Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] у березні 2011 року звернувся до суду з позовом до відповідача - ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД»прохаючи суд розірвати договір пайової участі у будівництві від 02 квітня 2008 року за № 1402/380-18 (р), укладений між ТОВ «Консоль ЛТД»та нею; зобов’язати ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД»повернути грошові кошти, сплачені в якості пайового внеску за договором № 1402/380-18 (р) пайової участі у будівництві від 02 квітня 2008 року у сумі 484577 гривень 04 копійки на її користь; стягнути з ТОВ «Консоль ЛТД»на її користь 3% річних від несплаченої вчасно грошової суми у розмірі 19164 гривні 24 копійки; стягнути з ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД»на її користь збитки, завдані за індексом інфляції за весь час прострочення у сумі 54141 гривня 30 копійок; стягнути з ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД»на її користь грошові кошти у сумі 26000 гривень на відшкодування моральної шкоди; стягнути з ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД»на її користь судові витрати по справі у сумі 13820 гривень (а.с. 3-7). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 02 квітня 2008 року уклала із ТОВ «Фірма «Консоль ЛТД»договір № 1402/380-18 (р) пайової участі у будівництві багатоквартирного будинку у м. Полтаві по вул. Боровиковського 2/2 за умовами якого зобов’язалася внести на розрахунковий рахунок позивача грошові кошти у сумі, еквівалентній 69265 доларів США, а відповідач зобов’язався виділити по закінченню будівництва її долю в натурі у вигляді квартири № 61 на 4 поверсі цього будинку, площею 62,96 кв.м., у 4 кварталі 2009 року. Згідно з додатковою угодою № 3 до цього договору від 10 грудня 2009 року, строк закінчення будівництва перенесено на 2 квартал 2011 року. Вона виконала умови договору та внесла на рахунок позивача грошові кошти у сумі, еквівалентній 60723 долара 94 цента США, не доплативши до встановленої договором суми кошти у розмірі 8541 долар 06 центів США, так як відповідач не виконав умов договору та у 2 кварталі 2011 року вона квартири за сплачені кошти не отримала і отримати не може, так як будинок недобудований. Листом від 16 лютого 2011 року вона звернулася до відповідача, прохаючи виділити їй квартиру у іншому, зданому в експлуатацію будинку, однак відповіді на нього не отримала. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач може відмовитися від договору на виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов’язань за договором, або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначний строк стає неможливим. Згідно з п. 3.9 договору пайової участі у будівництві № 1402/380-18 (р), у випадку неможливості виділення долі пайщика в натурі у передбачені умовами договору строки, відповідачем може бути виділена аналогічна квартира у іншому об’єкті відповідача або виплата грошової компенсації у національній валюті України по офіційному курсу Національного банку України на дату фактичної виплати на загальну сумі внесків позивача в доларах США. Відповідно до п. 5.5. цього договору, у випадку припинення договору за рішенням суду фірма повертає пайщику внесений ним пай. У відповідності до вимог ст. 625 ЦК України, за прострочення виконання грошового зобов’язання боржник, на вимогу кредитора, винен сплатити йому суму боргу з урахуванням 3% річних від пристроченого зобов’язання з урахуванням індексу інфляції. Згідно з вимогами ст.ст. 23, 1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди. Діями відповідача їй завдано моральної шкоди у вигляді нервових потрясінь та переживань з приводу несвоєчасного виконання умов договору, не вселення у практично оплачену квартиру з родиною, яка вже становить 4 особи, відшкодування якої вона оцінює у 26000 гривень. Враховуючи те, що відповідач не виконав своїх зобов’язань, вважає, що на підставі наведених норм чинного законодавства України, має право на повернення їй грошових коштів у сумі 484577 гривень 04 копійки, як грошових коштів, еквівалентних 60723 долара 94 цента США, які вона сплатила на рахунок відповідача, 3 % річних від суми заборгованості, яка за її підрахунками становить 19164 гривні 24 копійки, інфляційних втрат у сумі 54141 гривня 30 копійок, грошові кошти у сумі 26000 гривень на відшкодування завданої їй моральної шкоди та судових витрати по справі, з яких 12000 витрати на правову допомогу, 1700 гривень –судовий збір, 120 гривень –витрати на ІТЗ розгляду справи. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала, прохала задовольнити позов у повному обсязі. Пояснення надала аналогічні тексту позову. Додатково пояснила, що моральна шкода полягає ще і й тому, що на придбання квартири, на внесення на рахунок відповідача коштів, вони з чоловіком продали гараж, а також її родина узяла кредит в банку, який виплачує, а квартири не має. Крім того, за час очікування квартири, у неї народився ще один син, і проживаючи вчотирьох у одній квартирі, її старший син змушений робити уроки на кухні, що нервує і сина, і її. Розмір моральної шкоди, визначений нею у 26000 гривень, обґрунтувати не змогла. Представник позивача позов підтримав, пояснення надав аналогічні поясненням відповідача та тексту позову. Представник відповідача належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але до суду не з’явився, письмових заяв та клопотань суду не надав (а.с. 47). Відповідно до вимог ч 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, то може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлювати заочне рішення). Позивач та представник позивача не заперечували проти розгляду справи за відсутності представника відповідача. З цих підстав суд, спираючись на норми ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Заслухавши пояснення позивача та її представника, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами у наданих позивачем межах, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 02 квітня 2008 року сторонами укладено договір № 1402/380-18 (р) пайової участі у будівництві багатоквартирного будинку у м. Полтаві по вул. Боровиковського 2/2, згідно з п. 3.1 якого позивач зобов’язалася внести на розрахунковий рахунок позивача грошові кошти у сумі, еквівалентній 69265 доларів США у гривнях, за курсом Національного банку, а відповідач, згідно з п. 3.6.1 цього договору, зобов’язався виділити по закінченню будівництва долю позивача в натурі у вигляді двокімнатної квартири № 61 на 4 поверсі цього будинку, площею 62,96 кв.м., у 4 кварталі 2009 року (а.с. 13-15). Згідно з п. 3.9 цього договору, у випадку неможливості виділення долі пайщика в натурі у передбачені умовами договору строки, відповідачем може бути відшкодовано іншим, рівноцінним майном на іншому об’єкті аналогічної вартості або здійснено виплату грошової компенсації у відповідності до вимог ст. 364 ЦК України, національній валюті України по офіційному курсу Національного банку України на дату фактичної виплати на загальну сумі внесків позивача в доларах США. Відповідно до п. 5.5. цього договору, у випадку дострокового припинення договору за рішенням суду фірма повертає пайщику внесений ним пай у строки, коли рішення набере законної сили. Додатковою угодою № 3 від 10 грудня 2009 року до цього договору, строк закінчення будівництва перенесено на 2 квартал 2011 року (а.с. 16). Згідно з наданими суду платіжними документами, позивач на час подання позову до суду сплатила відповідачеві на виконання умов договору пайової участі у будівництві грошові кошти у сумі, еквівалентній 60723 доларам 94 центам США (а.с. 20-26). 16 лютого 2011 року позивач звернулася до відповідача із письмовою заявою про виділення їй житла, рівноцінного із її долею у пайовому будівництві (а.с. 18-19). За підрахунками позивача, наведеними у тексті позову, розмір грошових коштів у вигляді 3% річних від суми заборгованості та інфляційних втрат становить 19164 гривні 24 копійки та 54141 гривня 30 копійок відповідно (а.с. 5-6). Згідно з квитанцією № 06-к від 16 лютого 2011 року, витрати на правову допомогу становлять 12000 гривень (а.с. 35). Судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи становлять 1820 гривень (а.с. 1-2). Відповідно до вимог п.п. 7, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення та відшкодування моральної шкоди. На підставі вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; завдання моральної шкоди полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв’язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім’ї, у приниженні її честі та гідності; розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди та не пов’язана з розміром цього відшкодування. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 214 ЦК України, особи, які вчинили дво- або багатосторонній правочин, мають право за взаємною згодою сторін, а також у випадках, передбачених законом, відмовитися від нього, навіть і у тому разі, якщо його умови повністю ними виконані. Згідно із вимогами ст. 509 ЦК України, зобов’язанням є правовідношення у якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на корить іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обв’язку. Нормою ч. 1 ст. 524 ЦК України встановлено, що зобов’язання має бути виражено у грошовій одиниці України, якою є гривня. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Згідно із вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання). Нормою ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема, припинення зобов’язання внаслідок односторонньої відмови від зобов’язання або розірвання договору. Згідно із т. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов’язання, несе відповідальність за наявності її вини. Нормами ст. 625 ЦК України встановлено, що за прострочення виконання грошового зобов’язання боржник, на вимогу кредитора, винен сплатити йому суму боргу з урахуванням 3% річних від пристроченого зобов’язання з урахуванням індексу інфляції. Відповідно до вимог ст. 626 ЦК України, договором є домовленість дох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну, або припинення цивільних прав та обов’язків. Нормою ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною; істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та матеріально підтверджені судові витрати. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 18 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях із нерухомістю», у разі порушення забудовником строків спорудження об’єкта будівництва або у разі неналежного виконання управителем своїх обов’язків, передбачених ч. 1 цієї статті, довіритель має право вимагати від управителя дострокового розірвання договору та виплати йому коштів; управитель зобов’язаний виплатити довірителю кошти у сумі, що визначається відповідно до ст. 20 цього Закону при відмові довірителя від участь у ФФБ і не може бути меншою за суму, внесену довірителем до ФФБ; довіритель не сплачує управителю винагороди за виплату йому коштів у разі, якщо довіритель відмовляється від участі у ФФБ з підстав, визначених цією частиною. Згідно з вимогами ч. 6 ст. 20 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях із нерухомістю», сума коштів, що підлягає виплаті довірителю, визначається управителем виходячи з кількості закріплених за довірителем вимірних одиниць об’єкту інвестування станом на день відкріплення від довірителя об’єкту інвестування. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач може відмовитися від договору на виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов’язань за договором, або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначний строк стає неможливим З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Позивач уклала з відповідачем уклала пайової участі у будівництві багатоквартирного будинку у м. Полтаві по вул. Боровиковського 2/2, умови якого виконала, сплачуючи відповідачеві у встановлені у договорі строки та розмірі, грошові кошти, як свій пай у будівництві житла. Відповідач своїх зобов’язань не виконав, так як у визначені у договорі строки, які до того ж переносилися, будівництво не закінчив, і позивачеві її долю в натурі у вигляді квартири у житловому будинку не виділив. З цих підстав позивач має право прохати суд розірвати договір та повернути їй грошові кошти, внесені, як пай у будівництво на передбачених договором умовах –у національній валюті України по офіційному курсу Національного банку України до долара США на загальну сумі внесків, на дату фактичної виплати. Згідно із зробленим позивачем розрахунком, не ос пореним відповідачем, ця сума складає 484577 гривень 04 копійки. Також, внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору, позивач має право вимагати сплатити суму боргу з урахуванням 3% річних від пристроченого зобов’язання з урахуванням індексу інфляції, сума яких, з зробленим позивачем розрахунком, не оспореним відповідачем, складає 19164 гривні 24 копійки та 54141 гривня 30 копійок відповідно. Своє право на розірвання договору та стягнення відшкодування позивач реалізувала звернувшись до суду. Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов’язань право позивача на отримання в установлений у договору пайової участі у будівництві багатоквартирного будинку строк її долі у вигляді житлового приміщення порушено, а тому підлягає захисту. З цих підстав позовні вимоги у частині розірвання договору та стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів, внесених як пай у фонд фінансування будівництва, 3% річних від пристроченого зобов’язання та інфляційних втрат, підлягає задоволенню. Також, суд вважає, що внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов’язань, позивач перенесла певні душевні страждання, викликані дискомфортом у вигляді неможливості з вини відповідача тривалий час отримати у свою власність нерухоме майно, за яке вона практично сплатила усі кошти, а тому вона має право на відшкодування заподіяної їй моральної шкоди. Однак суд не вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у частині стягнення з відповідача моральної шкоди у повному обсязі - у сумі 26000 гривень, внаслідок неналежного обґрунтування позивачем та її представником розміру цієї шкоди, вважаючи розумним і справедливим визначити розмір відшкодування за завдану їй моральну шкоди у 5000 гривень, який і підлягає відшкодуванню. На підставі викладеного,

Outcome: partial