overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-02 00:00:00

Позивачка просить суд визнати за нею право власності на жилий будинок №54 по вул. Прибереговій, в с. Ліщин, Житомирського району і земельну ділянку розміром 0,20 га для обслуговування вказаного будинку, як за спадкоємицею після смерті її чоловіка [PERSON], що помер 24.12.2010 року, та якому належали цей будинок та земельна ділянка. В судове засідання позивачка не зявилася, проте звернулася з заявою, в якій просить справу розглянути без її участі, позов підтримує. Представник відповідача виконкому Ліщинської сільради до суду також не з'явився, але звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, позов визнає. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що жилий будинок №54 по вул. Прибереговій, в с. Ліщин, Житомирського району і земельна ділянка розміром 0,20 га для обслуговування вказаного будинку належать померлому чоловіку позивачки. Після смерті чоловіка єдиною спадкоємицею за законом є позивачка. Викладені факти підтверджуються наданими позивачкою доказами, зокрема, свідоцтвом про смерть [PERSON] та свідоцтвом про одруження позивачки, довідкою з БТІ про те, що право власності за померлим на вказаний будинок не зареєстровано, технічним паспортом на будинок, який виданий на імя [PERSON], довідкою Ліщинської сільради №1110 від 14.12.2011 року, згідно якої померлому [PERSON] належить спірний жилий будинок та земельна ділянка, держаним актом на право приватної власності на землю серії І-ЖТ №032320 від 27.12.1996 року, згідно якого померлому [PERSON] належить на праві власності спірна земельна ділянка, довідкою нотаріуса, згідно якої позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті її чоловіка, а також постановами нотаріуса №2968/02-31 від 08.11.2011 року та №2969/02-31 від 08.11.2011 року про відмову позивачці у видачі на її ім'я свідоцтв про право на спадщину за законом на вказаний жилий будинок, у звязку із тим, що відсутні правовстановлюючі документи про належність його померлому та на земельну ділянку, так як в державному акті на право власності на землю містяться виправлення. Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини. Таким чином, наявність того факту, що позивачка, як спадкоємиця за законом після смерті її чоловіка не може через нотаріальні органи здійснити своє спадкове право на спірні жилий будинок та земельну ділянку, які за життя належали померлому, є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-02 00:00:00

Виконавчий комітет Михнівської сільської ради звернувся до суду з заявою про визнання нерухомого майна належного померлому [PERSON] відумерлою спадщиною. В заяві повідомив, що після смерті 02 березня 2010 року [PERSON] залишилась спадщина у вигляді житлового будинку розташованого на неприватизованій земельній ділянці площею 0,29 га по вул. Шевченка, 24, в с. Олександрівка Лубенського району Полтавської області. Спадщину після смерті [PERSON] ніхто не прийняв, не дивлячись на те, що виконавчим комітетом було розміщено оголошення в місцевій газеті «Лубенщина» з проханням відгукнутись можливих правонаступників. Прохає суд визнати житловий будинок №24 з господарськими будівлями по вул. Шевченка в с.Олександрівка Полтавської області, що належав померлому [PERSON], відумерлою спадщиною. В судовому засіданні представник Михнівської сільської ради заявлені вимоги підтримав, прохає їх задовольнити. Заінтересована особа Лубенське МБТІ надало суду заяву, в якій прохає справу розглянути без участі свого представника, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Заслухавши представника заявника, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов»язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 278 ЦПК України суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні, або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок розташований на неприватизованій земельній ділянці по вул. Шевченка, 24, в с.Олександрівка Лубенського району Полтавської області належав [PERSON], який помер 02.03.2010 року. Спадщину після померлого на вищевказане нерухоме майно залишається не прийнятою. Виконавчий комітет Михнівської сільради вжив заходів щодо виявлення можливих спадкоємців після померлого шляхом розміщення відповідного оголошення в місцевій газеті «Лубенщина», однак жодних результатів це не дало. Згідно повідомлення першої Лубенської державної нотаріальної контори спадкова справа по [PERSON] не відкривалась /а.с. 6-8, 17, 18/ Приймаючи до уваги, що у встановлений законом строк спадщину на будинок по вул. Шевченка, 24, в с.Олександрівка Лубенського району Полтавської області ніхто не прийняв, заявлені вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-02 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини його доходів щомісячно на своє утримання посилаючись на те що, продовжує навчання у Лисичанському державному медичному училищі, на 4-му курсі, денної форми навчання, тому потребує матеріальної допомоги від батька - відповідача, який має змогу надавати таку допомогу. Позивач у відкритому судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач у відкритому судовому засіданні позов визнав повністю, згоден сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини доходів щомісячно. Третя особа, [PERSON], у судовому засіданні позов підтримала. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. ст. 182, 198, 200 СК України підстави для стягнення аліментів, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до ст. 182, 198, 200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-02 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження вказано відповідача. На утримання дитини відповідач матеріальну допомогу не надає, тому вона просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини на її користь у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю, згоден сплачувати аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач попереджений судом про наслідки визнання позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. ст. 180, 182 СК України підстави для стягнення аліментів, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-02 00:00:00

22 вересня 2011 року до суду із даною заявою звернулася [PERSON]. Посилається на те, що вона проживає в с.Коритище. 23.11.2010 року померла її дочка, [PERSON]. Після смерті дочки залишилося спадкове майно, яке мають право успадкувати вона, чоловік померлої [PERSON], син [PERSON] та донька [PERSON]. В 2001 році її зять, [PERSON], та її онук, [PERSON], виїхали на роботу в Російську Федерацію. З того часу вони не давали про себе ніяких відомостей і про їх місце перебування їй нічого невідомо. 12.04.2011 року [PERSON], її онука, звернулася із заявою в Турківський РВ ГУ МВСУ у Львівській області про розшук батька та брата і отримала відповідь, що проведеними оперативно-розшуковими заходами по виявленню місця перебування [PERSON] та [PERSON] встановити їх місце перебування не вдалося. Просить суд визнати безвісно відсутніми [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні представник заявниці позов підтримав і надав суду пояснення, аналогічні викладеним у заяві. В судове засідання заінтересована особа не з»явилася, просить справу розглядати у її відсутності. Вислухавши представника заявниці, дослідивши обставини справи, всі наявні документи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, із таких підстав. Судом встановлено, що із 2002 року [PERSON] та [PERSON] не проживають по місцю реєстрації свого проживання у [INFO], місце їх перебування невідоме. Прийняті міри їх розшуку наслідків не дали. Наведені вище обставини підтверджуються : довідкою Ластівківської сільської ради № 766 від 13.09.2011 року, відповідями із Турківського РВ ГУ МВСУ у Львівській області № 1817 від 18.04.2011 року та № 3669 від 18.08.2011 року. Не довіряти даним доказам у суду підстав немає. В силу ст.ст. 246-249 ЦПК України суд може визнати фізичну особу безвісно відсутньою. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-03 00:00:00

Позивачка звернулася з позовною заявою до суду в якій просить стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітніх дітей. Свої позовні вимоги вона обгрунтувала тим, що 06 липня 2002 року у Чумаківській сільській раді Томаківського району Дніпропетровської області сторони зареєстрували шлюб. Від даних шлюбних відносин у них є неповнолітні діти –[PERSON] Дар`я Михайлівна, [INFO], та [PERSON], [INFO]. У травні 2008 року сторони припинили шлюбні відносини і з того часу проживають окремо. Діти проживають з позивачкою і знаходяться на повному її утриманні, що підтверджується довідкою з місця проживання. Відповідач являючись батьком дітей зобов`язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей та надавати постійну матеріальну допомогу на їх утримання, в добровільному порядку від даного обов`язку відмовляється. В зв`язку з цим позивачка і змушена звернутись з позовом до суду про стягнення аліментів з відповідача на утримання спільних дітей. Також вона вважає, що розмір аліментів стягуваних з відповідача повинен складати 1/3 частини усіх видів його доходів щомісячно. Саме такий розмір стягнутих аліментів з відповідача дозволить забезпечити нормальні умови для виховання та утримання дітей. Позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач проти вимог позивача не заперечує. Суд, розглянувши матеріали даної справи, заслухавши сторони, вважає, що даний позов підлягає повному задоволенню, так як відповідно до свідоцтв про народження дітей батьком записано [PERSON], а також підтвердженням є те, що відповідно до довідки Томаківської селищної ради Томаківського району Дніпропетровської області неповнолітні діти знаходяться на повному утриманні [PERSON] Відповідно до ст.. 180 СК України обов`язок батьків є утримання дитини до досягнення нею повноліття. На підставі викладенного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-03 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В обґрунтування вимог вказав, що з відповідачкою [PERSON] він знаходиться в юридичному шлюбі з 12 березня 2010 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], 10.10.2007року народження, [PERSON], 18.09.2010року народження. Через взаємне непорозуміння та виникаючі на цій підставі сварки з квітня 2010року вони з відповідачкою припинили шлюбні стосунки і з цього часу проживають окремо, сумісного домашнього господарства не ведуть. Вказуючи на те, що відновлення та збереження шлюбу не є можливим, позивачка просить суд їх шлюб з відповідачем розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач до судового засідання не зявився, про час і день розгляду справи повідомлений належним чином, та надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, на своїх позовних вимогах наполягає. Відповідачка до судового засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, предявлені вимоги позивача визнає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 березня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Димитровського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 58 (арк.спр. 7). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], 10.10.2007року народження, [PERSON], 18.09.2010року народження, що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (арк.спр. 8,9). Спору майнового характеру між сторонами не існує. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Підставою розірвання шлюбу, відповідно до положень ст.112 Сімейного Кодексу, є неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу. Судом встановлено, що сторони разом не проживають, спільних інтересів не мають, сімейних стосунків не підтримують. Оскільки досліджені судом фактичні стосунки, які склалися між подружжям, не дають підстав вважати, що збереження шлюбу між ними можливо, суд вважає, що їх шлюб слід розірвати. Шлюб між сторонами розривається вперше. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-03 00:00:00

Із позовної заяви вбачається , що відповідач є батьком повнолітнього, [PERSON] 29. 01. [INFO]. На теперішній час заявник навчається на денному відділені Рубіжанського політехнічного коледжу ім. Порай-Кошиця Луганського національного педагогічного університету ім. Тараса Шевченко . Доходів на його утримання не достатньо. Відповідач в добровільному порядку не пропонував розглянути питання про надання йому матеріальної допомоги . Просить утримати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх його доходів на період навчання в учбовому закладі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач був допитаний Сургутським судом за місцем свого проживання та за телефоном № +79227929406, попрохав розглянути позов без його присутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи суд вважає вимоги підлягають задоволенню з слідуючи підстав : Згідно ст. 199 Сімейного Кодексу України Якщо повнолітня донька чи син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги , батьки повинні утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років при умові , що вони зможуть надати матеріальну допомогу . На підставі ст. 200 Сімейного Кодексу України, Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу)платника . З матеріалів справи встановлено, що відповідач є батьком , повнолітнього [PERSON] , 29. 01. [INFO] . Позивач навчається на денному відділенні Рубіжанського політехнічного коледжу ім. Порай-Кошиця Луганського національного педагогічного університету ім. Тараса Шевченко ( що підтверджено довідкою учбового закладу , прикладеною до матеріалів справи ) . Позивач, крім стипендії доходів не має, вказує що потребує матеріальної допомоги і відповідач не заперечує проти надання матеріальної допомоги позивачу , який навчається в учбовому закладі і якому на теперішній час не виповнилося 23 роки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом та вказала, що 8 грудня 2011р. між нею та відповідачем по справі [PERSON] був укладений попередній договір купівлі-продажу житлового будинку з прибудовами, а саме : веранда з ганком, сарай-літня кухня, прибудова, погріб, вбиральня, колодязь, огорожа, ворота, розташованого в м. Шпола по провул. Колективний, 1, Черкаської області, інвентарною вартістю будинковолодіння 77055 грн. При укладанні даного договору між позивачкою та відповідачем були погоджені всі належні умови купівлі-продажу даного нерухомого майна, зокрема щодо ціни, передачі його у власність, посвідчення договору нотаріально, тощо. На даний час між позивачкою та відповідачем досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу, вказаного нерухомого майна і така домовленість підтверджується письмовими доказами, а саме попереднім договором купівлі-продажу від 08.12.2011 року. По договору відбулося повне виконання з боку позивачки умов договору, а саме сплачена вся сума продажу 47000 грн., але відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення даного договору купівлі-продажу, тому вона вимушена звернутися до суду. Відповідач в судове засідання з"явився і повідомив, що позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення. Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає до задоволення на тих підставах, що сторони уклали договір купівлі-продажу житлового будинку з прибудовами, виконали всі умови цього договору, передбачені ст. 655 ЦК України, продавець передав проданий житловий будинок з прибудовами, а покупець оплатив його вартість. На підставі викладеного ст., ст. 16,215,216,635,655-657 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-03 00:00:00

Заявник [PERSON] психоневрологічний будинок-інтернат 25.10.2011 року звернувся до суду з заявою про визнання недієздатною, [PERSON], [INFO], зазначивши, що остання є підопічною [PERSON] психоневрологічного будинку-інтернату з 15.03.2011 року з діагнозом « Судинна деменція», через який не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Заявник просить суд визнати [PERSON] недієздатною для встановлення над нею опіки та призначити [PERSON] психоневрологічний будинок-інтернат її опікуном. Представник заявника в судове засідання не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримує. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування виконкому Кунівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області в судове засідання не зявився, але надав письмове відношення, в якому не заперечує проти задоволення заяви. Суд, дослідивши та перевіривши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно ст. 39 ЦК України „фізична особа може бути визнана судом недієздатною , якщо вона внаслідок хронічного стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та ( або) керувати ними „. Згідно ст. 60 ЦК України „суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки і піклування. Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 956 від 05.12.2011 року [PERSON] виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу у вигляді глибокої судинної деменції. Ступінь недоумства є такою, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в теперішній час ( а.с. 13-16). Судом встановлено, що дійсно [PERSON] у зв'язку з хронічним стійким психічним розладом не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду та спостереження опіки, а тому її слід визнати недієздатною та призначити опікуном відповідно рішення Кунівської сільської ради адміністрацію [PERSON] психоневрологічного будинку - інтернату (а.с.3) . На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-03 00:00:00

01.12.2011 року [PERSON] звернулась до Казанківського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], жителя [INFO] Космодем`янської, 6, аліменти на її (позивачки) користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 грудня 2011 року і до досягнення ним повноліття, мотивуючи тим, що відповідач з 05.07.2011 року проживає окремо та матеріальної допомоги на утримання сина не надає. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у позові. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував, проти стягнення з нього аліментів на утримання сина. Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Визнання відповідачем позову, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб Сторони є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з матірю. Договір про утримання сина не укладено. Стан здоровя дитини нормальний. Відповідач не працює, інших непрацездатних осіб на його утриманні немає. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи наведене частка заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватись щомісяця позивачці, як аліменти на дитину, визначається у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача, в звязку з задоволенням позову, в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 188 гривень 20 копійок. На підставі ст.ст. 180-183, 191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-03 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 16 лютого 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області. Сімейне життя не склалось, оскільки відповідач матеріально родину не забезпечував, ніде не працював. Просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. В судове засідання позивачка не з`явилась, надіслала заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності, позов просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд ухвалює рішення про задоволення позову при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що 16 лютого 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області було зареєстровано шлюб між сторонами. Відповідно до ст.ст.105,110 СК України даний шлюб може бути розірвано за позовом однієї з сторін будь-які права, свободи чи інтереси інших осіб в даному випадку не порушуються. На підставі викладеного, суд вважає, що сім`я фактично розпалась, шлюб існує лише формально і подальше його збереження суперечить інтересам позивачки, а тому його необхідно розірвати.

Outcome: approved