Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок затоплення нежитлового приміщення, посилаючись на те, що в травні 2011 року належне позивачеві нежитлове приміщення по вині відповідача було затоплене, чим завдано матеріальні збитки на суму 1717 грн. та заподіяно моральну шкоду, яку він оцінив в 100 грн. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача відшкодування компенсації ризиків з можливого переносу плісняви в розмірі 1000 грн. Також просив покласти на відповідача судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав в повному обсязі, поясни, що затоплення приміщень відповідачем здійснювалось неодноразово, після чергового затоплення він вирішив звернутись до суду, в добровільному порядку шкода не відшкодована. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень щодо позову, заяв та клопотань до суду не направив. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважав можливим розглянути спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Позивач є власником нежитлового приміщення за адресою: Київська обл., м.Обухів, вул.Каштанова, б.26-а, що підтверджується витягом із технічного паспорта та іншими матеріалами справи. В травні 2011 року належне позивачеві нежитлове приміщення було затоплено водою із квартири № 56 цього ж будинку, що розташована поверхом вище та власником якої є відповідач, при цьому встановлена причина затоплення недбале відношення до стану технічної арматури та приладів власника квартири № 56, внаслідок чого майну позивача було заподіяно перелічені в акті пошкодження, що підтверджується актом ПП ВІБ-Центр, листами та іншими матеріалами справи. Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З обставин справи вбачається, що спричинення матеріальної шкоди позивачеві відбулося з вини відповідача внаслідок порушення ним вимог ст.177 ЖК України. Згідно складених ТОВ Фірма [PERSON] ціни, локального кошторису відомості ресурсів та інших матеріалів справи вартість ремонтно-будівельних робіт та матеріалів для відновлення технічного стану належного позивачеві нежитлового приміщення складає 1717 грн., які підлягають стягненню із відповідача як винної особи. За таких обставин, позов в частині вимог про відшкодування матеріальної шкоди слід задовольнити. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Під час судового розгляду не знайшли підтвердження посилання представника позивача на те, що внаслідок затоплення позивачеві як юридичній особі було спричинено моральну шкоду, а його доводи про збільшення тимчасових затрат на експлуатацію пошкоджених приміщень, його особисті незручності не вказують на факт заподіяння моральної шкоди саме позивачеві. Передбачених ст.23 ЦК України обставин, які характеризують ознаки моральної шкоди позивачем суду не повідомлено, вимоги про відшкодування такої шкоди належно не обґрунтовані ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні представником позивача. Крім того, суд приймає до уваги правовий статус позивача як юридичної особи та положення постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, тому вважає, що факт спричинення моральної шкоди не доведено, а вимоги про відшкодування такої шкоди є безпідставними. Суду також не подано жодного доказу про наявність факту ризику з можливого повітряного переносу плісняви, тому суд вважає недоведеними відповідні посилання позову. Крім того, такі посилання є нічим не обґрунтованими припущеннями позивача та не вказують на наявність реальних збитків, які б фактично були б понесені позивачем. За таких обставин, суд вважає вимоги про стягнення з відповідача компенсації ризиків необґрунтованими. Таким чином, в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази наявності факту та розміру моральної шкоди та компенсації ризиків, що свідчить про необґрунтованість і безпідставність відповідних позовних вимог. Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Заперечення відповідача всупереч вимогам ст.ст.10,11, 60 ЦПК України не доведені належними і допустимими доказами, при цьому доводи позову лише частково узгоджуються із наявними у справі доказами. Враховуючи викладене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме лише в частині відшкодування матеріальної шкоди. Позивач внаслідок неправомірних дій відповідача поніс судові витрати на оплату судового збору та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, тому ці витрати повинні бути відшкодовані йому згідно вимог ст.88 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме відшкодуванню підлягає судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на ІТЗ в розмірі 120 грн. Вимоги позивача про відшкодування витрат на виготовлення копій статуту та їх нотаріальне посвідчення суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідні витрати не підтверджені належними і допустимими доказами.

Outcome: partial