Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-24 00:00:00

У листопаді 2010 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 23.12.2010р. позовні вимоги [PERSON] були задоволені. У липні 2011р. [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення від 23.12.2010р. Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 04.08.2011р. його заяву було задоволено. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що перебуває з відповідачем у шлюбних відносинах з 01.02.2007 року. Від спільного проживання з відповідачем мають дитину: сина [PERSON] Дмітрія Віталійовича, [INFO], який знаходяться на утриманні позивачки та потребує матеріальної допомоги. Шлюбні відносини припинені у березні 2008року. У звязку із тим, що подружнє життя не склалося позивач вважає збереження шлюбу недоцільним. Оскільки [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивач просить суд шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти з усіх видів заробітку щомісяця. 25.10.2011р. позивачка уточнила свої позовні вимоги і просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі ? частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з листопада 2010р. Позивача у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував, згоден на виплату аліментів у розмірі ? частки від всіх видів заробітку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.02.2007року (а/з № 53 від 01.02.2007року), від спільного проживання з відповідачем мають дитину: сина [PERSON] Дмітрія Віталійовича, [INFO] (а/з № 2526 від 17.08.2007р.), який знаходяться на утриманні позивачки та потребує матеріальної допомоги. Сімейне життя не склалося через вчинення відповідачем насильства відносно позивачки. Сторони спільного господарства не ведуть. Подальше збереження сімї позивач вважає неможливим. Майновий спір не заявлявся. У жовтні 2011року позивачка уточнила свої позовні вимоги і просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] у розмірі ? частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з листопада 2010р. Свої вимоги обґрунтувала тим, що їх спільний син - [PERSON], потребує постійного особливого догляду. Разом з цим разом з позивачкою проживає непрацездатна мати [PERSON], [INFO], яка є пенсіонеркою та не має можливості працювати за станом здоровя, оскільки є інвалідом. У звязку із цим позивачка змушена працювати неповний робочий тиждень на 0,5 ставки та відповідно отримувати зменшену заробітну плату. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при призначені аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Розмір аліментів визначено судом з врахуванням матеріального становища сторін і не суперечить інтересам неповнолітніх дітей. Враховуючі вищевикладене суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 188,20 грн. На підставі ст.ст. 110, 111, 112, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: partial