Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи підстави для його задоволення тим, що 04.09.2007 року Агрономічною сільською радою Вінницького району Вінницької області було прийнято рішення, яким було затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок громадянам для будівництва жилих будинків, господарських будівель та споруд, на підставі даного рішення 10 громадянам було видано державні акти на право власності на землю. Серед цих громадян було видано відповідні державні акти [PERSON] та [PERSON], але після зайняття ними земельних ділянок виявилося, що виконавцем робіт з виготовлення відповідного проекту землеустрою до земельних ділянок відповідачів було включено землі загального користування провулок Тімірязєва, а також частину земельної ділянки, належної на праві власності [PERSON]. Проте на неодноразові звернення звільнити частину земельних ділянок, що не можуть перебувати у їх власності, та відновити існуючий порядок землекористування до такого порушення відповідачі відмовляються. Тому позивач в судовому порядку просить визнати недійсними державні акти відповідачів та зобовязати їх звільнити ті частини земельних ділянок, що не можуть перебувати у їх власності. В судовому засіданні представники позивачів позов підтримали, просили його задовольнити з підстав, вказаних в позові, уточнивши свої вимоги заявою (а.с. 70), а саме визнати недійсними відповідні державні акти та зобовязати відповідачів звільнити земельні ділянки за схемою земельних ділянок, виготовленою ТОВ «Юридично-земельний союз «Альянс»(а.с. 31). Представник відповідача [PERSON] позов не визнав, зазначивши, що відсутні законні підстави для визнання недійсними державних актів відповідачів, так як відсутня їхня вина у наданні їм наявних державних актів, на підставі яких вони займають відповідні земельні ділянки встановлених ними розмірів. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити, оскільки в звязку виготовленням наявних державних актів відповідачі взагалі зайняли та огородили існуючий до цього тривалий час провулок Тімірязева, що унеможливило всім жителям даного провулку підходити та підїжджати до своїх земельних ділянок встановленим до цього шляхом, а також відповідач [PERSON] зайняв частину її земельної ділянки, яка приватизована нею належним чином. Відповідач [PERSON] та її представник, а також представник залученої до участі в справі третьої особи без самостійних вимог Приватного підприємства «Земельно-кадастрове бюро», яке виготовляло проект землеустрою, за яким відповідачам видано оспорювані державні акти на право власності на землю, в судове засідання не зявилися, хоча неодноразово повідомлялися про них належним чином. В судовому засіданні за клопотанням представника позивача були допитані в якості свідків [PERSON], голова земельної комісії Агрономічної сільської ради, який пояснив, що саме при виготовленні земельно-кадастрової документації помилково включили до складу земельних ділянок відповідачів провулок Тімірязєва та частину земельної ділянки [PERSON], а при її затвердженні сільською радою такої помилки не помітили; а також жителі провулку Тімірязєва [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що зареєстровані за адресою провулок Тімірязєва с. Агрономічне, за цією адресою їм видано правовстановлюючі документи на будинки та земельні ділянки, але на даний час вони взагалі позбавлені можливості підходу та проїзду до своїх земельних ділянок провулком Тімірязєва, яким користувалися до зайняття земельних ділянок відповідачами, відповідачі повністю зайняли існуючий провулок та не визнають його існування. Заслухавши позиції учасників процесу, свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідачам по справі [PERSON] та [PERSON] 28.08.2007 року та 21.08.2007 року, відповідно, було видано державні акти на право власності на земельну ділянку, на межі яких, позначеній літерами від Б до В на земельній ділянці [PERSON], та від В до Г на земельній ділянці [PERSON], зазначено землі сільської ради (пустир) (а.с. 107, 108). Проте відповідачами не заперечується, що на даній межі фактично відсутній пустир, а наявні земельні ділянки житлової забудови. В судовому засіданні було оглянуто копію проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд в с. Агрономічне (а.с. 42 92 справи № 2 210/2010), якою встановлено межі наданих відповідачам земельних ділянок в натурі, що відображені у виданих їм державних актах. В даному кадастровому плані також відсутній провулок Тімірязєва та вказано на пустир. Після чого у висновку державної експертизи землевпорядної документації від 22.08.2007 року № 12 зазначено на необхідність дооформити викопіювання з збірного кадастрового плану (а.с. 80 справи № 2-210/2010), але в подальшому без будь-якого дооформлення зазначений проект землеустрою було затверджено рішенням сільської ради від 04.09.2007 року. 05.06.2009 року Агрономічною сільською радою було частково скасовано рішення сільської ради від 04.09.2007 року щодо затвердження проекту землеустрою на земельну ділянку № 3 площею 0, 4264 га. та передачі її у власність [PERSON] та [PERSON] Актом постійної комісії з питань регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Агрономічної сільської ради від 19.06.2009 року встановлено, що [PERSON] збудував бетонну огорожу по всій довжині своєї земельної ділянки, захопивши таким чином частину земельної ділянки [PERSON], а також провулок Тімірязєва (.а.с. 22). Включення до земельних ділянок відповідачів провулку Тімірязєва та частини земельної ділянки [PERSON] встановлено також відповідними перевірками Головного управління Держкомзему у Вінницькій області, Держземінспекції у Вінницькій області, Вінницької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», що підтверджується їхніми листами (а.с. 23 26). Згідно Схеми земельних ділянок, виготовленої ТОВ «Юридично-земельний союз «Альянс», земельні ділянки відповідачів за їхніми державними актами на землю межують не з пустирем, а із земельними ділянками громадян, при цьому до земельних ділянок відповідачів включено провулок Тімірязєва, до земельної ділянки [PERSON] площею 0, 0304 га., та до земельної ділянки [PERSON] площею 0, 0397 га. (а.с. 31). При цьому існування провулку Тімірязєва в с. Агрономічне підтверджується копією рішення Агрономічної сільської ради від 21.11.2003 року про присвоєння назв вулиць с. Агрономічне (а.с. 6), копією викопіювання із плану землекористування с. Агрономічне (масив «Старий сад») (а.с. 28), копією державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] від 24.12.2004 року, копіями паспортів [PERSON] та [PERSON] та копіями їхніх правовстановлюючих документів на будинок та земельні ділянки. Отже, до земельних ділянок відповідачів включено землю зовсім іншого призначення, ніж зазначена в їхніх державних актах, що згідно ст. 21 ЗК України, є підставою для визнання державної реєстрації земельної ділянки недійсною. Згідно ст. 83 ЗК України, у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об'єкти комунальної власності, до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі загального користування населених пунктів (вулиці, проїзди, шляхи тощо). Та оскільки згідно ст.ст. 90, 152, 155 ЗК України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню, в разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним, а також одним із способів захисту прав на земельну ділянку є відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, отже вимоги позивача є законними та обґрунтованими. Проте позов підлягає частковому задоволенню в частині позовних вимог про зобовязання відповідача [PERSON] до звільнення земельної ділянки [PERSON], оскільки в даному випадку відсутнє порушення прав позивача з боку відповідача та позивач не є органом, уповноваженим звертатися до суду за захистом порушених прав інших власників на землю, а самостійні вимоги до відповідача [PERSON] в судовому засіданні не заявляла. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial