Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 25.03.2008 року згідно договору купівлі-продажу придбав в ТОВ УкрАвтоЗАЗ-Сервісавтомобіль Опель Вектра. Договір виконано в повному обємі. Продавець видав йому сервісну книжку на гарантійний ремонт та обслуговування автомобіля. Фактично сервісна книжка є договором на гарантійний ремонт та обслуговування автомобіля, який укладено з відповідачем 01.04.2008 року, що підтверджується відміткою в талоні передпродажної підготовки. В п.п.4.2 п.4 та п.5 сервісної книжки вказане третейське застереження, згідно якого спори, що виникають з приводу ремонту автомобіля вирішуються в Третейському суд Захист прав. Вказане третейське застереження фактично встановлює договірну підсудність для сторін, але він відмовляється від одержаних відповідачем переваг у такій підсудності, що підтверджується відсутністю його підпису під п.п.4.2 сервісної книжки. Крім того, право на судовий захист прямо передбачене ст.55 Конституції України, ст.3 ЦПК України, ст.ст.7,8 Закону України Про судоустрій і статус суддів. Таким чином, третейська угода не відповідає вимогам ст.ст.203,208,215 ЦК України. Крім того, а письмовий запит до головного управління юстиції в м.Києві було отримано відповідь, що постійно діючий третейський суд Захист правстаном на 09.11.2010 року не зареєстрований. В жовтні 2010 року він звернувся до відповідача щодо усунення недоліку (стук в передній частині ходової при русі автомобіля) та подальшого проведення гарантійного ремонту. Згідно з актом №3А-0049872 від 22.10.2010 року, товарним чеком від 20.10.2010 року та за рахунком-фактурою №С4-0002269 від 01.12.2010 року для усунення недоліків необхідна була заміна тяги стабілізатора на загальну суму 414 грн. 50 коп. та заміна рульової рейки на суму 15809 грн. 52 коп. відповідно з рекламаційним актом від 19.10.2010 року в гарантійному ремонті йому було відмовлено з тих підстав, що нібито заводських дефектів не виявлено. Вважає таку відмову відповідача від проведення гарантійного ремонту безпідставною та необґрунтованою, оскільки наявний недолік не підпадає під застереження, вказані у п.п.1.8,1.9,1.9.4. В звязку з чим, просив стягнути з відповідача пеню в розмірі 3% від вартості послуги за кожен день прострочення за не усунення недоліку за період з 19.10.2010 року по 06.02.2011 року в сумі 49325 грн. 70 коп., збитки в сумі 414 грн. 50 коп., які він зазнав в звязку з усуненням недоліків щодо заміни тяги стабілізатора за власні кошти, моральну шкоду в розмірі 15000 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 280 грн., судові витрати по справі, а також визнати недійсними умови договору від 01.04.2008 року гарантійного ремонту та обслуговування автомобіля Опель Вектра (третейське застереження) щодо вирішення спорів між ним та відповідачем в третейському суді. Під час розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги в частині розміру пені за прострочку заміни рульової рейки, збільшивши позовні вимоги до 73988 грн. 55 коп. (за період з 19.10.2010 року по 01.04.2011 року), уточнив суму збитків, завданих самостійною заміною тяги стабілізатора з 414 грн. 50 коп. до 322 грн. 50 коп. Також зазначив, що в черговий раз отримавши відмову від відповідача в гарантійному обслуговуванні свого автомобіля, він вимушений був звернутись до ТОВ Запоріжжя-Автодля проведення діагностики ходової системи. В ході діагностики встановлено несправності ричала передньої підвіски та рульової тяги. Даний факт підтверджується квитанцією №27 від 15.03.2011 року про проведення діагностики та сплати за неї 77 грн. та чеком на 199 грн. 98 коп. на придбання бензину для поїздки до м.Запоріжжя. 27.04.2011 року він знайшов ліцензовану станцію технічного обслуговування компанію ЗАТ АВТ Баварія, де провів діагностику ходової системи свого автомобіля. Згідно лінії діагностики від 27.04.2011 року виявлено стук рульової рейки. За це ним було сплачено 249 грн. 48 коп. В звязку з відмовою в гарантійній заміні рульової тяги, він за власні кошти у відповідача провів її заміну та витратив 465 грн. 88 коп. Відповідач з моменту рекламації від 19.10.2010 року прострочив гарантійну заміну передньої правової стойки стабілізатора, ричала, передньої підвіски та опорного підшипника, рульової тяги. З урахуванням викладеного, остаточно, просив визнати недійсними умови договору від 01.04.2008 року гарантійного ремонту та обслуговування автомобіля Опель Вектра (третейське застереження) щодо вирішення спорів між ним та відповідачем в третейському суді; стягнути з відповідача на його користь пеню за прострочку гарантійної заміни рульової рейки в сумі 73988 грн. 55 коп.; пеню за прострочку гарантійної заміни передньої стойки стабілізатора в сумі 1200 грн. 96 коп.; пеню за прострочку гарантійної заміни передньої підвіски та опорного підшипника в розмірі 17696 грн. 45 коп.; пеню за прострочку гарантійної заміни рульової тяги в сумі 178 грн.; витрати, повязані з діагностикою автомобіля в ЗАТ АВТ Баваріяв сумі 249 грн. 48 коп.; витрати, повязані із заміною за власні кошти рульової тяги на суму 485 грн. 88 коп.; збитки в сумі 322 грн. 50 коп., повязані з заміною тяги стабілізатора; моральну шкоду в розмірі 15000 грн.; витрати на правову допомогу в сумі 280 грн.; а також зобовязати відповідача виконати гарантійний ремонт рульового механізму автомобіля Опель Вектра, а саме: заміну рульової рейки та мастила гідропідсилювача; стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та, посилаючись на викладені в позовній заяві та уточненнях до неї підстави, просили задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, зазначивши, що підпис позивача на договорі купівлі-продажу є свідченням того, що він погодився зі всіма його положеннями, у тому числі і розділом 9 щодо вирішення спорів третейським судом. Крім того, саме договір є правовою підставою виникнення правовідносин між позивачем та відповідачем, а не сервісна книжка, яка виступає в якості невідємного додатку до товару. З рекламаційного акут від 19.10.2011 року вбачається, що заводських дефектів в результаті огляду автомобіля позивача спеціалістами ПАТ Дніпропетровськ-Автоне було виявлено, тому вимоги позивача щодо проведення ремонту його автомобіля по заміні рульової рейки на гарантійних умовах, з урахуванням п.п.1.8.6 сервісної книжки, є необґрунтованими, на підставі чого позивачу і було відмовлено в гарантійному ремонті. Але останній наполягав на заміні рульової рейки, тому йому було виписано рахунок-фактура від 01.12.2010 року. Відповідач не заперечує відшкодувати витрати позивачу, які він поніс при заміні тяги стабілізатора, але в сумі 256 грн., фактичні витрати, які поніс останній відповідно до товарного чеку. Термін гарантії на види робіт, зазначених в уточненій позовній заяві закінчився 25.03.2011 року, а тому вимоги щодо їх проведення на гарантійних умовах, є незаконними та необгрунтованими. Це стосується проведення діагностики ходової частини, зробленої на ЗАТ АВТ Баварія, придбання рульової тяги, проведення за власні кошти роботи на підприємстві відповідача 29.04.2011 року, повязані із заміною рульової тяги та регулювання установлення коліс. Також позивач в своєму позові просить провести заміну мастила гідро підсилювача на автомобілі на гарантійних умовах, але це не відповідає п.п.1.9.2 сервісної книжки, згідно якого гарантійні зобовязання продавця не поширюються на паливо, мастила, масла. Також відповідач заперечує проти відшкодування моральної шкоди, оскільки в діях відповідача не вбачається ознак протиправності. Крім того, розмір моральної шкоди позивачем нічим необґрунтований та не підтверджений жодними доказами. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.03.2008 року між ТОВ УкрАвтоЗаз-Сервісв особі генерального директора ВАТ Дніпропетровськ-Авто[PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу автомобіля №712/2008 відповідно до якого останній придбав автомобіль Опель Вектра (а.с.7-8). Пунктом 9.1 розділу 9 вказаного договору було встановлено, що усі спори, які можуть виникнути між сторонами з цього договору або в звязку з ним, будуть передаватись для остаточного врегулювання на розгляд Третейського суду Захист прав. Про вирішення спорів, які виникнуть з приводу придбання, обслуговування чи ремонту автомобіля або в звязку з ним в Третейському суді Захист правзазначено і в третейському застереженні сервісної книжки (а.с.10-15). Позивач в своєму позові ставить питання про визнання недійсними умови договору, викладені в п.п.4.2 п.4 та п.5 сервісної книжки щодо вирішення спорів, що виникають з приводу ремонту автомобіля в Третейському суд Захист правна підставі ст.ст.203,208,215 ЦК України. Однак, сервісна книжка за своєю правовою природою не є правочином, а лише додатком до товару, в якому регламентуються порядок сервісного обслуговування автомобіля. Тому позовні вимоги позивача про визнання недійсними умов сервісної книжки з підстав, ст.ст.203,208,215 ЦК України, якими встановлюється порядок вчинення правочинів та визнання їх недійсними, не ґрунтуються на законі та задоволенню не підлягають. Разом з тим, право позивача на судовий захист прямо передбачене ст.55 Конституції України, ст.3 ЦПК України. В звязку з цим, визначення сторонами в розділі 9 договору купівлі-продажу від 25.03.2008 року третейського застереження, щодо вирішення спорів, що витикають з договору, в третейському суді, не позбавляє позивача права звернення до суду за захистом порушених або оспорюваних прав. Крім того, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.4 Закону України Про захист прав споживачівспоживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування. Відповідно до п.п.1-4 ч.3 ст.4 вказаного вище Закону споживачі зобовязані: перед початком експлуатації товару уважно ознайомитися з правилами експлуатації, викладеними в наданій виробником (продавцем, виконавцем) документації на товар; в разі необхідності розяснення умов та правил використання товару\~- до початку використання товару звернутися за розясненнями до продавця (виробника, виконавця) або до іншої вказаної в експлуатаційній документації особи, що виконує їх функції; користуватися товаром згідно з його цільовим призначенням та дотримуватися умов (вимог, норм, правил), встановлених виробником товару (виконавцем) в експлуатаційній документації; з метою запобігання негативним для споживача наслідкам використання товару\~- застосовувати передбачені виробником в товарі засоби безпеки з дотриманням передбачених експлуатаційною документацією спеціальних правил, а в разі відсутності таких правил в документації\~- дотримуватися звичайних розумних заходів безпеки, встановлених для товарів такого роду. Відповідно до ч.ч.1,8 Закону виробник (виконавець) забезпечує належну роботу (застосування, використання) продукції, в тому числі комплектуючих виробів, протягом гарантійного строку, встановленого нормативно-правовими актами, нормативними документами чи договором. Гарантійне зобовязання припиняється на загальних підставах, передбачених ЦК України. Згідно п.5.2.4 договору купівлі-продажу від 25.03.2008 року продавець зобовязаний підтримувати гарантію на автомобіль згідно з уомвами, визначеними в інструкції (посібнику) з експлуатації та/або сервісній книжці. Згідно п.1.8.6 сервісної книжки гарантійні зобовязаня продавця втрачають силу при пошкодженнях автомобіля випадках, при/після яких потрібна заміна одного з основних агрегатів (двигун, коробка передач, передня і задня підвіска, рульове керування) або ремонт з заміною базової деталі цих агрегатів, чи, якщо потрібна заміна або правка (рихтування) незйомних силових елементів кузова. Позивач в своєму позові ставив питання про стягнення з відповідача пені за прострочення гарантійної заміни рульової рейки в сумі 73988 грн. 55 коп., зобовязати відповідача виконати гарантійний ремонт рульової механизму автомобіля, а саме: заміну рульової рейки та мастила гідропідсилювача. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог в цій частині заперечував, зазначивши, що відповідно до рекламаційного акту від 19.10.2010 року заводських дефектів в результаті огляду автомобіля виявлено не було (а.с.26). В звязку з чим, позивачу у відповідності до п.1.8.6 сервісної книжки було відмовлено в проведенні гарантійного ремонту рульової рейки. А згідно акту перевірки технічного стану автомобіля від 25.02.2011 року, комісією було встановлено, що рульова рейка перебуває в справному стані (а.с.76-77). Згідно п.1.9.2 сервісної книжки гарантійні зобовязання продавця не поширюються на експлуатаційні матеріали. Позивач на підтвердження заявлених вимог надав акти діагностики ходової частини автомобіля, проведеної спеціалістами АВТ Баварія-Дніпропетровська (а.с.50-51) та ТОВ Запоріжжя-Авто(а.с.58). Разом з тим, з вказаних актів не вбачається, що несправність рульової рейки була викликана заводським дефектом. Будь-яких інших доказів на підтвердження цього, позивач у відповідності до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України не надав. Згідно п.1.9.2 сервісної книжки гарантійні зобовязання продавця не поширюються на експлуатаційні матеріали (паливо, мастила, масла, гальмова та охолоджуюча рідина). Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення з відповідача пені за прострочку гарантійної заміни рульової рейки в сумі 73988 грн. 55 коп., зобовязання останнього виконати гарантійний ремонт рульового механизму автомобіля, а саме: заміну рульової рейки та мастила гідропідсилювача, є безпідставними, не підтверджені належними доказами. В звязку з чим, в задоволені позову в цій частині слід відмовити. Також позивач в своєму позові ставив питання про стягнення з відповідача пені за прострочення гарантійної заміни передньої стокйи стабілізатора в розмірі 1200 грн. 96 коп., за прострочку гарантійної заміни передньої підвіски та опрного підшипника в сумі 17696 грн. 45 коп., за прострочення гарантійної заміни рульової тяги в сумі 178 грн., а також витрати, повязані з діагностикою свого автомобіля в ТОВ Запоріжжя-Автов сумі 276 грн., в компанії ЗАТ АВТ Баваріяв сумі 249 грн. 48 коп. та витрати, повязані з заміною за власні кошти рульової тяги в сумі 485 грн. 88 коп., з заміною тяги стабілізатора в сумі 322 грн. 50 коп. Представник відповідача в своїх поясненнях та письмових запереченнях не заперечували проти задоволення позову в частині стягнення витрат, повязаних з заміною позивачем тяги стабілізатора, але на суму 256 грн. В іншій частині позовних вимог просили відмовити, посилаючись на закінчення 25.03.2011 року гарантійних термінів на зазначені позивачем види робіт. Разом з тим, суд вважає необгрунтованими заперечення відповідача щодо закінчення гарантійного строку 25.03.2011 року та відсутність в звязку з цим підстав для проведення гарантійного ремонту. Згідно відмітки в талоні передпродажної підготовки сервісної книжки, автомобіль отримано позивачем від продавця 01.04.2008 року. Згідно п.1.1 сервісної книжки продавець надає покупцю нового автомобіля гарантію, яка діє протягом 60 місяців (з обмеженням дії гарантії на окремі деталі, вузли та агрегати після перших 36-ти місяців експлуатації автомобіля) без обмеженя пробігу автомобіля. Відповідно до ч.6 ст.7 Закону України Про захист прав споживачівпри виконанні гарантійного ремонту гарантійний строк збільшується на час перебування продукції в ремонті. Зазначений час обчислюється від дня, коли споживач звернувся з вимогою про усунення недоліків. Таким чином, фактично гарантійні зобовязання відповідача закінчувались 01.04.2011 року та гарантійни строк збільшився на час перебування автомобіля на гарантійному ремонті в жовтні 2009 року та березні 2011 року. Як встановлено судом та не заперечувалоссь сторонами, з вимогами до відповідача про проведення гарантійного ремонту та заміни тяги стабілізатора, правої стойки стабілізатора, ричага передньої підвіски, опорного підшипника позивач звернувся вперше в жовтні 2010 року,тобто в межах гарантійного строку, та отримав відмову. Такий гарантійний ремонт йому було проведено лише 11.03.2011 року, за виключенням заміни тяги стабілізатора, яку було проведено позивачем за власні кошти. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України Про захист прав споживачіву разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законо-давством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Відповідно до ч.6 ст.8 вказаного закону за наявності товару вимога споживача про його заміну підлягає негайному задоволенню, а в разі виникнення потреби в перевірці якості\~- протягом чотирнадцяти днів або за домовленістю сторін. У разі відсутності товару вимога споживача про його заміну підлягає задоволенню у двомісячний строк з моменту подання відповідної заяви. Позивач в своєму позові ставить питання про стягнення з відповідача 322 грн. 50 коп. за придбання тяги стабілізатора та проведення робіт із її заміни; а також 485 грн. 88 коп. за придбання рульової тяги та сплачені роботи із заміни останньою та регулювання установлення коліс. З наданих на підтвердження позовних вимог товарного чеку (а.с.54) та акту виконаних робіт від 29.04.2011 року (а.с.53) вбачається, що вартість придбаної позивачем за власні кошти рульової тяги склала 212 грн., а вартість виконаних робіт по її заміні та регулювання кутів установки коліс 253 грн. 88 коп., тобто всього витрати склали 465 грн. 88 коп. Вартість придбаної тяги стабілізатора згідно товарного чеку (а.с.18) склала 256 грн., а вартість виконаних робіт по її заміні згідно акту виконаних робіт від 22.10.2010 року 66 грн. 50 коп., тобто всього витрати склали 322 грн. 50 коп. З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 322 грн. 50 коп. за придбання тяги стабілізатора та проведення робіт із її заміни; а також 485 грн. 88 коп. за придбання рульової тяги та сплачені роботи із заміни останньою та регулювання установлення коліс, підлягають частковому задоволенню та на користь позивача з відповідача слід стягнути 322 грн. 50 коп. за придбання тяги стабілізатора та проведення робіт із її заміни; а також 465 грн. 88 коп. за придбання рульової тяги та сплачені роботи із заміни останньою та регулювання установлення коліс, оскільки відповідно до гарантійних зобовязань відповідача повинен був провести заміну та роботи по заміні вказаних деталей на гарантійних умовах. Також позивач в своєму позові ставить питання про стягнення з відповідача пені за прострочення гарантійної заміни рульової тяги в сумі 178 грн., пені за прострочення гарантійної заміни передньої правої стойки стабілізатора в сумі 1200 грн. 96 коп., пені за прострочення гарантійної заміни ричага передньої підвіски та опорного підшипника в сумі 17696 грн. 45 коп. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства… Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд вважає, що в звязку з простроченням гарантійної заміни рульової тяги, передньої правої стойки стабілізатора ричага передньої підвіски та опорного підшипника відповідач повинен сплатити на користь позивача пеню за несвоєчасне виконання зобовязань з гарантійного обслуговування. Але при визначені суми пені, що підлягає стягненню з відповідача суд враховує, що така заміна відповідачем на автомобілі позивача на теперішній час проведена, вартість пені, що просить стягнути позивач фактично значно вище розміру самих деталей та робіт, що повинен був провести відповідач за гарантійними умовами. В звязку з чим, позовні вимоги в частині стягнення пені за несвоєчасну гарантійну заміну передньої правої стойки стабілізатора, ричага передньої підвіски та опорного підшипника суд вважає за необхідне задовольнити частково, у відповідності до ч.3 ст.551 ЦК України зменшивши розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача до вартості самих деталей, що підлягали заміні, стягнувши таким чином з відповідача на користь позивача пеню за прострочення гарантійної заміни передньої правої стойки стабілізатора в сумі 240 грн.05 коп., пеню за прострочення гарантійної заміни ричага передньої підвіски та опорного підшипника в сумі 3234 грн. (3075 грн. + 159 грн.) В частині стягнення пені за прострочку заміни рульової тяги позовні вимоги слід задовольнити повністю, стягнувши з відповідача на користь позивача 178 грн. пені (212 грн. х 3% / 100% х 28 днів) за період прострочки з 01.04.2011 року (з моменту складенні рекламаційного акту) до 29.04.2011 року (дати виконання робіт). Всього таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4440 грн. 43 коп. В частині стягнення з відповідача витрат, повязаних з діагностикою автомобіля в компанії ЗАТ АВТ Баваріяв сумі 249 грн. 48 коп. та в ТОВ Запоріжжя-Автов сумі 276 грн., то в цій частині в задоволенні позову слід відмовити, оскільки вказані витрати було понесено позивачем з власної ініціативи та останні не знаходяться в прямому причинному звязку з винними діями відповідача. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкодиспори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної шкоди розглядаються зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень, у випадках коли встановлена відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобовязань, які підпадають під дію Закону України Про захист прав споживачівчи інших законів, що регулюють такі зобовязання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Оскільки правовідносини, що виникли між сторонами, є договірними, тому відшкодування моральної шкоди за їх порушення законом не передбачено, як не передбачено відшкодування останньої і умовами договору. Крім того, відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Закону України Про захист прав споживачівспоживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією або продукцією неналежної якості, а також майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоровя людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Позивач в судовому засіданні не довіва, що будь-якими винними діями відповідача була створена небезпеку для його життя та здоровя. Відповідно до ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути державне мито пропорційно до задоволених позовних вимог, тобто в сумі 44 грн. 40 коп. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., а також витрати на правову допомогу в сумі 280 грн., а всього 444 грн. 40 коп. судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial