Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-22 00:00:00

Предметом спору є квартира, що розташована за адресою: м. Одеса, Академіка Корольова 1 кв. 90 загальною площею 63,90 кв. м., корисною площею 59,6 кв. м., житловою площу 37,6 кв. м., яка була купована [PERSON] у [PERSON], [PERSON] Єфимивні, [PERSON], [PERSON] за договором купівлі-продажу нерухомого майна № 15387 від 05.07.1996 року, укладеного на Одеській товарній біржі. В теперешній час позивач не може повною мірою реалізувати своє право власності, оскільки договір купівлі-продажу № 15387 від 05.07.1996 року, нотаріально не посвідчений. Посвідчити договір в нотаріальній конторі позивач не може, оскільки відповідачі до нотаріальної контори не з*являються. Про те, що позивач не може повною мірою розпорядитися належним йому нерухомим майном йому стало відомо наприкінці 2011року, коли він від знайомих дізнався про можливі майбутні проблеми, пов*язані з відчуженням майна і відсутністю нотаріального посвідченого договору купівлі-продажу. Позивач просить визнати вказаний договір купівлі-продажу дійсним, посилаючись на те, що обидві сторони (продавці і покупець) умови договору виконали, хоча сам договір нотаріально посвідчений не був. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з*явилася, повідомлялася, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю і не заперечувала у разі не явки відповідачів проти постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, повідомлявся за останньою відомою адресою проживання, причини не явки суду не відомі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явилася, повідомлялася за останньою відомою адресою проживання, причини не явки суду не відомі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явилася, повідомлялася за останньою відомою адресою проживання, причини не явки суду не відомі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, повідомлявся за останньою відомою адресою проживання, причини не явки суду не відомі. Узв*язку з не явкою всіх відповідачів, неповідомлення ними про причини не явки, не надання заяви про слухання справи за їх відсутністю, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами у відповідності до правил ст. 169, 224 ЦПК України з постановленням заочного рішення, приймаючи до уваги, що представник позивача проти цього у поданій до суду письмовій заяві, не заперечує. При розгляді даної справи суд вважає за необхідне керуватися нормами ЦК України в редакції 1963 року, який діяв на час укладення договору купівлі-продажу і на час реєстрації права власності позивачем. Згідно ч.1 ст.47 ЦК України 1963 року нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст. 47 ЦК України 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно ст. 227 ЦК України 1963 року договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Судом встановлено, що дійсно договір купівлі-продажу нерухомого майна 15387 від 05.07.1996 року, укладений на Одеській товарній біржі за яким [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] продали, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS], підлягав нотаріальному посвідченню і сторони не дотрималися нотаріальної форми договору, однак в той же час сторони повністю виконали умови договору - покупець передав, а продавці отримали гроші за квартиру, продавці виїхали з квартири та фактично передали її у власність покупця, а той вселився у квартиру, проживає у ній, несе витрати по її утриманню і зареєстрував право власності у КП Одеське міське бюро технічної інвентаризації10.07.1996 року та сам зареєструвався у даній квартирі у встановленому порядку. При вказаних позивачем обставинах, які знайшли підтвердження в судовому засіданні, суд набуває висновку про необхідність визнати договір купівлі-продажу № 15387 від 05.07.1996 року, укладеного на Одеської товарній біржі, за яким [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] продали, а [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] загальною площею 63,90 кв. м., корисну площу 59,6 кв. м., житлову площу 37,6 кв. м. - дійсним. В той же час з урахуванням листа КП ОМБТІ та РОНвід 14.02.2012 року вбачається, що квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] з 10.07.1996 року до сьогодні. Згідно ч.3 ст. 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності Відповідно до ст. ст. 210 ч.1, 640 ч.3 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомості є укладеним з моменту його державної реєстрації. Згідно ст. 3 ч. ч. 1, 2 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Суд вважає, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, необхідно встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. Суду не надано належних доказів про оспорювання права власності [PERSON] щодо квартири [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] . Сам по собі факт ухилення відповідачів від нотаріального оформлення угоди, є захищається в судовому порядку визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним і не є оспорюванням, порушенням або невизнанням саме права власності [PERSON] на квартиру. За таких обставин, приймаючи до уваги наявність не скасованого права власності [PERSON] на квартиру у вигляді наявності державної реєстрації на даний об*єкт нерухомості, суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] у задоволенні позову в частині визнання за ним права власності на квартиру [ADDRESS]. На підставі викладеного та

Outcome: partial