Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-06 00:00:00

15 листопада 2010 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про захист честі, гідності фізичної особи та відшкодування моральної шкоди [PERSON] , [PERSON] про захист честі, гідності фізичної особи та відшкодування моральної шкоди (а.с. 4-7). \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~Позивач у позовній заяві, з урахуванням уточнень, та представник позивача у судовому засіданні, посилались на те, що відповідачі 13 вересня 2010 року, 23 вересня 2010 року, 13 жовтня 2010 року у дворі будинку [ADDRESS] нецензурно висловлювались на її адресу, а саме ображала її словами «повія, проститутка», що порушило права позивача. Тому позивач звернулась до суду з позовом в якому просить визнати поширену відповідачами інформацію такою, що не відповідає дійсності і порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача, зобов`язати відповідачів спростувати поширену ними інформацію перед зібранням мешканців будинку, стягнути у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 20\\~000 грн., а також покласти на відповідачів судові витрати (а.с. 4-7, 43). Позивач та її представник у судовому засіданні свої вимоги підтримали та просили суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідачі та їх представник проти позову заперечували, посилаючись на те що, зазначені позивачем обставини не мали місця, а між сім`ями [PERSON] та [PERSON] протягом тривалого часу існує конфлікт і даний та метою даного позову є застосувати тиск на сім`ю відповідачів, тому просили суд у задоволенні позову відмовити. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у неприязних відносинах через спір щодо користування прилеглою територією до будинку [ADDRESS] . Під час чергових конфліктів, які відбулися 13 вересня 2010 року близько 22:30 годин та 23 вересня 2010 року близько 16:00 години у дворі зазначеного будинку відповідач [PERSON] назвала позивача «проститутка, повія», зазначене підтверджується письмовими доказами, поясненнями сторін, а також копіями постанов Жовтневого РВ ДМУ УМВС України у Дніпропетровській області (а.с. 11, 15). Сам факт висловлювання «проститутка, повія`на адресу позивача з боку [PERSON] підтверджується поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили лише факт наявності вкрай напружених стосунків між сторонами, проте, поясненнями даних свідків не спростовується факт висловлювання «проститутка, повія`на адресу позивача. Правовідносини, що виникли між сторонами врегульовані нормами Конституції України, Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. За змістом ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Згідно цієї ж статті спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Відповідно до ст. 275 ЦК України, особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 ЦК України. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення. Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у судовому засіданні у їх сукупності, та вирішуючи вимоги позивача до відповідача про визнання інформації недостовірною, суд приходить до висновку про те, що інформація, поширена [PERSON] у дворі будинку [ADDRESS] , не відповідає дійсності, а тому є такою, що порушує особисті \\~немайнові \\~права позивача. \\~ Щодо вимог до [PERSON] , то враховуючи, що у судовому засіданні не було підтверджено факт висловлювання ним на адресу позивача недостовірної інформацій, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача [PERSON] є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають. Також, суд враховує, що відповідачами у судовому засіданні не доведено достовірності поширеної про позивача інформації, хоча, виходячи зі змісту ст. 277 ЦК України саме на відповідача покладено обов`язок доведення, що поширена ним інформація \\~відповідає дійсності. В той же час, позивач довів факт поширення про неї недостовірної інформації. Вирішуючи вимоги позивача щодо способу захисту порушеного права, суд враховує обставини при яких була поширена недостовірна інформація, враховує, спосіб запропонований позивачем, та вважає відмовити у задоволенні даної частини позовних вимог, оскільки, недостовірна інформація була поширена не на загальному зібрані мешканців будинку, а лише перед деякими особами, які приймали участь у справі в якості свідків та обізнані щодо розгляду даної справи у суді. Вирішуючи позовні вимоги позивача до відповідача стосовно завданої моральної шкоди, яка полягає у перенесених душевних стражданнях, яких позивач зазнала у зв`язку із пошщиренням недостовірної інформації та, враховуючи, характер та обсяг заподіяних позивачу моральних і фізичних страждань, з урахуванням ступеня вини відповідачів та інших обставин, зокрема, стану здоров`я позивача, істотності вимушених змін у їх життєвих і виробничих стосунках, суд, виходячи із принципів розумності та справедливості, вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок відшкодування моральної шкоди 500 грн., а у задоволенні іншої частини позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди \\~позивачу відмовити. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, суд вважає за необхідне судові витрати покласти відповідача [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved