Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-20 00:00:00

23 вересня 2011 року позивач звернулась до суду з названим позовом та просила постановити рішення, згідно якого усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом виселення відповідача з 13\\16 належних позивачу частин будинку № 5 по вул. Гумільова (Щербакова) у м.Одесі. Свої вимоги мотивувала тим, що їй відповідно до рішення Київського районного суду м.Одеси від 22.05.2000 року належить 13\\16 часток будинку № 5, який розташований в м. Одесі по вул. Гумільова (колишня Щербакова), а третій особі [PERSON], сину позивача, належить 3\\16 частин домоволодіння. Крім того, вказаним рішенням був проведений проведений розподіл домобудівлі внатурі, відповідно до якого виділено в користування позивача та третій особі окремі приміщення. Право власності зареєстровано в КП ОМБТЇ та РОН27.06.2000 року. Позивач вказує, що вказане житлове приміщення належить їй та її синові на праві сумісної часткової власності. Після одруження сина позивачки з гр. [PERSON], остання разом зі своєю дитиною від першого шлюбу стала мешкати в житловій кімнаті 2-6 площею 15,3 кв.м., яка була виділена сину позивачки рішенням суду 22.05.2000 року. В подальшому [PERSON] без правових підстав зайняла кімнату, виділену у власність позивачу літ 2-5, площею 11,2 кв.м. та інші належні їй приміщення. Позивач не має можливості користуватися своєю власністю та вказує, що відповідач перешкоджає їй користуватися кухнею, коридором, ванною кімнатою та туалетом і верандой. На прохання позивача звільнити належні їй приміщення та не перешкоджати в користуванні належними їй приміщеннями, відповідач вчиняє бешкети, б`є позивачку, виставляє її з будинку, у звязку з чим вона вимушена проживати у різних знайомих. Відповідач не зареєстрована в спірному приміщенні, тому позивач вважає, що остання не має права на проживання в будинку, тому звернулась до суду та просить усунути їй перешкоди в користуванні її власністю та виселити відповідача з належних позивачу житлових та підсобних приміщень. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі, вказуючи, що відповідач перешкоджає їй користуватися приміщеннями, які належать їй на підставі рішення суду, подальше сумісне мешкання сторін є неможливим та може призвести до тяжких наслідків. Крім того, зазначала, що її взагалі не пускають до спірного будинку. [PERSON] та її представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог, просили у позові відмовити. Також відповідач зазначала, що проживає у спірному будинку як дружина сина позивача, шлюб з яким було укладено ще у 1993 році, та з 2002 року зареєстрована за адресою: [INFO] (колишня Щербакова), буд.5. Крім того, вказувала, що іншого житла вона не має. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позов вважав необгрунтованим, вказуючи, що позивачці ніхто не перешкоджає в користуванні належними їй житловими приміщеннями, вона, навіть, має окремий вхід у свою частину будинку. Відповідач по справі являється його дружиною та він не заперечує проти її проживання з ним. Визнав, що вони також займають спірні приміщення, які належать позивачу, однак інакше проживати у будинку неможливо, так як за рішенням суду від 22.05.2000 року йому була виділена у користування лише кімната 2-6 житловою площею 15, 3 кв.м. Суд, розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, відповідача та третьої особи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини між сторонами є цивільно-правовими та врегульовані нормами ЦК України (в ред.2003 року) та Житловим кодексом України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 22 травня 2000 року, справа № 2-284\\2000., належить 13\\16 частин домоволодіння по вул. Щербакова (Гумільова), 5 м. Одесі (а.с.7-8), в користуванні [PERSON] виділено в літері Априміщення по кв.1: 1-1 кухня, площею 5,3 кв.м., 1-2 житлова площа 7,9 кв.м., 1-3 житлова площа; 15,2 кв.м., тамбур площею 3,5 кв.м., ганок площею 1,8 кв.м. та ганок, площею 0,5 кв.м. по кв.2: 2-1 ванна площею 5,3 кв.м.; 2-2 уборна, площею 0,8 кв.м., 2-3 кухня, пл.4,8 кв.м, 2-4 корилор, площею 2,2 кв.м., 2-5 житлова площа 11,2 кв.м. З надвірних приміщень: літера Глітня кухня, літера Д- сарай, літера Иуборна, литера Ж- сарай, литера 3- сарай, літера К- котельня, літера Л- сарай, літера М- навіс, літера Рнавіс, сантехнічне обладнання, а також земельна ділянка, прилегла до домобудівлі № 5 по вул.. Щербакова в м. Одесі за виключенням виділеного в особисте користування [PERSON]ІВ. земельної ділянки в сумісне користування. (а.с.7-9). Згідно вказаного рішення вбачається, що в судовому засіданні [PERSON] визнав позовні вимоги [PERSON], рішення суду від 22.05.2000 року набрало законної сили, ніким не оскаржено, зареєстровано в органах КП ОМБТЇ та РОН, тобто, можливо дійти висновку про те, що варіат розподілу житлового будинку та земельної ділянки, відображений у рішенні від 22.05.2000 року, влаштовував сторони протягом тривалого часу (а.с.7-9). Відповідно до довідки № 131 від 31.08.2011 року, виданої СОН Золотий берег по спірній адресі м. Одеса, вул. Щербакова (Гумільова), 5 зареєстровані позивач по справі [PERSON] та її син, [PERSON], який є співвласником приміщення (а.с.11). Позивач [PERSON] пояснила в судовому засіданні, що відповідач [PERSON], яка являється дружиною її сина [PERSON], вселилась без її відома в належне їй житлове приміщення та перешкоджає позивачу в користуванні виділеними їй у власність кухнею 2-3, коридором 2-4, ванною 2-1, туалетом 2-2, верандою 3-3, у звязку з чим позивач позбавлена права готувати їжу на кухні, не може ходити до туалету та користуватися ванною кімнатою. На прохання позивача залишити належні їй приміщення та не перешкоджати в їх користуванні, відповідач вчиняє скандали, принижує позивачку та видворяє з будинку. У звязку з цим позивач вимушена ночувати у сусідів та знайомих, маючи усі повноваження власника вказаних кімнат та приміщень. Суд вважає, що відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Однак жодних домовленостей між сторонами щодо проживання у частині будинку, належній позивачці, її сина та невістки не укладалось. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Як вбачається з вимог ст.156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним в будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. При викладених обставинах, суд доходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню, тому що її інтереси порушені, вона не має змоги користуватися спірним майном за своїм розсудом, а відповідач своєю поведінкою створює неможливі умови для проживання в належних їй кімнатах та приміщеннях. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved