Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-16 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності на частку в праві власності на будинок № 4 по вул. Полярній в м. Запоріжжі в порядку спадкування за законом. В позові зазначили, що є спадкоємцями першої черги за законом [PERSON], чия смерть сталася 13 жовтня 2008 року. За життя спадкодавцеві належала ? частина будинку № 4 по вул. Полярній в м. Запоріжжі, яку в рівних частках успадкували позивачки, звернувшись до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини та отримавши свідоцтва про право на спадщину за законом. ? частина зазначеного будинку належала батькові [PERSON] [PERSON], який помер 23 квітня 1998 року. На час смерті батька [PERSON] вчинив дії щодо прийняття спадщини, ставши до фактичного управління спадковим майном, оскільки на момент смерті постійно мешкав із батьком в спірному житлі. Другий спадкоємець померлого його дружина [PERSON], яка померла 09.01.2011 року, дій щодо прийняття спадщини не вчинила. На підставі викладеного просять про встановлення факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON], визнання за кожною з них права власності на ? частину зазначеного будинку в порядку спадкування після смерті [PERSON] Представник позивачок в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просить про їх задоволення. Представник відповідача, належним чином повідомленого про час та місце розгляду справи, до суду не зявився. Запорізька міська рада надала письмове звернення, яке містить визнання позову та прохання про розгляд справи у відсутність її представника. За згаданих обставин суд у відповідності до ст. ст. 158, 169 ЦПК України вважає за можливе вирішення спору без участі представника відповідача, на підставі наявних у справі доказів про права та взаємовідносини сторін. Представник третьої особи пятої Запорізької державної нотаріальної контори, вчасно повідомленої про час та місце розгляду справи, до суду не зявився. Нотаріальна контора звернулася з письмовою заявою з проханням про вирішення спору без участі її представника. Аналогічну заяву подала третя особа [PERSON] За згаданих обставин у відповідності до ст. 36 ЦПК України суд вважає за можливе провести судовий розгляд без участі представника третьої особи та третьої особи [PERSON] Вислухавши пояснення представника позивачок, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних міркувань. Судом встановлено, що позивачки є донькою ([PERSON]О.) та дружиною ([PERSON]В.) [PERSON], який помер 12 жовтня 2008 року (а. с. 10). [PERSON] після смерті свого батька [PERSON], смерть якого сталася 22.04.1998 року, успадкував ? частину будинку № 4 по вул. Полярній в м. Запоріжжі, вчинивши дії щодо прийняття спадщини шляхом фактичного управління спадковим майном. Інша спадкоємиця [PERSON] [PERSON] дій щодо прийняття спадщини, як випливає з інформації нотаріальної контори (а. с. 52), не вчинила. 9 січня 2011 року сталася смерть [PERSON] (а. с. 93). За змістом ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року), який діяв на момент смерті [PERSON], при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти, подружжя та батьки померлого Згідно зі ст. 549 ЦК України (в редакції1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або, якщо він подав нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В силу ст. 553 ч. 2 ЦК України (в редакції1963 року) вважається таким, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини. Виходячи з наведених положень закону, суд вважає, що [PERSON], який постійно проживав із спадкодавцем на час його смерті, вчинив дії щодо прийняття спадщини, ставши до фактичного управління спадковим майном, тоді як інша спадкоємиця не вчинила жодної з передбачених законом дій з прийняття спадщини, тому суд вважає за можливе встановити факт прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON] Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом часу, встановленого для прийняття спадщини, не заявив про відмову від неї, а відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Встановлені судом фактичні дані дають підстави вважати позивачок такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON], оскільки, крім того, що вони постійно проживали разом із спадкодавцем на час його смерті, як випливає з довідки на аркуші справи 5, вони ще й подали відповідні заяви до нотаріальної контори і отримали свідоцтва про право на спадщину.

Outcome: approved