Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звертаючись до суду з вказаним вище позовом просить визнати недійсними Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №751062 , який виданий на ім.я [PERSON] та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011083900022 та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №751063 , який виданий на ім.я [PERSON] та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011083900023, мотивуючи свої вимоги тим, що при оформлені технічної документації по присвоєнню кадастрового номеру земельній ділянці, власником якої вона є на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН № 040271, який був виданий їй 22 березня 2002 року, зясувалося, що на дану земельну ділянку видано 17 травня 2010 року оспорюванні Державні акти на право власності на ім.я [PERSON], чим було порушено права позивача. В судовому засіданні позивач [PERSON] позову визнала та просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала повноваження на представлення її інтересів представнику [PERSON] В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнав, вказавши, що оспорюванні правовстановлюючі документи на землю [PERSON] отримала відповідно до вимог чинного законодавства, тому відсутні підстави для визнання їх недійсними. Представники Чернігівської районної державної адміністрації, Управління Держкомзему у Чернігівському районі Чернігівської області, Довжицької сільської ради Чернігівського району Чернігівської області в судовому засіданні позов визнали та не заперечували проти його задоволення, вказуючи, що позовні вимоги є обґрунтованими. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації від 11 березня 2002 року № 117, видано 22 березня 2002 року Державний акт серії ІІ-ЧН № 040271 на право приватної власності на землю, площею 6.38 гектарів (пай № 387), що знаходиться на території Довжицької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.5). Даний номер паю визначений проведенням жеребкування членів бувшого КСП Україна (а.с.56). Також судом встановлено, що на цей же пай видано 17 травня 2010 року два Державні акти на право власності серії ЯИ № 751062 та серії ЯИ № 751063 на ім.я [PERSON], відповідно до яких вона є власником земельної ділянки площею 0,56 га, розташованої на території Довжицької сільської ради, кадастровий номер 7425581900:07:000:2387 та земельної ділянки площею 2,63 га, розташованої на території Довжицької сільської ради, кадастровий номер 7425581900:09:000:0387 ( а.с.53-54). Номер земельної частки (пай) [PERSON], який вказаний в оспорюваних державних актах - 387, визначався жеребкуванням, яке було проведено 22 червня 2009 року (а.с.52). Таким чином, відповідач [PERSON], отримала при жеребкуванні 22 червня 2009 року такий же пай, який належав на праві власності з 22 березня 2002 року позивачу [PERSON] Як вбачається з Технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки (паї) на території Довжицької сільської ради Чернігівського району та області на а.с.57-75, [PERSON], на підставі Сертифікату серії ЧН № 0211067, мала право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності КГСП Українарозміром 4,45 в умовних кадастрових гектарів. Оскільки даний Сертифікат був виданий на ім.я [PERSON], факт його належності [PERSON] встановлено рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 08 квітня 2009 року, яке набрало законної сили. Згідно наданого суду Списку жеребкування на а.с.55, відповідач [PERSON], яка зазначалася під прізвищем, вказаним в Сертифікаті [PERSON], отримала пай під № 6. З урахуванням наведеного, суд вважає, що доводи позову про видачу оспорюваних Державних актів з порушенням вимог земельного законодавства знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, оскільки встановлено, що земельна ділянка (пай) № 387, вказана в бланку оспорюваних державних актів на час їх видачі 17 травня 2010 року вже належала на праві власності [PERSON], а тому державні акти серії ЯИ № 751062 та серії ЯИ № 751063, видані на імя [PERSON], не можна вважати законними. Позивачка звертаючись до суду просить визнати вказані вище Державні акти недійсними. Проте, державний акт на право власності на землю є документом, яким підтверджується право особи, і він не може бути визнаний недійсним, оскільки право також не може бути визнано недійсним. Разом з тим, ст.21 Цивільного кодексу України визнано можливість визнати незаконним та скасувати правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права та інтереси. Таким чином, оспорюванні акти слід визнавати незаконними. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що порушені права [PERSON], як власника земельної ділянки (пай) № 387, підлягають поновленню, а оспорювані державні акти визнанню незаконними. На підставі викладеного,

Outcome: partial