Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-15 00:00:00

11.07.2011 року позивач звернулась до суду з названим позовом та просила постановити рішення, згідно якого усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом зняття з реєстрації та виселення відповідача з будинку №5 по вул. Авдєєва-Чорноморського у м. Одесі. Свої вимоги мотивувала тим, що їй належить 12\\100 часток домоволодіння № 5, яке розташоване в м. Одесі по вул. Авдєєва Чорноморського. Відповідач по справі являється колишнім чоловіком позивачки, шлюб з яким розірвано 29 березня 2011 року. Відповідач не мешкає разом з позивачкою, однак навідується до її житла без її дозволу, приходить в стані алкогольного опяніння, змінює замки на будинку у зв`язку з чим позивач, повертаючись до дому, не має можливості потрапити до свого житла, що змушує її ночувати у сусідів. Крім того, відповідач неодноразово бив позивача, погрожував вбивством позивачу та її синові. З приводу цих дій позивач неодноразово зверталась до органів міліції, однак у порушенні в кримінальній справі позивачу відмовляли, так як не було тяжких тілесних ушкоджень. Відповідача попереджали співробітники міліції, однак це ні до чого не призвело. Колишній чоловік систематично перешкоджає позивачеві у користуванні власністю, користується житлово-комунальними послугами, однак нічого не сплачує, постійно псує майно, внаслідок чого таке становище для позивача стало нестерпним та стало підставою для звернення до суду. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. Позивач та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити у повному обсязі, вказуючи, що подальше сумісне мешкання сторін є неможливим та може призвести до тяжких наслідків. Відповідач у судовому засіданні 05.10.2011 року проти задоволення позову заперечував, зазначаючи, що іншого житла у місті Одесі він не має, звинувачував колишню дружину та її сина у вчиненні протиправних дій проти нього та вживанні алкогольних напоїв. В подальшому у судові засідання не з`являвся, сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, з заявами про відкладення судового розгляду до суду не звертався. Представник третьої особи Київського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області в судовому засіданні 05.10.2011 року залишив вирішення спору на розсуд суду, в подальшому в засідання не з`являвся, сповіщений належним чином, заяв та клопотань про відкладання судового засідання не заявляв. Суд, розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача та третьої особи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини між сторонами є цивільно-правовими та врегульовані нормами ЦК України (в ред.2003 року) та Житловим кодексом України. В судовому засіданні встановлено, що позивач по справі на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2002 року, справа № 2-2561\\11р., являється власником 12\\100 часток домоволодіння по вул. Авдєєва Чорноморського, 5 у м. Одесі (а.с.20-21). Позивач з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.12.2002 року, після одруження [PERSON] зареєструвала у себе в будівлі відповідача [PERSON] як члена сімї власника. Однак, у сторін сімейне життя не склалось, та на теперішній час шлюб їх розірвано відповідно до рішення Київського районного суду м. Одеси 29 березня 2011 року. При винесенні рішення суд звертає увагу на вказівку в рішенні суду про розірвання шлюбу про те, що сторони не мешкають разом з серпня 2010 року ( а.с.19). Як вбачається з домової книги для реєстрації громадян, які мешкають, за адресою м. Одеса, вул. Авдєєва Чорноморського, 5 позивач по справі зареєстрована за вказаною адресою з 1984 року, а відповідач з 2003 року ( а.с.12-15). Позивач пояснила суду, що відповідача вона зареєструвала в належному їй будинку, так як вони були одружені, однак з серпня 2010 року відповідач не мешкає разом з позивачкою, їхні шлюбні стосунки припинені, він постійно навідується до її мешкання без її дозволу та бажання. Відповідач псує її житло, ставить інші замки на дверях, б`є позивачку та її сина, та погрожує вбивством. З приводу дій відповідача позивач несе моральні та матеріальні страждання. Вона вимушена сплачувати за відповідача всі комунальні послуги, а також ремонтувати своє житло після його навідування. Так з матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово зверталась до органів міліції з приводу неправомірних дії [PERSON], однак за її заявами були ухвалені постанові про відмову у порушення кримінальної справи. В судовому засіданні були допитані свідки, які були попереджені за ст. 384,385 КК України та підтвердили пояснення позивача. Так відок [PERSON], яка працює разом з позивачкою, повідомила суду, що [PERSON] приходила на роботу з тілесними пошкодженнями (синяками на обличчі) та розповідала, що колишній чоловік [PERSON] навідується до неї без запрошення, при цьому вона не впускає його, з приводу чого він розбиває в будівлі вікна, зламує замки та замахується на неї та її сина. Свідок навідувалась до помешкання позивачки приблизно 1 раз на місяць та все це бачила своїми очима. Свідок [PERSON], яка є матір`ю позивачки, показала суду, що відповідач під час перебування з її донькою у шлюбі не працював протягом року, на надавав гроші на сплату комунальних послуг, бив позивачку принижував її та її доньку, мінював замки та бив стекла, руйнував житло та ні за що не сплачував, сумісно з ним не можливо було жити. Свідок [PERSON], який є двоюрідним братом позивача, пояснив суду, що в квітні 2011 року він повернувся в м. Одесу з Молдавії, та з тих пір проживає у будинку позивача. Відповідач приходив в спірне помешкання в стані алкогольного спяніння, руйнував все майно, усно погрожував позивачці, бив вікна, а свідок викликав швидку допомогу та міліцію. Свідок [PERSON], який є сином позивачки, розповів суду, що з відповідачем не можливо було мешкати разом, він 2 роки пив, конфліктував з ним та його матір`ю, не давав нормально та спокійно жити сім`ї. Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до абз. 6 ст. 3 Закону України від 11.12.2003 року № 1382-1V Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, - реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного обліку спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Як передбачено ст. 7 цього ж Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою. У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. \~ Згідно ст. 322 ЦК України позивач зобовязана здійснювати утримання свого майна, в тому числі сплачувати комунальні послуги, однак, через постійні конфлікти з відповідачем та небажання останнього сплачувати комунальні витрати не має можливості проводити оплату за належну їй житлову площу та вимушена проводити ремонти. Своїм перебуванням по теперішній час на реєстраційному обліку за адресою, по якій мешкає позивач, відповідач створює позивачу перешкоди в реалізації ним в повному обсязі прав та охоронюваних законом інтересів у звязку з тим, що позивач несе додаткові витрати із власного бюджету. Відповідно до ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не з призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливувиявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. При викладених обставинах, суд доходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованим і підлягають задоволенню, тому що її інтереси порушені, вона не має змоги користуватися спірним майном за своїм розсудом, а також по теперішній час несе збитки по сплаті житлово-комунальних послуг за відповідача, який не сплачує комунальні послуги, псує майно та своєю поведінкою створює неможливі умови для проживання в будинку. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved