Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-13 00:00:00

В листопаді 2010 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Вознесенської міської Ради Миколаївської області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання прав та обовязків забудовника в порядку спадкування за законом. В позовній заяві зазначено 25 лютого 1994 р. помер батько позивачів [PERSON]. Після смерті вказаної особи відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку №55 (пятдесят пять) по вулиці Папаніна в місті Вознесенськ Миколаївської області. Даний будинок був побудований спадкодавцем на відведеній для цієї мети земельній ділянці та на підставі дозволу на будівництво, проте за життя [PERSON] не встиг здійснити відповідні дії, необхідні для прийняття майна в експлуатацію, не отримав правовстановлюючий документ щодо нерухомості та не зареєстрував право власності щодо спірного майна. Позивачі, як спадкоємиця першої черги за законом, що прийняла спадщину, звернулися до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав, проте їм було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує належність спірного майна спадкодавцю. Враховуючи вказані обставини, позивачі просили встановити факт прийняття ними спадщини після смерті [PERSON] та визнати їх в рівних частках власниками прав та обовязків забудовника житлового будинку №55 (пятдесят пять) по вулиці Папаніна в місті Вознесенськ Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Ухвалою суду від 17 січня 2011 р. до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю у Вознесенському районі Миколаївської області. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та остаточно просив визнати в рівних частках за ним, [PERSON], [INFO], уродженцем [INFO], та позивачкою [PERSON], [INFO], уродженкою [INFO], права та обовязки забудовника житлового будинку №55 (пятдесят пять) по вулиці Папаніна в місті Вознесенськ Миколаївської області, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер 25 лютого 1994 р. в місті Вознесенськ Миколаївської області, після смерті [PERSON], яка померла 10 листопада 2002 р. в місті Вознесенськ Миколаївської області та пі<!ля смерті [PERSON], померлого 10 січня 2005 р. в місті Вознесенськ Миколаївської області. Разом з тим, позивач надав пояснення, аналогічні викладеним в позові. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Представник відповідача - Вознесенської міської Ради Миколаївської області, в судове засідання не з'явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, направив на адресу суду письмову заяву про розгляду справи у його відсутність. Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, про час і місце розгулу справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Ухвалою суду справа розглянута у відсутність учасників процесу, які не зявилися у судове засідання, оскільки в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши та оцінивши матеріали цивільної справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Вознесенської міської Ради депутатів трудящихся від 25 червня 1973 р. [PERSON] було надано дозвіл на будівництво житлового будинку №49 (згідно рішення виконавчого комітету Вознесенської міської Ради №642 від 28 січня 1976 року відбулася зміна нумерації будинку на №55) по вулиці Папаніна в місті Вознесенськ Миколаївської області, на земельній ділянці, площею 500 кв.м., відведеній забудовнику для цієї мети. Проте, як вбачається зі свідоцтва про смерть, виданого 28 лютого 1994 р. міським відділом запису актів громадянського стану міста Вознесенськ Миколаївської області, 25 лютого 1994 р. в місті Вознесенськ Миколаївської області помер [PERSON] і після його смерті відкрилась спадщина. В зв'язку зі смертю забудовника, закінчений будівництвом обєкт (житловий будинок) не був вчасно прийнятий в експлуатацію, [PERSON] не отримав правовстановлюючий документ та не зареєстрував право власності щодо цього майна. Згідно ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. З положень ст.331 ЦК України вбачається, що право власності на нерухоме майно виникає в особи з моменту його державної реєстрації після прийняття в установленому законом порядку до експлуатації. За такого, будинок, як житловий об'єкт, не міг ввійти до складу спадщини, що створює перешкоди спадкоємцю в частині прийняття та оформлення спадщини. Відповідно до вимог цивільного законодавства України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Водночас, з положень ст.177, ч.2 ст. 190 ЦК України вбачається те, що об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, а також майнові права. Ч. 1 ст. 178 цього Кодексу визначає, що об'єкти цивільних прав (в тому числі майнові права) можуть вільно відчужуватись або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невідємними від фізичної чи юридичної особи. Крім цього, згідно п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо будівництво здійснювалось згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обовязки як забудовника входять до складу спадщини. Відповідно до ст.549 ЦК України (в редакції 1963 р.), яка відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України підлягає застосовуванню до даних спірних правовідносин, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав до державної нотаріальної контори за місцеві відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. З довідки Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області №№584/01-16 від 28 травня 2011 р. та довідки Першої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області №441/01-16 від ЗО травня 2011 р., вбачається, що у передбачений законом строк з заявами до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], померлого 25 лютого 1994 р., ніхто з спадкоємців не звертався, спадкові справи не заводились. Разом з тим, позивачі, як спадкоємці першої черги за законом, у відповідності до вимог ст.549 ЦК УРСР 1963 р., фактично прийняли спадщину, Так, з будинкової книги на житловий будинок №55 по вулиці Папаніна в місті Вознесенськ Миколаївської області судом встановлено фактичне прийняття спадщини після смерті [PERSON] його дружиною - [PERSON] та дітьми - [PERSON], [PERSON], [PERSON] Встановлено також фактичне прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 10 листопада 2002 р., її дітьми [PERSON], [PERSON] Факт прийняття спадщини після смерті [PERSON] її дочкою [PERSON] (до шлюбу - [PERSON]) O.A. встановлено рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 червня 2010 р. Відповідно до ч.З ст.1268 ЦК України позивач [PERSON] є спадкоємцем після смерті свого брата [PERSON], який помер 10 січня 2005 р. в місті Вознесенськ Миколаївської області, та останній не заперечує проти включення позивачки [PERSON] до кола спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] та не заперечує проти того, що його частка та частка його сестри [PERSON] у спадковому майні були рівними. Враховуючи те, що позивачі не мають іншої можливості захистити своє право на спадщину, тому суд вважає, що відповідно до ст.16 ЦК України їх цивільне право підлягає захисту шляхом визнання їх власниками прав та обов'язків забудовника в порядку спадкування за законом в рівних частках. При цьому, суд виходить з того, що частка у спадщині [PERSON].А. складає - 1/д (після смерті батька)+1/12 (після смерті матері) +2/12 (після смерті 6рата)=6/12=1/2 та частка [PERSON] у спадщині складає - У* (після смерті батька)+1/12 (після смерті матері) +2/12 (після смерті брата)=6/12=1/2 Щодо вимог позивачів про встановлення факту прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого 25 лютого 1994 р., суд виходить з наступного. Згідно ст.З, ч.1 ст.234 ЦПК України, п.4,12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 р. „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення (з наступними змінами), окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. Відповідно до 4.2 ст.256 ЦПК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31 березня 1995 р. „Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, зокрема факт прийняття спадщини (щодо спадкових відносин, що існували до введення в дію Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 р., який прийшов на зміну ЦК УРСР 1963 р.). Разом з тим, відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (що діяла на час відкриття спадщини), свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст.549 Цивільного кодексу). Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної рили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців. Враховуючи наведене, су приходить до висновку про відсутність правових підстав для встановлення факту прийняття спадини, оскільки з доданих документів вбачається, що позивачі її прийняли шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном.

Outcome: approved