Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-13 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду і просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 240205/3/сі від 24 лютого 2005 року в розмірі 4682 грн. 90 коп., судові витрати стягнути з відповідача. Посилається на те, що 24.02.2005 р. між позивачем та відповідачем, як членом кредитної спілки, було укладено кредитний договір № 240205/3/сі про надання останньому кредиту на побутові потреби в розмірі 1525 гривень. Позивач виконав свої зобовязання у повному обсязі, в порядку, передбаченому кредитним договором, а відповідач в свою чергу взяті на себе зобовязання не виконує в повній мірі, через що утворилася вказана заборгованість. В судове засідання представник позивача не зявився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю та просить його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судовому засіданні визнав факт отримання коштів за кредитним договором. Однак наполягає на застосуванні строку позовної давності до вимог позивача, оскільки з 28.08.2005 року пройшло майже шість років, будь-яких причин пропуску позовної давності позивач не зазначає. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 24 лютого 2005 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 240205/3/сі , відповідно до якого спілка надала відповідачу кредит у розмірі 1525 гривень 00 коп.. Відповідно до п. 2.3 Договору проценти за користування кредитом нараховуються на фактичний залишок суми кредиту, виходячи з розрахунку 0,148 за кожен день користування кредитом. Крім того, у випадку порушення строків сплати кредиту нараховується пеня в розмірі 0,5% від суми остаточної заборгованості за кожний день прострочення. Відповідно до Додатку 1 до Кредитного договору відповідач був зобовязаний не пізніше 28-го числа кожного місяця сплачувати позивачу щомісячні платежі у визначеному розмірі. Остаточний розрахунок по кредиту повинен був бути здійснений до 28.08.2005 року. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст.. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ст.. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки тощо). Відповідно до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, якщо суд не визнає поважними причини пропущення позовної давності. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до умов кредитного договору та Додатку № 1 до нього кредит на нараховані відсотки по ньому повинні були бути сплачені до 28.08.2005 року, тобто 28.08.2005 року сплив строк виконання даного договору. Тому суд вважає, що позивач повинен був дізнатися про порушення свого права саме 28.08.2005 року і саме із зазначеної дати починається перебіг позовної давності. Позивач не просив поновити позовну давність. Оскільки поважних причин пропущення позовної давності не вбачється, відповідач наполягає на застосуванні позовної давності, суд приходить до висновку про відмову в позові. На основі викладеного, відповідно до ст..ст. 257, 261, 266, 267 ЦК України,

Outcome: dismissed