Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-21 00:00:00

У липні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства "Теплоелектроцентраль" про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації втрати частини заробітку у звязку з порушенням строків її виплати та моральної шкоди. Позивач зазначив, що працював у Комунальному підприємстві «Теплоелектроцентраль», а 14 квітня 2006 року був звільнений. Кінцевий розрахунок при звільненні з ним не був проведений на порушення вимог КЗпП України, тому позивач просив стягнути на його користь заборгованість із заробітної плати в розмірі 1214 грн. 08 коп. Крім того стверджує, що у зв'язку з затриманням розрахунку при звільненні необхідно стягнути компенсацію втрати частини заробітку у звязку з порушенням строків її виплати у розмірі 1058 грн. 94 коп., а також моральну шкоду у розмірі 5000 грн. 00 коп. Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки свого представника суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що позивач працював у Комунальному підприємстві «Теплоелектроцентраль», а 14 квітня 2006 року був звільнений, але при звільненні не отримав повного розрахунку, на порушення вимоги КЗпП України, тому позивач просив стягнути на його користь заборгованості по заробітній платі, компенсацію втрати частини заробітку у звязку з порушенням строків її виплати та моральну шкоду. Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Стаття 116 КЗпП України вказує, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, у станови, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після предявлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплати не оспорювану ним суму. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» та на підставі вимог п. 2 Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 року №1472 - працівникам у разі затримки на один і більше місяців виплати грошових доходів проводяться компенсаційні виплати. Довідка № 16 від 05.05.2011 року, яка надана Комунальним підприємством «Електроцентраль» вказує, що заборгованість по заробітній платі складає 1214 грн. 08 коп., а компенсація втрати частини заробітку у звязку з порушенням строків її виплати - 1058 грн. 94коп. Таким чином, суд приходить до висновку, що на користь позивача необхідно стягнути заборгованість із заробітної плати в сумі 1214 грн. 08 коп. та компенсацію втрати частини заробітної плати в звязку з порушенням термінів її виплати в сумі 1058 грн. 94коп. Суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог, щодо відшкодування моральної шкоди, так як позивачем пропущено строк звернення до суду. Згідно зі ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з вище наведеного судові витрати необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: partial