Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-13 00:00:00

20.04.2011року філія «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Івано-Франківськ» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за іпотечним кредитним договором, посилаючись на те, що за іпотечним кредитним договором від 14.07.2006 року за № 830 Промінвестбанк надав відповідачу кредит в сумі 130 000 грн. на придбання нерухомого майна (квартири), під заставу цього ж нерухомого майна. Згідно укладеного договору відповідач зобовязується погашати наданий кредит відповідно до графіку погашення, який є додатком до цього договору, а також своєчасно сплачувати проценти та інші платежі, передбачені цим договором. Умови договору відповідачем не виконувалися належним чином, починаючи з 2008 року відповідач не виконує своїх зобовязань щодо повернення кредиту сплати процентів за користування ним, комісійні, пені, що привело до того що утворилася заборгованість станом на 07.04.2011 року заборгованість складає 170 047,97 грн., в тому числі прострочена заборгованість - 40 396 грн., термінова заборгованість - 68 848 грн., прострочена заборгованість по відсотках - 49 322,53 грн. відповідно до п. 6.4 договору встановлено, що за несвоєчасну сплату сум кредиту та процентів за користування, позичальник сплачує банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення. Також відповідно до вказаного пункту нарахована пеня в сумі 11 481,44 грн. Пунктом 5.3.2. договору про іпотечний кредит встановлено, що банк має право вимагати від позичальника, [PERSON] сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та процентів за користування ним, сум неустойки і збитків. Забезпеченням вимог Промінвестбанку, що випливають з договору про іпотечний кредит №830 від 14.07.2006 року є договір іпотеки, який 14.07.2006 року за зареєстрованим №1959 посвідченим приватним нотаріусом Галицького районного нотаріального округу. Відповідно до цього договору в якості забезпечення зобовязань по договору про іпотечний кредит позичальник, [PERSON] передав в іпотеку банку трьохкімнатну квартиру заг.площею 53,2 кв.м., яка знаходиться за адресою м. Бурштин по вул. В.Стуса, 5/65 та належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу. Так, п. 3.1.4 договору iпотеки встановлено, що банк має право у випадках невиконання зобовязань за договором про іпотечний кредит, у тому числі якщо кінцевий термін повернення кредиту ще не настав звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до п.5 цього договору та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, яка визначена на момент фактичного задоволення включаючи сплату процентів, неустойки та інших платежів, згідно укладеному договору. Згідно законодавства боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у встановлений договором строк. Оскільки дані зобов'язання не виконуються, позивач змушений був звернутися з позовом в суд, просить задовольнити з викладених підстав. 31.08.2011року позивач надіслав на адресу суду заяву про уточнення позовних вимог в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по договору про іпотечний кредит №830 від 14.07.2006 року в сумі 170 047, 97 грн. шляхом звернення стягнення на нерухоме майно,яке є предметом іпотеки,згідно договору іпотеки, який 04.07.2006р. за реєстровим № 1559 посвідчив приватний нотаріус. Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених в позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог. Одночасно зазначив,що 16.12.2008 р. приватний нотаріус Чіпко вчинила виконавчий напис про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS] що в м,Бурштині Галицького району яка належить [PERSON], та погашення за рахунок коштів,отриманих від реалізації зазначеної квартири боргу [PERSON] перед позивачем по Договору про іпотечний кредит від 14.07.2006 р. № 830 в сумі 114 583,66 грн. Вважає,що якщо рішення суду від 26.11.2010 р. скасовано цей виконавчий напис то він скасований повністю а не в якійсь частині,тобто повторного стягнення не відбулося. Цим же рішенням суд не залишив без скасування ніяких інших частин скасованого судом виконавчого напису. Вважає безпідставними твердження відповідача про ніби то неможливість обрахунку ним суми із суми заборгованості. Наданий позивачем розрахунок є повний і точний. Не заслуговують на увагу також твердження відповідача про те банком застосовувалася різна відсоткова ставка,що вказує на її збільшення в односторонньому порядку і ним не погоджено. В п.2.2 Договору про іпотечний кредит №830 який підписав відповідач зазначено,що за користування кредитом встановлюється процентна ставка в розмірі 15,5% а п.6.5 передбачено,що у випадку порушень позичальником строку погашення одержаного ним кредиту він сплачує проценти в розмірі 26% річних від простроченої суми згідно ст.. 625 ч.2 ЦК України. На його переконання позивач не збільшив в односторонньому порядку відсоткову ставку а застосував передбачені Договором процентні ставки в залежності від наявності або відсутності прострочки погашення частин кредиту відповідно до Графіку погашення кредиту,який є Додатком до кредитного договору. Просить позовні вимоги задоволити. Відповідач позовних вимог не визнав і пояснив,що визнає укладення договору з позивачем однак не згідний з процентами нарахованими позивачем та пені. Просить винести рішення яким стягувати заборгованість а не звертати стягнення на нерухоме майно. Перевіривши та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що сторони уклали іпотечний кредитний договір від 14.07.2006 року за № 830 з графіком погашення кредиту за яким Промінвестбанк надав відповідачу кредит в сумі 130 000 грн. на придбання нерухомого майна (квартири), під заставу цього ж нерухомого майна (а.с.9-13). Протягом дії кредитного договору відповідач не виконував його вимоги, внаслідок чого на час предявлення позову відповідач, [PERSON] має заборгованість в сумі 170 047,97 грн., в тому числі прострочена заборгованість -40 396 грн., термінова заборгованість - 68 848 грн., прострочена заборгованість по відсотках - 49 322,53 грн., пеня - 11 481,44 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с.16-18), копіями квитанцій підтверджується факт отримання готівкових коштів на суму 130 000 грн. (а.с. 14-15). Забезпеченням вимог Промінвестбанку, що випливають з договору про іпотечний кредит №830 від 14.07.2006 року був укладений договір іпотеки, який 14.07.2006 року зареєстрований за №1959 та посвідчений приватним нотаріусом Галицького районного нотаріального округу, [PERSON], згідно цього договору вбачається, що відповідач, [PERSON] передав в іпотеку банку трьохкімнатну квартиру заг. площею 53,2 кв.м., яка знаходиться за адресою м. Бурштин по вул. В.Стуса, 5/65 та належить на праві власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу (а.с.19-21,22, 23). Тобто сторони у відповідності із ст.ст. 1046, 1048, 1054 ЦК України перебувають у договірних стосунках з приводу надання та отримання кредиту і відповідач не виконав умов кредитного договору і тому відповідно до ст. 610 ЦК України вважається таким, що порушив зобов'язання, що в свою чергу згідно із ст.ст. 549, 550 ЦК України і умов кредитного договору є підставою для застосування пені. У відповідності до вимог ст. 33 ч.1 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежне виконання боржником основного зобовязання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім цього відповідач зобов'язаний сплатити суму кредиту та відсотки за користування кредитом на підставі умов договору та ст. 1048 ЦК України. Представлений позивачем розрахунок заборгованості і пені проведений на підставі умов договору. Суд не приймає до уваги посилання відповідача про неправильність нарахування відсотків та пені так як в судовому засіданні ним такі факти не доведені а доводи позивача є обґрунтованими. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 527 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу. Однак, відносно стягнення пені суд враховує матеріальне становище відповідача,який на даний час не працює,наявність заборгованості перед іншими кредиторами та застосовує ст.1193 ч.4 ЦК України і зменшує суму пені до 6190грн.81 коп.,тобто позов підлягає до часткового задоволення. Окрім того з відповідача слід стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору та витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ. На підставі вищевикладеного ст.ст. 525-527, 549, 610-612, 1046-1050, 1054,1193 ЦК України, ст.ст. 7, 33, 39, 41, 43 Закону України «Про іпотеку» та

Outcome: partial