Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання дитини з матірю та одноособового утримання матірю дитини. Посилалася на те, що вона з 15.06.2002 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], 01 грудня 2009 року їх шлюб було розірвано. У шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Вони разом з неповнолітнім сином з березня 2007 року проживали окремо від батька дитини, що підтверджує довідкою з місця проживання. [PERSON] за весь час окремого проживання матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав та не приймав участі у вихованні неповнолітнього сина. Вона самостійно несе витрати по утриманню дитини, зокрема, оплачує кошти необхідні для навчання в школі, купує одяг, несе додаткові витрати повязані з розвитком дитини. Просила встановити факт проживання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] з матірю [PERSON], [INFO] та факт одноособового утримання матірю [PERSON] неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала заяву в повному обсязі та підтвердила, викладені в ній обставини. Просила заяву задовольнити. Представники заінтересованих осіб у судове засідання не зявились, хоча належним чином були повідомлені про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, так як обставини викладені в ній підтверджуються. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.4-5). Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 01.12.2009 року їх шлюб було розірвано (а.с.6, 7). Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8). Відповідно до ч.4 ст.29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Згідно ст.3, ст.6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» від 11.03.2003 року, місце проживання адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад 6 місяців на рік. Громадянин України, який перебуває в Україні на законних підставах, зобовязаний протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Як вбачається з дослідженої у судовому засіданні довідки КЖРЕП №11 про склад сімї та реєстрацію № 2059 від 13.05.2011 року, [PERSON], [INFO] зареєстрований разом з матірю [PERSON], [INFO] за адресою м.Чернівці вул.Залозецького, 76-Г. Батько дитини [PERSON] за вказаною адресою не зареєстрований (а.с.10). Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що дана заява [PERSON] обґрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved