Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-15 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовними вимогами, які мотивують тим, що їм на праві власності належить домоволодіння розташоване за адресою: м. Суми, вул. Шишкарівська 78. В даний час вони мають намір приватизувати земельну ділянку, що знаходиться в їхньому спільному користуванні, тому звернулися до ТОВ ГЕО-БІЗНЕСдля укладення договору на виготовлення технічної документації із землеустрою та державного акту на право власності на землю. На виконання умов договору ТОВ ГЕО-БІЗНЕСспільно з ТОВ ЮРВОвиготовили кадастровий план земельної ділянки та надали акт про погодження ( встановлення) меж земельної ділянки, який повинні підписати суміжні землекористувачі, зокрема [PERSON] та [PERSON]. Однак дані особи відмовились підписати акт, в звязку з чим просять ухвалити рішення, яким усунути перешкоди в здійсненні приватизації земельної ділянки за адресою: м Суми, вул. Шишкарівська 78 та зобовязати відповідачів [PERSON] та [PERSON] підписати акт про погодження ( встановлення ) меж земельної ділянки, а в разі їх відмови зобовязати управління держкомзему у м. Суми та ТОВ ГЕО-БІЗНЕСі ТОВ ЮРВОвиготовити та видати державний акт на право власності на землю без підписів [PERSON] та [PERSON] у акті про погодження ( встановлення) меж земельної ділянки. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представникик відповідачки [PERSON] проти позову заперечили, зазначили, що між сторонами існує спір щодо розміру та конфігурації земельної ділянки, яка повинна знаходитися у власності кожного. Представник третьої особи [PERSON] просить прийняти рішення відповідно до наявних в матеріалах справи документів. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлявся, надав заяву про слухання справи у його відсутність, просить відмовити в задоволенні позову та вважає за необхідне повторно провести заміри земельної ділянки. Представник Управління держкомзему в судове засідання не зявився, про час розгляду справи судом повідомлений належним чином, в своїй заяві просить справу слухати в його відсутність. Представник ТОВ ЮРВОв судове засідання не зявився, про час розгляду справи судом повідомлений належним чином, в своїй заяві просить справу слухати в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач ТОВ Гео-Бізнесв судове засідання не зявився, про час розгляду справи судом повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] набули право власності по 1/2 частині домоволодіння №80 по вул. Шишкарівська в м. Суми, що підтверджується правоустановчими долкументами ( а. с. 17-18, 22-23 ). В подальшому для отримання державного акту позивачі звернулись до до ТОВ ГЕО-БІЗНЕСдля укладення договору на виготовлення технічної документації із землеустрою та Державного акту на право власності на землю ( а. с. 7, 10 ), згідно рішення Сумської міської ради від 26.05.2010 року № 3803-МР м. Суми позивачам було надано дозвіл на виготовлення технічної документації щодо земельних ділянок за адресою: м. Суми вул. Шишкарівська 78 орієнтовною площею 0,0933 га( а.с.13). На виконання умов договору ТОВ ГЕО-БІЗНЕСспільно з ТОВ ЮРВОвиготовили кадастровий план земельної ділянки та надали акт про погодження ( встановлення) меж земельної ділянки (а. с. 14-16). Згідно довідки Управління держкомзему у м. Суми за позивачами право власності чи користування на спірну земельну ділянку не зареєстровано ( а. с. 25-26), однак відповідачі відмовляються підписати підготовлений акт. Згідно зі ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. У відповідності до ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із земельних відносин. Виходячи зі змісту розяснень, які містяться у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16 квітня 2004 року Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ , захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом : визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту ( стаття 16 ЦК ). Власник земельної ділянки, права якого порушено, може вимагати відшкодування завданої цим моральної шкоди ( частина третя статті 386 ЦК ). Вищенаведеними нормами не передбачено такого способу захисту прав та інтересів фізичної особи, як спонукання суміжних землекористувачів в судовому порядку до підписання акту погодження меж земельних ділянок. Суд погоджується з запереченнями проти позову в тій частині, що акт погодження меж земельних ділянок у підготовленому ТОВ ГЕО-БІЗНЕСспільно з ТОВ ЮРВОвигляді ( а. с. 14 ) не може бути підписаним, оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо порядку користування суміжними земельними ділянка, виникає спір щодо їх розміру та конфігурації. Окрім того, відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд вважає також, що обраний позивачем спосіб захисту прав у вигляді спонукання відповідачів до вчинення дій по підписанню акту є нереальним і з точки зору можливості його примусового виконання. Зокрема, в разі відмови відповідачів вчинити такі дії ( а відповідачі категорично відмовляються підписати акт у існуючому вигляді ), в розпорядженні державного виконавця не буде реальних процесуальних заходів примусу. Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту прав не передбачений законом, а тому в задоволенні позову належить відмовити.

Outcome: dismissed