Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 25 жовтня 2000 року [PERSON], яка діяла особисто та від імені [PERSON], [PERSON] на підставі довіреності, продала, а [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] купівлі-продажу був зареєстрований в Одеській універсальної біржі Вітязь, що підтверджується записом у Журналі реєстрації угод з обєктами нерухомості, реєстраційний № 2000-066К3 від 25 жовтня 2000 року. Відповідно до умов договору купівлі-продажу, [PERSON] передав їм грошові кошти за придбане нерухоме майно, вселився у квартиру та до нинішнього часу продовжує здійснювати відносно квартири усі повноваження власників. 03 листопада 2000 року [PERSON] зареєстрував право власності у Комунальному підприємстві Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості. Оскільки вказаний договір купівлі-продажу не посвідчений нотаріально, позивач просить суд вищезазначений договір купівлі-продажу квартири визнати дійсним. У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у позові. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, однак за зазначеною адресою не проживають, що підтверджується відміткою КП ЖКС Вузівський( а. с. 23-25). Представник третьої особи Одеської універсальної біржі Вітязьу судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак причину неявки суду не повідомив. За наявністю умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає можливим допустити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 224 ЦК України( в редакції 1963 року), який був чинним до 01 січня 2004 року, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. У судовому засіданні встановлено, що 25 жовтня 2000 року [PERSON], яка діяла особисто та від імені [PERSON], [PERSON] на підставі довіреності, продала, а [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу був зареєстрований в Одеській універсальної біржі Вітязь, що підтверджується записом у Журналі реєстрації угод з обєктами нерухомості, реєстраційний № 2000-066К3 від 25 жовтня 2000 року ( а. с. 11). Відповідно до умов договору купівлі-продажу, [PERSON] передала ключі від квартири, а [PERSON] передав грошові кошти за придбане нерухоме майно, вселився у квартиру та до нинішнього часу продовжує здійснювати відносно квартири усі повноваження власника. 03 листопада 2000 року право власності на вищевказане нерухоме майно зареєстровано у Комунальному підприємстві Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості( а. с. 11- зворот). Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] будь-які претензії щодо виконання договору купівлі-продажу до [PERSON] не предявляли, право на квартиру не оспорювали. Відповідно ст. 227 ЦК України (1963 року), який діяв на день укладення договору відчуження квартири, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недотримання форми договору тягне його недійсність. Однак згідно ч. 2 ст. 220 ГК України (2003 року), якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки 25 жовтня 2000 року сторони домовились щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] і це підтверджується письмовими доказами, а надалі відбулося його повне виконання, суд вважає, що даний договір купівлі-продажу слід визнати дійсним.

Outcome: approved