Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на майно та виключення майна з акту опису. В позові зазначив, що постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.08.2011 року на [PERSON] було накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 164 КУпАП у вигляді штрафу та конфісковано обладнання для гри в більярд, а саме три більярдні столи, шість київ та 48 шарів, які були вилучені у [PERSON] на підставі протоколу огляду від 15.07.2011 року. Між тим все описане майно належить позивачу, яке він придбав у ПП [PERSON] від 15.05.2005 року та передав [PERSON] в користування за договором оренди. Просив суд визнати право власності на описане майно, виключити його з протоколу огляду та зобовязати [PERSON] повернути йому це майно. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов, наполягає на його задоволенні. Представник відповідача ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя заперечує проти позову, пояснив, що під час огляду майна, яке було описано, [PERSON] не повідомив працівників податкової міліції про те, що це майно належить [PERSON] та передано йому в користування на підставі договору оренди. Він підписав протокол огляду від 15.07.2011 року без зауважень та заперечень. Вважає, що накладна № 01/15 від 15.05.2005 року не є правовстановлюючим документом, який підтверджує право власності на спірне майно, оскільки підписана невстановленою особою та не скріплена печаткою продавця, відсутній також акт про передачу майна від [PERSON] до [PERSON]. Посилаючись на викладене, просила в задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] позов визнав, пояснив, що більярдні столи, киї та шари, які були описані працівниками ДПІ та вилучені у нього, дійсно належать [PERSON], отримав їх від [PERSON] в оренду. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів, дослідивши письмові докази, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено наступне. Постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя по справі № 3-2355/11 від 30.08.2011 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, що передбачено ч. 1 ст. 164 КУпАП, за яке він притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 340 гривень з конфіскацією обладнання для ігри в більярд. (а.с. 10). На виконання цієї постанови суду працівниками податкової міліції ДПІ у Шевченківському районі м. Запоріжжя 15.07.2011 року було складено протокол огляду у більярдному клубі Дуель, у якому здійснював підприємницьку діяльність [PERSON] За результатами огляду у більярдному клубі Дуельбули вилучені наступні предмети: 2 більярдних столи 3,60х1,80 м, 1 більярдний стіл 2,40х1,20м., киї у кількості 6 штук, шари для більярду у кількості 48 штук (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України Про виконавче провадженняособа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржнику, може звернутися до суду з позовом про виключення майна з-під арешту. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 7 статті 1 Закону Про захист прав споживачіввстановлено, що договір усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами. За зміст ст. ст. 57, 58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд дійшов висновку, що накладна від 15.05.2005 року є належним письмовим доказом, який підтверджує належність позивачу описаного майна (а.с. 6). Крім того, факт належності цього майна позивачу також підтверджується договором найму (оренди) від 03.01.2011 року, який сторони не оспорюють та який не визнаний судом недійсним. Перелічені докази, що логічно поєднуються одне з одним, підтверджують характер правовідносин сторін, дають суду всі підстави для задоволення позову. Позовні вимоги щодо зобовязання повернути позивачу описане майно задоволенню не підлягає тому, що з протоколу огляду не вбачається, кому передане вилучене майно.

Outcome: partial