Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловою площею, посилаючись на те, що він проживає в [INFO], дана квартира є комунальною власністю, основним квартиронаймачем є він. В спірній квартирі зареєстрована також відповідачка як колишня його дружина та їхні діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Позивач вказує, що відповідачка з 1998 року в спірній квартирі не проживає, внаслідок чого вважає, що вона втратив право на користування житлом. Просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою №9 в будинку №18 по вул.. Чкалова в м. Чернівці. Зобов'язати відділення у справах громадянства імміграції та реєстрації фізичних осіб Першотравневого РВ УМВС України в Чернівецькій області зняти з реєстрації місця проживання [PERSON], а саме з квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та надав пояснення аналогічні позовній заяві, просив суд позов задовольнити. В судовому засіданні відповідачка позовні вимоги не визнала та пояснила суду, що дійсно вона на даний час не проживає у спірній квартирі, так як здійснює догляд за своєю матірю, яка проживає в м. Запоріжжя, оскільки вона хворіє та потребує сторонньої допомоги, у звязку з чим вона змушена була переїхати до матері з своїми неповнолітніми дітьми, які знаходяться на її утриманні. Вона час від часу приїжджає в м. Чернівці, але квартиру не навідує так як [PERSON], який є братом позивача проживає в спірній квартирі та змінив замок до вхідних дверей. Відповідачка також зазначила, що на даний час позивач також проживає в м. Запоріжжя, даний факт він приховує так як має намір самостійно приватизувати спірну квартиру. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, при винесенні рішення врахувати інтереси неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи позивач та його представник в супереч вимогам ст.60 ЦПК України не надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що позивач проживає в [INFO], дана квартира є комунальною власністю, що підтверджується довідкою КЖРЕП-11 від 05.11.2009р. за №3773 /а.с.5/. Також як вбачається з даної довідки основним квартиронаймачем є позивач, в спірній квартирі зареєстровані крім позивача, відповідачка як колишня його дружина та їхні діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. 17 березня 2009 року рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] розірвано, /а.с.4/. Частиною 3 ст. 9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і у порядку, передбачених законом. За положеннями ч.ч.1,2,3,5 ст. 71, ст. 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадку тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» розяснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Як встановлено судом, у відповідачки в м. Запоріжжя проживає мати [PERSON], яка на даний час хворіє, у звязку з чим потребує сторонньої допомоги /а.с.100-102/. У звязку з чим, відповідачка з своїми дітьми на даний час проживає в [INFO] та здійснює догляд за своєю хворою матірю. Отже відповідачка залишила місце свого постійного проживання, для тимчасового виїзду в м. Запоріжжя з метою догляду за своєю хворою матірю, оскільки відповідно до глави 17 СК України, повнолітні діти зобовязані утримувати своїх батьків, що на думку суду є поважною причиною не проживання по місцю реєстрації. При цьому як встановлено судом позивач також не проживає по місцю реєстрації, а перебуває в м. Запоріжжя, даний факт підтвердив в судовому засіданні представник позивача, а також підтверджується письмовими доказами в справі /а.с.83,84/. В супереч вимогам ст..60 ЦПК України позивач та його представник не надали суду доказів, що відповідачка інтересу до спірної квартири не проявляє. Згідно пояснень в судовому засіданні відповідачки остання повідомила суд, що вона час від часу приїжджає в м. Чернівці та навідує квартиру, але у звязку з тим, що змінений замок в квартирі вона немає можливості до неї потрапити, як на підтвердження даної обставини надала суду проїзні документи /а.с.75-82/. Заслухавши доводи сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: dismissed