Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-16 00:00:00

Позивач [PERSON] 27.07.2011 року звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, яку уточнив 29.08.2011 року та просить поновити його на роботі прибиральником гарячого металу, оплатити йому час вимушеного прогулу з 11.07.2011 року у розмірі середньомісячного заробітку. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він працював прибиральником гарячого металу на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з грудня 2000 року. Наказом № 909/п від 11.07.2011 року був звільнений з підприємства за прогул без поважної підстави згідно п.4 ст.40 КЗпП України. Вважає звільнення незаконним, так як 11.06.2011 року відносно нього начальником зміни №2 ТОВ «АБ Тайфун», охоронцями та працівником СПЦ №1 безпідставно було складено акт про порушення, що він 11.06.2011 року о 21 годині 05 хвилин нібито знаходився на підприємстві з ознаками нетверезого стану: запах алкоголю з рота, нестійкість позиції, язик обкладений білими плямами, зміна кольору шкіри обличчя. Із записами в акті про порушення він категорично не згоден, у звязку з чим відмовився його підписувати, про що було складено відповідний акт. О 23 годині 30 хвилин його перевірили на наявність алкогольного спяніння у медичному пункті, де спеціальний пристрій показав наявність 1,8 проміле алкоголю. Таку перевірку вважає незаконною, оскільки не впевнений у достовірності інформації, що містить медична довідка. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Зазначив, що 11.06.2011 року він не вживав алкоголю перед робочою зміною. На робочому місці у зміну з 11.06.2011 року на 12.06.2011 року був відсутній, оскільки його безпідставно відсторонили від роботи з надуманих підстав, що начебто він перебував у нетверезому стані. Акт про порушення та довідку, складену після його огляду медсестрою, вважає неналежними доказами, оскільки на огляд до комунального закладу «Психоневрологічний диспансер м. Кривий Ріг» щодо виявлення наявності алкоголю в крові, його не возили. Після подій 11.06.2011 року він повноцінно працював на своєму робочому місці, поки наказом від 11.07.2011 року його не було звільнено за п.4 ст. 40 КЗпП України. Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, вважаючи їх безпідставними, а звільнення позивача таким, що ґрунтується на нормах трудового законодавства. Суд, вислухавши сторони, свідків, проаналізувавши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, і ці обставини не заперечувалися сторонами, що позивач [PERSON] з 22.12.2000 року працював у СПЦ № 1 ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» прибиральником гарячого металу та був звільнений 11.07.2011 року за прогул без поважної причини. Зазначені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача та копією наказу про звільнення з підприємства за прогул без поважної причини від 11.07.2011 року № 909/п (а.с.18,39). Як убачається з копії наказу, підставою для звільнення стало те, що [PERSON], прибиральник гарячого металу СПЦ №1 11.06.2011 року у зміні з 22-00 до 07-00 12.06.2011 року о 21-05 по шляху прямування на роботу, був затриманий при вході на територію підприємства, КПП № 9 у нетверезому стані, до роботи не допущений, чим скоїв прогул. Позивач у судовому засіданні категорично заперечував, що він перебував у стані алкогольного спяніння, вважає, що ці обставини відповідачем не доведені. Ознаки алкогольного спяніння, зазначені у акті почервоніння очей є наслідком умов роботи з гарячим металом, інших ознак, зазначених в акті - запаху алкоголю з роту, нестійкості пози, у нього не було. У той же час, з досліджених у судовому засіданні доказів пояснень свідків, письмових доказів, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог та невідповідність обставин, викладених позивачем обставинам, які зясовані у судовому засіданні. Факт затримання [PERSON] на контрольно-пропускному пункті № 9 ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» з підозрою на перебування у стані алкогольного спяніння у судовому засіданні підтвердив свідок [PERSON] охоронник ТОВ «АБ «Тайфун», який пояснив, що у них викликало підозру поведінка та зовнішній вигляд [PERSON], через що він був затриманий для зясування обставин та складання відповідного акту. З метою посвідчення факту перебування позивача у стані алкогольного спяніння було складено акт № 1443/4184 від 11.06.2011 року, який підписали начальник зміни № 2 [PERSON], охоронники ТОВ «АБ «Тайфун» [PERSON], [PERSON], а також вальцювальник сортопрокатного цеху № 1 [PERSON] При складанні акту був присутній начальник зміни Управління з охорони праці та пожежної безпеки [PERSON] (а.с.29 на звороті). Зазначені обставини в судовому засіданні підтвердили свідки [PERSON], [PERSON] Позивач з актом був ознайомлений, але від його підпису відмовився, про що він не заперечував у судовому засіданні та ці обставини підтверджуються актом від 11.06.2011 року (а.с.29). Крім того, 11.06.2011 року в період з 23-45 до 23-58 [PERSON] було оглянуто медичним працівником, відповідальною за проведення передрейсового (післярейсового) медичного огляду [PERSON], яка при огляді встановила наявність запаху алкоголю у повітрі, що видихається, гіперемію склер очей, обличчя, тремор рук, нестійку ходу, обкладання язика білим нальотом. Також було зафіксовано підвищення артеріального тиску та пульсу. При проведенні проби на алкоголь за допомогою спеціалізованого приладу для визначення концентрації парів етанолу у повітрі, що видихається «Алконт 01СУ» (Свідоцтво про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки (Україна) № UА-МІ/3р-649-2004, видане 22.03.2004 року), було встановлено позитивний результат, а саме 1,8 проміле алкоголю. Зазначені обставини підтверджуються доповідною запискою № 161 від 11.06.2011 року (а.с.30) та у судовому засіданні підтвердила свідок [PERSON], яка має довідку про проходження навчання та присвоєння індивідуального номера, а також включення до реєстру медичних працівників, які мають право проводити передрейсові (післярейсові) медичні огляди водіїв транспортних засобів (а.с.36). Відповідно до положень Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоровя України від 09.09.2009 року № 400/666, допустимим значенням є цифровий показник, що не перевищує 0,2 проміле алкоголю в крові. У звязку з вище викладеним, позивача не було допущено до роботи та у його робочу зміну з 22-00 годин 11.06.2011 року до 07-00 годин 12.06.2011 року на робочому місці він був відсутній без поважних причин. Суд вважає, що відповідач, відстороняючи позивача від роботи, діяв відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про охорону праці», а при розірванні трудового договору за п.4 ст. 40 КЗпП України ним було дотримано вимоги ст. 43 КЗпП України та Правил внутрішнього трудового розпорядку, затверджених Конференцією трудового колективу (а.с.25-28) та отримано згоду профспілкового комітету на звільнення, що підтверджується копією протоколу засідання цехового комітету сортопрокатного цеху № 1 від 08.07.2011 року, на якому позивач був присутній (а.с.40). Також відповідачем було дотримано вимоги ст.ст. 148,149 КЗпП України щодо строку для застосування дисциплінарного стягнення та порядку його застосування. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення підписаний директором департаменту по персоналу [PERSON], яка має на це повноваження згідно довіреності, виданої генеральним директором підприємства № 85-99 юр від 27.04.2011 року (а.с.22). Позивач заперечуючи проти підстав звільнення, а саме факту перебування його у нетверезому стані, будь-яких доказів на підтвердження своїх доводів не надав та не довів, що він був відсутнім на робочому місці з поважних причин. Статтею 147 КЗпП України власнику надано право на застосування до працівника, який порушив трудову дисципліну, таких заходів стягнення як догана або звільнення. Аналогічні положення закріплені і у Правилах внутрішнього розпорядку (п.30). Відповідач, застосувавши звільнення як захід стягнення, виходив з обставин, за яких було вчинено проступок, ступеню тяжкості вчиненого проступку. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає позовні вимоги недоведеними та відмовляє у їх задоволенні. Відповідно до п.1 ч.3 ст.81, ст.88 ЦПК України суд стягує з позивача на користь держави витрати на інформаційно-технічний розгляд справи в розмірі 120 грн. Від сплати судового збору сторони звільнено відповідно до ст. 4 Декрету КМУ «Про державне мито».

Outcome: approved