Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-15 00:00:00

У листопаді 2011 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовував тим, що 28 червня 2009 року біля 17 год. 00 хв. відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на ґрунті особистих неприязних відносин умисно кидали у нього каміння, чим завдали тілесні ушкодження. З приводу злочинних дій відповідачів він вимушений був звертатися до суду зі скаргою про порушення кримінальної справи. Броварським міськрайонним судом Київської області постановою від 14 липня 2011 року звільнено [PERSON] й [PERSON] від кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 126 КК України у звязку із закінченням строків давності, а вироком від 17 серпня 2011 року визнано винним [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України й засуджено до покарання у виді громадських робіт на строк - сто пятдесят годин. Злочинними діями відповідачів йому завдано моральну шкоду, а також матеріальні збитки, повязані із оплатою судово-медичної експертизи та послуг адвоката в кримінальній справі. Просить суд стягнути на відшкодування матеріальних збитків: із [PERSON] 531 грн. 00 коп., із [PERSON] 531 грн. 00 коп., із [PERSON] 530 грн. 00 коп. Крім того, просить стягнути на відшкодування моральної шкоди: - із [PERSON] 10\~000 грн. 00 коп., - із [PERSON] 5\~000 грн. 00 коп., - із [PERSON] 5\~000 грн. 00 коп. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав й просив його задовольнити. У судовому засіданні відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] позов не визнали й просили у його задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи й дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 липня 2011 року [PERSON] та [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за частиною 1 статті 126 КК України у звязку із закінченням строків давності. Провадження в кримінальній справі № 1-220/2011 в частині обвинувачення [PERSON] та [PERSON] закрите у звязку із закінченням строків давності. Вироком Броварського міськрайонного суду від 17 серпня 2011 року визнано винним [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 125 КК України, й призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк сто пятдесят годин. Ухвалою апеляційного суду Київської області від 19 жовтня 2011 року вирок Броварського міськрайонного суду від 17 серпня 2011 року щодо [PERSON] та постанову цього ж суду першої інстанції від 14 липня 2011 року щодо [PERSON] та [PERSON] залишено без зміни. Зі змісту постанови суду від 14 липня 2011 року вбачається, що [PERSON] в порядку приватного обвинувачення, звинувачував за частиною 2 статті 125 КК України [PERSON], а за частиною 1 статті 126 КК України [PERSON] й [PERSON], посилаючись на те, що 28 червня 2009 року біля 17 год. 00 хв. вони, знаходячись на території будинку 49 по вулиці Гагаріна в селі Плоске Броварського району Київської області, на ґрунті неприязних відносин, умисно почали кидати у нього камінням. В цей час він знаходився на території будинку 51 по цій же вулиці. Камінь, який кинув [PERSON] потрапив йому в праву руку, камінь, який кинув [PERSON] потрапив йому у праве плече, у звязку із чим потерпілому було завдано фізичного болю та тілесні ушкодження у вигляді саден, а камінь, який кинув [PERSON] потрапив потерпілому у голову, від чого він впав і втратив свідомість. Він одержав забійну рану в лобній ділянці зліва, яка відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоровя. Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, які фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. За змістом статей 1167, 1168 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Пунктами 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року (зі змінами й доповненнями) передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Встановлено, що [PERSON] завдано душевних страждань у звязку із фізичним болем та стражданнями, які він зазнав у звязку із протиправною поведінкою щодо нього [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а також у звязку із ушкодженням його здоровя. Суд приходить до висновку, що моральна шкода підлягає відшкодуванню відповідачами одноразово й у грошовій формі. При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачами [PERSON], [PERSON] і [PERSON], суд враховує характер та обсяг моральних страждань перенесених позивачем через протиправну поведінку останніх, істотні зміни у його житті, характер ушкодження здоровя та конкретні протиправні дії кожного із відповідачів та їх наслідки. Моральну шкоду, що завдана [PERSON] відповідачем [PERSON] суд визначає у розмірі 4\~000 грн. 00 коп., а відповідачами [PERSON] і [PERSON] у розмірі по 2\~000 грн. 00 коп. із кожного. У задоволенні решти позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди слід відмовити через їх необґрунтованість. Також не підлягає задоволенню позов у частині стягнення із відповідачів матеріальних збитків, понесених позивачем через оплату витрат на проведення судово-медичної експертизи та витрат на оплату послуг адвоката у кримінальній справі. У судовому засіданні позивачем так і не було надано суду для дослідження оригінал або ж належним чином засвідчену копію платіжного документа про оплату ним судово-медичної експертизи. Що ж стосується витрат на правову допомогу в кримінальній справі, то позивач у судовому засіданні не довів за яких умов визначався розмір на правову допомогу, в чому вона полягала, кількість годин участі адвоката у розгляді справи тощо. Крім того, надана ним квитанція з вказівкою про те, що вона видана ЮК Бровари не містить відповідних печаток, реквізитів цієї юридичної особи. Жодні документи щодо реєстрації цього господарюючого субєкта, видів його діяльності до суду не надані.

Outcome: partial