Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] у липні 2011 року звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини –[PERSON], [INFO], у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку (а.с. 3-4). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 23 лютого 2008 року. Від шлюбу має неповнолітню дитину –[PERSON], [INFO], яка мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, зловживання чоловіком спиртними напоями. З цих підстав вона втратили повагу та любов до чоловіка, їх родина перестала існувати. З серпня 2010 року вони разом не живуть, спільне господарство не ведуть, а тому шлюб необхідно розірвати. Спору про поділ нажитого майна немає. По домовленості між ними після розірвання шлюбу донька залишиться мешкати з нею. Враховуючи те, що відповідач коштів на утримання дитини не надає, та нікому більше аліментів не сплачує, прохає стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи стягнення від дня пред’явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, прохала задовольнити позов у повному обсязі. Надала пояснення аналогічні тексту позовної заяви. Додатково пояснила, що основною причиною розірвання шлюбу стало зловживання чоловіком спиртними напоями. Після розірвання шлюбу дитина залишиться жити з нею. Відповідач позов визнав у повному обсязі. Заперечував проти того, що зловживав спиртними напоями, так як випивав як усі, з друзями, не часто. Заслухавши пояснення сторін та перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони 23 лютого 2008 року уклали шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Чорнухінського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 02 (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину – [PERSON], [INFO]., яка мешкає з матір’ю (а.с. 6). На даний час не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Майнового спору не мають. Судові витрати по справі складають 38 гривень 50 копійок (а.с. 1-2). Згідно з вимогами ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров’я та матеріальне становище дитини, стан здоров’я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають значення для справи; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, дійшов до висновку про те, що подальше подружнє життя та збереження сім’ї неможливе, так як суперечить інтересам позивача та її неповнолітньої дитини. Тому позовні вимоги щодо розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також виходячи з того, що відповідач зобов’язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, і те, що його дитина знаходиться на утримання позивача і після розірвання шлюбу залишиться проживати з матір’ю, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги і у частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів розмірі ј частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, вважаючи такий розмір достатнім для належного утримання дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved