Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом про усунення перешкод в користуванні квартирою, визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, виселення та вселення, посилаючись на такі обставини. Їй на праві приватної власності належить приватизована квартира [ADDRESS] в м..Нікополі, яка складається з двох кімнат, загальною площею 41,1 кв.м. Ця квартира була нею придбана 26.11.2010 року при проведенні прилюдних торгів спеціалізованою організацією - Дніпропетровської філії Спеціалізоване підприємство Юстиціяза адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вулиця Карла Лібкнехта, буд.163, відповідно до договору № 08/253/10/І-26н від 27.08.2010 року, укладений відділом державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції. Продаж зазначеного майна здійснено на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] від 20.05.2009 року № 1206 про звернення стягнення на заставлене майно гр-ки [PERSON] - квартири [ADDRESS] для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства [PERSON] Авальв сумі 115707,14 гривень. Після проведення торгів та внесення нею відповідної суми, вона 11.01.2011 року отримала свідоцтво на право власності на квартиру [ADDRESS], яка раніше належала відповідачу на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори [PERSON] 19.03.1994 року, за реєстром № 2-753. Проте вона до цього часу не може вільно користуватись та володіти придбаною у встановленому законом порядку квартирою, відповідачі відмовляються звільнити вищезгадану квартиру та надати можливість їй вільно володіти та розпоряджатися нею на свій розсуд. Таким чином вони позбавили її можливості користуватися своїм житлом і в добровільному порядку звільняти її не бажають. Враховуючи викладене позивач вважає дії відповідачів незаконними оскільки протиправно позбавляють її права власності на квартиру та просить суд усунути перешкоди у користуванні належною їй квартирою № 83 по вул. Шевченко, буд.183 у м. Нікополь, шляхом зняття відповідачів з реєстраційного обліку за вищезгаданою адресою та їх виселення, а також просить суд вселити її у спірну квартиру. Позивач та її представник в судовому засіданні на позові наполягали, просили задовольнити його в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявилися про день та час слухання справи були повідомлені належним чином, причини їх неявки суду невідомі. Суд, з'ясувавши думку інших учасників процесу, вважає за можливе слухати справу за їх відсутності. Представник СГІРФО в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи без участі представник СГІРФО. Суд, з'ясувавши думку інших учасників процесу, вважає за можливе слухати справу за відсутності представника третьої особи. Заслухавши позивача, представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Як було встановлено судом, позивачу на праві приватної власності належить приватизована квартира [ADDRESS] в м..Нікополі, яка складається з двох кімнат, загальною площею 41,1 кв.м. Вищезгадана квартира була придбана позивачем 26.11.2010 року при проведенні прилюдних торгів спеціалізованою організацією - Дніпропетровської філії Спеціалізоване підприємство Юстиціяза адресою: Дніпропетровська область, м. Нікополь, вулиця Карла Лібкнехта, буд.163, відповідно до договору № 08/253/10/І-26н від 27.08.2010 року, укладений відділом державної виконавчої служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції. Продаж зазначеного майна здійснено на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] від 20.05.2009 року № 1206 про звернення стягнення на заставлене майно гр-ки [PERSON] - квартири [ADDRESS] для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства [PERSON] Авальв сумі 115707,14 гривень. Після проведення торгів та внесення позивачем відповідної суми, вона 11.01.2011 року отримала свідоцтво на право власності на квартиру [ADDRESS], яка раніше належала відповідачу на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори [PERSON] 19.03.1994 року, за реєстром № 2-753. На даний час позивач у встановленому законом порядку зареєструвала своє право власності на придбану квартиру у Комунальному підприємстві Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації, що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію №3265342 від 23.12.2011 року. Суд, даючи оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, дійшов висновку про те, що відповідачі створюють позивачу перешкоди у розпорядженні належною їй на праві власності квартирою, оскільки не дають можливість вільно розпоряджатись належним їй майном. Виходячи із наведеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved