Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

В липні 2011 року позивачка [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 25 вересня 2008 року між її чоловіком [PERSON]Д та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» була укладена угода про надання споживчого кредиту в сумі 45500 доларів США на споживчі потреби з терміном погашення до 25 вересня 2029 року. У забезпечення зобовязань перед відповідачем сторонами 25.09.2008 року був укладений договір іпотеки нерухомого майна: квартири [ADDRESS], загальною площею 52.6 кв.м, жилою 30,4 кв.м. Позивач зазначає, що 25.09.2008 року її чоловік [PERSON] продав квартиру за адресою [ADDRESS], в якій до 19.09.2008 року була зареєстрована та проживала неповнолітня [PERSON] Цього ж дня чоловік позивачки [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS], яку передав в іпотеку відповідачу. При укладанні договору іпотеки нерухомого майна були порушені на думку позивача вимоги чинного законодавства, оскільки орган опіки та піклування дозволу на відчуження квартири, співвласником якої є неповнолітня дитина, не давав, тому укладення даного договору суперечить інтересам дитини. Крім того при укладенні договору представник відповідача завірив позивачку, що права її дитини не будуть порушені, оскільки вона автоматично є власником частини нерухомого майна. На підставі викладеного просить визнати договір іпотеки № 94315 від 25.09.2008 року нерухомого майна: квартири № 71 по вул.Кургузова, З-б в м.Вишгороді Київської області, посвідчений приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], зареєстрований за номером 2734 та зобовязати приватного нотаріуса [PERSON] зняти заборону з Державного реєстру заборони відчужень нерухомого майна. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримав і просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позов не визнала, пояснивши, що нотаріус має право не витребовувати згоду органів опіки та піклування, якщо з поданих документів буде встановлено, що дитина проживає за іншою адресою, ніж адреса майна, що відчужується, а також те, що така дитина не має власності на це майно або його частину. При цьому нотаріусом було розяснено зміст ст.176 Сімейного Кодексу України щодо зобовязань передати у користування дитини майно, має забезпечити її виховання та розвиток. Крім цього п. 1.4 договору іпотеки засвідчує, що укладання даного договору не порушує права та /або інтереси третіх осіб, а також у разі якщо предметом іпотеки є житлова нерухомість в тому числі не порушені права дітей. Посилання позивача на Закону України «Про охорону дитинства» є необгрунтованим, оскільки цей Закон регулює відносини, що повязані з відчуженням майна, яке належить дітям. Позивачкою не надано доказів, що її неповнолітня дитини проживала за адресою майна, яке відчужується , а також те. що дитина має право власності на це майно, а тому просить відмовити в позові. Третя особа - приватний нотаріус Вишгородського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином, до суду надіслала листа про розгляд справи у її відсутність. Третя особа - служба у справах дітей Вишгородської районної державної адміністрації в Київській області в судове засідання не зявилася, повідомлена належним чином, до суду надіслала листа про розгляд справи у її відсутність. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON], третю особу [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 вересня 2008 року між [PERSON]Д та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» була укладена угода про надання споживчого кредиту в сумі 45500 доларів США на споживчі потреби, а саме для придбання квартири з терміном погашення до 25 вересня 2029 року. Відповідно до п.2.1 Договору з метою забезпечення виконання зобовязань позичальника Банком приймається застава нерухомості, а саме квартира [ADDRESS] та є власністю [PERSON] Судом встановлено, що 25.09.2008 року між [PERSON] (Продавець) та [PERSON] (покупець) був укладений договір купівлі-продажу квартири №71 по вул.Кургузова, З-б в м.Вишгороді Київської області, посвідчений приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], зареєстрований за номером 2729. 25 вересня 2008 року між [PERSON]Д та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» був укладений договір іпотеки №94315 посвідчений приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області [PERSON], зареєстрований за номером 2734. Відповідно п.1.1 даного Договору іпотеки Іпотекодавець ([PERSON]Д.) передає в іпотеку Іпотекодержателю (відповідачу по справі) нерухоме майно- квартиру № 71 по вул.Кургузова, З-б в м.Вишгороді Київської області, загальною площею 52.6 кв.м, жилою 30,4 кв.м. та є власністю Іпотекодавця на підставі договору купівлі-продажу від 25.09.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу [PERSON] за реєстром № 2729. Відповідно до п.1.4 Договору іпотеки, іпотекодавець свідчить, що укладанням даного договору не порушені права та /або інтереси третіх осіб, а також у разі якщо предметом іпотеки є житлова нерухомість в тому числі не порушені права дітей. Відповідно до п. 2.4.8 Договору іпотеки , даний договір посвідчено за згодою дружини Іпотекодавця ( позивачка по справі). Відповідно до ч.4 ст.177 Сімейного кодексу України дозвіл на вчинення правочинів щодо нерухомого майна дитини надається органом опіки та піклування після перевірки, що проводиться протягом одного місяця і лише в разі гарантування збереження права дитини на житло. Відповідно до ст.17 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, не мають права без дозволу органів опіки і піклування, наданого відповідно до закону, укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та /або державній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати поділ, обмін, відчуження житла, зобовязуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобовязання. Відповідно до п.1.ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч.3,4 ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» передбачено, що органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав та інтересів дітей. 4. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям. В розумінні зазначеної статті Закону передбачається, що нотаріуси для встановлення факту користування нерухомим майном витребовують довідку про реєстрацію місця проживання або місця перебування дитини за адресою майна, що відчужується або заставляється, видану житлово-експлуатаційною організацією або іншим відповідним уповноваженим органом з питань реєстрації. Коли з поданих документів нотаріусом установлено, що така дитина проживає за іншою адресою, ніж адреса майна, що відчужується. А також те, що така дитина не має права власності на це майно (його частину) нотаріус має право не витребовувати згоду органів опіки та піклування на посвідчення такого правочину. Як вбачається з матеріалів справи неповнолітня дитина [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою [INFO] з 07.02.2008 року по 19.09.2008 року та вибула за адресою вул.Шолуденка, 6а, що підтверджується довідкою виданою Комунальним підприємством житлового і комунального господарства Вишгородської міської ради від 17.06.2011 року № 3291. Згідно довідки Комунального підприємства житлового і комунального господарства Вишгородської міської ради від 17.06.2011 року № 3292 за адресою м.Вишгород, вул.Кургузова, З-б, кв.71 проживають та зареєстровані [PERSON] з 06.11.2011 року , який є власником даної квартири, [PERSON] - неповнолітня дочка з 06.11.2008 року та дружина - [PERSON] з 20.11.2008 року. Суд бере до уваги пояснення [PERSON], які він дав в судовому засіданні проте, що він разом з дочкою [PERSON] був знятий з реєстрації 19.09.2008 року на день укладання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] та що він є власником даної квартири. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач не надав суду доказів того, що його неповнолітня дитина має право власності на майно, що відчужувалось або його частину, а також те , що дитина на день укладення договорів купівлі-продажу квартири та іпотеки проживала за адресою майна, що відчужується. Оскільки на день вчинення договору купівлі-продажу квартири, договору іпотеки дитина не проживала за адресою майна, що відчужується, а також те, що дитина не має права власності на це майно, нотаріус має право не витребовувати згоду органів опіки та піклування на посвідчення такого правочину. Таким чином оцінюючи у сукупності здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позивач не довів, що неправомірними діями відповідача були порушені його права, а тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі . На підставі вшценаведеного та

Outcome: dismissed