Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-31 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Лисичанського міського суду з позовом до [PERSON] про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, в якому просила визнати за нею право власності на ? частину автомобілю TOYOTA AVENSIS, державний номер [NUMBER]. Поділити майно, що є спільною власністю, виділивши в натурі відповідачу автомобіль TOYOTA AVENSIS, державний номер [NUMBER] вартістю 120000 грн., стягнути з відповідача на користь позивачки вартість ? частини автомобілю TOYOTA AVENSIS, державний номер [NUMBER], в сумі 60000 грн., судові витрати в сумі 600 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн. посилаючись на наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 13 лютого 2010 року, актовий запис № 45. Під час шлюбу, в березні 2010 року, сторонами за спільні кошти було придбано автомобіль TOYOTA AVENSIS, державний номер [NUMBER], 2004 року випуску, вартістю 120000 грн., який з лютого 2010 року зареєстрований за відповідачем [PERSON] та знаходиться у його володінні. В даний час сторони мешкають окремо. Позивачка не має змоги користуватися автомобілем і турбується з приводу того, що відповідач без її згоди може продати належний їм автомобіль. Автомобіль знаходиться у відповідача. Згоду про добровільний розподіл майна сторони не досягли, тому позивачка вимушена звернутись до суду з вищевказаним позовом. Позивачка у судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, уточнила позовні вимоги, в частині суми вартості автомобіля уточнила вартість автомобілю - 80000 грн., а не 120000 грн., як вона заявила в позові, та просила стягнути з відповідача на її користь ? частину вартості автомобіля, а саме 40000 грн. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій уточнений позов визнав, не заперечував проти його задоволення. У судовому засіданні досліджені докази: довідка /а.с.5/, копія свідоцтва про шлюб /а.с.6/, копія паспорта /а.с.7/. Суд, дослідивши письмові докази, вважає уточнений позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 13 лютого 2010 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції, про що свідчить копія свідоцтва про шлюб серії 1-ЕД № 090067 /а.с.6/. Як вбачається з довідки ВРЕР м. Лисичанська № 394 від 21.09.2011 р., 02.03.2010 року автомобіль TOYOTA AVENSIS, державний номер [NUMBER] зареєстрований за [PERSON], про що також свідчить копія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу /а.с.5/. Відповідно до ч.1 ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ч. 2 ст. 60 Сімейного Кодексу України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 69 Сімейного Кодексу України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими, а також беручи до уваги те, що відповідач визнав уточнений позов, тому у суду є всі підстави для його задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 600 грн. та судові витрати по сплаті за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Outcome: approved