Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до Іллінецького районного суду Вінницької області з позовною заявою до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК» про стягнення коштів за договором банківського вкладу, в якій вказав, що 24 липня 2008 року між ним та відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК», пізніше публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК», був укладений договір № 41-11909Д банківського вкладу «Поточний» в доларах США на термін з 24 липня 2008 року по 24 липня 2009 року з процентною ставкою 7 % річних. На виконання даного договору позивач вніс до каси Словянського відділення Вінницької філії ВАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» 178\~000 доларів США. В подальшому, до закінчення терміну дії договору позивач зняв частину суми вкладу згідно заяв на видачу готівки, а саме: згідно заяви на видачу готівки № 20 від 28 липня 2008 року 78 000 доларів США; згідно заяви на видачу готівки № 1 від 04 вересня 2008 року 19\~000 доларів США; згідно заяви на видачу готівки № 1 від 24 вересня 2008 року 16\~000 доларів США; згідно заяви на видачу готівки № 1 від 20 жовтня 2008 року 23\~900 доларів США. Загалом позивачем знято 136\~900 доларів США і залишок на депозитному рахунку станом на 20 жовтня 2008 року мав складати 41\~100 доларів США. Із закінченням терміну дії договору відповідач відмовив позивачу повернути депозитні кошти в сумі 41\~000 доларів США, тому позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з публічного акціонерного товариства «комерційного банку «ХРЕЩАТИК» на його користь депозит та проценти в загальний сумі 47\~656,89 доларів США (еквівалент у гривнях 376 489,43 грн. за курсом НБУ), а також моральну шкоду в сумі 300\~000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просить позов задовольнити та пояснив, що 24 липня 2008 року між ним та відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК», пізніше публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК», був укладений договір № 41-11909Д банківського вкладу «Поточний» в доларах США на термін з 24 липня 2008 року по 24 липня 2009 року з процентною ставкою 7 % річних. На виконання даного договору позивач вніс до каси Словянського відділення Вінницької філії ВАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» 178\~000 доларів США. В подальшому, до закінчення терміну дії договору позивач зняв частину суми вкладу згідно заяв на видачу готівки, а саме: згідно заяви на видачу готівки № 20 від 28 липня 2008 року 78 000 доларів США; згідно заяви на видачу готівки № 1 від 04 вересня 2008 року 19\~000 доларів США; згідно заяви на видачу готівки № 1 від 24 вересня 2008 року 16\~000 доларів США; згідно заяви на видачу готівки № 1 від 20 жовтня 2008 року 23\~900 доларів США. Загалом позивачем знято 136\~900 доларів США і залишок на депозитному рахунку станом на 20 жовтня 2008 року мав складати 41\~100 доларів США. Із закінченням терміну дії договору відповідач відмовив позивачу повернути депозитні кошти в сумі 41\~000 доларів США, тому позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з публічного акціонерного товариства «комерційного банку «ХРЕЩАТИК» на його користь депозит та проценти в загальний сумі 47\~656,89 доларів США (еквівалент у гривнях 376 489,43 грн. за курсом НБУ), а також моральну шкоду в сумі 300\~000 грн. . Представник відповідача [PERSON] позов не визнала посилаючись на необґрунтованість позовних вимог, просила в його задоволенні відмовити та пояснила, що 31 січня 2011 року відносно керуючого Липовецького відділення ВФ ВАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» [PERSON] порушена кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. По даній кримінальній справі [PERSON] визнаний потерпілим, та в ході розслідування якої встановлено, що кошти в сумі 41\~000 доларів США були зняті з депозитного рахунку позивача згідно заяви на видачу готівки № 1 від 10 вересня 2008 року [PERSON], який підписався замість позивача у касових документах і отримав готівку, однак [PERSON] її не передав. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм всебічну, повну та обєктивну юридичну оцінку, дійшов висновку, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «ХРЕЩАТИК» укладено договір № 41-11909Д банківського вкладу «Поточний» в доларах США від 24.07.2008 року на суму 178\~000 доларів США під 7% річних, на строк до 24.07.2009 року. Відповідно до квитанції № 111 від 24 липня 2008 року, позивач вніс до каси Словянського відділення Вінницької філії ВАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» 178\~000 доларів США. Відповідно до заяв на видачу готівки № 20 від 28 липня 2008 року, № 1 від 04 вересня 2008 року, № 1 від 24 вересня 2008 року, № 1 від 20 жовтня 2008 року, позивачу було повернено депозит частково, в загальній сумі 136\~900 доларів США. Залишок мав становити 41\~100 доларів США. З пояснень позивача, допитаного в судовому засіданні в якості свідка згідно вимог ст. ст. 180-182 ЦПК України, судом встановлено, що 20 жовтня 2008 року, коли позивач в черговий раз знімав частину коштів з депозитного рахунку, [PERSON], яка працює провідним економістом Липовецького відділення ВФ ВАТ «КБ «ХРЕЩАТИК», повідомила йому, що керуючий Липовецьким відділенням ВАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» [PERSON] 10 вересня 2008 року зняв з його рахунку 41\~000 доларів США. Після цього позивач одразу зателефонував [PERSON], вони зустрілись і останній пообіцяв повернути зазначену суму коштів, однак не повернув, що й стало підставою звернення до суду з позовом про стягнення коштів за договором банківського вкладу. З зазначених фактів вбачається, що відповідач не повернув позивачу депозитні кошти в сумі 41\~000 доларів США, тому не виконав своїх зобовязань перед ним. Протиправні дії працівників банку не можуть бути підставою для ухилення від виконання зобовязань за договором перед позивачем. Судом при прийнятті рішення по справі не прийнятті до