Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і просить суд визнати за нею, як спадкоємцем за заповітом, право власності на земельну ділянку в розмірі 2,3708 га після померлої [PERSON], яка розташована на території Фесюрівської сільської ради Таращанського району Київської області. Представники відповідача в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи належно повідомлені, причини неявки не повідомили, а тому суд вважає за можливе згідно ст. ст. 224 226 ЦПК України провести заочний розгляд даної справи. За письмовим клопотанням сторін фіксування судового процесу здійснюється без застосування технічних засобів. Судом встановлено, що 1 грудня 2006 року склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Глушківської сільської ради Білоцерківського району Київської області, зареєстрований в реєстрі за № 72, яким все майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право заповідає [PERSON]. 8 березня 2007 року [PERSON] померла і після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі з земельної ділянки площею 2,3708 га в межах згідно з планом, яка розташована на території Фесюрівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯД № 952407, проте не зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку в Білоцерківському районному відділі земельних ресурсів. В установлений законом (ст.ст. 1269, 1270 ЦК України ) шестимісячний строк з дня відкриття спадщини позивач звернувся до державного нотаріуса Білоцерківської районної державної нотаріальної контори з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, після померлої [PERSON]. У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на приватизовану земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Фесюрівської сільської ради Білоцерківського району, державний нотаріус відмовила, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на дану земельну ділянку, які б були зареєстровані належним чином. Інших спадкоємців за заповітом та за законом на дане майно немає. Указані обставини встановлено з пояснень позивача, матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Враховуючи дані обставини та виходячи з того, що відповідно із ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, а ст.ст. 1235, 1236 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб та визначити обсяг спадщини, що має спадкуватися за заповітом, суд вважає за необхідне задовільнити даний позов. Судові витрати, які складаються з витрат на оплату судового збору та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи позивач бере на себе.

Outcome: approved