Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області з позовом до [PERSON], [PERSON] треті особи служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, відділ реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області про визнання усиновлення недійсним, визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини та анулювання свідоцтва про народження посилаючись на те, що 09.06.2005 року він уклав шлюб з відповідачем [PERSON], який розірвано 10.05.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану. [INFO] року відповідач [PERSON] народила дівчинку [PERSON], яка є його донькою. При реєстрації народження дитини в органах РАЦСу - відповідач [PERSON] ім'я, по батькові батька дитини вказала - [PERSON] а прізвище батька дитини неправомірно вказала [PERSON], оскільки, відповідно до вимог ч.2 ст. 122 СК України дитина, яка народилась до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя, а тому відповідач [PERSON] зобов'язана була вказати прізвище батька дитини - [PERSON]. Позивач вказав, що про факт неправильного запису батька дитини він дізнався на початку грудня 2008 року, після чого в грудні 2008 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною. Крім цього, позивач [PERSON] в обґрунтування позовних вимог вказав, що його доньку [PERSON] неправомірно усиновив відповідач [PERSON] відповідно до рішення Тернопільського міськрайонного суду від 07 квітня 2009 року. На підставі вказаного рішення його дочці [PERSON] відділом РАЦСу видано нове свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 19 травня 2009 року в якому прізвище його доньки зазначено [INFO], ім'я, по батькові - [INFO] її батьком зазначений [PERSON], змінено місяць народження з жовтня на квітень та рік народження з 2006 року на 2007. Позивач вказав, що усиновлення було проведено без його згоди, а тому суттєво порушило його права, як батька дитини, що є підставою для визнання усиновлення недійсним. Із вказаних підстав позивач [PERSON] просить визнати усиновлення малолітньої [PERSON], [INFO] - недійсним, визнати його батьком [PERSON] [INFO], зобов'язати відділ реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції внести зміни до актового запису [PERSON] № 2405, який вчинено 27.05.2007 року в Книзі реєстрації народжень відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції вказавши, прізвище, ім'я, по батькові дитини - [INFO] прізвище, ім'я по батькові батька - [PERSON], [INFO], громадянин України, дату народження дитини вказати - [INFO] року, а також анулювати свідоцтво про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції 19 травня 2009 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві, вказавши, що його доньку [PERSON] незаконно усиновив відповідач [PERSON] чим позбавив його усіх прав щодо власної доньки, а тому просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Представник позивача вважає, що позовні вимоги [PERSON] є законними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідач [PERSON] заперечила щодо задоволення позовних вимог вказавши, що позивач пропустив річний строк позовної давності звернення з позовом до суду. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки її доньку усиновив її чоловік [PERSON] Представник відповідача [PERSON] вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити оскільки донька [PERSON] усиновлена відповідно до рішення Тернопільського міськрайонного суду від 07.04.2009 року. Також, в заперечення позовних вимог представник [PERSON] вказала, що [PERSON] пропустив термін позовної давності визначений ч.2 ст. 129 СК України, відповідно до якої до вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Крім цього, позивач не оспорював актовий запис про народження дитини, де запис про батька вчинено відповідно до ст.135 СК України. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву згідно якої просить справу розглядати за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити, оскільки малолітня [PERSON] усиновлена його довірителем відповідно до рішення Тернопільського міськрайонного суду від 07.04.2009 року, який належним чином піклується про дитину та дбає про її виховання. Також, вказав, що позивач пропустив річний термін позовної давності. Представник служби у справах дітей Тернопільської міської ради у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, вказав, що малолітня [PERSON] усиновлена відповідачем [PERSON] та виховується у повноцінній сім'ї. Представник відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області в судовому засіданні при вирішенні справи поклався на думку суду. Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог [PERSON] Судом встановлено наступні обставини. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] - 10 травня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] - остання народилась [INFO] року, про що в Книзі реєстрації народжень 07.11.2006 року зроблено відповідний актовий запис № 2405. Батьком [PERSON] зазначений [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно довідки відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції № 2405 від 07.11.2006 року - у книзі реєстрації актів про народження 07 листопада 2006 року зроблено запис за № 2405 про народження дитини [PERSON], [INFO]. Батьки: мати - [PERSON], батько - [PERSON]. Відомості про батька записані за заявою матері згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 квітня 2009 року, яке постановлено в цивільній справі № 2-о-97/09 - оголошено [PERSON] усиновлювачем малолітньої [PERSON], [INFO] із внесенням змін в актовий запис про народження дитини: записавши його батьком дитини. Зобов'язано відділ реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України провести відповідні зміни в актовому записі про народження [PERSON], [INFO], що був зроблений 07.11.2006 року за № 2405 відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, щодо прізвища, по батькові та дати народження. Присвоїти [PERSON] прізвище - «[INFO]», ім'я - залишити без змін, по батькові - «[INFO]». Змінити дату народження дитини з [INFO] року на [INFO] року. На підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 07 квітня 2009 року по справі за заявою [PERSON] за участю заінтересованих осіб - служби у справах дітей Тернопільської міської ради та [PERSON], з участю прокурора м. Тернополя про усиновлення малолітньої [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] на ім'я [PERSON] в якому вказано дату народження останньої - [INFO] року, батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.06.2010 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 07.09.2010 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON] з участю прокурора м. Тернополя, третіх осіб: служби у справах дітей Тернопільської міської ради, відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області про визнання усиновлення недійсним, визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини та анулювання свідоцтва про народження. Вирішено: визнати усиновлення малолітньої [PERSON], [INFO] громадянином України [PERSON] відповідно до рішення Тернопільського міськрайонного суду від 07 квітня 2009 року яке ухвалено в цивільній справі № 2-о-97/2009 рік - недійсним. Визнати [PERSON], [INFO], громадянина України - батьком [PERSON], [INFO]. Зобов'язати відділ реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції внести зміни до актового запису про народження [PERSON] № 2405, який вчинено 27.05.2007 року в Книзі реєстрації народжень відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції у якому вказати прізвище, ім'я по батькові дитини - [INFO], прізвище, ім'я, по батькові батька - [PERSON], [INFO], громадянин України, дату народження дитини вказати - [INFO] року. Свідоцтво про народження, яке видане на ім'я [PERSON] [INFO], серії [NUMBER] від 19 травня 2009 року - анулювати. Ухвалою Верховного суду України від 26.01.2011 року вказані рішення та ухвалу скасовано, справу направлено на новий розгляд до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.122 СК України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Згідно ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Відповідно до ч.1 ст.135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно ч.1 ст.217 СК України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згідно п.1 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 N 52/5 державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Таким чином, встановлено, що 10.05.2006 року розірвано шлюб між позивачем та [PERSON] [INFO] року відповідач [PERSON], не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, до спливу десяти місяців після припинення шлюбу народила дівчинку [PERSON]. Сторонами не заперечується, що позивач є біологічним батьком дитини. Про народження дитини відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції вчинено актовий запис №2405 від 07.11.2006 року. Запис про батька дитини вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України. На час розгляду справи у вказаному актовому записі батьком дитини записаний [PERSON] За наведених обставин, суд приходить до переконання, що на час реєстрації народження дитини, у відповідності до вимог ч.2 ст.122 СК України, [PERSON] підлягав запису у актовому записі про народження як батько дитини. Проте, запис про батька вчинено згідно ч.1 ст.135 СК України. Разом із тим, позивач, звернувшись із даними позовними вимогами, актовий запис №2405 від 17.11.2006 року, в якому запис про батька вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України не оспорював, з позовними вимогами, зокрема, про зміну цього актового запису, до відділу РАЦС Тернопільського міського управління юстиції не звертався. Враховуючи, що зазначений актовий запис, у якому позивач не вказаний як батько ("юридичний" батько) дитини [PERSON], а батько зазначений відповідно до ч.1 ст.135 СК України, не скасований, не визнаний недійсним, є чинним, тому усиновлення дитини відповідачем [PERSON] не потребувало згоди [PERSON] згідно ч.1 ст.217 СК України. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю. Щодо застосування до вимог позивача строку позовної давності, то враховуючи, що на час зачаття дитини [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі із позивачем, а на час її народження у зареєстрованому шлюбі не перебувала(ст. 129 СК України), актовий запис про народження дитини було вчинено 07.11.2006 року, тому позивач, звернувшись до суду із позовом 18.05.2009 року, загальний трьохрічний строк позовної давності не пропустив. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed