Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-15 00:00:00

Позивач звернулася в суд з даним позовом до відповідача та просить суд визнати останнього таким, що втратив право користування житлом - квартирою № 135 в будинку № 6 по вул. Малиновського у місті Дніпропетровську та зняти його з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що на праві приватної власності їй належить квартира № 135 в будинку № 6, яка розташована по вул. Малиновського в м. Дніпропетровську, що підтверджується договором дарування від 10.12.2004 року, яку їй подарував брат [PERSON]. Однак після відчуження квартири відповідач своєчасно не знявся з реєстрації в ній квартирі та виїхав жити до Російської Федерації, а у 2006 році він отримав російський [NUMBER] 08 542430. В зазначеній квартирі відповідач був зареєстрований 04.02.2010 р. разом зі своєю дружиною та двома дітьми. Після дарування їй своєї квартири в м. Дніпропетровську брат вже на протязі семи років там не зявляється. Таким чином позивач вважає, що порушується її право власності у звязку із наявністю небажаної реєстрації відповідача у квартирі, яка являється її власністю на підставі договору дарування. Такі обставини незаконно обмежують її право власності на квартиру, оскільки вона не має можливості вільно на власний розсуд використовувати житлову площу, безперешкодно відчужувати свою власність шляхом її продажу, передачі в заставу, в оренду, а крім того, сплачує комунальні послуги за сторонньою особою. Позивач до судового засідання не зявилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Представник 3-ї особи відділу громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області до судового засідання не зявився. При цьому надав суду листа в якому просить суд слухати справу у відсутність представника, винести рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачу на праві власності на підставі договору дарування від 10.12.2004 року укладеного між позивачем та відповідачем, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер № 4574. Однак після відчуження квартири відповідач своєчасно не знявся з реєстрації в ній квартирі та виїхав жити до Російської Федерації, а у 2006 році він отримав російський [NUMBER] 08 542430, виданий 23.05.2006 р. ОВД Бабушкінського району паспортно-візового відділення м. Москви. В паспорті мається відбиток печатки про реєстрацію [PERSON]: ОУФМС России по г. Москве зарегистирован [ADDRESS], 04 февраля 2010 г.. Що також підтверджує виписка з домової книги № 656149. В зазначеній квартирі відповідач був зареєстрований 04.02.2010 р. разом зі своєю дружиною та двома дітьми. Вже на протязі семи років відповідач у квартирі позивача не зявляється та не проживає. Позивач не чинила перешкод відповідачу в користуванні зазначеною квартирою. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач не проживає в спірному житловому приміщенні понад один рік без поважних причин. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Окрім цього відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Також до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Оскільки відповідач не проживає в квартирі позивача більше як один рік, перешкоди в користуванні жилим приміщенням відповідачу за вказаний період не чинились, суд вважає, що відповідача можливо визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Також суд вважає, що реєстрація відповідача в належному позивачу домоволодіння позбавляє його можливості належним чином володіти та користуватися даним будинком, оскільки він змушений нести невиправдані додаткові витрати по оплаті комунальних послуг. Таким чином, виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач не проживає в спірному житловому приміщенні понад 6 місяців без поважних на те причин, тому вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими та повинні бути задоволенні.

Outcome: approved