Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-15 00:00:00

У жовтні 2011 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до садівничого товариства «Газовик» про визнання неправомірним та скасування рішення про виключення із членів садівничого товариства та зобовязання вчинити певні дії. Свій позов мотивував тим, що з 1993 року є членом садівничого товариства «Газовик» і користувачем земельної ділянки №2 пл.0,06 га в цьому товаристві. Земельна ділянка ним освоєна, огороджена сіткою «Рабица», на ній ростуть плодові дерева в кількості 10 штук, зведено туалет та завезено фундаменті блоки для будівництва садового будинку. Рішенням Малютянської сільської ради від 26.09.1997 року №32/1-45 йому передано у приватну власність земельну ділянку №2 пл.0,06 га для ведення садівництва. На підставі цього рішення він набув право власності на цю земельну ділянку. Рішенням загальних зборів членів садівщічого товариства «Газовик» від 06.02.2004 року у нього вилучено земельну ділянку. Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 10.06.2011 року це рішення скасоване. Тим часом, як стверджує позивач, голова правління [PERSON], маючи намір позбавити його права власності на земельну ділянку та з метою передачі її іншим особам, сфальсифікував засідання правління садівничого товариства «Газовик» від 15.08.2008 року про виключення його та інших осіб із членів цього товариства. Про наявність цього рішення йому стало відомо у вересні 2011 року в той час, коли він звернувся з позовом до голови правління садівничого товариства «Газовик» про зобовязання вчинити певні дії (надання довідки для приватизації земельної ділянки). Вважаючи свої права та інтереси порушеними внаслідок виключення із членів садівничого товариства «Газовик», позивач просив визнати неправомірним та скасувати рішення правління садівничого товариства «Газовик» від 15.08.2008 року та зобовязати відповідача поновити його членство в цьому товаристві. У процесі розгляду справи позивач збільшив розмір позовних вимог, звернувшись з позовом до голови правління садівничого товариства «Газовик» про зобовязання вчинити певні дії, посилаючись на те, що, маючи намір приватизувати земельну ділянку, звернувся до голови правління [PERSON] з приводу видачі йому довідки про членство в товаристві. Натомість відповідач відмовив йому у видачі довідки, мотивуючи це тим, що належну йому земельну ділянку приватизує інша особа. Вважаючи такі дії неправомірними, просив зобовязати відповідача надати йому довідку про членство в садівничому товаристві «Газовик». У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені ним вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не зявились причини неявки суду не повідомили. Про день, час та місце слухання справи повідомлено належним чином. Суд, заслухавши осіб, що брали участь у справі, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є членом садівничого товариства «Газовик», що вбачається із Списку членів садівничого товариства «Газовик», затвердженого профспілковим комітетом Боярського управління магістральних газопроводів. Рішенням Малютянської сільської ради від 26.09.1997 року №32/1-45 йому передано у приватну власність земельну ділянку №2 пл.0,06 га для ведення садівництва. На час дії Земельного Кодексу України в ред..1992 року приватизація земельних ділянок громадянам здійснювалась відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року №15-92 «Про приватизацію земельних ділянок». Зокрема, передача громадянам у приватну власність земельних ділянок здійснювалась за цільовим призначенням у межах норм, встановлених ст.56, 57, 67 цього Кодексу. Відповідно до ст.З цього Кодексу право розпорядження землею належить радам, які в межах своєї компетенції передавали землі у власність або надавали у користування. Ст.6 Декрету було зупинено дію ч.2 ст.17 та ст.23 Земельного Кодексу України щодо власників земельних ділянок, зазначених у ст.1 Декрету Кабінету Міністрів. Тому право приватної власності громадян на земельну ділянку виникало на підставі рішення місцевої ради з моменту прийняття такого рішення. Разом з тим громадяни могли посвідчити своє право на землю державним актом, що давало їм право здійснювати угоди відчуження земельної ділянки (купівля-продаж, міна, дарування, успадкування тощо). Отже, на підставі рішення виконкому Малютянської сільської ради від 26.09.1997 року №32/1-45 позивач набув право власності на передану йому цим рішенням земельну ділянку. Відповідно до ч.2 п.1 розділу X Перехідних положень Земельного Кодексу України рішення про передачу громадянам земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року №15-92 «Про приватизацію земельних ділянок»), є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Як зазначено у п.