overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-12 00:00:00

В січні 2012 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 24 серпня 1991 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Корабельного районного управління юстиції за № 473. В обґрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені та відновлення подружніх відносин, збереження сім'ї неможливо у зв'язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем по справі, яка проживає разом із позивачем по справі. Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній, спору щодо порядку виховання та утримання дитини не має. В судове засідання позивач не з'явилась, надала до суду заяву, в якій позов підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, заперечень проти позову до суду не надійшло. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином і своєчасно, тому суд в порядку ст. 224 ЦІПК України, за згодою позивача вважає за можливій розглянути справу заочно. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 серпня 1991 року, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Корабельної районного управління юстиції за № 473. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом Із позивачем по справі, яка проживає разом із позивачем по справі т знаходиться на її утриманні. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї тa поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права дитини. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачем надано заяву про залишення їй прізвища, яке вона отримала при реєстрації шлюбу, а тому відповідно до ст. 113 СК України, відповідачу слід залишити прізвище - [PERSON]. В порядку ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-12 00:00:00

позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення в її користь аліменти на утримання дитини, сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500грн. щомісячно, посилаючись на те, що відповідач по справі являється батьком дитини, фізично здоровий, інших утриманців немає, однак матеріальної допомоги на утримання та виховання сина не надає. У судове засідання позивачка не зявилася, однак подала заяву, в якій змінила позовні вимоги, а саме просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 400 грн. щомісячно, справу просить слухати у її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився без поважних причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Таким чином суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, сторонами перебувають в шлюбі з \~25.10.2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.3). Відповідач по справі, [PERSON], являється батьком малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.4). Як встановлено у судовому засіданні, дитина проживає з матірю-позивачкою по справі, [PERSON], що підтверджується довідкою №33 виданою 05.01.2012 року Войнилівською селищною радою Калуського району (а.с.5). За змістом ст.ст.180,181 п.3 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька, у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-12 00:00:00

\~\~\~\~ позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення в її користь аліменти на утримання дитини, сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 500грн. щомісячно, посилаючись на те, що відповідач по справі являється батьком дитини, фізично здоровий, інших утриманців немає, однак матеріальної допомоги на утримання та виховання сина не надає. \~\~\~\~\~ У судове засідання позивачка не зявилася, однак подала заяву, в якій змінила позовні вимоги, а саме просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 400 грн. щомісячно, справу просить слухати у її відсутності. \~\~\~ Відповідач у судове засідання не зявився без поважних причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Таким чином суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. \~\~\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. \~\~\~ Як встановлено у судовому засіданні, сторонами перебувають в шлюбі з \~25.10.2003 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.3). \~\~\~ Відповідач по справі, [PERSON], являється батьком малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а.с.4). \~\~\~\~ Як встановлено у судовому засіданні, дитина проживає з матірю-позивачкою по справі, [PERSON], що підтверджується довідкою №33 виданою 05.01.2012 року Войнилівською селищною радою Калуського району (а.с.5). \~\~\~ За змістом ст.ст.180,181 п.3 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька, у твердій грошовій сумі. \~\~\~\~ У відповідності до ст.88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. \~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-12 00:00:00

Заявник звернувся до суду з вищеназваною заявою, в якій просив суд встановити факт його спільного проживання однією сім'єю разом із матір'ю [PERSON] по день її смерті 08 жовтня 2008 року. Заявник в судовому засіданні підтримала вимоги, надав пояснення аналогічні обставинам, викладеним в позові. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини нез'явлення не повідомив. Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що [PERSON] з 2007 року проживав разом з матір'ю [PERSON] у буд.24 по вул.. Комарова, м. Лисичанська Луганської області. Судом досліджені наступні докази: копія свідоцтва про смерть; копія свідоцтва про народження, довідка вуличного комітету, копія договору купівлі-продажу, копія технічного паспорту, копія паспорта та іден. номеру позивача. Суд, вислухавши пояснення заявника, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 08 жовтня 2008 року померла мати заявника [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку №57 по вулиці Піонерська в місті Лисичанську Луганської області, яка належала [PERSON] згідно договору купівлі-продажу. Батько заявника [PERSON] помер 21 травня 1987 року. Мати прийняла спадщину, так як мешкала разом з померлим. На момент смерті матері, заявник проживав разом з померлою за адресою: м. Лисичанськ вул. Комарова, буд. 24, вели спільне господарство. Заявник фактично прийняв спадщину після померлої, як такий що мешкав разом зі спадкодавцем на день смерті. Підтвердження факту сумісного проживання однією сім'єю йому необхідно для отримання свідоцтва про право на спадщину. Таким чином, суд доходить висновку, що є передбачені законом підстави для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] спілка Теребовлязвернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором та відсотків від 11жовтня 2011 року № 3951 на загальну суму 5577грн.,26 коп., з яких 5000грн., сума непогашеного кредиту та 577грн., 26коп. відсотків . Представник позивача у судове засідання не зявився однак надав суду письмову заяву у якій просить справу слухати у його відсутності позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка у судове засідання не з`явиляся, однак надала суду письмову заяву у якій позов визнає та просить слухати справу у її відсутності. Суд, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки позовні вимоги у попередньому судовому засіданні визнані відповідачкою, згідно її заяви. Дані позовні вимоги також доводяться матеріалами цивільної справи, які у попередньому судовому засіданні не досліджувалися, оскільки докази, що зібрані по справі відповідають фактичним обставинам і відповідачкою не заперечуються. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги позивача [PERSON] спілки Теребовляслід задоволити та стягнути із відповідачки [PERSON] в користь позивача заборгованість за кредитним договором від 11 жовтня 2011 року. Понесені позивачем судові витрати покласти на відповідачку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-12 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та регулятивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому трудової книжки. Свої вимоги він обґрунтовує тим, що у січні 2012 року почав готувати документи до Управління Пенсійного фонду України в Томаківському районі щодо призначення пенсії. Після чергової перевірки документів в Пенсійному фонді йому вказали на помилку, яка допущена в трудовій книжці. А саме, на першій сторінці трудової книжки в прізвищі. Замість прізвища на російській мові «Матвейчук»запис зроблено «Матвийчук». Трудову книжку заведено у 1970 році на підприємстві «Михайлівська птахофабрика», яке вже ліквідовано без встановлення правонаступника. Такі справи у судах виникають внаслідок помилок у документах. Але помилки можуть виправляти, насамперед, організації та органи, які видали даний документ. Тому суд має переконатися, що документ належить саме заявнику і що організація не має можливості внести необхідні виправлення. При цьому суд не має права встановлювати ідентичність імен, по батькові і прізвищ осіб, по різному іменованих у різних документах. Тому заявник вважає, що вирішення даного питання в позасудовому порядку є неможливим. У судовому засіданні заявник дані заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд ухвалити рішення про встановлення факту належності йому вказаної трудової книжки. Заінтересована особа –представник Управління ПФУ в Томаківському районі в судове засідання не з’явився, але надали до суду письмову заяву, що проти заявлених вимог про встановлення факту належності трудової книжки [PERSON] не заперечують. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши заявника, який наполягає на заявлених вимогах, вважає, що дана заява підлягає задоволенню, так як знайшла своє підтвердження: поясненням заявника та документами, які посвідчують його особу, а саме: свідоцтвом про народження (серія ЯЭ № 047267), в якому зазначено його прізвище російською мовою «Матвейчук»; копією паспорту серії АЕ 312444 виданого на ім’я заявника, з якої також вбачається, що прізвище заявника російською мовою зазначено «Матвейчук», а українською мовою - «Матвійчук». Як вбачається із титульного аркушу трудової книжки заявника, заповненої 25.04.1970 року, його прізвище на російській мові помилково записано»Матвийчук», замість «Матвейчук». Тобто факт належності вищевказаної трудової книжки заявнику саме [PERSON] підтверджується відповідністю інших відомостей, а саме: про її ім’я, по батькові, дату народження заявника, зазначених у трудовій книжці із відомостями, зазначеними в паспорті та свідоцтві про народження. Відповідності до п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім’я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім’ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 30.05.2008 року померла її мати [PERSON], після її смерті залишилось спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS]. Вказану квартиру померла заповіла своєму синові, рідному брату позивачки, [PERSON], який за рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 05.12.2011р. був усунений від права на спадкування після смерті його матері [PERSON] Після смерті матері вона не мала можливості звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки існував заповіт на користь її брата, лише тепер, коли останній усунений від спадкування після смерті їхньої матері, вона як єдина спадкоємиця за законом звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак їй було відмовлено, оскільки з часу відкриття спадщини минуло більше шести місяців. Через вказані обставини просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини за законом. Представник позивачки [PERSON] у судове засідання не з’явився, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позову. Представник відповідач у судове засідання також не з’явилася, надіслав до суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми боргу згідно боргової розписки в розмірі 4400 (чотири тисячі чотириста) гривень, зазначивши, що 16.07.2009 року між ним та відповідачем був укладений договір позики на суму 550 доларів США, що по курсу складає 4400 гривень, відповідно до якого відповідач отримав від нього вищевказану суму строком на 2 місяці та зобов’язався 16.09.2009 року її повернути. Проте відповідач взяті на себе зобов’язання не виконав, у встановлений строк суму боргу не повернув. Тому просить стягнути з нього на свою користь суму боргу в розмірі 4400 гривень, три відсотки річних за користування позикою в розмірі 293 гривні,, а всього 4693грн., а також понесені при зверненні до суду витрати. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з’явилася, надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з’явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі ст. 224 ЦПК України, заочно. Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 16.07.2009 року між сторонами укладено договір позики, згідно до якого відповідач отримав від позивача в борг та зобов’язався повернути через два місяці грошову суму в розмірі 550 доларів США, що по курсу на день звернення до суду з позовом складає 4400 грн. На підтвердження укладення договору позики та його умов позивачем відповідно до вимог ч. 2 ст. 1047 Цивільного Кодексу України надано суду розписку відповідача. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві позику (в т.ч. грошові кошти у такій самій сумі) в строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно до ст.ст.610 та 611 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання. У разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки у виді штрафу або пені. Відповідач свої зобов’язання по поверненню суми боргу в розмірі 4400 гривень не виконав, у зв’язку з чим з нього підлягає стягненню вказана сума боргу. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов’язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому з відповідача підлягають стягненню три відсотки річних у розмірі 293 гривні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вказаним позовом, в якому просили позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина –[PERSON], [INFO], посилаючись на те, що дитина перебуває під їх опікою, вони займаються його вихованням та розвитком. Відповідач після звільнення з місць позбавлення волі намагався зустрітися з дитиною, але [PERSON] не пам’ятає батька та не бажає зустрічатися з ним. Крім того, орган опіки та піклування м. Лисичанська вважає недоцільним повернення дитини відповідачу, оскільки емоційна-вольова сфера дитини була порушена, [PERSON] почував себе невпевнено, був замкнений, спостерігалися прояви тревоги. Мати дитини –[PERSON] померла у 2005 році. Просили позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітнього [PERSON], [INFO]. Позивачі у судовому засіданні позов підтримали, надали пояснення аналогічні обставинам, викладеним в позові. Представник позивачів [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, згоден на позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього [PERSON], [INFO]. Представник 3-ї особи у судовому засіданні позов вважає таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд у разі наявності законних підстав задовольняє його. З матеріалів справи вбачається, що мати дитини [PERSON] померла у 2005 році. Відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідач з 2006 року перебував в місцях позбавлення волі, тому рішенням виконкому Жовтневої районної у м. Луганську ради №82/4 від 19.05.2009 р. створена прийомна сім’я на базі родини Яковлєвих з 22.05.2009 року. Позивачі належним чином виконують свої обов’язки, створюють для [PERSON] всі умови для розвитку та навчання. Орган опіки та піклування м. Лисичанська вважає недоцільним повернення дитини відповідачу, оскільки емоційна-вольова сфера дитини була порушена, [PERSON] почував себе невпевнено, був замкнений, спостерігалися прояви тревоги. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов’язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 214,60 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення коштів посилаючись на те, що 21 липня 2008 року [PERSON], чиї інтереси він представляє за довіреністю надав відповідачу кошти в розмірі 50 000 грн. на строк до 21 липня 2009 року. Передача коштів була оформлена розпискою. В обумовлений строк відповідач кошти не повернула, а тому позивач звернувся до суду. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, стягнути з відповідача кошти у розмірі 50 000 грн. Відповідач в судове засідання не з»явилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 21 липня 2008 року [PERSON] передав у борг [PERSON] 50 000 грн. Вказану суму грошей відповідач зобов’язувалась повернути до 21 липня 2009 року, на підтвердження чого між сторонами укладений договір позики. Однак у визначений договором строк відповідач взяті на себе зобов’язання не виконала. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем ) у строк та в порядку, що встановлені договором. У встановлені строки відповідачем не були повернуті кошти позивачу , а тому підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON] Крім суми боргу , з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 500 грн.

Outcome: approved