Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду, посилаючись на те, що 31.08.2009 р. між [PERSON] та ХНТУ в особі ректора [PERSON] був укладений Типовий договір №14 про навчання, підготовку, перепідготовку, підвищення кваліфікації або про надання додаткових освітніх послуг ХНТУ, згідно якого виконавець ХНТУ взяв на себе зобов»язання за рахунок коштів замовника [PERSON] здійснити навчання останнього в ХНТУ до досягнення освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр по спеціальності «Менеджмент» код напряму 030601 за заочною формою навчання у термін 3 роки. Згідно п. 4.2. договору загальна вартість освітньої послуги становить 15900 грн. Наказом по ХНТУ № 4-с від 11.01.2010 р. [PERSON] був відрахований з 2 курсу за невиконання п.5 Договору про навчання щодо своєчасної оплати. Згідно п. 4.3. Договору [PERSON] зобов»язаний був вносити плату через установу банку до 30 серпня за осінній та до 10 лютого за весняний семестри кожного року на рахунок ХНТУ. Згідно розрахунку відповідач має заборгованість по оплаті за навчання складає 704,50 грн., яку і просить стягнути позивач, а також судові витрати з оплати судового збору в сумі 51 грн. та ІТЗ в сумі 120 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, в своїй заяві просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі матеріалів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 901, 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов»язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов»язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов»язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов»язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов»язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов»язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст. 45 ЗУ «Про вищу освіту» встановлено, що особи, які навчаються у вищих навчальних закладах, можуть бути відраховані з вищого навчального закладу у разі невиконання навчального плану, за порушення умов контракту та в інших випадках передбачених законом В ході судового розгляду встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 31.08.2009 р. між ХНТУ в особі ректора та відповідачем по справі було укладено договір, відповідно до якого ХНТУ взяв на себе зобов»язання надати студенту [PERSON] освітні послуги, а відповідач зі свого боку зобов»язувався сплачувати вартість цих послуг. Відповідно до п. 4.3. договору відповідач зобов»язаний був вносити плату за навчання, але, як вбачається з розрахунку ХНТУ, заборгованість [PERSON] перед позивачем склала 704,50 грн. Наказом № 4-с від 11.01.2010 р. [PERSON] був відрахований з університету за невиконання п.5 Договору про навчання щодо своєчасної оплати, оскільки, як вбачається з умов договору від 31.08.2009 р. дія договору припиняється у разі відрахування Замовника з навчального закладу згідно з законодавством ( п. 6.1.). Згідно Статуту ХНТУ, особи, які навчаються в ХНТУ, можуть бути відраховані за порушення умов контракту (п. 3.8.). Таким чином, оскільки позивачем виконувались умови договору у повному обсязі та створені всі умови для здобуття освіти [PERSON], а докази щодо належного виконання умов типового договору та дотримань положень цивільного законодавства з боку відповідача відсутні, суд вважає, що позов у частині стягнення з відповідача 704,50 грн. як заборгованості за договором від 31.08.2009 р. підлягає задоволенню. Також, відповідно до ст. ст. 88, 99 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. На підставі ст. ст. 629, 901, 903 ЦК України,

Outcome: approved