Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-27 00:00:00

В вересні 2011 р. Новоодеська РДА Миколаївської області звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення їх батьківських прав стосовно їх сина - малолітнього [PERSON], [INFO]. Позивачем вказано на те, що відповідачі будучи батьками малолітнього [PERSON], [INFO], ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, його підготовку до самостійного життя, не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення не виявляють інтересу до його долі. Внаслідок вищезазначеної бездіяльності з боку батьків малолітній [PERSON] залишився без батьківської уваги, права на належне і повноцінне батьківське виховання, спілкування, життя та розвиток в сім'ї, що відповідно ч.1 п.2 ст.164 СК України може бути підставою для позбавлення їх батьківських прав. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила про його задоволення. Також пояснила, що і на момент розгляду справи в суді відповідачами не вжито жодної дії для повернення дитини в сім'ю, відповідачі так і не відвідали свого сина у дитячому закладі та не намагалася його звідти забрати. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнав повністю та пояснив, що у нього на утриманні троє дітей, дружина за місцем проживання відсутня уже декілька місяців, місцезнаходження її не відоме, за час спільного життя вона вихованням дітей не займалася, зловживала алкогольними напоями, постійно була відсутня дома. Позивач просив позбавити його батьківських прав відносно [PERSON] так як він самостійно не може належно утримувати його, та просив справу розглядати в його відсутність. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідно до вимог ст.ст.150,180 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про стан здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.11 Закону України „Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року, сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Водночас статтею 164 СК України визначені підстави позбавлення батьківських прав. Зокрема, якщо вона чи він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК України). Разом з тим, Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 30 березня 2007 р. (з наступними змінами) ,,Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно свідоцтву про народження дитини [NUMBER], виданого ВРАЦС Новоодеського РУЮ Миколаївської області 05.03.2009р. [PERSON], народився [INFO], матір'ю дитини є [PERSON], батьком [PERSON]. З матеріалів цивільної справи вбачається, що малолітній [PERSON] на підставі розпорядження голови Новоодеської РДА №155-р від 06.03.2009року на строк до шести місяців поміщений в Будинок дитини, через несприятливі побутові умови в сім'ї, а батькам роз'яснено наслідки відмови в участі та вихованні дитини та необґрунтованої відмови забрати дитину у визначений строк. Після закінчення вказаного терміну у зв'язку з тяжким станом здоров'я дитини, за заявою матері та розпорядженням голови Новоодеської РДА №769-р від 10.11.2009року термін перебування дитини в закладі було подовжено. Рішенням виконкому Димівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області №32 від 17.06.2011року [PERSON] та [PERSON] було надано дозвіл оформити всі необхідні документи для повернення дитини в сім'ю. Проте відповідачі не виказали зацікавленості щодо повернення малолітнього сина у родину. 06 липня 2011року на черговому засідання виконкому Димівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області було прийнято рішення №35, яким рішення №32 від 17.06.2011року виконкому було відмінено та було вирішено звернутися до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про позбавлення їх батьківських прав. Як видно з протоколу №08 засідання виконкому Димівської сільської ради від 06 липня 2011року, залишити дитину в дитячому закладі м. Миколаєва, та клопотати про позбавлення відповідачів батьківських прав перед судом, було вирішено з посилань на те, що згідно довідки головного лікаря Миколаївського будинку дитини, [PERSON] хворіє на судомний синдром неясної етиології, йому потрібне спеціальне лікування, харчування, та перебування на диспансерному нагляді у невролога, передавати дитину у сім'ю недоцільно, через незадовільні матеріально-побутові умови у родині, виявлені при обстеженні умов проживання сім'ї [PERSON] та [PERSON] Мати дитини зловживає алкогольними напоями, залишає дітей надовго з хворим батьком, який сам потребує медичного обстеження та лікування. Сім'я проживає в будинку з пічним опаленням, підсобного господарства не має, дохід родини складають випадкові сезонні заробітки, соціальну допомогу на дітей батьки не отримують через те що її не оформляли. Також за час перебування малолітнього [PERSON], [INFO] у Миколаївському будинку дитини не вжили жодних дій щодо його повернення в сім'ю. Згідно листа №03-571-04 від 10.05.2011року головного лікаря Миколаївського обласного будинку дитини з дня відібрання дитини у відповідачів пройшов рік, а згідно п.8 постанови КМУ №866 від 24.09.2008року „Про питання діяльності органів опіки та піклування , пов'язані із захистом прав дитини" якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей зобов'язана вжити заходів, щодо позбавлення батьків їх батьківських прав. Згідно листа №03-1065-01 від 05.09.2011року головного лікаря Миколаївського обласного будинку дитини, за весь час перебування у дитячому закладі батьки [PERSON] [INFO], відвідували його 20.05.2009року, 26.06.2009року, 08.07.2009року, 10.07.2009року, 24.10.2009року, 08.02.2010року, 12.04.2010року, 15.05.2010року, 07.11.2010року, та в останнє 08.02.2011року. Висновком Новоодеської районної державної адміністрації № 504/15-33/02 від 06.09.2011 р. та рішенням №35 Димівської сільської ради від 06 липня 2011року, визнано за доцільне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав стосовно їх сина - малолітнього [PERSON] [INFO]. Поясненнями [PERSON] підтверджено факт неналежного виконання своїх батьківських обов'язків відповідачами по відношенню [PERSON]., а також підтверджено відсутність матеріально - побутових умов для утримання та бажання виховувати сина. Згідно пояснень [PERSON] мати малолітнього [PERSON] участі у вихованні дітей не приймає взагалі, зловживає алкогольними напоями, веде асоціальний спосіб життя. На підставі викладеного суд вважає встановленим, що відповідачі свідомо, без будь-якої поважної причини ухиляються від виконання батьківських обов'язків по вихованню і утриманню сина, оскільки вони не цікавляться його життям, не займаються вихованням дитини, не піклуються про стан його здоров'я, не надають матеріальної допомоги на утримання сина, а також не вчинили жодної дії до повернення їм сина з Миколаївського будинку дитини. Суд вважає поведінку [PERSON] та [PERSON] ухиленням від виконання батьківських обов'язків та підставою для позбавлення їх батьківських прав щодо сина відповідно до п.п. 2, 4 ч.1 ст.164 СК України. В силу ст. ст. 81, 88 ЦПК України, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 51грн.00коп. і інформаційно-технічні послуги у розмірі 120грн.00коп..

Outcome: approved