Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань, в якому просить стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 50000 грн. На підтвердження своїх вимог позивач зазначив, що він з 31 жовтня 1998 року працює на ВП «Шахта «Південна»ДП «Дзержинськвугілля». 30 травня 2003 року о 10 годині, працюючи на шахті підземним прохідником, при виконанні трудових обовязків в шахті, він упав, внаслідок чого отримав травму лівого колінного суглобу, а саме : ушкодження внутрішнього меніска, хондроматоз лівого колінного суглобу. Факт отримання ним виробничої травми підтверджується актом № 22 про нещасний випадок від 02 червня 2003 року, затверджена директором ВП «Шахта «Південна»02.06.2003 року. Згідно висновку МСЕК від 20 жовтня 2003 року йому вперше встановлено 25 % втрати професійної працездатності, у звязку з вказаною виробничою травмою. У звязку з отриманою виробничою травмою йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він відчуває постійну біль в лівому колінному суглобі, особливо при ходьбі. Зявилася шаткість при ходьбі. Йому приходиться часто находитися на лікуванні у звязку з наслідками виробничої травми. У звязку з травмою він був переведений на нижче оплачувану роботу. Він відчуває загальну слабкість, втому, у нього поганий сон. Постійно відчуває дискомфорт, тривожний стан. Він став дратівливим, у нього різко погіршилася працездатність. У звязку з цим у нього порушені нормальні життєві звязки , для поновлення яких необхідні додаткові зусилля. Отримана ним виробнича травма позбавила його можливості реалізації своїх звичок та бажань. Він не має можливості як раніше спілкуватися з близькими людьми. Він позбавлений вести повноцінний образ життя, відчуває страх за своє здоровя. у нього на утриманні знаходиться його дружина, яка є інвалідом ІІ групи. Враховуючи глибину, тяжкість і тривалість його моральних страждань, факт значного погіршення якості його життя, моральну шкоду, заподіяну йому умовами виробництва, що спричинило втрату працездатності, він визначає в 50000 грн. Згідно з п. 3 ст. 34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування він нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»моральну шкоду, заподіяну умовами виробництва, відшкодовується фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань. Просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду, заподіяну умовами виробництва, що спричинили втрату працездатності в розмірі 50000 грн. У судовому засіданні позивач та його представник наполягали на задоволенні заявлених вимог. Представник відповідача в суді з позовом не згоден. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що [PERSON] працює на шахті «Південна»Державного підприємства «Дзержинськвугілля»з 31.10.1998 року по теперішній час (а.с. 3 ). Згідно акту № 22 про нещасний випадок від 02.06.2003 року 30.05.2003 року о 10-00 годині з [PERSON] стався нещасний випадок на виробництві (а.с. 4-5 ). Внаслідок отриманої виробничої травми, відповідно до висновку МСЕК від 20.10.2003 року йому вперше встановлено 25 % втрати професійної працездатності з 20.10.2003 року (а.с. 6-7). Позивачу первинно встановлено стійку втрату професійної працездатності з жовтня 2003 року, згідно з ст.ст. 21,28 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, що спричинили втрату професійної працездатності відшкодувати заподіяний громадянам збиток від нещасних випадків, включаючи і моральну шкоду було покладено на відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, у звязку з чим відповідач повинен відшкодувати позивачу шкоду. Згідно рішення Конституційного Суду України № 1-рп\\2004 від 27.01.2004 року відповідно до якого громадяни, котрим встановлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди. Факт заподіяння моральної шкоди позивачу у звязку з триманим ним трудовим каліцтвом встановлений в судовому засіданні. Позивач переніс зменшення обсягу трудової діяльності, час від часу змушений проходити стаціонарний курс лікування, переносить фізичні страждання, позбавлений нормальних життєвих звязків, що вимагає додаткових зусиль для організації його життя, тому доводи представника відповідача щодо відсутності підстав для відшкодування моральної шкоди позивачеві є необґрунтованими й суперечать ст. 34 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, що спричинили втрату професійної працездатності, в редакції, що діяла на час виникнення правовідносин між сторонами. Суд бере до уваги рішення Конституційного Суду України № 6-рп\\2007 від 09.07.2007 року, № 10-рп\\2008 від 22.05.2008 року, якими зокрема встановлено, що законом про Державний бюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх з обєктивних причин, що створює протиріччя у законодавстві і як наслідок скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. Враховуючи вищенаведене, доводи відділення Фонду про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог безпідставні, оскільки право на відшкодування моральної шкоди виникло у позивача в жовтні 2003 року, тобто до набрання чинності, як Законом України «Про Державний бюджет України на 2006 рік», так і Законами України «Про Державний бюджет України на 2007 та 2008 роки», якими було зупинено дію чинності норм Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві і професійного захворювання, що спричинили втрату професійної працездатності від 23 вересня 1999 року № 1105-ХІУ в частині відшкодування моральної шкоди застрахованим особам, заподіяної внаслідок втрати працездатності на 2006, 2007 роки, а на 2008 рік дію цих норм припинено. Суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає в залежності від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, зокрема стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, вважає, що сукупність досліджених у судовому засіданні доказів дає підставу зробити висновок про те, що отриманою позивачем виробничою травмою заподіяно моральну шкоду і з відповідача на користь позивача слід стягнути 7500 грн., в іншій частині позову слід відмовити.

Outcome: partial