Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-13 00:00:00

20 липня 2011 року КП «Теплоенерго`Дніпропетровської міської ради звернулось до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог представник позивача у позовній заяві посилався на те, що згідно з державною програмою забезпечення населення послугами теплопостачання КП «Теплоенерго`Дніпропетровської міської ради протягом опалювального періоду з лютого 2003 року по червень 2011 року надавало теплову енергію за адресою: [ADDRESS] , де відповідальним наймачем квартири є [PERSON] , який з іншими членами сім`ї на підставі відкритого особового рахунку № [NUMBER] повинні були сплачувати за надані послуги кошти щомісячно. Однак оплату за ці послуги відповідач здійснював нерегулярно, в зв`язку з чим станом на 01.07.2011 року у відповідача з`явився борг перед позивачем у розмірі 2\\~828 грн. 85 коп. Незважаючи на неодноразові попередження [PERSON] відмовляється добросовісно сплатити існуючу заборгованість. Тому представник позивача у позовній заяві просив суд стягнути з [PERSON] на його користь суму заборгованості в розмірі 2\\~828 грн. 85 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. 00 коп. \\~\\~ У судове засідання з`явилася представник позивача, просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~У судове засідання також з`явилася представник відповідача, просила відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки сплачувала кошти за надані послуги. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що КП «Теплоенерго`Дніпропетровської міської ради згідно державної програми протягом опалювального періоду з лютого 2003 року по червень 2011 року надавало теплову енергію за адресою: [ADDRESS] , власниками зазначеної квартири є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про що свідчить свідоцтво \\~про право власності на житло від 11.10.1993 року. На підставі відкритого особового рахунку № [NUMBER] , який було відкрито на ім`я відповідача, власники квартири повинні були сплачувати кошти за надані послуги теплової енергії щомісячно. Відповідач свої обов`язки зі сплати коштів за послуги належним чином не виконував. Так, відповідно до довідки по особистому рахунку [PERSON] № 4-04636, наданої представником позивача, розмір заборгованості відповідача станом на 01.07.2011 року складає 2 828 грн. 85 коп. У судовому засіданні судом також встановлено, що позивач звертався до суду в порядку наказного провадження. Так, за заявою КП «Теплоенерго`Дніпропетровської міської ради 06.12.2010 року було видано судовий наказ по цивільній справі № 2-н-1470/10, проте ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.01.2011 року у справі № 2с-12/2011 зазначений судовий наказ було скасовано. В судовому засіданні представник відповідача зазначила, що сплачувала всі комунальні послуги, так, відповідно до наданих відповідачем квитанцій відповідач дійсно сплачував кошти за отримані послуги, проте вказані квитанції свідчать про сплату відповідачем коштів в період з листопада 2006 по червень 2011 року, ніяких платіжних документів, які свідчили б про сплату відповідачем коштів в рахунок погашення заборгованості за період з січня 2003 року по листопад 2006 року ні відповідачем, ні представником відповідача надано суду не було. Представник відповідача та відповідач в запереченнях на позовну заяву та в судовому засіданні \\~посилалися на те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми боргу 2\\~828 грн. 85 коп., яка передбачає заборгованість ще з 2003 по 2006 рік не підлягають задоволенню, оскільки позивачем пропущений строк позовної давності, так як загальний строк позовної давності складає три роки відповідно до ст. 257 Цивільного Кодексу України. \\~ Суд не може погодитися з думкою відповідача про пропущення відповідачем строку позовної давності, так як в період з 2003 року по 2006 рік відповідач періодично частково сплачував наявний в нього борг, про що свідчить розрахунок позивача, наявний в матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст. 264 Цивільного Кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею боргу або іншого обов`язку. Відповідно до ч. 3 ст. 264 Цивільного Кодексу України після переривання перебіг позовної даності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності до нового строку не зараховується. Таким чином, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 2\\~828 грн. 85 коп. та відсутність підстав для застосування строку позовної давності. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 625 ЦК України встановлює, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В порядку розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 (тридцять) грн. та, оскільки позивач звільнений від сплати державного мита, стягнути з відповідача на користь держави державне мито в розмірі 51 (п`ятдесят одна) грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved