overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-15 00:00:00

13 лютого 2012 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання їх спільної доньки [PERSON], [INFO] на період його навчання в розмірі ? частини всіх видів заробітку. Позивач в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її особистої участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщений завчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 255704 від 10.03.1994 року, вбачається, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. [PERSON] досягнула повноліття 17.02.2012 року, проте вона навчається на другому курсі денного відділення Козелецького технікуму ветеринарної медицини з терміном навчання здо 30.06.2014 року. Відповідно до ст.ст. 198-201 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх працездатних дітей, які продовжують навчатися, але не більше ніж до досягнення ними 23 років, і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню і з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі ? всіх видів заробітку на період навчання дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 01.05.2009 року у Кліводинській сільській раді Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис № 5. В позові вказав, що від спільного проживання дітей не має. З відповідачкою втратили взаєморозуміння та повагу, мають різні уявлення про життя та ведення домашнього господарства у звязку з чим віддалилися один від одного та стали чужими людьми. Більше шести місяців проживають окремо, наміру відновлювати сімейні стосунки не мають. В даний час він перебуває у фактичних шлюбних стосунках з іншою жінкою, яка чекає від нього дитину та з якою бажають зареєструвати шлюб. З таких обставин шлюб існує формально. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим, а тому немає необхідності надавати термін для примирення. В судове засідання позивач не зявився. В заяві поданій до суду просить розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги із зазначених в позові підстав підтримує. На розірванні шлюбу наполягає, просить терміну для примирення не надавати. В судове засідання відповідачка не зявилася. До суду подала заяву в якій просить розглядати справу за її відсутності. Позовні вимоги визнає, щодо розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи із таких підстав: в судовому засіданні встановлено, що 01.05.2009 року сторони зареєстрували шлюб у Кліводинській сільській раді Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис № 5. Від спільного проживання дітей не має. Сторони втратили взаєморозуміння та повагу, мають різні уявлення про життя та ведення домашнього господарства у звязку з чим віддалилися один від одного та стали чужими людьми. Більше шести місяців проживають окремо, наміру відновлювати сімейні стосунки не мають. В даний час позивач перебуває у фактичних шлюбних стосунках з іншою жінкою, яка чекає від нього дитину та з якою бажають зареєструвати шлюб. З таких обставин шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати. На підставі ст. ст. 112, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому \~просить визнати за ним право власності на збудований ним в 1990 році за особисті кошти на земельній ділянці , розташованій на території Довжицької сільської ради садівничого товариства Білашева Балка, яка належить йому на праві особистої приватної власності , садівничий житловий будинок А-2 площею 31,3 кв.м., інвентаризаційною вартістю 54015 грн., який згідно технічного паспорта зареєстрований за № 75 , а веранду площею 4,3 кв.м. інвентаризаційною вартістю 1649 грн., сарай Бплощею 2,2 кв.м. інвентаризаційною вартістю 217 грн., вбиральню Вплощею 1,2 кв.м. інвентаризаційною вартістю 1151 грн. та навіс Г площею 20,3 кв.м. інвентаризаційною вартістю 4936 грн. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, просить суд розглядати справу без його участі. Від відповідача Довжицької сільської ради , надійшло клопотання про слухання справи за відсутності їх представника за наявними в матеріалах справи документами. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд вважає позов підлягає задоволенню. Згідно ч.ч. 1,2,6 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, а держава не втручається у здійснення власником права власності. Згідно ст.. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1 ст .331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до ст.. 182 ЦК України право власності на інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення , перехід і припинення підлягають державній реєстрації . Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно довідки, наданої до суду головою правління садівничого товариства Білашева Балка [PERSON] дійсно є членом садівничого товариства і йому належить ділянка № 75 загальною площею 0,06 га. (а.с. 8). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 564053 від 04.08.2005 року [PERSON] являється власником земельної ділянки площею 0,0600 га., яка розташована на території Довжицької сільської ради Золочівського району Харківської області, садівниче товариство Білашева Балка (а.с.7). З наданих до суду заяв , завірених головою садівничого товариства Білашеава Балка, від сусідів : [PERSON], [PERSON], [PERSON] , згідно яких вони проти визнання права власності зведених [PERSON] будівель не заперечують, їх права , як суміжних землекористувачів не порушено. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-15 00:00:00

[PERSON] 10 лютого 2012 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 30 вересня 2005 року він вступив у зареєстрований шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем на даний час фактично припинені. Сімейне життя не склалося в звязку з непорозумінням та різними поглядами на життя. Позивач просив розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у поданих до суду заявах просили розгляд справи провести за їх відсутності, на розірванні шлюбу наполягали з зазначених у позовній заяві підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала письмову, нотаріально посвідчену у встановленому законом порядку заяву, в якій вказала, що позов визнає в повному обсязі, просила розгляд справи провести за її відсутності. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30 вересня 2005 року, який було зареєстровано Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області, свідоцтво про укладення шлюбу серії 1-ВЛ №104150, актовий запис № 94. /а.с. 5/. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не намагаються примиритись, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спору про майно між позивачем та відповідачем не існує. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом та вказала, що 5 серпня 2011р. між нею та відповідачем по справі [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири загальною площею 46,8 кв.м., розташованої в [ADDRESS], інвентарною вартістю 30942 грн. При укладанні даного договору між позивачкою та відповідачем були погоджені всі належні умови купівлі-продажу даного нерухомого майна, зокрема щодо ціни, передачі його у власність, посвідчення договору нотаріально, тощо. На даний час між позивачкою та відповідачем досягнуто домовленості щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу, вказаного нерухомого майна і така домовленість підтверджується письмовими доказами, а саме договором купівлі-продажу від 05.08.2011 року. По договору відбулося повне виконання з боку позивачки умов договору, а саме сплачена вся сума продажу 22000 грн., але відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення даного договору купівлі-продажу, тому вона вимушена звернутися до суду. Представник відповідача в судове засідання з"явився і повідомив, що позов визнає повністю та не заперечує проти його задоволення. Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає до задоволення на тих підставах, що сторони уклали договір купівлі-продажу квартири, виконали всі умови цього договору, передбачені ст. 655 ЦК України, продавець передав проданий житловий будинок з прибудовами, а покупець оплатив його вартість. На підставі викладеного ст., ст. 16,215,216,635,655-657 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-15 00:00:00

У листопаді 2011 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначила, з червня 1994 року по 30 вересня 1995 року вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, проживаючи з останнім однією сімєю без реєстрації шлюбу. Фактичні шлюбно-сімейні стосунки вони припинили 30 вересня 1995 року і з цього ж часу проживали окремо. 28 червня 1995 року позивачка народила дитину [PERSON], батьком якого є відповідач. Проте відповідач своєї неповнолітньої дитини не визнав, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. На підставі викладеного просила суд визнати [PERSON] батьком її неповнолітнього сина [PERSON] та стягнути з останнього на її користь в інтересах неповнолітнього сина аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісяця, до досягнення [PERSON] повноліття. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, на їх задоволенні наполягала. Відповідач в судове засідання у справі не зявився, про день та час його проведення повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомляв, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає вимоги позовної заяви такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з червня 1994 року по 30 вересня 1995 року перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживаючи однією сімєю без реєстрації шлюбу. Фактичні шлюбно-сімейні стосунки вони припинили 30 вересня 1995 року і з цього ж часу проживали окремо. 28 червня 1995 року позивачка народила дитину [PERSON], батьком якої є відповідач. Проте відповідач не визнає, що він є батьком дитини, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Аналізуючи правовідносини, що виникли між сторонами, суд доходить висновку про те, що вони врегульовані положеннями ст. 128 СК України, згідно якої підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи. Відповідно до ст. ст. 180, 183 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а розмір щомісячних аліментів визначається судом і в жодному разі не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Згідно ст. 181, ч. 1 ст. 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батьків, починаючи від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. З урахуванням викладеного, а також приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити, визнавши [PERSON] батьком неповнолітнього [PERSON] та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-15 00:00:00

