Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій просить визнати недійсним, з моменту укладення, договір іпотеки укладений між ТОВ Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компаніята ПАТ АКБ Київ від 13.09.2007 року із змінами та доповненнями внесеними дот вказаного договору в частині передачі майнових прав на квартиру № 159 за адресою м. Обухів, вул. Київська 174-а, та виключити дане майно з обтяжень на іпотеку та в реєстрі заборон на нерухоме майно, посилаючись на те, що майнові права на дану квартиру належать позивач. Як вбачається з матеріалів справи 05 червня 2006 року ТОВ «Перша Українська індустріально-інвестеційна компанія»надала довідку позивачу про інвестування 100% загальної площі обєкту інвестування. Цією довідкою підтверджується факт виконання позивачем зобовязання в частині оплати відповідачу 100% загальної площі обєкту інвестування, що складає 185 975 грн.(сто вісімдесят пять тисяч девятсот сімдесят пять) грн.. 83 коп. 03 березня 2011 року з метою захисту своїх прав та інтересів [PERSON] інвестор квартири [ADDRESS] було направлено запит до приватного нотаріуса [PERSON], про надання витягу з державного реєстру іпотек щодо перевірки наявності обтяжень майнових прав на обєкт інвестування. Відповідно до направленого запиту, [PERSON] отримала витяг з державного реєстру іпотек №30517487 від 03.03.2011 року, який свідчить, що майнові права на обєкт інвестування знаходиться під обтяженням. Підставою для обтяження майнових прав на обєкт інвестування є договір іпотеки №686п від 13.09.2007 року, що зареєстрований в реєстрі за № 5655380 від 13.09.2007 року і посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Про передачу майнових прав позивача свідчить наявний у справі додаток №6 до договору іпотеки, посвідчений [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 13 вересня 2007 року за реєстром № 686п. Позивач вважає, що він є інвестором будівництва будинку за адресою м. Обухів вул. Київська, буд. 174-а, згідно з івестиційним договором сплативши 100% вартості обєкта інвестування. Дане право було порушеним шляхом самовільного передання майнових прав позивача на обєкт інвестування в іпотеку за іпотечним договором від 13.09.2007 року укладеним між ТОВ «Перша Українська Індустріально-Інвестиційна Компанія»та ПАТ «АКБ «Київ». Діючи відповідно до умов договору позивач свої зобовязання виконав своєчасно та належним чином, відповідач же в порушення умов договору свої зобовязання не виконав і на час звернення до суду відповідач даний будинок не ввів в експлуатацію, не передав у власність позивачу визначену у договорі квартиру, в звязку з чим, на думку позивача, відповідач порушує його права інвестора, а тому він просить в судовому порядку визнати за ним майнові права на обєкт інвестування. В судове засідання представник позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачі будучи належним чином повідомлени про час, місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, що підтверджується відповідними розписками, про поважність неявки суд не повідомили, а тому суд ухвалив провести такий розгляд на підставі наявних у справі матеріалів. Відповідач-4 до судового засідання не зявилась але подала до суду заяву що вона має заперечення з приводу свого процесуального становища по справі і просить його змінити з відповідача на третю особу. Суд дослідивши та оцінивши матеріали справи встановив, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо отримання позивачем у власність проінвестовану, згідно договору, квартиру в будинку не введеному відповідачем в експлуатацію. Встановивши спірні правовідносини суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 47 Конституції України встановлено, що «кожен має право на житло, держава створює умови, за яких кожний громадян матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду; ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду». Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свого охоронюваного законом інтересу. Як розтлумачив Конституційний Суд України у своєму рішенні № 18-рп/2004 від 01 грудня 2004 року поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій ст. 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретними матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом цивільного захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально-правовим засадам. Загальні правові, економічні та соціальні умови інвестиційної діяльності на території України визначає Закон України «Про інвестиційну діяльність». Згідно статті 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність»встановлено, що інвестор має право володити, користуватися і розпоряджатися обєктами інвестицій відповідно до законодавчих актів України, інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, такими цінностями може бути майнові права на нерухоме майно. Правовою природою виникнення майнових прав у їх носія вважається загально прийнятий момент набуття права власності, визначений ст. 328 ЦК України тобто право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 177 ЦК України встановлено, що до обєктів цивільних прав відносять речі, майнові права та інше, статтею 190 ЦК України встановлено, що майном як особливим обєктом вважається річ, сукупність речей, а також майнові права та обовязки, майнові права є не споживною річчю; майнові права визнаються речовими правами, а статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»встановлюється, що майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, повязані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та права вимоги. Виходячи з цього речове право є юридичним поєднанням особи і речі, і всі субєкти визнають цей обовязок обмежуючи тим самим особисті домагання цього предмета, тим самим речове право має абсолютний характер. Фактичний зміст речового права проявляється в конкретних формах володіння річчю: обєкт тільки матеріальні речі, субєкти особи, які можуть бути субєктами цивільно-правових відносин. Речові права встановлюються законом, рішенням суду, заповітом або договором. Таким чином об'єктом цивільного права за інвестиційним договором є закріплена за позивачем майнове право, отримане в результаті інвестицій на конкретно визначену площу та яким позивач вправі володіти, користуватися і розпоряджатися. Як вбачається з договору укладеного між сторонами - виникли договірні відносини щодо інвестування будівництва квартири, тим самим позивач будучи інвестором вклав у будівництво обєкту нерухомості власні кошти, а тому вони до здавання обєкту нерухомості в експлуатацію є власником майнових прав на обєкт інвестування, а саме: на двохкімнатну квартиру № 159, загальною площею 74,39 кв.м., поверх 3, що розташована в м. Обухів, по вулиці Київська, № 174-а. Ці майнові права є відмінні від права власності на майно, вони не потребують державної реєстрації і охороняються законом. Позивачем були сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, від сплати судового збору він згідно рішення Обухівської міської ради Київської області, звільнений, а тому суд відповідно до ст.88 ЦПК України вважає за необхідне стягнути судові витрати з відповідача на користь позивача та держави.

Outcome: approved