Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-10 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з зазначеною позовною заявою та просить суд ухвалити рішення, якими розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 14 грудня 2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 1824, від 14 грудня 2003 року. В ході розгляду справи позивачка підтримала позовні вимоги та обґрунтування до них в повному обсязі. Відповідач, [PERSON], позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню за наступних, встановлених судом обставин: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 грудня 2003 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Міського відділу реєстрації актів громадянського стану Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний запис № 1824 від 14 грудня 2003 року (а.с.8). Під час перебування у шлюбі 26 березня 2008 року у подружжя народилася дочка [PERSON] (свідоцтво про народження І-ЖД №130467, видане 10 квітня 2008 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис про народження №117), яка проживає з позивачкою. Стосунки між [PERSON] та [PERSON] погіршились: зникли взаєморозуміння, склалися різні погляди на життя, почуття любові втрачено, шлюбні відносини фактично припиненні, подружжя спільно не проживають, домашнього господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. Шлюб це сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану, а також шлюб це добровільний, рівноправний союз, спільність чоловіка та жінки, спрямований на створення сімї. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу одна з основних його засад. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією слід зробити висновок, що сімя у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз, не може існувати. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу за допомогою фізичного або психічного насильства. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу. Відповідно ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Сторони взаємно згодні на розірвання шлюбу. Місце проживання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] сторони визначили з [PERSON]. Спір про розподіл майна, на момент вирішення питання про розірвання шлюбу, відсутній. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що має істотне значення. З цих підставах суд вважає за можливе позовні вимоги \~[PERSON] про розірвання шлюбу задовольнити й розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON]. На підставі викладеного й

Outcome: approved