Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Ізяславської міської ради, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В позовній заяві вказує, що 30.12.2001 року померла його мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на майно, яке нею було нажито за життя, в тому числі на будинок та земельну ділянку, які розташовані по вул. Низова, 20 в м. Ізяслав. В судовому засіданні позивач позов підтримав та просить його задовольнити. Суду він пояснив, що у встановленому законом порядку, шляхом подачі заяви, їм отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1\\2 частину зазначеного у заповіті майна, в тому числі на житловий будинок по вул. Низовій, 20 в м. Ізяслав, яку він подарував [PERSON] своїй дружині. На іншу 1\\2 частину спадщини, своє право також оформила його сестра [PERSON] Право власності на земельну ділянку на якій розташований спадковий житловий будинок, звичним шляхом неможливою у звязку із відсутністю нормативно-грошової оцінки землі, що змусило її увернутись до суду із даним позовом та просити суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на 1\\2 частину земельної ділянки. Представник відповідача та до суду не зявився, але надав письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Відповідачка [PERSON] яка належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, не повідомивши суд про причину її неявки. Отже судом відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянуто в заочному судовому засіданні. Третя особа [PERSON] позов визнала та не заперечив проти його задоволення. З'ясувавши позицію позивача, думку третьої особи на стороні відповідача, дослідивши матеріали справи, суд визнає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст. 30 ЗК України (ред.1992 р.) при переході права власності на будівлі і споруди разом з цими обєктами переходить право власності чи право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення. Відповідно до ст. 116, 131 Земельного Кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади в межах їх повноважень; громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. Відповідно до ст. 1223, 1268, 1270 ЦК України право на спадкування мають всі визначені у заповіті; спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину, якщо протягом 6-місячного строку подав заяву до нотаріуса про її прийняття. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що позивач являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 30.12.2001 року (а.с. 12), та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1\\2 частину спадкового майна (а.с 5-6). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки розміром 0,1384 га, яка виділена для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства по вул.. Низовій, 20 в м. Ізяслав, та передав приватну власність, згідно рішення Ізяславської міської ради від 15.12.1993 року № 14 (а.с. 7). За таких обставин суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, визнавши позивачем право власності на 1\\2 частину земельної ділянки в порядку спадкуванню заповітом.

Outcome: approved