overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, який в подальшому уточнила, до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню доньку [PERSON]»яну, [INFO], посилаючись на те, що з відповідачем вони перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу в органах РАЦС. На сьогоднішній день [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, а тому вона змушена звертатись до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання доньки. В судовому засіданні [PERSON] свої позовні вимоги підтримала і просила суд стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої доньки аліменти у розмірі 600 грн. щомісячно до її повноліття. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та пояснив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки у розмірі 600 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу в органах РАЦС , однак мають спільну доньку [PERSON]»яну, [INFO] (а.с.5). На теперешній час позивачка бажає отримувати від відповідача, як батька неповнолітньої дитини, матеріальну допомогу у вигляді аліментів в розмірі 600 грн. щомісяця, до її повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач є працездатним, має можливість сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі. Що ж стосується розміру аліментів, то, відповідно до вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти щомісячно в розмірі 600 грн. до досягнення дитиною повноліття,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі Договору купівлі-продажу від 04.02.2011 року їй на праві приватної власності належить домоволодіння № 45 по вул. Звязківців у м. Суми. Даний будинок вона придбала у відповідача [PERSON] та його брата [PERSON], які в день оформлення вищезазначеного Договору запевнили її, що відразу після укладення договору знімуться з реєстрації. 17.02.2011 року [PERSON] знявся з реєстрації, а відповідач [PERSON] та його колишня дружина [PERSON]М так і залишилися зареєстрованими у [INFO] до теперішнього часу. Реєстрація відповідачів перешкоджає їй оформити субсидію, тягне зайві витрати на сплату комунальних послуг, а також порушує її право власності у частині користування та розпорядження належним їй нерухомим майном. Де проживають та працюють відповідачі їй не відомо. А тому просить суд ухвалити рішення, яким визнати відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням домоволодіння № 45 по вул. Звязківців у м. Суми. В судове засідання позивачка [PERSON] не прибула, згідно поданої заяви просить справу розглядати у свою відсутність. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі з вищезазначених підстав та просила задовольнити. У звязку з тим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибували, місце знаходження їх не відоме, вони викликалися на судове засідання через засоби масової інформації - газету «Сумщина». А тому вважаються такими, що належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.74 ЦПК України. Представник третьої особи - Ковпаківський РВ СМУ в судове засідання не прибув, про причини своєї неявки суд не повідомив, не подавши з цього приводу ніяких заяв чи клопотань. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає за можливим заявлену вимогу задовольнити, враховуючи наступні обставини. Встановлено, що позивачці [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу від 04.02.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу [PERSON], і який зареєстровано в реєстрі за № 476, на праві приватної власності належить домоволодіння № 45 по вул. Звязківців у м. Суми /а.с.6/. Даний будинок вона придбала у відповідача [PERSON] та його брата [PERSON], який 17.02.2011 року знявся з реєстрації. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у [INFO], але у зазначеному вище жилому приміщенні не проживають, звільнили його добровільно, ніяких витрат по оплаті за користування ним, комунальні послуги не несуть, місце знаходження їх не відомо /а.с.10/. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідачі [PERSON] і [PERSON] є такими, що втратили передбачені ст. 317 ЦК України повноваження власників, у тому числі і право користування цим будинком, але будучи зареєстрованими створюють перешкоду у користуванні власністю позивачці. А тому суд вважає за необхідне визнати [PERSON] і [PERSON] такими, що втратили право користування зазначеним житлом. А тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 01.12.2006 року між ТОВ Комерційний Банк [PERSON], правонаступником якого є ПАТ [PERSON] [PERSON] був укладений кредитний договір № 003-21001-011206, відповідно якому остання отримала споживчий кредит в сумі 3 979 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 5 % на рік, із строком погашення не пізніше 30.11.2008 року. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобовязання, в звязку з чим позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 6161,39 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, просив справу розглядати за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, проти його задоволення не заперечувала. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 01.12.2006 року між ТОВ Комерційний Банк [PERSON], правонаступником якого є ПАТ [PERSON] [PERSON] був укладений кредитний договір № 003-21001-011206, відповідно якому остання отримала споживчий кредит в сумі 3 979 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 5 % на рік, із строком погашення не пізніше 30.11.2008 року. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст.ст.625, 1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Згідно п.2.8 кредитного договору № 003-21001-011206 від 01.12.2006 року, погашення заборгованості за кредитом, відсотками та комісією за цим договором здійснюється щомісячно не пізніше першого числа кожного місяця, починаючи з місця наступного за місяцем надання кредиту в сумі 275 грн. Оскільки відповідач [PERSON] належним чином не виконує свої зобовязання по погашенню заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого станом на 27.10.2011 року загальна кредитна заборгованість становить 6161,39 грн., з яких 3680,88 грн. заборгованість за кредитом, 192,47 грн. заборгованість за відсотками, 2288,04 грн. заборгованість за комісіями, суд вважає необхідним стягнути з відповідача зазначену суму. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 188,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-14 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.09.2003 року по 25.07.2011 року. Від цього шлюбу у них є син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що на даний час сімя розпалась, відповідач по справі не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх сина та дочку. На підставі наведеного, позивачка просила суд стягнути з відповідача аліменти на неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-14 00:00:00

ПАТ Комерційний банк ПриватБанк звернувся до суду з позовом про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON] 29007 грн. 64 коп., посилаючись на те, що відповідачі не виконують умови кредитного договору, а саме не погашають отриманий у позивача кредит. Представник позивача в судовому засіданні просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 29007 грн. 64 коп., судові витрати у розмірі 290 грн.78 коп. витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-14 00:00:00

20 грудня 2011 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування вимог посилається на те, що з 30 квітня 2009 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, який був розірваний на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області №2-312/2011 від 16 лютого 2011 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні позивача та проживає разом із нею. Матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина відповідач у добровільному порядку не надає, що ставить позивача в скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача на свою користь на утримання неповнолітнього сина аліменти у розмірі 250 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не зявилась, але від неї надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява про згоду з позовом у повному обсязі та розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно актового запису №873 від 18 вересня 2009 року, вчиненого Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області про народження малолітнього [PERSON], 2 вересня 2009 року, його батьками зазначені: батьком [PERSON], матірю [PERSON]. Згідно довідки, наданої КСН «Дружба»від 12 грудня 2011 року, вбачається, що неповнолітній [PERSON] проживає разом із матірю [PERSON] за адресою: місто Маріуполь Донецької області, провулок Полєтаєва, будинок №115/72. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів або у твердій грошовій сумі. Дослідивши обставини, передбачені ст. 182 СК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 250 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тим самим задовольнивши позов. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь на користь держави судовий збір у сумі 214 гривень 60 копійок, оскільки позивача звільнено від їх сплати. На підставі ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-14 00:00:00

16 грудня 2011 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про усунення перешкод у здійсненні права власності та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування вимог зазначив, що є власником жилого будинку № 37 по вулиці Краснодонській в місті Маріуполі. Відповідач, який є братом, є зареєстрованим у даному будинку, однак з 2007 року у ньому не проживає та місце його знаходження невідоме. Наявність його реєстрації створює для позивача низку додаткових витрат з оплати комунальних послуг та створює перешкоди у здійсненні права власності. Просив усунути перешкоди у здійсненні права власності, знявши відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надавши пояснення аналогічні, викладеним у позові. Просив позов задовольнити. Відповідач, будучи повідомленим про час і місце слухання справи в порядку ч. 9 ст. 74 ЦПК України, у судове засідання не прибув з невідомих суду причин. Таким чином, суд за наявної згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] від 15.09.2005 року за реєстровим № 2105, зареєстрованого МКП «Маріупольське БТІ» від 03.04.2006 року, будинок № 37 по вулиці Краснодонській в місті Маріуполі на праві приватної власності належить позивачеві [PERSON]. Згідно із витягом з домової книги у будинку № 37 по вулиці Краснодонській в місті Маріуполі зареєстрований [PERSON], [INFO]. З акту, наданого КСН № 8 від 23.09.2011 року, вбачається, що [PERSON] за місцем реєстрації у будинку № 37 по вулиці Краснодонській в місті Маріуполі не проживає з 2007 року. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач, не прибувши до судового засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування наявності звязку зі вказаним жилим приміщенням або наявності поважних причин відсутності у помешканні. Таким чином у суду немає сумнівів в обєктивності викладених позивачем фактів щодо наявності перешкод у вигляді реєстрації [PERSON], а тому вважає необхідним зняти останнього з реєстраційного обліку, тим самим по суті задовольнивши предявлений позов. На підставі ст. 321, 391 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача, вказуючи, що 01.11.2001 року між нею та відповідачем було розірвано шлюб. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Стверджує, що відповідач не надавав ніякої матеріальної допомоги для сина на протязі останніх 10 років. Її фінансовий стан вкрай важкий. Після розлучення вона проживає з сином, який знаходиться на її повному утриманні. Син навчається у випускному класі та потребує додаткових занять з математики та української мови, а її середньомісячного доходу не вистачає для повного забезпечення потреб сина. Зазначила, що на даний час вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною від іншого чоловіка, не працює, додаткових джерел лоходу немає. А тому, просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задовольнити. Відповідач позов не визнав та пояснив суду, що шлюб з позивачкою розірвано 10 років тому, після розірвання шлюбу між ними була домовленість про те, що він залишає їй і сину квартиру, яку придбав за власні кошти, натомість вона до нього ніяких претензій матеріального характеру в тому числі аліментних не матиме. Позивачка погодилася на такі умови. На даний час він перебуває в іншому шлюбі, від якого має дочку, яка ходить до школи і потребує витрат на одяг і шкільне приладдя. Пояснив, що припинив свою підприємницьку діяльність у звязку із кризою ніде не працює, а тому йому важко буде утримувати двох дітей. Крім того на його утриманні перебуває його мати [PERSON], [INFO], яка часто хворіє та потребує постійного додаткового догляду. Просить в позові [PERSON] відмовити повністю. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково по слідуючих підставах. Відповідно до матеріалів справи 01.11.2001 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Син на даний час проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 80 Сімейного кодексу України суд може вибрати один із способів визначення розміру аліментів за ініціативою однією із сторін. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує зокрема стан здоровя та матеріальне становище відповідача та позивача, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи матеріальне становище відповідача, той факт що він ніде не працює, має на утриманні дочку шкільного віку та хвору матір, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, який просить стягнути позивачка є завищеним і вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 (триста) гривень, щомісячно починаючи від дня предявлення позову і до досягнення сином повноліття. В решті позовних вимог позивачці відмовити. Враховуючи наведене та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-14 00:00:00

13 грудня 2011 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказав, що з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05.09.1995 року, відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 313. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, так як сімя розпалась остаточно, по причині протилежних поглядів на життя, фактично шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. В судове засідання позивач не зявився, надав суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутність, не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача про розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] заявлено позов про розірвання шлюбу у зв'язку з несумісністю характерів подружжя, їхніх поглядів на спільне життя та сімейні відносини, а також інших обставин, що роблять неможливим їхнє подальше спільне проживання. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України ( 2947-14 )). Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України ( 2947-14 )). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку, а допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України (2947-14 )). Ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-14 00:00:00

(Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін та їх представників, викладенні пояснень свідків, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини). На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-14 00:00:00

Позивачка в заяві вказує, що на даний час вона навчається на заочній формі навчання у Вінницькому НАУ за спеціальністю менеджмент організацій. Згідно договору загальна вартість освітньої послуги становить 8250 грн. В звязку з цим вона потребує подальшої допомоги у вигляді аліментів. Тому звернулася з даним позовом до суду. До розгляду справи по суті представник позивачки за довіреністю [PERSON] подав до суду заяву про зміну позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на навчання позивачки одноразово в сумі 5325 грн. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та підтримання змінених позовних вимог. Від відповідача також надійшла заява про розгляд справи без його участі, змінені позовні вимоги визнає, погоджується сплатити позивачці одноразово 5325 грн. на навчання. Оцінивши докази по справі, суд вважає позов задовольнити по таких підставах. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] являється батьком позивачки [PERSON], [INFO]. На даний час позивачка навчається на заочній формі навчання 4 курсу навчально-наукового інституту менеджменту, адміністрування та права спеціальності «Менеджмент організацій» спеціалізація «Державне регулювання та управління АПК» Вінницького національного аграрного університету, що підтверджується довідкою № 39 від 12.12.2011 року. Згідно договору про навчання загальна вартість освітньої послуги становить 8250 грн. Згідно ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач погоджується сплатити позивачці на навчання одноразово кошти в сумі 5325 грн. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Крім того, згідно вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення \~сума судового збору, від сплати якої звільнено позивачку. \~ На підставі викладеного та

Outcome: approved