Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

У листопаді 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк у два місяці з дня вступу рішення суду в законну силу для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 13 січня 2005 року, В обґрунтування позову зазначав, що 13 січня 2005 року померла [PERSON] після смерті якої відкрилася спадщина на будинок № 139 по вулиці Київське шосе у селі Семиполки Броварського району. Згідно із заповітом від 31 липня 1992 року, посвідченого секретарем виконкому [PERSON] сільської ради, [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося, яке буде належати їй на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповідала йому. У встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини [PERSON] не звернувся, оскільки на початку серпня 2007 року, він знайшов папку з документами померлої, де знаходився і заповіт на його ім'я. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Представник позивача [PERSON] позов підтримала та пояснила, що 13 січня 2005 року після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. 2007 року позивач захворів, стан його здоров'я погіршився, він находився на лікуванні у Київській обласній клінічній лікарні з діагнозом інсульт, під наглядом лікаря, тому не зміг подати у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини до закінчення встановленого законом строку у зв'язку із хворобою, що є поважною причиною пропуску строку. Відповідач [PERSON] сільська рада Броварського району Київської області у судове засідання свого представника не направила, повідомлена належним чином. Надала до суду заяву у якій просила розглядати справу без участі представника, позов визнає. Роз'яснивши учасникам процесу наслідки визнання позову, суд дійшов висновку, що оскільки визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] померла 13 січня 2005 року у віці сімдесяти шести років, про що в Книзі реєстрації смертей 13 січня 2005 року виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області зроблено відповідний актовий запис за № 04. 31 липня 1992 року [PERSON] було складено заповіт, згідно із яким вона все належне їй майно заповіла [PERSON]. Заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради [PERSON] 31 липня 1992 року й внесено до реєстру за № 53. Згідно із копіями довідок [PERSON] сільської ради Броварського району № 1356, № 1357 від 08 серпня 2007 року вбачається, що [PERSON], зазначена у свідоцтві про смерть, та [PERSON], зазначена у заповіті, є однією і тією ж особою, яка постійно проживала та була зареєстрованою на день своєї смерті у селі Семиполки Броварського району по вулиці Київське шосе, буд. № 139. Іншої особи з тотожними прізвищем, іменем та по батькові у селі Семиполки не значиться. Згідно із записами у погосподарській книзі за померлою 13 січня 2005 року [PERSON] значиться житловий будинок з примикаючими спорудами загальною площею 28 кв.м., в якому ніхто не проживає та не зареєстрований. Згідно із ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. З ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що позивач [PERSON] строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин, оскільки йому не було відомо про існування заповіту на його ім'я, що перешкодило йому у встановлений законом строк звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved