Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 29.10.2005 року виконавчим комітетом Суслівської сільської ради Новоград-Волинського району, Житомирської області, актовий запис №10. [PERSON] та Крістіну залишити на вихованні матері. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що шлюб з відповідачем виявився невдалим. Із-за розбіжності їхніх характерів, різних поглядів на життя, постійних непорозумінь і сварок вони прийшли до висновку, що подальше їхнє сумісне життя неможливе. Починаючи із січня 2011 року вони разом не проживають. Фактично їхня сімя розпалася та примирення неможливе. В письмовій заяві до суду позивач просив розглянути справу у його відсутності. Позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити його. В судове засідання відповідач не з'явилася. В письмовій заяві до суду просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 жовтня 2005 року (а.с.4), від якого мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON] Крістіну Миколаївна, [INFO] (а.с.5,6). Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння, призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між позивачем та відповідачем. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї, про що свідчить той факт, що протягом певного періоду часу вони спільно не проживають і не підтримують шлюбних відносин, які поновлювати наміру не мають. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сімї неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін та їхніх дітей, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON] Крістіну Миколаївна, [INFO] суд залишає на вихованні з відповідачем [PERSON], оскільки спору про це у сторін не виникло. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Відповідачем надано до суду письмову заяву про залишення їй після розірвання шлюбу прізвища, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу [PERSON]. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, залишити відповідачу після розірвання шлюбу прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається [PERSON].

Outcome: approved