В січні 2012 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 26 жовтня 1974 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого у них народилось троє дітей, на даний час діти є повнолітніми. Зазначає, що спільне життя не склалося, чоловік зловживає спиртними напоями, подружні стосунки з відповідачем не підтримують, бажання жити разом з відповідачем у неї не має, а тому подальше збереження сімї вважає не можливим. В судове засідання позивачка не зявилась, надала суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю, примирення між ними не можливе, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не зявився. У відповідності до ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 жовтня 1974 року між Гаврилюк (до шлюбу Коломієць) Н.М та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим виконавчим комітетом Веснянською сільською радою Старокостянтинівського району Хмельницької області. Оскільки між сторонами тривалий час існують непорозуміння та суперечки, тривалий час подружніх стосунків вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя є неможливим. При цьому суд також враховує, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, й розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з відповідачем по справі вона перебувала в шлюбі, зареєстрованому 10 серпня 2002 року в Малоданилівській селищній раді Дергачівського району Харківської області, за актовим записом № 31. 30 вересня 2011 року рішенням Дергачівського районного суду Харківської області шлюб було розірвано. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має таку можливість, що і змусило позивачку звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання позивач не зявилася, але надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу в її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, у поданій до суду заяві проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглядати в його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 10 серпня 2002року в Малоданилівській селищній раді Дергачівського району Харківської області, за актовим записом № 31, згідно наданого свідоцтва про шлюб серія І-ВЛ № 215414, виданого 10 серпня 2002 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], 21 листопада 2003року народження, який мешкає разом з позивачкою і знаходиться на повному її утриманні, згідно довідки Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, від 12.10.2011 року, за № 1095/02-22. Згідно ст.. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивачку наполягати на стягненні аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованими, а тому заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що 17.09.1999 року зареєструвала шлюб з відповідачкою. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON],[INFO] . Сторони втратили почуття взаємоповаги , проживають окремо , не підтримують шлюбні відносини з вересня 2011 року , позивач вважає, що сімя розпалась. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, і просив суд їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання зявилась , проти позову не заперечувала та не оспорювала доводи позивача. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 17.09.1999 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO] . Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, на теперішній час сімя фактично розпалась і шлюб зберегти не можливо. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-15 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом в якому просить шлюб зареєстрований між нею та відповідачем 01.02.1997 року у відділі реєстрації актів громадського стану Львівського міськвиконкому, актовий запис №120 розірвати, покликуючись на те, що подружнє життя не склалось, сторони втратили почуття поваги та любові, через розбіжність у характерах та поглядах на життя виникали конфлікти та непорозуміння. Тривалий час не ведуть спільне господарства та не підтримують подружніх відносин. У шлюбі народився син [PERSON] [INFO]. Вважає, що шлюб носить формальний характер, а тому просить такий розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю, додатково пояснивши, що не підтримує з відповідачем подружніх відносин протягом тривалого часу та не веде спільне господарство, перебування у шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам та інтересам дитини, а тому просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, однак 14.03.2012 року подав до суду заяву, в якій позов визнав у повному обсязі та просить справу слухати у його відсутності. Тому суд вважає, що слід проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечила. Відповідно до вимог ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Заслухавши пояснення позивача, котра ствердила той факт, що тривалий час із відповідачем спільне господарство не ведуть, подружні відносини не підтримують. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, оскільки шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. З наведених міркувань та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-15 00:00:00

20 січня 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] зареєстрованого 05 липня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 235. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, між ними часто виникали сварки та непорозуміння. Сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства. Шлюб існує формально, майнового спору не має. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і просила його задовольнити з наведених у ньому підстав, пояснення надала аналогічні фабулі позовної заяви. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши позивача та відповідача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини справи, та надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] Павлович, 05 липня 2002 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 235. Від спільного шлюбу сторони мають дочку [PERSON] 29 жовтня [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БК №093422 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міського управління юстиції у Київській області від 25 грудня 2002 року. Судом встановлено, що подружжя не зійшлося характером та поглядами на життя. Між сторонами часто виникали сварки та непорозуміння. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved