Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-12 00:00:00

24.01.2005 р., [PERSON] в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] звернувся до суду з позовом до ВАТ „Північний гірничо-збагачувальний комбінатпро вселення його та доньки до кв.№50, будинку №59 по вул.А.Головко в м.Кривому Розі, та виселенні з вказаної квартири [PERSON] та [PERSON] з усіма членами сімї. Уточнено 31.03.2011 р. та 30.08.2011 р. л.д.154-156 [PERSON] яка досягла повноліття звернулася до суду з позовом до ВАТ „Північний гірничо-збагачувальний комбінат, яке перейменоване в Публічне акціонерне товариство „Північний гірничо-збагачувальний комбінат/далі ПАТ/ в якому змінила підставу та предмет позову, яким просить зобовязати ПАТ надати їй та батькові [PERSON] окрему двокімнатну квартиру загальною площею 26,5 кв.м. в м.Кривому Розі, стягнути судові витрати: 53.50 грн. судового збору та 400 грн. витрат на правовоу допомогу. В обгрунтування вказує, що 12.03.1992 р. батько працюючи на ПАТ разом з сімєю отримав ордер на заселення вказаної квартири в малосімейному гуртожитку. Шлюб між батьками 17.10.2000 р. був розірваний, вона стала проживати з батьком, який був скорочений з ПАТ, та без законних на те підстав виселений разом з нею з кв.№50, будинку №59 по вул.А.Головко. Вважає що згідно ст.ст.125, 132 ЖК України їх можливо було виселити лише з наданням іншого житлового приміщення, тому відповідач повинен поновити порушені житлові права. Гарантія її прав як дитини також забезпечується Конституцією України, Законом Про основи соціального захисту бездомних громадян, безпритульних дітей, нормами Сімейного кодексу України. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, але визнав що в обґрунтування підстав звільнення з ПАТ посилається на дублікат трудової книжки, де частина записів про роботу відсутня, є запис про звільнення за скороченням штатів. Оригінал трудової книжки він втратив. Надане ПАТ розпорядження про звільнення за систематичне порушення трудової дисципліни він визнає, скільки був звільнений 14.02.2000 р. за вказаними підставами, але це не позбавляє його доньку права на задоволення позову. Представник відповідача ПАТ [PERSON] проти позову заперечував, вважає позов безпідставним. Вказує, що [PERSON] разом з дружиною та неповнолітніми членами сімї був виселений з гуртожитку згідно рішення суду від 14.12.2000 р. [PERSON] був звільнений з ПАТ розпорядженням від 14.02.2000 р. за систематичне порушення трудової дисципліни за ст.40 п.3 КЗпП України. Інші обставини звільнення на які посилається позивач в позові не відповідають дійсності, крім того зазначений гуртожиток на теперішній час не належить ПАТ яке не має житлового фонду, тому не є належним відповідачем. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Згідно ст.10 ч.3 ЦПК України кожна із сторін повинна довести в судовому засіданні ті обставини на які вона посилається в обґрунтування своїх доводів, або заперечень. Суд вважає, що представник позивача не довів в суді житлове зобовязання ПАТ перед ним та [PERSON] Згідно рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 14.12.2000 р., яке було залишено в силі ухвалою апеляційного суду від 22.01.2001 р., та ухвалою Верховного Суду України від 27.02.2004 р. а.с.37-38, 160-161 - [PERSON] був звільнений з ПАТ розпорядженням від 14.02.2000 р. за систематичне порушення трудової дисципліни за ст.40 п.3 КЗпП України. Дружина [PERSON] працює медичною сестрою в КЗ Міська лікарня №7, шлюб розірвано 17.10.2000 р. Подружжя разом з двома малолітніми дітьми були виселені з кв.№50, будинку №59 по вул.А.Головко в м.Кривому Розі яка є гуртожитком, без надання іншого житлового приміщення. Вказані обставини встановлені рішенням суду, та згідно ст.61 ЦПК України відповідач звільняється від обовязку їх доказування. Крім того звільнення [PERSON] з ПАТ саме з цих підстав підтверджується розпорядженням від 14.02.2000 р. а.с.188-189. Надана [PERSON] трудова книжка досліджена судом видана 27.03.1995 р., не містить відомостей про вказане звільнення за систематичне порушення трудової дисципліни, є лише запис про звільнення [PERSON] за скороченням штатів 18.03.1995 р. з ГТПП Север, та наступне прийняття на роботу 19.06.2001 р. в ЗТНВФ Коло. Відповідачем також надано розпорядження про прийняття [PERSON] на ПАТ вантажником УЗДТ 05.06.1996 р. а.с.187, запис про вказане розпорядження в трудовій книжці [PERSON] також відсутній. Встановлено довідкою Тернівського РВ КМУ що оригінал трудової книжки було [PERSON] втрачено а.с.186, крім того представник позивача підтвердив в судовому засіданні дійсні підстави звільнення. Згідно ст.132 ч.2 ЖК України працівники які проживають в гуртожитку в звязку з роботою можуть бути виселені без надання іншого житлового приміщення у випадку звільнення за порушення трудової дисципліни, за власним бажанням без поважних причин, та вчинення злочину. Таким чином позивач [PERSON] була виселена з гуртожитку разом з батьками без надання іншого житлового приміщення згідно закону, та рішення суду, а посилання позивача на норми ст.125 ЖК України яка передбачає виселення одиноких осіб з дітьми з наданням іншого житлового приміщення по перше не відповідають спірним правовідносинам, оскільки з гуртожитку виселялася вся сімя. Та по друге стосується лише випадків передбачених ст.124 ЖК України коли робітники та службовці припинили трудові відносини з підприємством з інших чим передбачено ст.132 ЖК України підстав звільнення. При наявності рішення суду яке набрало законної сили, наявності законодавства яке передбачало виселення позивача з гуртожитку, - інші підстави позову на які посилаються позивач та його представник не відповідають спірним житловим правовідносинам, будь яке житлове зобовязання у ПАТ на думку суду перед позивачем на час розгляду спору в суді відсутнє, тому в задоволенні позову слід відмовити. При відмові в задоволенні позову не підлягають задоволенню і вимоги про стягнення судового збору та витрат на правову допомогу згідно ст.88 ЦПК України, яка навпаки передбачає стягнення з позивача витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи які не були сплачені позивачем та в задоволенні позову відмовлено. На підставі ст.ст.132 ЖК України,

Outcome: dismissed