Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-14 00:00:00

У серпні 2011 року ПАТ ПРОСТО страхуваннязвернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу), вказавши, що 24 квітня 2008 року між ЗАТ Про-100 страхування, надалі позивач та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів за №АТК-155389, предметом якого є страхування транспортного засобу Mitsubishi Lancer, н/з [NUMBER]. 23 грудня 2008 року [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON] Даний факт підтверджується довідкою ДАІ та постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.12.2008 року, якою відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП. 23 грудня 2008 року до позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав при цьому усі необхідні документи. 11 серпня 2009 року позивачем на підставі Звіту за №48/27157 від 10.02.2009 року було складено розрахунок суми страхового відшкодування за №27157 та страховий акт. На підставі вищевказаних документів позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі: 35750 (тридцять п'ять тисяч сімсот п'ятдесят) три. 00 кой., що підтверджується видатковим касовим ордером від 10.09.2009 року. Цивільна відповідальність власника транспортного засобу Mitsubishi, н/з [NUMBER], винної сторони на момент ДТП була застрахована у ПрАТ СК Провідна. 01 березня 2011 року ПАТ ПРОСТО-страхуваннязвернулось до ПрАТ СК Провідназ заявою про виплату страхового відшкодування за №0431/48П. До зазначеної заяви були додані всі документи необхідні для вирішення питання про виплату страхового відшкодування. ПрАТ СК Провіднасплатило по відшкодування шкоди у травні 2011 року ПАТ ПРОСТО-страхуваннясуму в розмірі 25500 (двадцять п'ять тисяч п'ятсот) грн. 00 коп., у відповідності до лімітів страховика. Відповідач добровільно сплати завдану шкоду не бажає. Представник позивача [PERSON] по факсу до суду надіслав клопотання розглянути справу у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Судом встановлено, що 24 квітня 2008 року між ЗАТ Про-100 страхуваннята [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів за №АТК-155389, предметом якого є страхування транспортного засобу Mitsubishi Lancer, н/з [NUMBER]. 23 грудня 2008 року [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON] Даний факт підтверджується довідкою ДАІ та постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.12.2008 року, якою відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП. 23 грудня 2008 року до позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав при цьому усі необхідні документи. 11 серпня 2009 року позивачем на підставі Звіту за №48/27157 від 10.02.2009 року було складено розрахунок суми страхового відшкодування за №27157 та страховий акт. На підставі вищевказаних документів позивачем здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі: 35750 (тридцять п'ять тисяч сімсот п'ятдесят) три. 00 кой., що підтверджується видатковим касовим ордером від 10.09.2009 року. Цивільна відповідальність власника транспортного засобу Mitsubishi, н/з [NUMBER], винної сторони на момент ДТП була застрахована у ПрАТ СК Провідна. 01 березня 2011 року ПАТ ПРОСТО-страхуваннязвернулось до ПрАТ СК Провідназ заявою про виплату страхового відшкодування за №0431/48П. До зазначеної заяви були додані всі документи необхідні для вирішення питання про виплату страхового відшкодування. ПрАТ СК Провіднасплатило по відшкодування шкоди у травні 2011 року ПАТ ПРОСТО-страхуваннясуму в розмірі 25500 (двадцять п'ять тисяч п'ятсот) грн. 00 коп., у відповідності до лімітів страховика. Згідно із ст. 1187 ч.2 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За ст.1191 ч.1 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Стаття 1194 ЦК встановлює, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст.993 ЦК України та ст. 27 Закону України Про страхування, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, на підставі вищевикладеного, оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. \~ Судові витрати стягнути з відповідача.

Outcome: approved