Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-24 00:00:00

05 травня 2011 року [PERSON] предявила позов до [PERSON] про стягнення коштів в рахунок додаткових витрат на дитину та стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В судовому засіданні позивач та її представник, підтримуючи позов, пояснили, що позивач раніше перебувала в шлюбі з відповідачем, від шлюбу у них є спільний син [PERSON] 28.04.1993 р. н., який з 01.09.2008 р. навчається в Морському коледжі 1 рівня акредитації Вищого навчального закладу Херсонський державний морський інститут3 рівня акредитації. По досягненні повноліття син змінив прізвище на Старченко. Рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина, але в звязку з тим, що він ухиляється від сплати аліментів, утворилась заборгованість в розмірі 11311,25 грн. станом на 01.11.2011 р. На навчання сина до досягнення ним повноліття позивач витратила кошти в сумі 48060 грн. Вважаючи, що ці кошти є додатковими витратами, викликаними особливими обставинами, позивач на підставі ст. 185 Сімейного кодексу України наполягає на стягненні з відповідача на її користь ? частини цієї суми. На думку позивача, відповідач, будучи працездатним та маючи доходи від підприємницької діяльності його нинішньої дружини, має можливість не лише оплатити додаткові витрати на дитину, але й має можливість платити аліменти на утримання повнолітнього сина на час його навчання. Тому позивач вимагає стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] на час навчання в розмірі 800 грн. на місяць на підставі ст. 199 Сімейного кодексу України. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечуючи проти позову пояснили, що відповідач не є підприємцем, не має постійної роботи. Доходи відповідача складаються з випадкових заробітків та коштів, які на його утримання надає дружина, яка дійсно є приватним підприємцем. Дійсно він допомагає дружині, але коштів від її підприємницької діяльності безпосередньо не отримує. Саме через ці обставини відповідач сплачує аліменти, які з нього стягнуто на утримання спільних з позивачем дітей, нерегулярно та в розмірі меншому, ніж передбачено. Тому і утворилась заборгованість по цим аліментам. Витрати понесені позивачем на навчання сина [PERSON] відповідач та його представник не вважають такими, що викликані особливими обставинами. Так, на їх думку, для навчання в Морському коледжі не потрібні особливі здібності. Тому на думку відповідача ці витрати повинні покриватись аліментами, стягнутими рішенням суду на утримання дитини. Стосовно зміни прізвища сином, відповідач пояснив, що йому про це відомо. Щодо стягнення аліментів на час навчання повнолітнього сина, відповідач наполягає на тому, що в силу відсутності у нього доходів він не має можливості сплачувати такі аліменти, а статтею 199 Сімейного кодексу передбачено обовязок утримувати повнолітніх сина, дочку лише в разі можливості надання такої допомоги батьками. Вислухавши учасників розгляду та дослідивши письмові докази, суд вважає встановленим, що відповідач має сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження ( аркуш 6 ) та визнанням відповідача. Рішенням Арбузинського районного суду від 26.03.2008 р. з відповідача стягнуто аліменти на утримання цього сина в розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повноліття, що підтверджується копією цього рішення. Станом на 01.11.2011 р. за виконавчим провадженням про стягнення аліментів на утримання відповідачем дітей, в тому числі сина [PERSON], утворилась заборгованість в розмірі 11311,25 грн., що підтверджено довідкою державного виконавця. Також суд вважає встановленим, що з 01.09.2008 р. син відповідача [PERSON] навчається в Морському коледжі 1 рівня акредитації Вищого навчального закладу Херсонський державний морський інститут3 рівня акредитації. Крім того судом встановлено, що відповідач з 2005 р. припинив підприємницьку діяльність, не працює, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, довідкою Арбузинської селищної ради. Відповідно встановленим обставинам суд вважає позовні вимоги в частині стягення додаткових витрат такими, що не підлягають задоволенню. Так, відповідно ст. 185 Сімейного кодексу України батьки зобовязані брати участь лише в витратах повязаних з особливими обставинами. В якості прикладу таких обставин в цій статті вказано розвиток здібностей дитини, її хвороба, каліцтво, тощо. Навчання в Морському ліцеї на думку суду не можна віднести до особливих обставин. Посилання позивача на те, що син обрав саме цей заклад через свої схильності, на думку суду не може бути враховано. Суд вважає, що якщо прийняти до уваги вказане позивачем, то слід визнавати розвитком здібностей дитини навчання в будь якому навчальному закладі. Суд вважає, що в даному випадку метою навчання є не розвиток здібностей, а отримання відповідної спеціальності. В частині стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина на час його навчання суд також вважає необхідним відмовити в задоволенні позову, оскільки відповідно ст. 199 СК України батьки зобовязані утримувати повнолітнього сина чи дочку, які продовжують навчання до досягнення ними двадцяти трьох років лише за умови, що вони можуть надати матеріальну допомогу. Оскільки судом встановлено, що відповідач не є підприємцем, не працює, не має можливості платити в повному розмірі аліменти на неповнолітніх дітей, суд вважає встановленим, що він не має можливості надавати допомогу на утримання повнолітнього сина на час навчання. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed