Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-29 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту що має юридичне значення, а саме те, що він, [PERSON], проживав з [PERSON] однією сімєю з травня 2004 року до моменту його смерті, 27 грудня 2010 року, в квартирі 14 по вул. Каштанова у будинку 5 місті Києві, мотивуючи свої вимоги тим, що він та [PERSON] були повязані спільним побутом та мали взаємні права та обовязки, також у звязку з хворобою спадкодавця він піклувався про нього, доставляв до медичних установ, доглядав його. Встановлення факту проживання однією сімєю зі спадкодавцем понад пять років до часу відкриття спадщини заявнику не обхідно для належного оформлення права на спадщину, що залишило після смерті [PERSON] В судовому засіданні представники заявника свою заяву підтримали повністю та просили суд її задовольнити. Представники зацікавлених осіб в судове засідання не з`явилися, в своїх листах просять слухати справу за відсутності їх представників. Вислухавши пояснення представників заявника, вивчивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню із наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] з 1957 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] - бабусею заявника, що підтверджується свідоцтвом про їх шлюб.. У 2001 році бабуся подарувала [PERSON] 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS], у які проживала разом із чоловіком. [PERSON] та [PERSON] були інвалідами та потребували сторонньої допомоги, що підтверджується відповідними виписками з лікарні та довідками про інвалідність. Як вбачається з довідки житлово-експлуатаційної контори № 311 від 17.06.2011 року [PERSON] проживав разом з [PERSON] в одній квартирі до моменту смерті останнього. Також суду надана поштова кореспонденція, яку заявник отримував за адресою, де проживав разом зі спадкодавцем. Судом було встановлено, що заявник, проживаючи однією сім`єю із [PERSON] вів з ним спільне господарство, вони разом купували продовольчі та побутові товари, мали спільний сімейний бюджет. Заявник допомагав у хатній роботі, купував ліки, продукти харчування, речі, необхідні у господарстві. Заявник доглядав за [PERSON], надавав йому необхідну допомогу та супроводжував до лікарні. За спільні кошти оплачувалась квартирна плата та комунальні послуги, вони разом робили поточний ремонт у квартирі. Заявник займався організацією похованням померлого [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина 1/2 частина квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Відповідно листа 15-ої державної нотаріальної контори м. Києва спадкова справа після його смерті заведена, заповіту [PERSON] за життя не складав. [PERSON] інших спадкоємців, крім заявника, ні за законом ні за заповітом не має, однак нотаріусом 15-ої державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено в оформлені спадщини, у звязку із відсутністю у нього документів, які б підтверджувати, що він є спадкоємцем померлого. Згідно зі ст.1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України: спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї . Виходячи з вище викладеного, на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та зважаючи на те, що встановлення даного факту необхідне заявникові для оформлення спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню за правилами ч. 2 ст. 256 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved