Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-18 00:00:00

В січні 2011 р. Вознесенський міжрайонний прокурор Миколаївської області звернувся до суду з зовом в інтересах Відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний банк України" до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним говором та звернення стягнення на заставлене майно. В позовній заяві зазначено, що 11 квітня 2008 р. між Банком та відповідачем [PERSON] був падений письмовий Кредитний договір №66, за умовами якого Банк надав відповідачу грошові кошти кредит) на споживчі цілі в сумі 75 000 (сімдесят пять тисяч) грн. 00 коп., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 22 (двадцять два) % річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені договором, з кінцевим терміном повернення кредиту ) квітня 2011 р. включно, в обмін на зобовязання позичальника прийняти, належним чином використовувати та повернути суму кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитними штами в порядку і на умовах, зазначених в Договорі. Разом з цим, в позові також вказано, що кредитні зобовязання відповідача [PERSON] забезпечено письмовим договором поруки №66, який укладено 11 квітня 2008 р. Банком з [PERSON], відповідно до якого остання взяла на себе зобовязання перед кредитором відповідати з зобовязанням боржника [PERSON], які виникають з умов Кредитного договору №66 від 1 квітня 2008 p., в повному обсязі цих зобовязань. Окрім того, 11 квітня 2008 p., між банком та відповідачем [PERSON], був укладений договір застави, посвідчений [PERSON], приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі за №1054, відповідно до якого останній передав в заставу банку рухоме майно ля забезпечення належного виконання в повному обсязі зобов'язання, що випливає з кредитного договору. Посилаючись на те, що кредитодавець у повному обсязі виконав взяті на себе зобов'язання, відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, а відповідач [PERSON] незважаючи на це, порушив його, оскільки, зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, в наслідок чого станом на 12 листопада 2010 р. утворилась заборгованість по кредитному договору в сумі 61 306 (шістдесят одна тисяча триста шість) грн. 49 коп., прокурор просив позов задовольнити, стягнути солідарно відповідачів на користь ВАТ „Державний ощадний банк України" заборгованість за кредитним договором в розмірі - 61 306 (шістдесят одна тисяча триста шість) грн. 49 коп., яка складається з суми заборгованості та кредитом - 54 795 (п'ятдесят чотири тисячі сімсот девяносто пять) грн. 53 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 3 017 (три тисячі сімнадцять) грн. 37 коп., суми пені - 3 493 (три тисячі чотириста девяносто три) грн. 59 коп. Окрім того, просив стягнути з поручителя [PERSON] ;уму штрафу в розмірі 8 774 (вісім тисяч сімсот сімдесят чотири) грн. 32 коп. Також, в рахунок погашення заборгованості відповідача [PERSON] перед банком за кредитним договором №66 від 11 квітня 2008 р. у розмірі 61 306 (шістдесят одна тисяча триста шість) грн. 49 коп., .позивач просив звернути стягнення на предмет застави, а саме на транспортний засіб - автобус ТАМ, модель 260А119 (автобус-D), номер шасі (кузов, рама, коляска) №00000000090004146, 900004146 27786, що належить заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВЕС 042920, виданого 09 квітня 2008 p. MB PEP УДАІ УМВС в Миколаївській області. Крім того, просив вирішити питання щодо стягнення з відповідачів судових витрат по справі на користь держави. В подальшому, відповідно до вимог ст.31 ЦПК України, розмір позовних вимог був збільшений та «точно позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним овором в розмірі 64 447 (шістдесят чотири тисячі чотириста сорок сім) грн. 00 коп., у томи числі: - 54 795 (пятдесят чотири тисячі сімсот девяносто пять) грн. 53 коп. - сума заборгованості за щитом: - З 041 (три тисячі сорок одна) грн. 88 коп. - сума заборгованості по відсоткам; - 6 609 (шість тисяч шістсот девять) грн. 59 коп. - сума пені. В іншій частині позовні вимоги залишено з змін. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 липня 2011 р., позовні моги позивача в частині звернення стягнення на предмет застави залишені без розгляду. В судовому засіданні Вознесенський міжрайонний прокурор Миколаївської області Мазуренко H.A. та представник позивача [PERSON] посилаючись на те, що відповідачі своєчасно не виконали взяті на себе зобовязання за договором кредиту та договором поруки, які укладено в письмовій формі, внаслідок чого утворилась заборгованість на загальну суму 64 447 (шістдесят чотири тисячі чотириста сорок сім) грн. 00 п. та вказана сума на час розгляду справи останніми не погашена, просили позов задовольнити. Окрім то, просили вирішити питання щодо стягнення з відповідачів судових витрат по справі. Разом з тим, представник позивача також вказувала на те, що банк утворений відповідно до розпорядження Президента України від 20 травня 1999 р. №106, постанови Кабінету Міністрів України від травня 1999 р. №876 шляхом перетворення Державного спеціалізованого комерційного ощадного банку України у відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», тип якого, відповідно до Закону України «Про акціонерні товариство» було зміненого на публічне акціонерне товариство, про що /ли внесені відповідні зміни до Статут банку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та не заперечував юти стягнення з нього заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитними коштами, вимоги в частині стягнення штрафних санкцій не визнав, посилаючись на відсутність його вини за неналежне виконання договірних зобовязань. Також, при вирішенні справи останній просив врахувати погіршення його фінансового стану. