Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 07.12.2011 року звернулася до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовом до відповідачів про визнання права власності на земельну ділянку загальною площею 0.1581. га ,що розташована за адресою :Донецька обл. Артемівський р-н,м. Сіверськ,вул..Зарічна ,82. , мотивуючи свої вимоги тим, що 14 грудня 2004 року між нею та [PERSON] було укладено попередній договір, за умовами якого останній прийняв на себе зобов`язання щодо укладення з позивачкою в строк до кінця 2005 року договору купівлі-продажу даної земельної ділянки та здійснено повний розрахунок. Продавцем передано позивачці зазначену земельну ділянку разом з державним актом на право власності, а вона передала йому 1500 грн. ,але 24.04.2005 року [PERSON]Я помер. Спадкоємцями померлого є відповідачка [PERSON] та його дочка [PERSON] , які питання стосовно оформлення права власності на земельну ділянку за позивачем обговорювати відмовилися ,пославшись на ту обставину, що вони вважають, що земельна ділянка вже не є їхньою власністю і вони на неї не претендують і не бажають йти до ностаріуса. Позивачка не має можливості оформити за собою право власності у встановленому законом порядку, вважає, що відповідачами порушуються його права на володіння, користування та розпорядження своїм майном, тому звертається до суду за захистом своїх прав та просить визнати правочин купівлі-продажу земельної ділянки дійсним та визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку. У судовому засіданні позивачка підтримала свій позов і просила його задовольнити,пославшись ,що вона повністю виконала усі умови договору, і у зв»язку із смертю [PERSON] . Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з»явилася , надала до суду заяву , у якій підтвердила наявність спірних правовідносин між позивачкою та померлим та позов визнала в повному обсязі і просила суд справу слухати у її відсутності . Відповідач [PERSON] у суді пояснила, що дійсно її батько [PERSON]Я продав земельну ділянку позивачці за 1 500 грн.,тому вона не оформляла спадщину на себе. Позовні вимоги вона визнає, але не бажає йти до нотаріуса,оскільки не має для цього ні коштів ні часу. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 17 грудня 2004 року між позивачкою та [PERSON] було укладено попередній договір, за яким сторони прийняли зобов`язання у майбутньому, до кінця 2005 року укласти та здійснити нотаріальне посвідчення договору купівлі- продажу, за яким [PERSON] повинен передати у власність позивачки земельну ділянку, загальною площею 0.1581. га ,що розташована за адресою :Донецька обл. Артемівський р-н,м. Сіверськ,вул..Зарічна ,82, яка належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІІ-ДН № 128947, виданого відділом Сіверською міською радою народних депутатів Донецької області 27 лютого 1998 року з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, , а позивачка повинна була прийняти вказану земельну ділянку та сплатити її вартість. Свідок [PERSON] у суді підтвердила, що 17 грудня 2004 року між позивачкою та її колишнім чоловіком [PERSON] на умовах, визначених попереднім договором, було укладено договори купівлі продажу вищезазначеної земельної ділянки, відбувся повний розрахунок за договором купівлі- продажу та вказана земельна ділянка разом з державним актом на право власності було передано позивачці. Згідно умов договору купівлі- продажу земельної ділянки, її нотаріальне посвідчення сторони повинні були здійснити кінця 2005 року, але до дня смерті продавця такого посвідчення не відбулося. Спадкоємцями померлої є відповідачі ,родинні відносини яких підтверджені свідоцтвами про народження та про шлюб. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як встановлено у ст. 114 ЦПК України, спори, що виникають з приводу нерухомого майна предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Ст. 328 ЦК України передбачає,що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Судом встановлено, що сторони за договором купівлі- продажу домовилися щодо усіх істотних умов, крім того позивачем проведено повний розрахунок за придбану земельну ділянку та її фактично передано позивачці разом з документами, тобто відбулося повне виконання договорів. Позивачкою обрано спосіб захисту своїх порушених прав, шляхом визнання права, що безпосередньо передбачено ст.16 ЦК України. Відповідачі у попередньому судовому засіданні повідомили суду, що не заперечують проти задоволення заявлених до них вимог,отже задоволення позову не порушує нічиїх охоронюваних законом прав та інтересів. За таких обставин суд визнає, що позов слід задовольнити..

Outcome: approved