Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-21 00:00:00

13.12.2011 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] та визнання за ним права власності на вказану квартиру. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов у повному обсязі та позивач пояснив, що йому, як працівнику колгоспу ім. Леніна (на даний час - ПСП «Відродження»), згідно спільного рішення адміністрації і профкому ім. Леніна, в 1992 р. було надано двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Після чого позивач разом із своєю сімєю вселився і став проживати у вказаній квартирі, та в подальшому вирішив придбати її у власника, для цього сплатив визначену вартість квартири відповідачу, тобто таким чином між ним та відповідачем було фактично здійснено договір купівлі-продажу вказаної квартири. Однак, вказаний договір у встановленому законом порядку ними не було засвідчено. Зараз відсутність нотаріального посвідчення вказаного договору перешкоджає позивачу розпорядитись належною йому квартирою. Тому просить позов задовольнити. В судове засідання представник відповідача не зявився, але надав суду заяву з клопотанням слухати справу у відсутність їхнього представника, позов визнають повністю. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Рішенням профкому колгоспу ім. Леніна с. Грушівка Первомайського району Миколаївської області від 11 вересня 1992 р., [PERSON] було виділено однокімнатну квартиру № 13 в 16-квартирному житловому будинку № 43 по вул. 40 років Жовтня в м. Первомайську Миколаївської області (а.с. 8-10), яка зареєстрована за Радгоспом ім. В.І. Леніна на підставі рішення виконкому Первомайської міської ради від 27.11.1992 р. (а.с. 17). Згідно довідки (а.с. 5), в 1992 р. [PERSON] за придбання вказаної квартири було сплачено колгоспу ім. Леніна 137\~800 крб. Згідно довідки (а.с. 18), ПСП «Відродження» являється правонаступником колгоспу імені «Леніна». Викладене свідчить, що між сторонами, був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який в нотаріальному порядку засвідчений не був. З пояснень позивача та матеріалів справи вбачається, що після передачі грошей позивач одразу ж зі своєю сімєю продовжив проживати у вказаній квартирі, тобто умови договору купівлі-продажу сторонами були виконані. Згідно ст. 47 ЦК України (в ред. 1963 р.), у випадку повного виконання договору, такий договір може бути визнаний дійсним за позовом однієї з сторін. Відповідно до ст. 220 ч. 2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ст. 334 ч. 3 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Враховуючи викладене, суд вважає, що є підстави для задоволення позову на підставі ст. 47 ЦК України (в ред. 1963 р.), ст. ст. 220 ч. 2, 334 ч. 3 ЦК України.

Outcome: approved