З розділу IX Прикінцевих положень Земельного Кодексу України, що набрав чинності з 1 січня 2002 року, закони та інш; нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Кодексом, діють у частині, що не суперечить цьому Кодексу. Рішенням загальних зборів членів садівничого товариства «Газовик від 06.08.2004 року у [PERSON] вилучено земельну ділянку. Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 10.06.2011 року , залишеного без змін Ухвалою апеляційного суду Київської області від 15 листопада 2011 року, вищевказане рішення скасоване. Рішенням правління садівничого товариства «Газовик» від 15 серпня 2008 року [PERSON] виключено із членів садівничого товариства, про що він дізнався у вересні 2011 року. Як зазначено у протоколі засідання правління садівничого товариства «Газовик» від 15.08.2008 року підставою для виключення позивача із членів товариства є: неосвоєння земельної ділянки, несплата членських внесків, неотримання членської книжки, відсутність огорожі, плодових дерев тощо. Як убачається із ст.8 Закону України «Про кооперацію» від 10.07.2003 року (із змінами, несеними згідно із Законом від 04.06.2009 року, 14.01.2011 року, від 07.04.2011 року), який регулює систему кооперативних організацій і має вищу юридичну силу відносно правління садівничого товариства «Газовик», що складається з 3-х осіб, статут кооперативу є правовим документом, що регулює його діяльність. Тим часом статут садівничого товариства «Газовик» суперечить Закону України «Про кооперацію». У ст.15 Закону України «Про кооперацію» закріплено обовязок кооперативу вести облік своїх членів та видачі кожному з них посвідчення про членство, а також передбачено затвердження рішення правління або голови правління про прийняття нових членів та припинення членства. Між тим відповідач та його представник не надав суду рішення загальних зборів садівничого товариства «Газовик» про затвердження протоколу від 15.08.2008 року про виключення позивача із членів товариства. Безпідставним є посилання на відсутність у позивача посвідчення про членство в садівничому товаристві, оскільки факт його членства підтверджується списком членів садівничого товариства «Газовик», із якого вбачається, що [PERSON] є членом цього товариства.. Що стосується несплати членських внесків, то, по-перше, всупереч пп.2.5 Статуту позивач не попереджувався правлінням товариства про необхідність сплати обовязкових внесків та не запрошувався з цього * приводу на засіданням правління або шляхом поштового повідомлення за місцем проживання. До позивача не заявлявся позов про стягнення заборгованості у примусовому порядку через суд. Позивач не був повідомлений про дату, місце та час проведення засідання правління садівничого товариства «Газовик» щодо його виключення із членів цього товариства, що позбавило його права надавати пояснення та заперечення щодо мотивів виключення. Відповідно до ст.15 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права чи: інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в т.ч. припинення дії, що порушує право, та відновлення становища, яке існувало до порушення. Не є обґрунтованим посилання відповідача на рішення Малютянської сільської ради від 30.05.2009 року №21 яким визнано таким, що втратило чинність рішення цієї ради від 26.09.1997 року №32/1-45 адже це рішення не потягло за собою правових наслідків, оскільки дотепер не втратило законної сили. За таких обставин суд визнає неправомірним та скасовує рішення правління садівничого товариства «Газовик» від 15.08.2008 року щодо виключення [PERSON] із членів цього товариства та зобовязкує відповідача поновити його членство в цьому товаристві. Суд також вважає неправомірною відмову голови правління садівничого товариства «Газовик» у видачі [PERSON] довідки про членство в цьому товаристві для приватизації земельної ділянки, оскільки видача таких довідок є компетенцією та обовязком [PERSON] як голови правління. У звязку з цим зобовязкує його видати [PERSON] довідку про його членство в товаристві «Газовик».

Outcome: approved