Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання за ним права власності на ? частину домоволодіння №203 по вул. Мінусинській у м. Дніпропетровську в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 02.10.2008 року. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що його батьками є [PERSON] та відповідач [PERSON], які перебували у шлюбі з 10.12.1963 року. За час шлюбу ними за спільні кошти та особистими силами був збудований житловий будинок по вул. Мінусинській, 203 у м. Дніпропетровську, який на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.03.1989 року, виданого згідно з рішенням Виконкому АНД райради м. Дніпропетровська №103/18 від 10.02.1989 року, був зареєстрований за [PERSON]. Згідно зі ст. 60 СК України (ст. 22 КпроШС України), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. [PERSON] померла 02.10.2008 року. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй на праві власності майно, а саме: ? частину домоволодіння №203 по вул. Мінусинській у м. Дніпропетровську. Єдиними спадкоємцями першої черги після її смерті є син [PERSON] та чоловік [PERSON]. За час свого життя [PERSON] склала заповіт від 16.01.2007 року, яким усе належне їй майно заповідала сину [PERSON]. Позивач у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки за спадкодавицею не була зареєстрована на праві власності ? частина домоволодіння №203 по вул. Мінусинській у м. Дніпропетровську. У зв'язку з цим, позивач просив визнати домоволодіння №203 по вул. Мінусинській у м. Дніпропетровську спільним сумісним майном подружжя [PERSON] та [PERSON], яке належить їм в рівних частках по ? частині, та визнати за ним право власності на ? частину домоволодіння №203 по вул. Мінусинській у м. Дніпропетровську в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 02.10.2008 року. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, та звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про визнання частково недійсним заповіту від 16.01.2007 року та визнання за ним права власності на ? частину домоволодіння як за подружжям та на обов'язкову частину у спадщині. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він з 10.12.1963 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. За час шлюбу вони за спільні кошти та особистими силами збудували житловий будинок по вул. Мінусинській, 203 у м. Дніпропетровську, який на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.03.1989 року, виданого згідно з рішенням Виконкому АНД райради м. Дніпропетровська №103/18 від 10.02.1989 року, був зареєстрований за [PERSON]. Згідно зі ст. 60 СК України (ст. 22 КпроШС України), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю, тому просив суд визнати за ним право власності на ? частину домоволодіння №203 по вул. Мінусинській у м. Дніпропетровську як за подружжям. [PERSON] померла 02.10.2008 року. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй на праві власності майно, а саме: ? частину домоволодіння №203 по вул. Мінусинській у м. Дніпропетровську. Єдиними спадкоємцями першої черги після її смерті є син [PERSON] та чоловік [PERSON]. За час свого життя [PERSON] склала заповіт від 16.01.2007 року, яким усе належне їй майно заповідала сину [PERSON]. [PERSON] після смерті дружини до нотаріальної контори не звертався, прийняв спадщину фактично, оскільки на день смерті дружини постійно проживав з нею разом та був зареєстрований у домоволодінні. На день смерті дружини - [PERSON], позивачу [PERSON] виповнилось 69 років, до того ж він є інвалідом 3 групи, тому він має право на обов'язкову частку у спадщині - половину частки, яка належала б йому у разі спадкування за законом, тобто на 1/8 частину домоволодіння в порядку спадкування, як непрацездатний спадкоємець (ч. 1 ст. 1241 ЦК України), тому просив суд визнати за ним право власності на 1/8 частину домоволодіння №203 по вул. Мінусинській у м. Дніпропетровську в порядку спадкування за законом після [PERSON], яка померла 02.10.2008 року, а також визнати заповіт від 16.01.2007 року в частині спадкування 1/8 частки домоволодіння, - недійсним. Сторони по справі та їх представники підтримали свої позовні вимоги та не заперечували проти зустрічних позовних вимог. Представник відповідача Територіальної громади в особі Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи - Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори, проти позову не заперечував, просив справу слухати без його участі, про що надав суду письмову заяву. Вислухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню частково, а позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 10.12.1963 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], актовий запис №1640. Від шлюбу у них народився син [PERSON], актовий запис №480 від 03.03.1964 року. За час шлюбу подружжям [PERSON] за спільні кошти та особистими силами був збудований житловий будинок по вул. Мінусинській, 203 у м. Дніпропетровську, який на підставі свідоцтва про право власності на житло від 22.03.1989 року, виданого згідно з рішенням Виконкому АНД райради м. Дніпропетровська №103/18 від 10.02.1989 року, був зареєстрований за [PERSON]. Згідно зі ст. 60 СК України (ст. 22 КпроШС України), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Враховуючи, що відповідно до ст.ст. 370, 372 ЦК України, частки у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом, тому домоволодіння №203 по вул. Мінусинській у м. Дніпропетровську належить [PERSON] та [PERSON] в рівних частках по ? частині. [PERSON] померла 02.10.2008 року. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй на праві власності майно, а саме: ? частину домоволодіння №203 по вул. Мінусинській у м. Дніпропетровську. Єдиними спадкоємцями першої черги після її смерті є син [PERSON] та чоловік [PERSON]. За час свого життя [PERSON] склала заповіт від 16.01.2007 року, яким усе належне їй майно заповідала сину [PERSON]. [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки за спадкодавицею не була зареєстрована на праві власності ? частина домоволодіння №203 по вул. Мінусинській у м. Дніпропетровську. [PERSON] після смерті дружини до нотаріальної контори не звертався, прийняв спадщину фактично, оскільки на день смерті дружини постійно проживав з нею разом та був зареєстрований у домоволодінні (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Таким чином обов'язкова частка [PERSON] у спадковій масі після смерті [PERSON], яка померла 02.10.2008 року, складає 1/8 частину. У зв'язку з цим, суд вважає визнати частково недійсним заповіт від 16.01.2007 року, посвідчений державним нотаріусом Четвертої дніпропетровської державної нотаріальної контори за реєстровим 4-20, в частині спадкування обов'язкової 1/8 частки домоволодіння №203 по вул. Мінусинській у м. Дніпропетровську. Враховуючи встановленні факти, та дослідивши докази у їх сукупності, суд вважає визнати за [PERSON] право власності на ? частину домоволодіння №203 по вул. Мінусинській у м. Дніпропетровську як за подружжям, та на 1/8 частину домоволодіння №203 по вул. Мінусинській у м. Дніпропетровську в порядку спадкування за законом після [PERSON], яка померла 02.10.2008 року. Після смерті [PERSON] спадкова маса домоволодіння складає ? частину, тому суд вважає в порядку спадкування за заповітом визнати за [PERSON] право власності на 3/8 частини домоволодіння №203 по вул. Мінусинській у м. Дніпропетровську після [PERSON], яка померла 02.10.2008 року.

Outcome: partial