Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на майно - житловий будинок з господарськими спорудами, розташований в селі Русанівка Радомишльського району Житомирської області по вулиці Польовій 14 після смерті чоловіка. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що 27 лютого 2011 року в селі Русанівка Радомишльського району Житомирської області помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті позивачка належним чином прийняла спадщину, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про її прийняття на підставі закону. Однак ,нотаріус позбавлений можливості видати їй свідоцтво про право на спадщину на зазначений будинок, так як у покійного спадкодавця відсутній документ підтверджуючий право власності на будинок. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги , просить їх задовольнити . Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути дану справу без участі його представника, позовні вимоги визнає. Третя особа - [PERSON] проти позову не заперечує, просить визнати за її матір»ю право власності на спадковий будинок. [PERSON] в засідання не з»явився, надіслав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі. А тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів, без участі відповідача та третьої особи -[PERSON] Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги, виходячи з таких підстав. Як встановлено судом позивач [PERSON] є дружиною [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про одруження. Ще в 1960-роках вона разом із чоловіком побудували житловий будинок з надвірними спорудами розташований в селі Русанівка Радомишльського району Житомирської області по вулиці Польовій 14 . Даний будинок був зареєстрований в погосподарській книзі Осичківської сільської ради Радомишльського району Житомирської області. 27 лютого 2011 року в селі Русанівка Радомишльського району Житомирської області помер чоловік позивачки [PERSON] . Після його смерті фактично прийняла спадщину дружина, позивачка [PERSON] Крім того, вона звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, де відкрито спадкову справу №207\\2011. Проте, нотаріус обґрунтовано віхмовляє позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок, так як у покійного спадкодавця відсутній документ, підтверджуючий право власності на спірне домоволодіння. Оскільки будинок був побудований під час дії ЦК Української PCP в редакції 1963 року, діючим на той час законодавством не передбачено було реєстрацію будинків, документом, що підтверджував право власності на будинок була погосподарська книга сільської ради, то суд приходить до висновку, що батьки позивачів мали право власності на спірний будинок, а , відповідно, і визнає його за ними. Відповідно до положень ст. 100,101 ЦК УРСР (яка діяла на той час) громадяни могли мати у власності житловий будинок, причому глава 10 «особиста власність» цього ж кодексу не пов»язувала наявність такого права з його обовязковою державною реєстрацією. Відповідно до п.4ч.2п.п.б Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу УРСР, затвердженої Мінкомунгоспом УРСР від 31 січня 1966 року за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15 січня 1996 року (що була чинна до 13 грудня 1995 року) державній реєстрації підлягали тільки будинки та домоволодіння в межах міст і селищ, а інвентаризації домоволодіння в сільській місцевості не підлягали. При таких обставинах суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають до задоволення , оскільки вона є спадкоємцем за законом першої черги , належним чином прийняла спадщину. На підставі викладеного та

Outcome: approved