. Відповідно до умов угоди, разом з кожним чистим внеском учасник системи має сплатити 84 внески адміністративних витрат у розмірі, зазначеному у Додатку №1 відсотку від ціни автомобіля (п. 4.6 Додатку № 2 до угоди). За період з грудня 2002 року по листопад 2007 року за угодою [PERSON] було сплачено 53 щомісячних повних внесків із 84, передбачених умовами Угоди. На сьогоднішній день залишок боргу [PERSON] за угодою складає 31 внесок. Відповідно заборгованість [PERSON] складає: заборгованість по сплаті чистих внесків за угодою складає 17 164,23 грн.; заборгованість по сплаті Адміністративних витрат за угодою складає 6132,42 грн. Таким чином, загальна сума боргу [PERSON] за угодою №47532 становить 23296,65 грн. 03 лютого 2003 року між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки, за яким останні зобов'язуються солідарно відповідати перед позивачем за виконання [PERSON] в повному обсязі зобов'язань, що виникають з угоди, а в разі їх невиконання - відповідати перед позивачем як солідарні боржники. Також [PERSON] «АІСЕ Україна»просить стягнути солідарно вищевказану заборгованість і з [PERSON], оскільки на момент укладання [PERSON] угоди №47532 вони перебували у зареєстрованому шлюбі. У звязку з вищевикладеним позивач [PERSON] «АІСЕ Україна»просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість в розмірі 23296,65 грн. В свою чергу відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до приватного акціонерного товариства «АІСЕ України»про визнання недійсною угоди. В підтвердження свої позовних вимог посилається на те, що ним та ЗАТ «АІСЕ Україна»було укладено угоду №47352 від 10.01.2003р.. предметом цієї угоди є «надання Учаснику системи послуг, спрямованих на придбання автомобіля... через систему АВТОПЛАН, організовану Фірмою». Предметом угоди фактично є придбання в розстрочку автомобілів ВАЗ 21070 з використанням «системи АВТОПЛАН». Вважає, що послуги за угодою №47352 від 10.01.2003р. є фінансовими послугами. Однак, угода №47352 від 10.01.2003р. укладена без наявності у ЗАТ «АІСЕ Україна»ліцензії Державної комісії з регулювання ринку фінансових послуг, що є порушенням ст.34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Просить визнати вищевказану угоду недійсною. У судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав та надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Проти зустрічного позову заперечував в повному обсязі, оскільки позивач не надає фінансових послуг, тому його діяльність не потребує ліцензування в цій області. Представника відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, надав суду пояснення аналогічні викладеним у зустрічній позовній заяві, яку просив задовольнити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] до судового засідання не зявилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача [PERSON], дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача [PERSON] «АІСЕ Україна»підлягають частковому задоволенню, в той час як зустрічні позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Судом встановлено, що 10 січня 2003 року між [PERSON] «АІСЕ Україна» та [PERSON] було укладено угоду № 47352 та підписано додатки № 1 та 2 до неї. Вказана угода була укладена у зв'язку із підписанням 10.01.2003р. формуляру передачі угоди, за яким учасник Системи Автоплан [PERSON] передав свої права та зобов'язання за угодою № 47149 від 24.11.2002 року [PERSON], який в результаті підписання 10.01.2002 року угоди № 47352 став учасником Автоплану. Угода № 47352 від 10.01.2003 року укладена в рамках створеної позивачем в Україні системи надання послуг з придбання автомобілів "Автоплан". При виконанні умов угод, укладених з учасниками в рамках системи Автоплан, позивач надає учасникам послуги, спрямовані на придбання ними автомобіля на основі системи Автоплан. Ці послуги полягають у формуванні груп учасників, організації і проведенні в групах жеребкувань і аукціонів, а також інших послуг, передбачених угодою, які забезпечують придбання автомобіля кожним учасником системи Автоплан. Позивач належним чином виконував умови угоди, і у березні 2003 року [PERSON] отримав автомобіль ВАЗ 2107, кузов № [NUMBER], 2003 року випуску і зареєстрував його на своє ім'я у Дніпропетровському МРЕВ-3 ДАІ УМВС України в Дніпропетровській області (реєстраційний номер [NUMBER]). Ціна автомобіля ВАЗ-2107 становила 47100,00 грн. 00 коп. [PERSON] в свою чергу, зобов'язався оплатити вартість автомобіля та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 84 щомісячних повних внесків. Згідно з додатком № 1 до угоди Графік внесків складається з 84 щомісячних платежів, а тому, враховуючи що Графік внесків групи № 161 почався у грудні 2002 року, то закінчується у листопаді 2009 року. 03 лютого 2003 року між позивачем та відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки, за яким останні зобов'язувались солідарно відповідати перед позивачем за виконання [PERSON] в повному обсязі зобов'язань, що виникають з угоди, а в разі їх невиконання - відповідати перед позивачем як солідарні боржники. У звязку з неналежним виконання відповідачем [PERSON] свої зобовязань перед [PERSON] «АІСЕ Україна»належним чином та в повному обсязі не виконав, у звязку з чим заборгованість [PERSON] складає: заборгованість по сплаті чистих внесків за угодою складає 17 164,23 грн.; заборгованість по сплаті Адміністративних витрат за угодою складає 6132,42 грн. Таким чином, загальна сума боргу [PERSON] за угодою №47532 становить 23296,65 грн. Відповідно до п.4.4 ст.4 Додатку №2 до договору у разі порушення терміну сплати, зазначеного у п.4.3. і збільшення ціни автомобіля у наступні місяці, Учасник системи сплачує прострочений повний внесок (або відповідну кількість повних внесків у випадку прострочення сплати більше одного повного внеску), виходячи із розміру повного внеску, що підлягає сплаті у тому місяці, в якому фактично здійснюється сплата простроченого повного внеску (повних внесків). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). Тому, зважаючи на вищенаведене, суд дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача виниклої суми заборгованості у розмірі 23296,65 грн. Проте, суд не вбачає підстав для стягнення солідарно заборгованості за угодою №47532 з [PERSON] та [PERSON], у звязку з тим, що позивачем відповідно до вимог ст. 559 ЦК України пропушений строк предявлення вимог до поручителів, тому порука вважається припиненою. Також суд не вбачає підстав для стягнення солідарно заборгованості за вищевказаним договором з [PERSON], оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами той факт, що договір, укладений між позивачем та відповідачем [PERSON], укладався в інтересах сімї. Одночасно, суд вважає, що в задоволенні зустрічних позовних вимогах [PERSON] слід відмовити, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів тому, що позивач надає саме фінансові послуги і його діяльність потребує ліцензування у даній сфері послуг. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 232 грн. 97 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Outcome: partial