overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-18 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулась [PERSON], посилаючись на те, що вона з відповідачем з 16 листопада 1996 року по 22 лютого 2005 року перебували в зареєстрованому шлюб, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка просить суд стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) останнього щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і до її повноліття, починаючи з дня предявлення позову, мотивуючи тим, що відповідач припинив надання допомоги на утримання дочки, є працездатним. Дитина має задовільний стан здоровя, будь-яких доходів чи майна немає. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, підтвердила обставини, на які посилається в позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Суду пояснив, що інші неповнолітні діти та непрацездатні особи на його утриманні не перебувають. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши усну заяву про визнання позову відповідача, вважає, що визнання відповідачем вказаного позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України визначається судом, але розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин у відповідності з ч. 2 ст. 182 цього Кодексу не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вважає, що оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позовні вимоги визнає, з нього слід стягнути на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], аліменти у частці від його доходу в розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до її повноліття. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справ на користь територіального управління державної судової адміністрації в Київській області та судовий збір на користь органу місцевого самоврядування. У відповідності з п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обовязковому негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-18 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості за опалення і гаряче водопостачання у розмірі 8208 грн.20 коп., яка виникла за період з 01.05.2002р. по 31.12.2010р. В обґрунтування позовних вимог в судовому засіданні представник позивача, шо діє на підставі доручення, зазначив, що відповідач мешкає у квартирі [ADDRESS], користується послугами централізованого опалення та гарячого водопостачання, але належним чином не сплачує за отримані послуги. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за опалення і гаряче водопостачання у розмірі 8208 грн.20 коп., а також судові витрати у розмірі 81 гривні. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце розгляд\- справи їх сповіщено належним чином, причини неявки не повідомили, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положення ст.ст. 224-226 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідачі дійсно мешкають у квартирі [ADDRESS]. Заборгованість за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання складає 8208 грн.20 коп., на прохання погасити заборгованість у добровільному порядку відповідачі не реагують, у звязку з чим суд вважає за доцільність стягнути з відповідачів на користь КП Харківські теплові мережі заборгованість у примусовому порядку. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визнання відповідачки [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням у будинку №38/2, розташованого по вул. Куйбишева в м. Новий Буг, Миколаївської області, посилаючись на те, що відповідач з 2001 року без поважних причин в спірному приміщенні не проживає, комунальні послуги не сплачує, у зв'язку з чим порушуються її права, як власника житлового будинку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, втім направила на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.08.2008 року, власником будинку №38/2, розташованого по вул. Куйбишева в м. Новий Буг є позивачка [PERSON] З 2001 року у вказаному будинку відповідачка [PERSON] не проживає, що підтверджується актом депутата Новобузької міської ради від 03.06.2011 року. Відповідно до ст. 167 ЖК України у разі вибуття наймача на постійне місце проживання до іншого населеного пункту договір найму вважається розірваним з дня вибуття. Жиле приміщення зберігається за наймачем протягом шести місяців, що видно зі ст. 71 ЖК України, тому відповідачка [PERSON] втратила право на житлову площу в будинку, що належить [PERSON] внаслідок відсутності понад встановлені строки. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-18 00:00:00

14.07.2011 року [PERSON] звернувся з позовом до ТОВ „Інтрансавтострой про розірвання договору оренди з підстав невиконання умов договору по оплаті орендної плати. Рішенням суду в задоволенні позову було відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати рішення суду через порушенням норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове про задоволення вимог. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що після укладення договору оренди землі з боку орендаря мало місце систематична несплата орендної плати. Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,6116 га на території Кархівської сільської ради на підставі державного акту на право власності від 26.01.2006 року, яку він згідно до договору від 05.10.2007 року передав в оренду ТОВ „Інтрансавтострой. [PERSON] вважає, що вказаний договір оренди повинен бути розірваний, оскільки орендар порушує строки внесення орендної плати. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що п. 14 укладеного договору оренди передбачено відповідальність орендаря у разі невиконання зобовязання по сплаті орендної плати у вигляді пені в розмірі 0,2 % від несплаченої суми за кожний день прострочення, а не розірвання договору. Такі висновки суду не відповідають наданим сторонами доказам, умовам договору та положенням діючого законодавства. Зокрема, ч.1 ст. 32 Закону України „Про оренду землі передбачає можливість розірвання договору оренди землі на вимогу однієї зі сторін в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених ст.