Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-01 00:00:00

В судовому засіданні прокурор та представник позивача ПАТ «Родовід Банк» заявлені позовні вимоги повністю підтримали, з підстав викладених в позовній заяві, просять суд їх задоволити та стягнути з [PERSON] на користь Публічного Акціонерного Товариства «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором №Ск - 70-0001224/4-2008 від 24 квітня 2008 року в розмірі 167849,21 грн. та судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовими повістками, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про отримання судової повістки рекомендованим листом. Причин своєї неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Відповідно до ст. 121 Конституції України, п.2 ст.5, ст.36-1 Закону України «Про прокуратуру» на органи прокуратури покладається функція представляти інтереси держави при наявності порушень, або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою. Відповідно до рішення Конституційного суду України від 08 квітня 1999 року у справі №3-рп/99, прокурор самостійно визначає та обґрунтовує в позовній заяві, у чому полягає порушення інтересів держави або в чому існує загроза інтересам держави, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 10 червня 2009 року №580, державою була здійснена капіталізація АТ «Родовід Банк» в звязку з чим, на сьогодні 99,9% статутного капіталу Банку належить державі в особі Міністерства фінансів України. Оскільки, на сьогодні 99,9% статутного капіталу Банку належить державі в особі Міністерства фінансів України, тому прокурор правомірно подав позов до суду в інтересах держави і є належною стороною в справі. Заслухавши прокурора, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 24 квітня 2008 року Відкрите Акціонерне Товариство «Родовід Банк», що згідно з наказом тимчасового адміністративна від 05 червня 2009 року №215 (з наступними змінами) було перейменовано на публічне Акціонерне Товариство «Родовід Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №Ск-70 000122/4-2008. Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, банк, на підставі отриманої заяви цього договору та інших документів, відповідно до вимог чинного законодавства України, включаючи нормативно-правові акти України: відкриває основний картковий рахунок №26256001579078 в гривнях та додатковий картковий рахунок №26267001579078 в доларах США; надає держателю споживчий кредит в розмірі 16363.50 грн. строком дії до 24 квітня 2010 року включно зі сплатою 7% річних. Держатель зобовязується повністю погасити споживчий кредит, сплатити проценти за користування грошовими коштами споживчого кредиту та плату за обслуговування споживчого кредиту у строк та на умовах цього договору; відкриває для обліку наданого споживчого кредиту позичковий рахунок №2203907007.000122; спрямовує у день надання споживчого кредиту грошові кошти з позичкового рахунку на: картковий рахунок держателя № 26256001579078 в сумі 15000,00 грн.; рахунок банку №2206207007,000122 у сумі 1363,50 грн. в якості (винагороди) плати за перевірку документів, яку сплачує держатель в день отримання. Забезпеченням виконання держателем за договором за споживчим кредитом, а також пені та процентів за користування грошовими коштами споживчого кредиту є застава майнових прав на грошові кошти у сумі 17999,85 грн., що надходять щомісячно на картковий рахунок у рамках договору, у відповідності до п. 1.5. договору. Банк повністю виконав свої зобовязання за кредитним договором, зокрема позичальнику було емітовано та надано платіжну картку та надано кредит у розмірі 16363.50 грн., що підтверджується виписками з рахунків №26256001579078 та №2206207007.000122. Відповідно з п.п.2.2.,2.4.,2.5.,4.1.9.,4.1.25 кредитного договору, відповідач зобовязався щомісяця, не пізніше останнього дня місяця, частково погашати суму заборгованості за споживчим кредитом та сплачувати банку нараховані проценти за користування грошовими коштами споживчого кредиту та плату за обслуговування споживчого кредиту, згідно із встановленим графіком (додатком №1 до договору), шляхом внесення готівкою або безготівкового перерахування чи переказу грошових коштів на картковий рахунок держателя. Відповідно до п.2.14 кредитного договору, відповідач зобовязувався здійснювати щомісячну плату за обслуговування споживчого кредиту у розмірі 2,65% від суми наданого споживчого кредиту, що нараховується банком в останній робочий день місяця, а також 24 квітня 2010 року та в день повного погашення споживчого кредиту. Відповідно до п.6.1.4. кредитного договору, у випадку непогашення заборгованості за картковим рахунком у строки, визначені п.п.4.1.8., 4.1.9. договору, відповідач гарантує її погашення всіма належними йому коштами, майном, майнови\-ми правами тощо, а також сплачує банку пеню, розмір якої встановлено тарифами та/або договором. Відповідно до п.п.4.1.23 та 5.2.16 кредитного договору, за порушення відповідачем строків погашення заборгованості за споживчим кредитом, сплати процентів, внесення плати за обслуговування споживчого кредиту, банк має право стягувати з відповідача пеню за кожний день прострочки у розмірі 1,6% від суми простроченого платежу, якщо інший розмір пені не встановлений тарифами. Станом на 02 червня 2011 року заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 167849,21 грн., з яких: кредит в розмірі 13722,22 грн.; нараховані проценти за користування кредитом в розмірі 1653,64 грн.; плата за обслуговування кредиту в розмірі 9106,23 грн.; нарахована пеня в розмірі 143367,12 грн. Станом на день розгляду справи в суді заборгованість відповідачем згідно кредитного договору не погашена. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором. А позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності та те, що у добровільному порядку відповідач вчасно кошти згідно кредитного договору не сплачує, тому дана заборгованість підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у судовому порядку. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки при подачі позову до суду позивач звільнений від сплати судового збору, рішення прийнято на користь позивача, тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved