Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 03.08.2002 року у міському відділі РАГС Чернівецького обласного управління юстиції, де зроблений відповідний актовий запис №939. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що збереження сім'ї неможливе, оскільки вони перестали розуміти один одного, не могли дійти згоди щодо вирішення побутових питань, у них різні погляди на життя та відсутнє взаєморозуміння, що стало причиною виникнення різного роду конфліктів. В серпні 2011 року вони остаточно припинили подружні стосунки. Вважає, що подальше сімейне життя з відповідачем неможливе, оскільки їх шлюб носить формальний характер і це суперечить її інтересам. Просить шлюб укладений між ними розірвати. В попереднє судове засідання позивачка не з'явилася, від неї надійшла заява, в якій просить суд справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить суд шлюб розірвати. В попереднє судове засідання відповідач не з'явився, від нього до суду надійшла заява, в якій просить суд справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги визнає. Згідно із ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка надала суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03.08.2002 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м.Чернівці, де зроблений відповідний актовий запис №939, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. /а.с.4/. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]., що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Згідно ч. 1 ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У статті 112 СК України зазначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки їхня сім'я розпалася остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що збереження сім'ї між сторонами неможливе, та зокрема суперечить правам та інтересам позивача, а також те, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved