overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

04.08.2011року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком № 7 по вул. Кривоноса в м. Первомайську Миколаївської області мотивуючи свої вимоги тим, що вказаний будинок належить позивачу на праві приватної власності. Відповідачка по справі невістка позивачка. Вона прописана у вищевказаному будинку. В 2006 році відповідачка вступила в шлюб з сином відповідача [PERSON], 01.12.2007 року, прописалася і оселилася в належаному позивачу будинку по вищевказаній адресі. В 2009 році відповідачка зі своїм чоловіком придбали будинок № 30, по вул. Маршала Жукова в м. Первомайську Миколаївської області, в той же час відповідачка виселилася разом зі своїм чоловіком із належаного мені житлового будинку і оселилася в придбаному домоволодінні, в якому проживає до цього часу. Відповідачка не користується житловим будинком позивача і не проживає в ньому з 2009 року, однак добровільно виписуватися, тобто зніматися з реєстраційного обліку не бажає, тому позивач змушений звертатися до суду з цим позовом про визнання відповідачки втратившою право користування житловим приміщенням. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити їх, визнавши [PERSON] такою, що втратила право користування житловою приміщенням будинком № 7 по вул. Кривоноса в м. Первомайську Миколаївської області. Відповідачка в судове засідання двічі не зявилась, заперечень по суті позову не представила, хоча про час, день та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчать судові повідомлення, які маються в матеріалах справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з договору купівлі-продажу від 27 серпня 2002 року посвідченого державним нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори [PERSON] та технічного паспорту на житловий будинок індивідуальнго житлового фонду позивач [PERSON] являєгься власником житлового будинку за адресою: вул. Кривоноса, 7 в м. Первомайську Миколаївської області. Згідно з ксерокопією будинкової книги, відповідач - [PERSON] прописана в будинку № 7 по вул. Кривоноса в м. Первомайську Миколаївської області. Відповідно до довідки про склад сімї, виданої головою квартального комітету від 26.07.2007р., відповідач - [PERSON] проживає [INFO]. Згідно зі ст. 71 ЖК України' при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Таким чином, в силу ст. 71 ЖК України суд приходить до висновку, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі, як такий, що знайшов своє підтвердження в суді, відповідає вимогам закону, оскільки власник житлового приміщення бажає розпорядитися ним на власний розсуд.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

19.08.2011 року заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення факту того, що [PERSON], який помер 06.04.2009 року є її батьком. Даний факт необхідно їй встановити в звязку з необхідності оформлення спадщини, так як в свідоцтві про її народження відсутній запис про батька, а вказана лише мати [PERSON], а батьки проживали без реєстрації шлюбу. Мати її померла 11.02.2005 року. Інших спадкоємців, крім неї немає. Заявниця в судовому засіданні підтримала заяву та просила її задовольнити. Болеславчицька сільська рада Первомайського району Миколаївської області надала листа з проханням слухати справу без участі її представника, а проти задоволення заяви не заперечують. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Із копії свідоцтв про народження, розірвання та укладання шлюбу видно, що заявниця народилась 12.12.1962 року в м. Уральськ і в свідоцтві про народження зазначені відомості лише про її матір - [PERSON] і прізвище заявниці [PERSON]. Після укладання та розірвання 21.06.1984 року шлюбу її прізвище -Кімаковська, а після реєстрації шлюбу 25.07.1984 року її прізвище - [PERSON]. Із копій свідоцтв про смерть видно, що [PERSON] померла 1.02.2005 року в с. Болеславчик Первомайського району Миколаївської області, а [PERSON] помер 06.04.2009 року в с. Болеславчик Первомайського району Миколаївської області. На підставі викладеного, та враховуючи те, що довідками Болеславчицької сільської ради Первомайського району від 25.01.2011 року та 01.04.2011 року а також поясненнями свідка [PERSON] підтверджено, що [PERSON], яка померла 1.02.2005 року та [PERSON], який помер 06.04.2009 року в с. Болеславчик Первомайського району Миколаївської області, проживали до своєї смерті в с. Болеславчик по вул. Жовтневій, 52 разом з донькою [PERSON], то суд знаходить що в силу ст. 60 ЦПК України заява доведена і підлягає задоволенню відповідно до ст.ст. 256 ч.1п.1, 257, 259 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

Позивачі просять визнати за ними право власності на спадкове майно земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,8573 га, розташовану на території Лецьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, та належала померлому 28.09.2004 року [PERSON], посилаючись на те, що вони є спадкоємцями померлого за законом першої черги та прийняли спадщину, отримавши на своє ім`я Свідоцтво про право на спадщину за законом у вигляді іншого спадкового майна, а оформити на своє ім`я спірну земельну ділянку, як спадщину, вони не можуть, так як даній земельній ділянці не було присвоєно кадастрового номеру, і вирішити дане питання в позасудовому порядку неможливо. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, направив суду заяву, в якій просить слухати справу без участі представника, позов визнає в повному обсязі. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON], який помер 28 вересня 2004 року. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,8573 га, розташовану на території Лецьківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, та належить померлому [PERSON], що слідує з Державного акту на право приватної власності на землю, серії Р2 №021331. Позивачі після смерті [PERSON] прийняли спадщину, отримавши Свідоцтво про право на спадщину у вигляді простих іменних акцій та вкладів. А в отриманні Свідоцтва про право на спадщину у вигляді земельної ділянки їм нотаріусом відмовлено, так як нотаріус видає вказане свідоцтво лише за наявності Витягу з державного реєстру земель. Проте, відповідно до повідомлення Управління Держкомзему у Переяслав-Хмельницькому районі від 25.05.2011 року за №08-09/628, кадастровий номер на вищезазначену ділянку не присвоєний. Позивачам рекомендовано нотаріусом звернутися по даному питанню до суду. При таких обставинах позивачі не можуть в повній мірі використати своє право на спадщину. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При таких обставинах за позивачами необхідно визнати право власності на спадкове майно після смерті [PERSON] На підставі ст.328; 1218 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

Позивач просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття ним спадщини після смерті 09 червня 2006 року його матері, [PERSON], посилаючись на те, що він та відповідачі є спадкоємцями померлої за законом першої черги, але він з поважних причин пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідачі в судовому засіданні позов визнали та не заперечили проти його задоволення. Суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. 09 червня 2006 року померла [PERSON], мати позивача. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй на праві приватної власності ? частину квартири [ADDRESS], і позивач, як один із спадкоємців померлої за законом першої черги, має намір оформити на своє ім`я спадкове майно. Але в зв`язку з тим, що [PERSON], відповідно до довідки фельдшерсько-акушерського пункту с.Остапівка Драбівського району Черкаської області від 11.12.2006 року, з 01.12.2006 року по 11.12.2006 року перебував на амбулаторному лікуванні, то він пропустив шестимісячний термін для подання зави про прийняття спадщини. Як слідує з повідомлення Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори за №538/01-16 від 09.08.2011 року позивачем пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини та йому рекомендовано звернутися в суд. Зазначену вище причину пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини суд визнає поважною. У відповідності з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть, свідоцтвом про народження, відмовою у вчиненні нотаріальної дії, довідкою ФАП с.Остапівка Драбівського району Черкаської області та Свідоцтвом про право власності на житло. На підставі ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та в обгрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого 24 квітня 2008 року у них народилася донька [PERSON]. Після розірвання шлюбу донька проживає разом з матір»ю та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає коштів на утримання дитини, тому позивач просить винести рішення про стягнення аліментів. В судове засідання сторони не з»явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову, а тому, відповідно до ст.225 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], а оскільки батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а судом встановлено, що відповідач не надає належну допомогу на утримання доньки та не надав докази про неможливість сплати аліментів, - суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] микола Степанович звернувся у серпні 2011 року до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просив суд розірвати шлюб між ним, [PERSON] і [PERSON], зареєстрований 03.10.1986 відділом реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області; в процесі підготовки справи до судового розгляду витребувати у відповідача оригінал свідоцтва про шлюб. У судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, при цьому пояснив, що з 03 жовтня 1986 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON]. Їхній шлюб зареєстрований відділом РАЦС Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області. Від цього шлюбу дітей не мають. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим. Через постійні сварки і втрату взаємних почуттів шлюбні відносини між ними припинились. З 2003 року вони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечитиме його інтересам та унеможливлює примирення з відповідачкою. На розірвання шлюбу у відповідності зі ст. 106 CK України органом реєстрації актів цивільного стану відповідачка не згідна. Відповідач про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, у судове засідання не зявилася, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено: Позивач [PERSON], народження 13.03.1940 (а.с. 4). Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 03.10.1986, який зареєстрований 03.10.1986 відділом реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис за №154, після одруження присвоєно прізвища: чоловіку - [PERSON], дружині - [PERSON](а.с. 4). Сімя сторін розпалась, так як спільне життя не склалось. З 2003 року сторони проживають окремо. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхньої сімї суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася у серпні 2011 року до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просила суд задовольнити її позов; розірвати шлюб з відповідачем зареєстрований 04.05.1974 Полтавським міським відділом реєстрації актів громадського стану Полтавського обласного управління юстиції. Актовий запис за №901. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі, при цьому пояснила, що 4 травня 1974 року вони зареєстрували шлюб. Разом прожили двадцять сім років, але спільне життя з відповідачем у них не склалося. Від шлюбу з відповідачем мають сина [INFO]. Вони намагалися зберегти сім'ю, але їхні зусилля були марними. Відповідач час від часу їй дорікав та розпочинав лайку без будь-яких на те причин. Вони переконалися, що є зовсім різними людьми і тому в їхніх інтересах збереження шлюбу стало не можливим. Вони протягом десяти років не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Відповідач має іншу сім'ю, проживає в м. Полтава. Вона тривалий час перебуває за кордоном. Відповідач не заперечує про розірвання шлюбу, оскільки розуміє, що подальше їхнє спільне проживання є не можливим та не доречним. Спору про поділ майна, яке є їхньою спільною власністю у них не виникає, оскільки тривалий час вони проживаємо окремо. Після розлучення вона залишається на прізвищі чоловіка. У зв'язку з тим, що вона перебуває за кордом та не може з'явитися на судове засідання, просить суд розглянути справу без її участі, а за участю її представника - [PERSON]. Відповідач про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, у судове засідання не зявилася, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено: Позивач [PERSON], народження 17.08.1951 (а.с. 4). Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.05.1974 зареєстрованого Полтавським міським відділом реєстрації актів громадського стану, актовий запис за № 901, після одруження присвоєно прізвища: чоловіку [PERSON], дружині [PERSON] (а.с.5). Згідно довіреності [PERSON] петрівна уповноважує [PERSON] бути її представником з усіма необхідними повноваженнями (а.с.6). Сімя сторін розпалась, так як спільне життя не склалось. З 2003 року сторони проживають окремо. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхньої сімї суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та в обгрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 17 лютого 2007 року. 14 березня 2009 року у них народився син [PERSON]. На даний час сторони припинили шлюбні стосунки та син проживає разом з матір»ю. Відповідач не надає коштів на утримання дитини, тому позивач просить винести рішення про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина. В судове засідання сторони не з»явилися, від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову, а тому, відповідно до ст.225 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], а оскільки батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а судом встановлено, що відповідач не надає належну допомогу на утримання сина, має постійне місце роботи та стабільний заробіток і не надав докази про неможливість сплати аліментів, - суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка зазначала, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 17.06.1998 року в Требухівській сільській раді Броварського району Київської області, актовий запис № 17. Від спільного подружнього життя мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка вказувала, що спільне подружнє життя у них з відповідачем не склалося через те, що вони мають різні характери та погляди на життя. Головною причиною розірвання шлюбу став той факт, що відповідач почав зловживати спиртними напоями. Сторони не підтримують подружніх стосунків з березня 2011 року та спільного господарства не ведуть. Діти після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачкою. Вважає, що примирення з відповідачем неможливе. Майнового спору між сторонами не виникає. Посилаючись на викладене, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивачка не зявилась, надала суду заяву, в якій просила суд слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить розірвати шлюб. В судовому засіданні відповідач позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 17.06.1998 року в Требухівській сільській раді Броварського району Київської області, актовий запис № 17 (а. с. 6). Від спільного подружнього життя сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с.7-8). Подружні стосунки позивачки з відповідачем не підтримуються з березня 2011 року. Сторони примиритись не бажають. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що 13.01.1995 року зареєстровано шлюб між сторонами, від шлюбу сторони мають малолітню дитину, спільне життя з відповідачем у них не склалося, спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо. Вважає, що подальше спільне сімейне життя неможливе, у звязку з чим просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, до судового засідання прибути не зможе. Відповідач до судового засідання не прибув, надав суду заяву, в якій зазначив, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того закон них підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами зареєстровано 13 січня 1995 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про одруження. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією відповідного свідоцтва про народження та визнається сторонами. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі фактично припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, на примирення не погоджуються, тому суд приходить до висновку, що зберегти вказану сімю неможливо і вважає за необхідне шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

Позивачка звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в якій зазначає, що відповідач певний час з її дозволу проживав та був зареєстрований у належному їй будинку, однак більше року не проживає в спірному приміщенні. У звязку з наведеним позивачка просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги повністю. Відповідачі в судове засідання повторно не зявився, хоч про час і місце слухання справи належним чином повідомлявся, заяв, клопотань чи заперечень суду не надав, про причини неявки не повідомив. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд вважає можливим розглянути даний спір у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши позивачку, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Позивачці належить квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на квартиру, та матеріалами справи. Згідно довідки виконавчого комітету Обухівської міськради в спірному житловому приміщенні зареєстровані в якості квартиранта відповідач. Відповідач не проживає у спірному житловому приміщенні більше одного року, що підтверджується актами про його не проживання, починаючи з 01 грудня 2010 року, складеними депутатом Обухівської міської ради та сусідами. Відповідно до ст. 405 ч.2 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки під час судового розгляду факт непроживання відповідачів у спірному житловому приміщенні доведений належними і допустимими доказами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить дозволити провести психіатричний огляд [PERSON], [INFO] у примусовому порядку, посилаючись на те, що за заявою двох доньок, які проживають разом з нею, остання неодноразово виявляла агресію та висловлювала погрози та при відвідуванні її лікарем-психіатром вдома відмовилась від огляду. В судовому засіданні представник заявника підтримала заяву з підстав, які в ній викладені. Прокурор, який діє в інтересах особи, стосовно якої вирішується питання, в судовому засіданні просила задовольнити заяву. Заслухавши пояснення представника заявника, прокурора та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON], як свідчать матеріали справи, неодноразово виявляла агресію та висловлювала погрози відносно рідних доньок та колишнього чоловіка, що мешкає окремо. При її відвідуванні лікарем-психіатром вдома відмовилась від огляду, голосно кричала, в категоричній формі вимагала залишити помешкання в разі відмови лікаря, погрожувала розправою. У 2002 році [PERSON] зверталася на прийом до лікаря-психіатра в псих.диспансер з приводу змішаного тривожно-депресивного розладу та їй рекомендовано амбулаторно заспокійливі ліки, антидепресанти. В подальшому за допомогою не зверталась. Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку. Враховуючи, що спроби оглянути [PERSON] на дому дають підстави для обґрунтованого припущення про наявність у неї тяжкого психіатричного розладу, внаслідок чого вона виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих та може завдати значної шкоди своєму здоровю у разі не надання їй психіатричної допомоги, суд задовольняє заяву.

Outcome: approved