уваги, твердження представника відповідача [PERSON] про те, що 31 січня 2011 року відносно керуючого Липовецького відділення ВФ ВАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» [PERSON] порушена кримінальна справа за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. По даній кримінальній справі [PERSON] визнаний потерпілим, та в ході розслідування якої встановлено, що кошти в сумі 41\~000 доларів США були зняті з депозитного рахунку позивача згідно заяви на видачу готівки № 1 від 10 вересня 2008 року [PERSON], який підписався замість позивача у касових документах і отримав готівку, однак [PERSON] її не передав, оскільки відповідно до ч.4ст. 61 ЦПК України в якій чітко зазначено, що вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою, тобто доказуванню не підлягають лише ті обставини, що встановленні вироком суду. Крім того, як встановлено в ході розгляду цивільної справи, що договір №41-11909Д був укладений між позивачем [PERSON] з однієї сторони і ВАТ КБ „Хрещатик з іншої сторони, а не між [PERSON]Й і [PERSON], як фізичними особами. Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника. Відповідно до ч. 6 ст. 1061 ЦК України, у разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Відповідно до п. 1.2. договору, процентна ставка на вклад встановлена у 7 % (Сім цілих 00 сотих) процентів річних. Нарахування процентів здійснюється банком щомісячно, виходячи фактичної кількості днів в місяці та році. Сплата процентів вкладнику здійснюється щомісячно, в перший календарний день кожного місяця, наступного за місяцем нарахування, та в день повернення суми вкладу. Сума процентів згідно з розрахунком, проведеним відповідно до п. 1.2. договору складає 2\~497.10 доларів США. Крім того, по закінченні терміну дії договору позивач не звернувся до відповідача вимогою про повернення вкладу, тому згідно з п. 2.2.3. договору, відповідач зобовязаний був перенести суму вкладу разом з нарахованими відсотками на балансовий рахунок 2620 «Кошти на вимогу фізичних осіб», з послідуючим нарахуванням процентів за ставкою банку по вкладу «Хрещатик - На вимогу» (2% річних). В цьому випадку сума нарахованих процентів складає 180.06 доларів США. 09 жовтня 2009 року позивач звернувся до відповідача з заявою про повернення згідно договору депозитних коштів разом з нарахованими до цього часу процентами (43497.10 доларів США), однак відповідач своїх зобовязань не виконав, кошти не повернув. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~ відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п. 3.6. договору, банк зобовязаний здійснити повернення вкладу «Хрещатик На вимогу» за заявою вкладника не пізніше ніж за 2 робочих дні разом з нарахованими до цього часу процентами (43 2677.16 доларів США). Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 2 ст. 1214 ЦК України, у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Розмір процентів за безпідставне збереження і використання грошей договором між позивачем і відповідачем не встановлений, однак, відповідно до ч. 1 ст. 1061 ЦК України, якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобовязаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. Згідно проведеного розрахунку розмір процентів за безпідставне збереження грошей становить 3\~879.73 доларів США, а загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 47\~656,89 доларів США. Крім того, з медичної виписки Місцевого Обєднання охорони здоровя Матозіньуш, що знаходиться в Португалії, в м. Порту, по вул. Едуардо Торрес, судом встановлено, що в 2007 року позивач переніс важку операцію на серці, оплату якої та оплату подальшого лікування здійснював за рахунок депозитних коштів, розміщених у відповідача відповідно до договору № 41-11909Д банківського вкладу «Поточний» в доларах США від 24.07.2008 року. Після зазначеної операції позивачу слід було уникати психологічних напруг та стресових ситуацій, однак у звязку з протиправними діями відповідача щодо відмови в поверненні депозитних коштів їх не можливо було уникнути. Відповідно до виписок із медичної картки від 19.01.2009 року, від 08.10.2009 року, від 10.03.2010 року, від 28.06.2010 року та від 02.09.2010 року позивач неодноразово потрапляв у лікарню. З його пояснень, отриманих відповідно до ст. 180-182 ЦПК України, судом встановлено, що це прямо повязано з протиправною відмовою банку в поверненні депозитних коштів, які вкрай були необхідні позивачу для здійснення подальшого лікування. Через ці події у позивача погіршилось здоровя і він зазнав нервових стресів, напружень та фізичного болю, які переживає особливо важко, зокрема, через нервові напруження з вини банку у позивача виникали сердечні приступи, що кожного разу могло закінчитись летальним наслідком. З цієї причини позивач тривалий час не звертався до суду з позовом, оскільки хвилювався за своє здоровя. В судовому засіданні у позивача також різко погіршувалось здоровя, у звязку з чим оголошувалась вимушена перерва. З встановлених обставин суд дійшов висновку, що протиправна відмова відповідача повернути депозитні кошти позивачу та судова тяганина, яка виникла у звязку з цим, вкрай негативно відображається на здоровї позивача, що реально може призвести до летального наслідку. В наслідок цих подій позивач зазнав моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03 95 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує тривалість та характер моральних страждань позивача (майже три роки), стан його здоровя, протиправну поведінку відповідача, майновий стан сторін, обставини за яких заподіяна моральна шкода та наслідки, які реально могли б настати у звязку з протиправною поведінкою відповідача, і вважає, що компенсація 300\~000 грн. буде справедливою компенсацією за завдану позивачу моральну шкоду. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави 1700 грн. державного мита, а на користь позивача 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 23, 526, 536, 629, 1060, 1061, 1214 ЦК України,

Outcome: approved