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Ухвалою суду справа розглянута у відсутність відповідачки, оскільки в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до вимог ст.11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні и правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, між відповідачем [PERSON] та Банком 11 квітня 2008 р. був /кладений письмовий Кредитний договір №66, за умовами якого Банк надав відповідачу кредит (грошові кошти) в національній валюті в сумі 75 000 (сімдесят пять тисяч) грн. 00 коп., в порядку та на умовах, визначених вказаним договором, зі сплатою процентної ставки у розмірі 22 (двадцять два)% річних, в обмін на зобов'язання позичальника повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами у порядку і на умовах, зазначених в Договорі. Відповідно до ст.ст.204,227 ЦК України правочин є .правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. При цьому, чинність кредитного договору №66 від 11 квітня 2008 р. та договору поруки №66 від 11 квітня 2008 р., в судовому засіданні сторонами не оспорювалася, а факт виконання позивачем умов кредитного договору знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що між сторонами мають місце договірні відносини, зокрема, кредитні. Відповідно до 4.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання ВІД позичальника процентів від .суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч.1 ст.1049 і ст.1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю кредит у строк та порядок, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та юти інші платежі, передбачені договором. Згідно вимог ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, згідно умов договору /строки передбачені цим договором. Проте, відповідно до розрахунку, наданого як доказ ВАТ „Державний ощадний банк України, відповідач [PERSON] взяті на себе зобовязання щодо своєчасного погашення належних за кредитним договором платежів не виконав, в наслідок чого утворилась заборгованість за вказаним договором, яка станом на 29 квітня 2011 р. становить 64 447 (шістдесят чотири тисячі чотириста сорок сім) грн. 00 коп., ому числі: - 54 795 (пятдесят чотири тисячі сімсот дев'яносто пять) грн. 53 коп. - сума заборгованості за щитом: - З 041 (три тисячі сорок одна) грн. 88 коп. - сума заборгованості по відсоткам; - 6 609 (шість тисяч шістсот девять) грн. 59 коп. - сума пені. На письмове повідомлення позивача про порушення умов кредитного договору, відповідач здоров М.І. не реагував та заборгованість за кредитним договором на час розгляду справи в суді не гасив. За таких обставин, невиконання умов кредитного договору №66 від 11 квітня 2008 р. знайшло своє утвердження у судовому засіданні, що дає підстави до застосування правових наслідків встановлених договором або законом, відповідно до ст.611 ЦК України. Так, за порушення взятих на себе зобов'язань по своєчасному поверненню основної суми кредиту сплати процентів за користування кредитом Позичальник зобовязується сплатити на користь Банку :ню (п.п.5.2 п.5 вказаного договору). Також, з матеріалів доданих до позову вбачається, що в якості забезпечення кредитних зобов'язань ж позивачем та відповідачкою [PERSON] в той же день був укладений письмовий договір поруки 66, згідно якого остання поручилася відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за вказаним кредитним договором. Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Окрім того, за правилами ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.2 ст. 554 |К України). Зі змісту договору поруки від 11 квітня 2008 р., вбачається, що сторони встановили, що у випадку «виконання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором, поручитель зобовязався відповідати по зобов'язаннях за вищевказаним кредитним договором перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Окрім того, в разі невиконання або неналежного виконання поручителями зобовязань, що передбачені п.2.5 обумовленого договору поруки, поручитель сплачує кредитору штраф в розмірі 20% від буми несплаченого платежу. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що між сторонами мали місце договірні правовідносини, які повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та в установлений строк (ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України). Проте, відповідачі порушили умови договору, тому з врахуванням вимог ст. 526 ЦК України та умов Договору повинні відповідати за неналежне виконання взятих на себе зобовязань. Разом з тим, що стосується вимог про стягнення суми пені, то суд виходить з того, що ч.З ст.551 ЦК України дозволяє зменшити розмір неустойки за рішенням суду, за наявності кількох умов: а) якщо розмір неустойки значно перевищує розмір заподіяних невиконанням зобовязання збитків; б) за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи, що діючим законодавством не наводиться чіткий перелік таких обставин та це питання повинно вирішуватися на підставі аналізу конкретної ситуації, тому суд вважає за можливе з врахуванням обставин справи, які стосуються причин невиконання відповідачами ^взятих на себе зобовязання, а також майнового стану останніх, зменшити розмір пені та стягнути її з відповідачів в сумі 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп. З врахуванням вищенаведеного та відповідно до ст.ст. 1049,1054 ЦК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, а з відповідача [PERSON] солідарно з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню розмір заборгованості за кредитним, договором на загальну суму 58 837 (пятдесят вісім тисяч вісімсот тридцять сім) грн. 41 коп., яка : складається з заборгованості за кредитом - 54 795 (пятдесят чотири тисячі сімсот девяносто п'ять) грн. ІЗ коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 3 041 (три тисячі сорок одна) грн. 88 ; коп, пені - 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп. Також підлягає стягнення з поручителя [PERSON] на юрить позивача сума штрафу в розмірі 8 774 (вісім тисяч сімсот сімдесят чотири) грн. 32 коп. Відповідно до ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від :плати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи зідхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідачів на користь держави підлягають стягненню судовий збір в розмірі 588 (пятсот вісімдесят вісім) грн. 37 коп. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп.

Outcome: partial