overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про примусове стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно до закінчення навчання в медичному коледжі, а саме до 04.03.2014 року. Свої вимоги мотивувала тим, що їх син навчається в Чернігівському базовому медичному коледжі, на денному відділенні, на платній основі, і знаходиться на її утриманні. Відповідач по справі має можливість надавати матеріальну допомогу, але участі у фінансуванні подальшої освіти сина не бере. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково пояснила, що її середньомісячний дохід становить 1700 грн., які складається з пенсії та заробітної плати. Оскільки її пенсії для утримання сина було недостатньо, вона змушена була працювати. На даний час її попередили про звільнення з роботи. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позов не визнав та пояснив, що його середньомісячний дохід становить 2000 грн. і складається з пенсії, утриманців не має. Свої заперечення обґрунтовував тим, що позивач має матеріальну можливість сама утримувати їх дитину. Основною причиною його заперечень у сплаті аліментів є те, що син із ним не спілкується. Просив в задоволені позову відмовити. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог і по наданих суду доказах, суд приходить до висновку, що згідно ст. 199 Сімейного кодексу України відповідач по справі [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки має постійний щомісячний дохід, а тому зобовязаний утримувати свого повнолітнього сина [PERSON], [INFO], оскільки останній продовжує навчання на денному відділені в Чернігівському базовому медичному коледжі Чернігівської обласної ради 1 рівня, і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище дитини [PERSON], який знаходиться на утриманні матері [PERSON], в якої середньомісячний дохід є меншим чим у відповідача, матеріальне становище та стан здоровя відповідача [PERSON], який є пенсіонером і має постійний дохід у вигляді пенсії, відсутність у нього утриманців, суд приходить до висновку, що розмір аліментів на утримання повнолітнього [PERSON], [INFO], як такого, що продовжує навчання, може бути визначено в розмірі 1/5 частини. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову з 10 січня 2012 року ( відповідно до поштового конверту). Згідно ст.88 ЦПК України, судові витрати покласти на відповідача. Суд визнає необхідним застосувати п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України та допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати її шлюб з [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що їх шлюб зареєстровано 24 вересня 2008 року, від подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, це сталося через те, що у них виявилися психологічно несумісні характери та різні погляди на подружнє життя, на взаємні права та обов'язки подружжя, відповідальність за долю сім'ї та з інших питань спільного життя. Примирення між ними неможливо. У судове засідання сторони не зявились, надали судові заяви про розгляд справи у їх відсутності. При цьому, позивачка зазначила, що позовні вимоги підтримує та бажає після розірвання шлюбу залишити прізвище "Мазур". Відповідач зазначив, що позовні вимоги визнає. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 24 вересня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 872. Від подружнього життя вони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки з обставин викладених в позові, подальше спільне життя та збереження сімї є неможливим, перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. Судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду,пов"язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін,на що може бути витрачений значний час,суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Сторони можуть ознайомитися з повним текстом рішення після 19 лютого 2012 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом в якому просить надати додатковий строк для прийняття спадщини після смерті її бабці [PERSON], померлої 21.10.2006 року та діда [PERSON], померлого 29.04.2007 року. Позов мотивує тим, що 17.01.2006 року померла її бабця [PERSON] та 29.04.2007 року помер її дідо [PERSON], які проживали за адресою: [INFO], за якими вона здійснювала догляд та піклування. Після їх смерті відкрилась спадщина на спадкове майно - квартиру [ADDRESS]. Оскільки її матір [PERSON] померла 23.12.2005 року та інших спадкоємців немає, а вона являється спадкоємцем за правом представлення після смерті матері. При зверненні у нотаріальну контору для прийняття спадщини її було відмовлено у прийнятті такої так, як вона пропустила строк прийняття спадщини. Вважає, що вона, як спадкоємець за заповітом, фактично прийняла спадщину після смерті бабці [PERSON] та діда [PERSON] та вступила у володіння та управління квартирою за адресою: м.Львів,вул.В.Великого,50/37 в якій постійно проживала із своєю сімєю. Просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала повністю, дала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач та третя особа у судове засідання не зявилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомленні про день, час та місце слухання справи, на підставі ст.ст.169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів(постановляє заочне рішення), проти чого і не заперечив представник позивача.. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, пояснення свідків [PERSON], [PERSON], які підтвердили, що померла [PERSON] та померлий [PERSON] були бабусею та дідусем [PERSON], за якими остання здійснювала догляд та ствердили, що позивачка фактично прийняла спадщину, оскільки користується квартирою за адресою: м.Львів,вул.В.Великого,50/37. Суд вважає, що заявлені вимоги є підставним і підлягають до задоволення. Судом встановлено, що позивачка є спадкоємцем бабці [PERSON], померлої 21.10.2006 року та діда [PERSON], померлого 29.04.2007 року за правом представлення після смерті матері [PERSON], померлої 23.12.2005 року Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 вказаного кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] як спадкоємець, фактично прийняла спадщину бабці [PERSON], померлої 21.10.2006 року та діда [PERSON], померлого 29.04.2007 року та вступила у володіння та управління їх майном, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцями. Суд прийшов до висновку, що позивачці слід продовжити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті бабці [PERSON], померлої 21.10.2006 року та діда [PERSON], померлого 29.04.2007 року, терміном на три місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що сторони від шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO]. У звязку з тим, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі не менше 2/3 частини з усіх видів доходів відповідача до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання сторони не з»явилися, позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, уточнила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини всіх видів його доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та не заперечував щодо задоволення позову в частині стягнення з нього аліментів в розмірі ј частини всіх його доходів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони від шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальну допомогу добровільно не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. У відповідності до ст.183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. ст. 180, 183 СК України батьки зобов»язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач працює, є працездатним, має на утримання ще двох неповнолітніх дітей та не заперечує щодо задоволення позову. Враховуючи вищенаведене, суд задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням житловим будинком по вул. Південній, 5 в смт. Клесів Сарненського району Рівненської області з посиланням на те, що відповідач не проживає в будинку більше одного року. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, пояснивши, що відповідач є її братом, і хоча зареєстрований у будинку, який належить їй на праві власності, не проживає там на протязі більше 10 років. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, який не зявився. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно зясувавши обставини, якими позивачка обґрунтувала свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Як видно з долучених до справи документів позивачка [PERSON] являється власником житлового будинку по вул. Південній, 5 в смт. Клесів Сарненського району на підставі договору дарування житлового будинку та господарських будівель від 9 грудня 2004 року. З акту про факт проживання від 25 лютого 2008 року вбачається, що відповідач [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою, однак не проживає там більше 10 років. [PERSON] не проживає в будинку більше одного року а тому у відповідності до вимог ст. 405 ЦК України його слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням, так як поважних причин його відсутності судом не встановлено. Оскільки із змісту ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, за рішенням суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, таке рішення буде достатньою підставою для подальшого зняття з реєстрації відповідача уповноваженим органом. На підставі викладеного, ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

Позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про визначення місця проживання дитини. В обгрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 09 грудня 2009 року в них з відповідачем народилась донька - [PERSON]. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, ініціюючи сварки, свідком яких стає їхня дитина. На даий час донька проживає з нею та перебуває на її вихованні, а тому просить позов задовольнити. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення аналогічні мотивам позовної заяви. Просить позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення аналогічні мотивам позовної заяви. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечує проти проживання дитини з її матір»ю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 серпня 2008 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №1796. У шлюбі народилась дочка: [PERSON], 09 грудня 2009 року. 03 листопада 2011 року шлюб між сторонами розірвано, як вчається із рішення Франківського районного суду м.Львова від 03.11.2011 року. Відповідно до ст.160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Із рішення суду Франківського районного суду м.Львова від 03.11.2011 року видно, що сторони з грудня 2010 року разом не проживають, подружні відносини не підтримують, спільного господатства не ведуть. З рахуванням положень ст.9 Конституції України та відповідно до п.6 Декларації про права дитинималолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір»ю. Згідно ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись судом. В судовому засіданні встановлено, що дитина- Харатон [PERSON], 09 грудня 2009 року є малолітньою, проживає разом з матір»ю, позивачка займається вихованням дитини, піклується про неї, відповідач проживає окремо від сім»ї. Крім того судом не встановлено виняткових обставин, які б давали підстави розлучити дитину з матір»ю, а тому з врахуванням вищенаведених мотивів позовна заява є підставною та обгрунтованою, і підлягає до задоволення. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов»язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров»я та інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням зазначених вище обставин, суд вважає за можливе визначити місце проживання [PERSON], 09 грудня 2009 року з її матір»ю [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що шлюб з відповідачем вони зареєстрували 21 жовтня 1977 року у Богданській селищній раді депутатів трудящих, про що зроблено актовий запис № 25. Від шлюбу неповнолітній дітей не залишилося. Спільним подружнім життям прожили до липня 2008 року. Причиною розпаду сімї стало те, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, через те, що в них різні характери та погляди на життя, часто виникали сварки та непорозуміння. Чоловік не поважає її як дружину. Відповідач сам покинув сім'ю та наразі проживає з іншою жінкою. В неї на вихованні залишився син-інвалід, проте відповідач не піклується про нього, не забезпечує сім'ю матеріально. Миритися з відповідачем не бажає. Впевнившись, що сім'я розпалася остаточно і шлюб існує лише формально позивачка просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. В судовому засідання позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач, [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, через засоби масової інформації, оголошення в газеті "Новини Закарпаття " про виклик до суду, в судове засідання не з`явився. Причини його неявки суду не відомі. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 21 жовтня 1977 року, у Богданській селищній раді депутатів трудящих, про що зроблено актовий запис № 25. Подружні відносини між сторонами припинені, що встановлено з пояснень позивачки. Таким чином, суд з огляду на матеріали справи, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у відповідності зі ст.112 СК України, оскільки встановлено, що причина розладу подружніх відносин сторонами є справжньою, глибинною. Подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважної причини. Встановлено в судовому засіданні, що сторони не проживають спільно, не підтримують сімейних відносин з липня 2008 року. У даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, відповідач, заперечень на позов не надав суду, в судові засідання не з"являвся, тому суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 5 лютого 2004 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 4,26 га, що розташована на території Кучерівської сільської ради Глухівського району і належала померлій на підставі державного акту серії ІУ -СМ № 015849, виданого Кучерівською сільською радою 25 березня 2002 року за № 426. Спадщину після смерті матері прийняв батько позивача, оскільки на час смерті матері він постійно проживав разом із спадкодавцем. Однак право власності на вищевказану земельну ділянку батько на себе не переоформив. 3 лютого 2007 року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 4,31 га, що розташована на території Кучерівської сільської ради Глухівського району і належала померлому на підставі державного акту серії ІУ -СМ № 015848, виданого Кучерівською сільською радою 25 березня 2002 року за № 425. Єдиним спадкоємцем після смерті батька є позивач. Після смерті батька він прийняв спадщину. Однак, коли для оформлення своїх прав на дане спадкове майно позивач звернувся в нотаріальну контору, то йому було відмовлено в цьому в звязку із тим, що він не зміг надати оригінали Державних актів про право власності на вищевказані земельні ділянки. Оскільки оригінали вищевказаних державних актів загубились, то позивач просить в судовому порядку визнати за ним право власності на земельні ділянки, що належали його покійним батькам. В судове засідання позивач не зявився, а представив заяву в якій він повністю підтримує свої вимоги, а справу просить розглядати без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представив заяву, в якій повністю визнає позов, а справу просить розглядати без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов є повністю обґрунтованим, підтверджується представленими документами, а тому підлягає повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що між Відкритим акціонерним товариством Електрон Банк, правонаступником якого є позивач, та відповідачем 10 січня 2007 року був укладений договір кредиту, згідно з умовами якого позивач надав відповідачеві кредит у сумі 142 631 грн. на умовах, визначених договором, терміном на пять років. Відповідач порушує умови укладеного договору, у звязку з чим позивач змушений звернутися з позовом до суду, просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 19 вересня 2011 року у розмірі 26\~138,98 грн. Також, позивач просив стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача просив розглядати справу за його відсутності та задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про день, час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між ВАТ „Електрон Банк, правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] 10 січня 2007 року було укладено договір №KF 30578, згідно з умовами якого та доповненнями до нього банк надає відповідачеві кредит у сумі 142 631 грн. для придбання автомобіля Мітсубісі на умовах, визначених договором, зі сплатою 18% річних із остаточним терміном повернення кредиту не пізніше 10 січня 2012 року. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Але позичальником умови договору не виконуються, кредит не повертається. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобовязання не допускається. Банк свої зобовязання по договору щодо надання кредиту виконав, що підтверджується даними розпорядження та платіжного доручення №127/1 від 10 січня 2007 року (а.с.47). Наявність заборгованості підтверджується даними розрахунку заборгованості по кредиту, наданого позивачем. Відповідно до даних розрахунку заборгованості (а.с.48) загальна сума заборгованості по тілу кредиту станом на 19 вересня 2011 року становить 26\~138,98 грн. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з відповідача на користь позивача потрібно стягнути суму боргу за договором кредиту. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати в розмірі 381,38 грн. (судовий збір в сумі 261,38 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved