Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-16 00:00:00

У серпні 2011 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій, просив суд визнати [PERSON] такою особою, що втратила право користування житловим приміщенням - кімнатами [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований з місцем проживання у гуртожитку у [ADDRESS] . Договір найму житла, ордер на вселення або інший документ, який дає право відповідачу на проживання у гуртожитку за вказаною адресою відсутній. Факт не проживання відповідача у житловому приміщення - кімнаті [ADDRESS] підтверджується актом не проживання від 14.03.2011 року, складеного комісією у складі мешканців гуртожитку [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Посилаючись на те, що відповідач не проживає в кімнатах [ADDRESS] понад шести місяців без поважних причин, позивач просив позов, задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач в суд не з`явився про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, доказів проти задоволення позову не представив. Тому суд на підставі ч.4 ст.169, ст. 224 ЦПК України за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши письмові докази по справі, вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , як працівнику заводу, для проживання було надано житлове приміщення - кімната [ADDRESS] , яке перебуває на балансі позивача та в якій він був зареєстрований з 01 листопада 1988 року. Відповідно до ст. 128, 129 ЖК України житлова площа у гуртожитку надається спільним рішенням адміністрації підприємства та відповідно профспілкового комітету і на його підставі видається спеціальний ордер , який є єдиною підставою для вселення на надану житлову площу. Як зазначив представник позивача, рішення щодо надання відповідачу кімнат не приймалося і ордер на вселення йому не надавався, договір найму житла або інший документ. Що дає право відповідачу на проживання у гуртожитку, відсутній. Факт не проживання відповідача у житловому приміщення - кімнатах [ADDRESS] з 1989 року підтверджується актом про непроживання від 14.03.2011 року, складеного комісією у складі мешканців гуртожитку [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Таким чином вбачається, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 391 Цивільного Кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ст. 71 Житлового Кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів І його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шести місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, з огляду на те, що відповідач більше шести місяців відсутній в спірній кімнаті без поважних причин, не звертались до суду з заявою про продовження встановлено законом строку збереження за ними спірної квартири, мають інше постійне місце проживання, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved