Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 23.11.2001 року Макишинською сільською радою Городнянського району Чернігівської області, актовий запис № 06, а також стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. У позовній заяві позивач зазначила, що від спільного шлюбу з відповідачем має доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. Шлюб з відповідачем розпався, оскільки вони не розуміють одне одного, від цього часто виникають сварки, скандали. Відповідач виганяє її з дому. Примирення між ними неможливе. Шлюб вони розривають вперше. Відповідач коштів на утримання дитини та на її утримання не надає. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], а також просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку ( доходу ), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 03 березня 2012 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені нею позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Підтвердила обставини викладені в позовній заяві. Сплату державного мита за видачу свідоцтва про розірвання шлюбу просить покласти на неї. Вказала, що з відповідачем вони не зійшлись характерами та між ними постійно виникають сварки і бійки. Шлюбні стосунки вони між собою припинили. Проживають окремо. Спільне господарство не ведуть. За вказаних обставин вважає за неможливе подальше подружнє життя та збереження шлюбу, відмовляється від надання строку на примирення. Місце проживання дитини визначено і донька буде проживати разом з нею. Стан здоровя дитини задовільний. Коштів на утримання неповнолітньої доньки відповідач їй не надає. Спору про майно між ними нема. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні предявлений позивачкою позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки в розмірі, визначеному позивачкою у позовній заяві. Підтвердив пояснення позивачки, надані в судовому засіданні в обґрунтування заявлених позовних вимог. Зазначив, що примирення між ними неможливе, так як у них відсутнє взаємопорозуміння. Шлюбні стосунки вони припинили. Вважає за неможливе подальше подружнє життя. Стан його здоровя задовільний. Аліменти він нікому не платить та на його утриманні нікого немає. Зараз не надає грошей на утримання доньки, так як не працює. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, зясувавши позицію відповідача по суті заявлених позовних вимог, перевіривши матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про одруження серії 1-ЕЛ № 042212, виданого Макишинською сільською радою Городнянського району Чернігівської області 23.11.2001 року, встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 23 листопада 2001 року, про що Макишинською сільською радою Городнянського району Чернігівської області 23.11.2001 року зроблено відповідний актовий запис за № 06. Спільне прізвище подружжя після одруження [PERSON], [PERSON] ( а.с. 5 ). Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЕЛ № 038458 встановлено, що [PERSON] народилась 01 лютого 2002 року в с. Макишин Городнянського району Чернігівської області та її батьками значаться [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 6 ). Відповідно довідки Макишинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області за вих. № 152 від 13.02.2012 року встановлено, що [PERSON] є жителькою с. Макишин Городнянського району Чернігівської області та до складу її сімї входять : [PERSON] чоловік, [PERSON] син, [PERSON] - донька ( а.с. 7 ). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 СК України передбачає, що дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. При цьому стаття 56 СК України визначає, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причиною розірвання шлюбу позивачка зазначає те, що вони з відповідачем не розуміють одне одного, в сімї часто виникають сварки та скандали, відповідач зараз мешкає окремо. Сімейні відносини подружжя припинило, спільного господарства подружжя не веде, позивач наполягає на розірванні шлюбу та відновлювати стосунки наміру не має, відмовляється від надання строку на примирення, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, спору з приводу майна у сторін не має, місце проживання дитини визначено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх спільної неповнолітньої дитини, а тому враховуючи фактичні взаємини подружжя, наведені позивачем причини розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їхньої спільної дитини, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, з урахуванням матеріального становища обох сторін, стану здоровя відповідача та дитини, а також того, що відповідач не заперечує сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі визначеному позивачем, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved