Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Михайлівської селищної ради про визнання права власності на будинок за набувальною давністю. Свій позов обґрунтовує тим, що 09.02.1999 року помер його дідусь [PERSON]. При житті він був власником житлового будинку №3, розташованого по вул. Воїнів Інтернаціоналістів в с.Вовківка, Михайлівського району, Запорізької області. Після смерті діда він проживав та проживає в вказаному житловому будинку. Так як більше 10 років він мешкає в вищевказаному будинку, проводить поточні ремонти, оплачує комунальні послуги, т.б. відкрито, безперервно володіє нерухомим майном, то вражає, що набув права власності на вказаний житловий будинок за набувальною давністю. Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок, розташованого по вул. Воїнів Інтернаціоналістів в с.Вовківка, Михайлівського району, Запорізької області. В судовому засіданні позивач [PERSON] наполягав на задоволенні позову та пояснив, що йому відомо, що його дідусь - [PERSON] зробив заповіт, який знаходиться в нотаріальній конторі, на користь його батька [PERSON], який на теперішній час в Росії. Батько не бажає приймати спадщину. Він вирішив звернутися до суду з вказаними вимогами. Представник відповідача Михайлівської селищної ради в судове засідання не зявився, але надав заяву, якою просить розглянути справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він знає позивача з 1999 року. Після смерті дідуся - [PERSON], він почав проживати у будинку. Знає батька позивача [PERSON], який не проживає в селі з 1999 року. Йому не відомо, чи є ще рідні у померлого [PERSON]. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] вона знає з 1999 року. Після смерті свого дідуся, він почав проживати в його будинку в с.Вовківка, по вул. Воїнів Інтернаціоналістів, Михайлівського району. Крім нього, в будинку проживає його родина. Знає батька позивача, сестер, які проживають в [INFO] та смт. Степногірськ, Запорізької області. Суд, вислухавши пояснення позивача, ознайомившись з заявою представника відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи: свідоцтво про смерть суховій Г.Д., свідоцтво про право особистої власності на житловий будинок, виданий на імя [PERSON] технічний паспорт на житловий будинок, акт обстеження фактичного місяця проживання, квитанції сплати комунальних послуг, приходить до висновку, що позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як було встановлено в судовому засіданні, позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок, який залишився після смерті його дідуся за набувальною давністю у відповідності до ст. 344 КК України. У відповідності до пояснень позивача та свідків, [PERSON] залишив після своєї смерті заповіт на імя батька позивача, який на даний момент проживає в Російській Федерації і спадщину не прийняв. Тоб-то, позивач всупереч діючому законодавству, звернувся до суду з позовом про визнання права власності на будинок за набувальною давністю, в той час, як є законний спадкоємець на житловий будинок за заповітом. В такому разі існує інший порядок визнання права власності, а саме: прийняття спадщини спадкоємцями. Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що є і інші спадкоємці, брат, сестра, які також можуть прийняти спадщину, але їх відношення до зазначеного суду не відомо. Таким чином, суд вважає, що застосування норми закону в конкретному випадку ст. 344 ЦК України, за набувальною давністю не може бути. За вказаних обставин підстав, для задоволення позовних вимог позивачів немає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed