Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на гаражний бокс [NUMBER], що знаходиться в автогаражному кооперативі «Автолюбитель-19»за адресою: м. Львів, вул. Навроцького, 69. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач покликається на те, що в 1991 році [PERSON] став членом автогаражного кооперативу «Автолюбитель-19», що знаходиться по вул.Навроцького, 69 в м.Львові, де власними силами та коштами збудував гаражний бокс [NUMBER]. В квітні 2011 року [PERSON] звернувся до ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» для реєстрації права власності на даний гаражний бокс і дізнався, що право власності на нього вже зареєстроване за [PERSON] на підставі довідки авто гаражного кооперативу від 22.10.1994р. Листом від 25.05.2011р. ОКП ЛОР «БТІ та ЕО»офіційно повідомило авто гаражний кооператив про ці обставини, до якого було долучено копію довідки та протокол загальних зборів автогаражного кооперативу, в якому друкований текст «[PERSON]» перекреслено та від руки написано «[PERSON]». Особа на імя [PERSON] ніколи не був членом автогаражного кооперативу. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просить позов задовольнити. Представник третьої особи автогаражного кооперативу «Автолюбитель-19»в судовому засіданні не заперечив проти задоволення позову. Відповідач в судове засідання не зявився, хоч був належно повідомлений про час та місце слухання справи. Згідно ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Представник третьої особи ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» в судове засідання не зявився, хоч був належно повідомлений про час та місце слухання справи. Заслухавши пояснення представника позивача та представника третьої особи автогаражного кооперативу «Автолюбитель-19», дослідивши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити. Згідно ст. 13 Закону України «Про власність», об'єктами права приватної власності є жилі будинки, квартири, предмети особистого користування, дачі, садові будинки, предмети домашнього господарства, продуктивна і робоча худоба, земельні ділянки, насадження на земельній ділянці, засоби виробництва, вироблена продукція, транспортні засоби, грошові кошти, акції, інші цінні папери, а також інше майно споживчого і виробничого призначення. Відповідно до ст.15, 16 Закону України «Про власність»від 07.02.1991р. (втратив чинність з 20.06.2007р.) член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. На підставі п.11 Постанови Пленуму ВСУ №20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі. Згідно ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Також згідно ч.2 ст. 344 ЦК України особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є. Судом встановлено, що згідно довідки № 1 від 11.04.2011 року (а.с.5), виданої автогаражним кооперативом «Автолюбитель-19», [PERSON] є членом автогаражного кооперативу «Автолюбитель-19» і йому належить гаражний бокс [NUMBER] в цьому кооперативі, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Навроцького, 69. Крім того, згідно довідки №415 від 30.12.1999р., виданої автогаражним кооперативом «Автолюбитель-19»(а.с.7) та списку членів автогаражного кооперативу «Автолюбитель-19»станом на 01.09.2010р. (а.с.6), виданого автогаражним кооперативом «Автолюбитель-19»[PERSON] є членом даного кооперативу. Згідно протоколу загальних зборів гаражного кооперативу «Автолюбитель-19»при Львівському спецпідприємстві по МТЗ «Агротехсервіс»№4 від 24.09.1993р. (а.с.8) гаражний бокс [NUMBER] належить [PERSON]. Однак, відповідно до листа ОКП ЛОР «БТІ та ЕО»№1967 від 25.05.2011р. (а.с.12) гаражний бокс [NUMBER] в автогаражному кооперативі «Автолюбитель-19»зареєстрований за [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] не входить до списку членів автогаражного кооперативу «Автолюбитель-19»і жодного відношення до гаражного боксу [NUMBER] не має. Таким чином, виходячи з вище викладеного, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити. На підставі ст.ст.13, 15, 16 Закону України «Про власність»від 07.02.1991р., ст. 344 ЦК України, та

Outcome: approved