ст. 24, 25 цього Закону та умов договору. Пунктом 34 договору оренди передбачена можливість розірвання дії договору у наслідок невиконання стороною обовязків, передбачених договором. Обовязок сплачувати орендну плату один раз на рік не пізніше 20 числа місяця після закінчення календарного року, за який вноситься орендна плата, встановлений п.11 договору оренди. Відповідач не заперечує того факту, що орендна плата не була виплачена за 2010 рік у строк, обумовлений договором. Це є невиконання орендарем умов договору і це є підставою для розірвання договору оренди. Посилання відповідача на ту обставину, що позивач не звертався за отриманням орендної плати і йому 26.07.2011 року направлявся лист з пропозицією отримати орендну плату, не спростовують того факту, що орендар допустив порушення умов договору, оскільки обовязок вчасно вносити оренду плату покладений саме на орендаря. Вказаним обставинам суд першої інстанції не дав належної правової оцінки, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат необхідно провести відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-18 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що 26 грудня 2002 року уклав шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, так як між ними немає взаєморозуміння, в них різні погляди на життя та шлюбно-сімейні стосунки. Шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені з 2007 року. На даний час він фактично створив нову сім'ю. Спільне господарство не ведеться. Спору про розподіл спільного сумісного майна та утримання дитини не виникає, син буде проживати разом з відповідачкою. А тому просить винести рішення, яким розірвати шлюб з відповідачкою, так як він суперечить його інтересам. Відповідачкою надано заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги визнає та проти задоволення позову не заперечує, просить справу слухати в Баштанському районному суді. Позивач в судове засідання не з»явився, від нього надійшла заява з проханням справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: -згідно свідоцтва про шлюб, сторони 26 грудня 2002 року зареєстрували шлюб, -згідно копії свідоцтва про народження сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову - сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з 2007 року, тобто шлюб існує формально, проживають окремо, на примирення позивач не згоден і наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що на даний час він фактично створив нову сім»ю та шлюб з відповідачкою суперечить його інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду 19 липня 2011 р. з даним позовом мотивуючи тим, що сімейні відносини з відповідачем не склалися, вони люди різних характерів та поглядів на життя, постійно виникають сварки, конфліктні ситуації, відповідач в нетверезому стані обзиває нецензурними словами. Примирення не бажає. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне проживання з відповідачем неможливе, а тому просить, суд шлюб розірвати, спору про майно не виникає. Позивач в судове засідання не з"явилася, однак подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про час і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив, а тому суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про шлюб, актовий запис № 8 від 10 жовтня 2009 р. /а.с.4/, копію свідоцтва про народження дитини: [PERSON], актовий запис № 4 від 29 квітня 2010 р. /а.с.5/, суд вважає що позов підставний і підлягає до задоволення поскільки позивач довела, що їх подружнє життя з відповідачем не склалось і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, тому шлюб слід розірвати, а дитину залишити проживати з позивачкою. На підставі ст., ст. 110-112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду 19 липня 2011 р. з даним позовом мотивуючи тим, що сімейні відносини з відповідачем не склалися, вони люди різних характерів та поглядів на життя, постійно виникають сварки, конфліктні ситуації, відповідач матеріально сім»ю не забезпечує. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Спільне проживання з відповідачем неможливе, а тому просить, суд шлюб розірвати, спору про майно не виникає. Позивач в судове засідання не з"явилася, однак подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся про час і місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив, а тому суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, а саме: свідоцтво про шлюб, актовий запис № 28 від 17 серпня 2008 р. /а.с.3/, копію свідоцтва про народження дитини: [PERSON], актовий запис № 29 від 19 червня 2009 р. /а.с.8/, суд вважає що позов підставний і підлягає до задоволення поскільки позивач довела, що їх подружнє життя з відповідачем не склалось і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, тому шлюб слід розірвати, а дитину залишити проживати з позивачкою. На підставі ст., ст. 110-112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-18 00:00:00

Позивачка в заяві посилається на те, що з 18.03.2005 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від вказаного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Зараз шлюб існує формально, сімї, як такої, немає. Протягом спільного проживання зрозуміла, що мають різні погляди на життя. Остаточно впевнилася у неможливостиі збереження сімї. Відповідач з 2006 року проживає окремо. Просить розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце слухання справи, до суду не з»вилася, подала заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі та просить слухати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав. За таких обставин у відповідності до ст.224 ЦПК суд постановив провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 18.03.2005 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Зараз шлюб існує формально, сімї, як такої, немає. Протягом спільного проживання зрозуміла, що мають різні погляди на життя. Остаточно впевнилася у неможливостиі збереження сімї. Відповідач з 2006 року проживає окремо. Просить розірвати шлюб. За даних обставин суд вважає, що є підстави для розірвання шлюбу, що відповідає інтересам сторін. В ст.112 СМ України вказані підстави для розірвання шлюбу, зокрема, що шлюб може бути розірваний в разі суперечності подальшого спільного життя подружжя чи збереження шлюбу інтересам кожного з подружжя, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що вона є власником земельної ділянки розміром 0,3921 га, в тому числі під будівництво 0,1500 га та ведення особистого селянського господарства 0,2421 га, розташованої в смт.Рокитне по вул.Лагерній,30, що посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку від 07.06.2006 року. Суміжним землевласникоми є відповідач, який порушив її право власності на земельну ділянку, самовільно встановивши огорожу з плоского шифера на її земельній ділянці. Даний факт підтверджено актом обміру земельних ділянок від 12.05.2011 року та схемою до нього. Просить зобов»язати відповідача усунути порушення її права власності шляхом відновлення межі між земельними ділянками. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги. Відповідач позов не визнав та пояснив, що він не згодний з державним актом позивачки, в якому межа встановлена без його згоди, так як на попередньому плані позивачки, а саме на будівництво житлового будинку межа відповдає тій, де він поставив огорожу. Крім того, огорожу він ставив на місці старої огорожі, яка існувала між земельними ділянками. Його представник підтримав заперечення відповідача. Заслухавши сторони, представника відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачка є власником земельної ділянки розміром 0,3921 га, в тому числі під будівництво 0,1500 га та ведення особистого селянського господарства 0,2421 га, розташованої в смт.Рокитне по вул.Лагерній,30, що посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку від 07.06.2006 року. Суміжним землевласникоми є відповідач, який порушив її право власності на земельну ділянку, самовільно встановивши огорожу з плоского шифера на її земельній ділянці. Даний факт підтверджено актом обміру земельних ділянок від 12.05.2011 року та схемою до нього. Позивачка просить зобов»язати відповідача усунути порушення її права власності шляхом відновлення межі між земельними ділянками. Відповідно ст.ст.319 та 321 ЦК України право власності передбачає право володіння, користування та розпорядження майном, яке здійснюється власником на свій розсуд. Право власності є непорушним. Згідно ст.152 ЗМ України порушення права власності на земельну ділянку можке бути усунене шляхом звернення до суду. Ст.16 ЦК України право може бути захищене в судовому порядку способом відновлення становища, яке існувало до порушення. Суд вважає, що відповідач повинен усунути порушення права власності позивачки на земельну ділянку шляхом перенесення межі відповідно державних актів на земельні ділянки як позивачки, так як і відповідача. Заперечення відповідача, що державний акт позивачки він не визнає суд до уваги не приймає, так як даний державний акт суд не визнав недійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-18 00:00:00

22 листопада 2009 року померла [PERSON] - мати позивача, після смерті якої відкрилась спадщина на будинковолодіння № 3 вул. Сурікова м. Сміла Черкаської області. Після смерті матері позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але державний нотаріус не може оформити спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинковолодіння, крім цього, сарай збудовано самочинно. Посилаючись на ці обставини, позивач звернувся до суду з позовом і просить визнати за ним право власності на це будинковолодіння в порядку спадкування. Представник відповідача Смілянської міської ради - проти позову не заперечує. Позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла 22 листопада 2009 року і після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно. Як вбачається з виписки із рішення виконавчого комітету Смілянського міської ради № 476 від 28 вересня 1966 року та договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності від 19 жовтня 1966 року, [PERSON] надана земельна ділянка площею 600 кв.м. за адресою: вул.Сурікова, 3 м.Сміла для будівництва індивідуального житлового будинку. Після смерті [PERSON] заяву в нотконтору про прийняття спадщини подав її син, [PERSON], що підтверджується листом Третьої Черкаської державної нотаріальної контори № 423/01-16 від 26 липня 2011 року. З технічного паспорту на житловий будинок за адресою: вул. Сурікова, 3 м. Сміла вбачається, що сарай під літ «З» збудований самочинно та документація на введення житлового будинку в експлуатацію в БТІ не подавалась. Відповідно до висновку Комунального проектно-виробничого підприємства «Архітектурно-планувальне бюро», м. Сміла Черкаської області, № 381 від 23 травня 2011 року, погодженого з управлінням архітектури, регулювання забудови та земельних відносин виконавчого комітету Смілянської міської ради, житловий будинок та сарай розміщені без порушень Державних будівельних норм та правил ДБН-360-92 **«Містобудування. Планування та забудова сільських і міських поселень». На час відкриття спадщини єдиним спадкоємцем першої черги є позивач у справі. Враховуючи, що позивач прийняв спадщину, подавши відповідну заяву в нотконтору, та фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, оскільки постійно проживав разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини та продовжує проживати в спадковому будинку по теперішній час, тому за ним повинно бути визнано право власності на спадкове майно. На підставі наведеного, ст.ст. 1220, 1222, 1223, 1261, 1268 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-18 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка зазначала, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 14.01.2006 року у Тернівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 09. Від спільного подружнього життя мають одну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка вказувала, що спільне подружнє життя у них з відповідачем останніми роками не склалось, причиною цього стало те, що з роками змінились погляди на життя. Між ними постійно виникали непорозуміння, відбувались лайки, вони втратили повагу один до одного. Відповідач ніде не працює, принижує честь та гідність дружини. Сторони не підтримують подружніх стосунків з лютого 2009 року, спільного господарства не ведуть з липня 2008 року та проживають окремо. Вважає, що примирення з відповідачем неможливе. Майнового спору між сторонами не виникає. Посилаючись на викладене, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила суд про його задоволення. В судове засідання відповідач не зявився, надав суду телефонограму, в якій просив слухати справу без його участі та проти розірвання шлюбу не заперечує. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 14.01.2006 року у Тернівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 09 (а. с. 6). Від спільного подружнього життя мають одну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. (а.с.5). Подружні стосунки позивачки з відповідачем не підтримуються. Сторони примиритись не бажають. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню.

Outcome: approved