Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-05 00:00:00

ПАТ «Альфа-Банк» звернувся із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 21.05.2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк», яке 19.08.2009 року перейменовано у ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачами укладено кредитний договір №SME0000856, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у сумі 100000 гривень зі сплатою 20 процентів річних зі строком користування 36 календарних місяців. Окрім того, 21.05.2007 року між позивачем та [PERSON], [PERSON] укладено договори поруки на забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав, надавши [PERSON] кредит у розмірі 100000 грн. [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість за кредитом у розмірі 40981,37 грн., заборгованість за відсотками 66648, 94 грн., пеня 192078,57 грн. Відповідно до укладених договорів поруки, за невиконання чи неналежне виконання взятих на себе зобовязань, поручителі сплачують позивачеві пеню за кожен день прострочення виконання взятих на себе зобовязань. Тому, у кожного поручителя виникла заборгованість у розмірі 1198,54 грн. Відповідно до кредитного договору та договорів поруки, у випадку невиконання чи неналежного виконання відповідачами взятих на себе зобовязань, на їх адресу надсилається вимога про дострокове погашення кредиту. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач, [PERSON], та представник відповідача [PERSON], заперечили щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі, позов визнали частково. В обґрунтування заперечення вказують, що в частині позовних вимог про стягнення з відповідачів пені у розмірі 192078, 57 грн. необхідно відмовити, оскільки відповідно до ст.549 ЦК України, пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Окрім того, відповідач та представник відповідача вказують, що позивачем надано розрахунок заборгованості за три роки, де розрахунок заборгованості пені проведено за три роки. Однак, відповідно до ст.258 ЦК України, позовна давність до вимог про стягнення пені становить 1 рік. В частині позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 40981,37 грн. [PERSON] позовні вимоги визнав. Відповідачі, [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявились, однак надали заперечення на позов. В обґрунтування заперечення вказують, що між позивачем та [PERSON], [PERSON] укладено договори поруки на забезпечення виконання умов кредитного договору, уклеєного між [PERSON] та позивачем. У звязку з порушенням боржником зобовязання, забезпеченого порукою, позивач предявив до поручителів позов про солідарну відповідальність у тому ж обсязі, що й боржник. Згідно з п.1.2, п.3.1 догорів поруки, передбачено, що уразі невиконання позичальником умов основного зобовязання в строк, поручитель погашає суму кредиту, нараховані проценти та штрафні санкції за несвоєчасне повернення позичальником коштів, наданих в межах основного зобовязання та процентів за користування кредитом за першою вимогою банку протягом 3 календарних днів з моменту отримання поручителями письмової заяви про невиконання позичальником своїх зобовязань, передбачених договором. В порушення умов п.4 договору поруки, банк не надіслав [PERSON] та [PERSON] письмову вимогу за їхніми адресами, які не змінились, про погашення кредиту, нарахованих процентів та штрафних санкцій за несвоєчасне повернення [PERSON] коштів за кредитним договором. Тому, [PERSON] та [PERSON] вказують, що обовязку поручителів щодо солідарного погашення кредиту не виникло, оскільки термін виконання зобовязання згідно із договором поруки не настав. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами виникли правовідносини щодо повернення заборгованості за кредитним договором. 21.05.2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк», яке 19.08.2009 року перейменовано у ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачами укладено кредитний договір №SME0000856, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у сумі 100000 гривень зі сплатою 20 процентів річних зі строком користування 36 календарних місяців. Даний кредитний договір відповідає вимогам ст.1054 ЦК України. Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені у договорі. 21.05.2007 року між позивачем та [PERSON], [PERSON] укладено договори поруки на забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав, надавши [PERSON] кредит у розмірі 100000 грн. [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість за кредитом у розмірі 40981,37 грн., заборгованість за відсотками 66648, 94 грн., пеня 192078,57 грн. Відповідно до укладених договорів поруки, за невиконання чи неналежне виконання взятих на себе зобовязань, поручителі сплачують позивачеві пеню за кожен день прострочення виконання взятих на себе зобовязань. Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений законом строк. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з п.1.2, п.3.1 догорів поруки, передбачено, що уразі невиконання позичальником умов основного зобовязання в строк, поручитель погашає суму кредиту, нараховані проценти та штрафні санкції за несвоєчасне повернення позичальником коштів, наданих в межах основного зобовязання та процентів за користування кредитом за першою вимогою банку протягом 3 календарних днів з моменту отримання поручителями письмової заяви про невиконання позичальником своїх зобовязань, передбачених договором. Однак, як вбачається із матеріалів справи, позивачем не надано жодних доказів того, що надсилалася письмова вимога до поручителів про повернення заборгованості. Оскільки банком порушено умови договору поруки, у поручителів не виникло обовязку щодо погашення кредиту, нарахованих процентів, пені за договором кредиту та пені за договором поруки. Відповідно до ст.258 ЦК України, позовна давність до вимог про стягнення пені становить 1 рік. Відповідно до ст.27 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи, що позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором за 3 роки, де розрахунок заборгованості пені також проведено за останні три роки, та стороною у судовому засіданні заявлено клопотання про застосування позовної давності, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог про стягнення пені необхідно відмовити. Враховуючи вищенаведене позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує судові витрати з відповідача.

Outcome: partial