Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до фізичної особи підприємця [PERSON], директора Полтавської філії ТОВ «АТЛ», Управління у справах захисту прав споживачів у Полтавській області, Держспоживстандарта України про стягнення вартості товару, понесених матеріальної та моральної шкоди. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 14 квітня 2010 року в магазині ФОП [PERSON] придбав акумулятор «Веста-60»для власного автомобіля та сплатив по чеку №004252 суму 522 грн., отримавши гарантійний талон, підписаний та завірений печаткою ФОП [PERSON]. Через півтора місяці даний акумулятор вийшов з ладу, і він звернувся до продавця. Однак остання запропонувала йому звернутися до магазину ТОВ АТЛ, в якому вона сама купила акумулятор. В пошуках захисту своїх прав він звернувся зі скаргою до начальника Управління захисту прав споживачів. Результат перевірки його не задовольнив, і він звернувся до керівництва Комітету з питань техрегулювання та споживчої політики Держстандарту України, яке не надало відповіді по суті, роз»яснило право звернення до суду з позовом про відшкодування збитків. В позовній заяві зазначає, що бездіяльністю фізичної особи підприємця [PERSON], Полтавською філією ТОВ «АТЛ», Управлінням у справах захисту прав споживачів у Полтавській області, Держспоживстандартом України завдана моральна шкода. Підтвердженням того є те, що у нього витрачено багато часу на звернення до вищевказаних установ, його моральний стан та стан здоров»я з огляду на нервове перенапруження , викликане неповагою зі сторони підприємств та державних органів, відсутність можливості користуватися власним авто та неодноразове звернення до лікарняних установ. Просив стягнути з ФОП [PERSON] вартість АКБ «Веста-60»у сумі 656 грн. та вартість додатково понесених ним витрат на неодноразові доставки акумулятора та атомобіля в сумі 100 грн. та моральну шкоду в розмірі 2000 грн. Стягнути з ТОВ «АТЛ»суму матеріальних витрат на доставку АКБ, автомобіля та ін. Транспортні витрати в розмірі 150 грн. та моральну шкоду 1500 грн. Стягнути з Головного управління захисту прав споживачів Полтавської області моральну шкоду в розмірі 2000 грн. Стягнути з Держспоживстандарта України –комітету з питань техругулювання та споживчої політики моральну шкоду в розмірі 1 000 грн. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним в позовніій заяві. Представник відповідача –ФОП [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні. Представник відповідача –ТОВ АТЛ в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні. Управління у справах захисту прав споживачів у Полтавській області, Держспоживстандарт України належним чином повідомлені про день і час розгляду справи, в судове засідання не з»явилися, не повідомили суду причину своєї неявки. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача –ФОП [PERSON] та представника ТОВ «АТЛ», дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач 14 квітня 2010 року придбав в магазині «Автохімкомплект»ФОП [PERSON] батарею акумуляторну. Відповідно товарного чеку, позивач сплатив ФОП [PERSON] 522 грн. вартості акумулярора. Відповідно до заяви, поданої [PERSON] до Полтавської філії ТОВ «АТЛ», придбаний АКБ «Веста-60» в 2010 році після 2,5 місяців експлуатації вийшов з ладу. При цьому покупець просить прийняти даний АКБ на контрольну перевірку для з»ясування причин його непрацездатності. Також з матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до державних органів, а саме до Державного комітету україни з питань технічного регулювання та споживчої політики та Управління по захисту прав споживачів Полтавської області по факту перепродажу неякісного товару ТОВ [PERSON] Згідно п.3 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред'являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Статтею 708 ЦК України передбачено права та вимоги, які може пред»являти покупець продавцю у разі виявлення протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов»язковими для сторін правилами чи договором, недоліків не застережених продавцем, або фальсифікації товару . Крім того, згідно гарантійного талону від 14.04.2010 року, виданого позивачу ФОП [PERSON] при придбанні батареї акумуляторної, зазначено, що в разі виявлення несправності батареї потрібно пред»явити офіційному ділеру (продавцю) батарею, гарантійний талон і автомобіль, на якому експлуатувалася батарея. Як вбачається із матеріалів справи, позивач виявивши несправність придбаної батареї звернувся до ТОВ «АТЛ»з вимогою прийняти даний АКБ на контрольну перевірку для з»ясування причин його непрацездатності. Також з матеріалів справи вбачається, що позивачем направлялися листи та скарги на адресу Управління у справах захисту прав споживачів у Полтавській області та Держспоживстандарту України. Підтвердження того, що звертався до продавця товару, а саме ФОП [PERSON] в магазин «Автохімкомплект»з будь - якою вимогою щодо несправності придбаної батареї, як того вимагає чинне законодавсто, позивачем суду надано не було. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог до ФОП [PERSON] про відшкодування вартості АКБ «Веста-60»в розмірі 656 грн. Крім того, не підлягають задоволенню позовні вимоги до ФОП [PERSON] та ТОВ «АТЛ»про стягнення матеріальних витрат на неодноразові доставки АКБ, автомобіля та інші транспортні витрати, оскільки в судовому засіданні позивачем не надано жодного документального підтвердеження даних витрат. Пунктом 5 ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів»передбачено, що, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Частиною 1 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. В позовній заяві та в наданих в судовому засіданні поясненнях позивач зазначив з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, але не вказав якими доказами це підтверджується. Враховуючи вищевикладені обставини, позивачем доказів наявності причинного зв’язку між діями відповідачів та заподіянням моральної шкоди надано не було,а тому в задоволені позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди необхідно відмовити

Outcome: dismissed