Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-08 00:00:00

В кінці квітня 2011 року позивачі звернулися до суду із зазначеними позовами. Заяву обгрунтовували тим, що 28 березня 2011 року відповідач розірвав з ними безстроковий трудовий договір на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у звязку зі скороченням чисельності працівників. В день звільнення відповідач видав їм трудові книжки однак не виплатив їм належних при звільненні сум тобто не провів з ними повного розрахунку. Посилаючись на зазначені обставини та на порушення відповідачем норм трудового законодавства просили стягнути з відповідача на їх користь всі суми, належні їм при звільненні, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з дня звільнення по день вирішення судом справи, 2000 грн. моральної шкоди кожному. В судовому засіданні позивачі вимоги позову уточнили і просили стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні і до дня повного розрахунку починаючи з дня звільнення. Від решти вимог відмовилися. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності такого. Вислухавши пояснення позивачів та перевіривши матеріали в справі суд вважає, що вимоги позивачів грунтуються на законних підставах і підлягають до задоволення з таких підстав. Наказом № 81/к від 28.03.2011 року відповідач ТОВ ДДСА Продакшн звільнило позивачів з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України у звязку зі скороченням чисельності працівників. У день звільнення відповідач видав позивачам трудові книжки, однак не виплатив таким належні суми при звільненні, тобто не провів фактичного розрахунку, чим порушив вимоги ст. 116 КЗпП України. Відповідно до ст. 117 цього Кодексу в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що відповідач - ТОВ ДДСА Продакшн провело виплату всіх належних сум при звільненні з позивачами [PERSON], [PERSON] і вегеш В.Ю. тільки 13 липня 2011 року, а з позивачем [PERSON] тільки 29 червня 2011 року. Спору про розмір сум належних при звільненні між позивачами та відповідачем не було і не має. Отже в силу ст. 117 КЗпП України вимоги позивачів до відповідача про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку є підставними і обгрунтовно доведеними. Позивач [PERSON] в судовому засіданні від мирової угоди укладеної 29.06.2011 р. між ним та відповідачем відмовився. Позивачі погодилися з довідками відповідача про середню заробітну плату і згідно цих довідок середній заробіток за один день складає: у [PERSON] 78 грн. 15 коп., [PERSON] 72,46 грн., [PERSON] 71,82 грн., [PERSON] 59,24 грн. Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого ПКМ України № 100 від 09.02.1995 р. та ст. 117 КЗпПУ стягнення з ТОВ ДДСА Продакшн на користь позивачів слід провести: [PERSON] з 28.03. по 13.07.2011 р. = 108 днів х 71 грн. 82 коп.= 7756,56 грн.; [PERSON] з 28.03. по 13.07.2011 р. = 108 днів х 78 грн.15 коп.= 8440,20 грн.; [PERSON] з 28.03. по 13.07.2011 р. = 108 днів х 72 грн.46 коп.= 7825,68 грн.; [PERSON] з 28.03. по 29.06.2011 р. = 94 дні х 59 грн.24 коп.= 5568,56 грн. За вищевстановленого суд приходить до висновку, що вимоги позивачів ґрунтуються на законних підставах, є доведеними перед судом і підлягають до задоволення. Рішення до негайного виконання відповідно до ст. 367 ЦПК України не підлягає. Оскільки позивачі звільнені від сплати держмита та витрат на І.Т.З. розгляду справи то судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача у доход держави.

Outcome: approved