Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-19 00:00:00

В вересні 2009 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, в якому просили зобовязати відповідачку усунути перешкоди у спілкуванні з онуком [PERSON], [INFO] та визначити такі способи їх спілкування та вихованні онука, як надання можливості кожної суботи та в день народження дитини побачення з ним з 12 до 18 години. До початку розгляду судом справи позивачі шляхом подання письмової заяви змінили та уточнили свої позовні вимоги та просили визначити спосіб їх участі у вихованні дитини та встановити дні та часи спілкування з нею щотижня з 18 години пятниці до 18 години неділі, а також один раз на рік в літній період часу мати можливість оздоровити хлопчика на морі. В судовому засіданні позивачі та їх представник підтримали вищезазначені позовні вимоги та просили їх задовольнити. Відповідачка позов не визнала та просила в його задоволенні відмовити, посилаючись на те, що після розірвання шлюбу з батьком дитини [PERSON], хлопчик залишився проживати з нею і вона не заперечувала проти спілкування дитини з позивачами. На даний час вона проживає у цивільному шлюбі з чоловіком, який добре ставиться до її сина при тому, як його рідний батько ніякої участі у вихованні та матеріальному забезпеченні сина не приймає. На її думку позивачі при спілкуванні з малолітнім [PERSON] негативно впливають на нього, некоректно висловлюються про неї в присутності дитини, а також зловживають спиртними напоями. Представник органу опіки та піклування Служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради Миколаївської області в судовому засіданні пояснила, що спеціалістами служби були обстежені умови проживання сімї [PERSON] та встановлено, що позивачами створені умови для періодичних зустрічей з онуком. Заперечення [PERSON] проти таких зустрічей обґрунтовуються тільки тим, що бабуся [PERSON] в присутності дитини негативно про неї висловлюється. Орган опіки та піклування прийшов до висновку про те, що [PERSON] має право приймати участь у вихованні свого онука [PERSON] та спілкуватися з ним у першу та третю суботу місяця з 10.00 до 19.00 години за умови формування у дитини позитивного образу батька та матері. При цьому спеціалістами служби було встановлено, що [PERSON] не є рідним дідусем малолітнього [PERSON]. Вислухавши пояснення сторін, представника позивачів, думку представника органу опіки та піклування Служби у справах дітей Южноукраїнської міської ради, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Спілкування та виховання поняття взаємоповязані. Спілкування впливає на процес виховання, а виховання дитини здійснюється через спілкування з ними. Судом встановлено, що син [PERSON], [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачкою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 11). Від шлюбних відносин у них 12 січня 2006 року народився син [PERSON]. Та обставина, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], підтверджується також і довідкою дошкільного закладу, який відвідує дитини (а.с. 9). Як видно із свідоцтва (а.с. 26), шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 12 травня 1989 року відділом ЗАГС Арбузинського райвиконкому за актовим записом № 26. Відповідно до свідоцтва (а.с. 27) [PERSON] є сином [PERSON]. Після реєстрації шлюбу з [PERSON], [PERSON] було присвоєно прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6). У власності [PERSON] знаходиться двокімнатна квартира [ADDRESS], що підтверджується копією технічного паспорту на квартиру (а.с. 13) та випискою з домової книги (а.с. 12). За правилами ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідачка не надала суду жодного доказу того, що позивачі зловживають спиртними напоями та своїм спілкуванням з дитиною можуть зашкодити її розвитку. При обстеженні житлово-побутових умов сімї [PERSON], комісією Служби у справах дітей було встановлено, що житло, в якому проживають позивачі, обладнане відповідними меблями, побутовою технікою та предметами тривалого вжитку. У кімнатах чисто та затишно. Для малолітнього [PERSON] облаштована окрема кімната. Для хлопчика є окреме спальне місце, є також місце для навчання та відпочинку. Сімя матеріально забезпечена. Тому комісія прийшла до висновку про те, що для виховання, розвитку та проживання створені всі необхідні умови (а.с. 32). Відповідно до даних довідки медичного закладу (а.с. 46), [PERSON] на обліку у лікаря нарколога не перебуває. Тому суд приходить до висновку про те, що посилання відповідачки на негативний вплив позивачів на розвиток та виховання малолітнього [PERSON] є необґрунтованим, а можливість встановлення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею дідуся та бабусі передбачено чинним сімейним законодавством. Але судом встановлено, що [PERSON] не є рідним батьком [PERSON], а тому і не може бути рідним дідом малолітнього [PERSON]. Тому суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка набрала чинності для України 27.09.1991 року, в усіх діях щодо дітей, суди мають приділяти першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства», дитина має право на сім`ю, спілкування з обома батьками та на піклування як з боку матері, так і з боку батька. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а саме необхідно встановити [PERSON] дні зустрічей з онуком та надати можливість спілкування з ним в першу та третю суботу кожного місяця та один тиждень на рік в літній період. Зобовязати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у спілкуванні з онуком.

Outcome: partial