Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-16 00:00:00

Позивачі звернулися до Яготинського районного суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про виселення за неможливістю спільного проживання, в котрій вказано що згідно свідоцтва про право власності на житло від 15 жовтня 1999 року позивачі та відповідач [PERSON] являються співвласниками квартири № 65, розташованої в будинку №41 по вул..Дарницька в м.Яготині Київської області. Вище зазначена квартира складається з 3-х жилих кімнат, загальною площею 39,1 кв.м.. З жовтня 2006 року в зазначеній квартирі проживає відповідачка по справі [PERSON], яка з 2006 року перебуває в шлюбних стосунках з одним із співвласників квартири [PERSON]. Таким чином, в квартирі в даний час фактично проживає 3 сім'ї. В той же час, відповідачка постійно порушує правила співжиття, створює неможливі умови спільного проживання. На протязі року остання постійно вчиняла в сім'ї сварки, інколи бійки. З метою припинити протиправні дії відповідача позивачі неодноразово зверталися з заявою до Яготинського РВ ГУ МВС України. Працівниками міліції [PERSON] неодноразово попереджалась про вказані порушення. Однак і після цього, відповідачка створює нестерпні умови співжиття в одній квартирі. Позивачка [PERSON] має на своєму утриманні малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Постійні скандали та сварки, які вчиняє [PERSON], негативно впливають на психіку трирічної дитини, вона часто плаче, стала неврівноваженою. Позивачка [PERSON] є особою предпенсійного віку, страждає на серцево-судинне захворювання, в травні 2011 року перенесла інфаркт. Лікування зазначеної хвороби передбачає спокій, відсутність будь-яких хвилювань. В той же час, відповідачка [PERSON]. своєю поведінкою, сварками, скандалами, ускладнює захворювання [PERSON], такі взаємовідносини провокують загострення захворювання. Про неправомірні дії та поведінку відповідачку [PERSON] неодноразово попереджали працівники міліції. Крім того, за час проживання в квартирі відповідачка [PERSON] комунальних платежів не сплачує, хоча проживає в квартирі та користується всіма послугами. За таких умов спільне проживання з відповідачкою в одній квартирі неможливо. Крім того, відповідачка зареєстрована в [INFO], тобто має місце для проживання. Враховуючи викладене, позивачі просили виселити відповідачку з даної квартири за неможливістю спільного проживання. В судове засідання позивачі не зявилися, звернулися з заявами про розгляд справи у їх відсутність, підтримали позовні вимоги, під час минулого судового засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не заперечували, що відповідачка [PERSON] є дружиною [PERSON], які проживають разом у квартирі № 65, розташованої в будинку №41 по вул..Дарницька в м.Яготині Київської області. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи належним чином повідомлені. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає. Так, з копії свідоцтва про право власності на житло (а.с.10), копії постанови про відмову в порушенні кримінальної справи (а.с.5, 25, 26), копія будинкової книги (а.с.11-12), копії виписки з медичної карти стаціонарного хворого (а.с.13), копії свідоцтва про народження (а.с.14), в судовому засіданні встановлено, що позивачі та відповідач [PERSON] є власником співвласниками квартири № 65, розташованої в будинку №41 по вул..Дарницька в м.Яготині Київської області. Вище зазначена квартира складається з 3-х жилих кімнат, загальною площею 39,1 кв.м.. Відповідачі є подружжям та з жовтня 2006 року відповідачка [PERSON] проживає разом відповідачем [PERSON] у вказаній квартирі. В даній квартирі проживають позивачі та відповідачі. Відповідачка [PERSON] має післяінфарктний дрібно вогнищевий та атеросклеротичний кардіосклероз, акстрасистолічну аритмію, артеріальну гіпертензію. Позивачка [PERSON] має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. З оглянутого матеріалу про відмову в порушенні кримінальної справ, вбачається, що 27.07.2011 року з заявою зверталася до Яготинського РВГУ МВС України в Київській області відповідачка [PERSON] та просили прийняти міри до позивачів. Цього ж дня, з заявою про прийняття мір до позивачів, звертався і відповідач [PERSON]. 27.07.2011 року з заявами звернулися позивачі [PERSON] та [PERSON] та просили прийняти міри відносно відповідачів. З постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 1 серпня 2011 року вбачається, що між сторонами по справі виникла сварки з приводу користування спільним майном, а саме підвалом. Дана сварка тривала короткий проміжок часу без грубого порушення порядку та відбулась у будинку за місцем проживання. В порушенні кримінальної справи по даному факту відмовлено. З копії постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 9.07.2011 року вбачається, що між відповідачем [PERSON] та позивачами кудрявським А.І. та [PERSON] відбулася сварка, яка переросла в бійку, вході якої відповідач [PERSON] наніс тілесні ушкодження позивачці [PERSON], яка згідно акту СМД отримала тілесні ушкодження, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. В порушенні кримінальної справи за ст..ст.122, 296 КК України відносно [PERSON] відмовлено за відсутністю складу злочину. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім?ї, інших осіб … Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Згідно ч.4 ст.156 ЖК України до членів сім?ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 цього кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім?ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст.162 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.64 ЖК України до членів сім?ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. Відповідно до ст.3 СК України сім?ю складають особи, які спільно проживають, пов?язані спільним побутом, мають взаємні права та обв?язки. Відповідно до ст..157 ЖК України членів сімї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених ч.1 ст.116 цього кодексу. Відповідно до ст.116 ЖК України якщо наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Таким чином, враховуючи, що відповідач [PERSON] є власником частини квартири, а відповідачка [PERSON] є його дружиною та відповідно до ст..383 ЦК України та ст..150 ЖК України, відповідачка [PERSON] як член сімї відповідача [PERSON] має право на проживання в частині квартири відповідача [PERSON], та останній не скаржиться на вчинення неправомірних дій та поведінку [PERSON] по відношенню до нього та його власності у вигляді частини квартири, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає.

Outcome: dismissed