Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-01 00:00:00

Позивач звернувся в суд з даним позовом, в якому просить виключити з акту опису й арешту майна від 22.11.2011р. транспортний засіб, що належить [PERSON] та знаходиться в заставі Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», а саме: автомобіль марки Skoda, модель Octavia COMBI, 2008 року випуску, кузов №TMBJX41U99B006177, державний номер [NUMBER]. При цьому посилається на те, що між позивачем та третьою особою по справі було укладено кредитний договір та договір застави транспортного засобу. Державними виконавцем складено акт опису й арешту майна, яке вже перебуває в заставі у позивача, а тому вказане майно повинно бути виключено з цього акту. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Представник відповідача - Богунського ВДВС Житомирського МУЮ в судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні. Представник третьої особи в судовому засіданні просив задовольнити позов у повному обсязі. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. Судом встановлено, що 09.07.2008 року між позивачем та третьою особою [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11365327000. З метою забезпечення зобов»язань за кредитним договором позичальником передано в заставу банку транспортний засіб: легковий автомобіль марки Skoda, модель Octavia COMBI, 2008 року випуску, кузов №TMBJX41U99B006177, державний номер [NUMBER], що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу №ІІА 011096. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу», банк має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави у випадку невиконання або неналежного виконання боржником своїх зобов»язань перед банком. Згідно зi ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», відповідно забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно з встановленим пріоритетом. 22.11.2011р. державним виконавцем Богунського відділу ДВС Житомирського МУЮ [PERSON] складено акт опису й арешту майна, відповідно до якого описано і накладено арешт на легковий автомобіль марки Skoda, модель Octavia COMBI, 2008 року випуску, кузов №TMBJX41U99B006177, державний номер [NUMBER], що належить [PERSON] та вилучено його. Вказаний акт складено при примусовому виконанні зведеного виконавчого листа №2-п-5058/06 від 04.10.2006р. по стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO] Відповідно ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача заставодержателя. Як встановлено в судовому засіданні, акт опису й арешту майна складений при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого судом раніше ніж виникло право банку на заставу вказаного майна. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази реєстрації обтяження спірного транспортного засобу в державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Таким чином, арешт майна є правомірним, а позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення у повному обсязі.

Outcome: dismissed