Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-02 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянко, що розташована за адресою: вул.Островського, 23 в м.Броварах Київської області та зобовязання вчинити певні дії. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно рішення Броварської міської ради за № 910 від 21 квітня 1961 року [PERSON] (бабусею позивача) отримано дозвіл на перебудову житлового будинку № 17, нині № 23 по вул.Островського в м.Броварах Київської області, який знаходиться на плані земельної ділянки, площею 870 кв.м. Згідно акту державної прийомки в експлуатацію індивідуального будинковолодіння, затвердженого рішенням виконкому Броварської міської ради за № 87 від 24 лютого 1981 року, площа земельної ділянки становить 870 кв.м. Рішенням виконкому Броварської міської ради позивачу передано у приватну власність земельну ділянку не 870 кв.м., а лише 849 кв.м., так як на час обміру земельної ділянки, остання вже була саме такого розміру. Як стверджує позивач, розмір належної їй земельної ділянки зменшився на 21 кв.м. за рахунок того , що її сусідами було самовільно захоплено частину земельної ділянки. В звязку з чим позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить зобовязати відповідачів негайно повернути захоплену земельну ділянку позивачу та не чинити перешкод в користуванні позивачем її земельною ділянкою. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просив суд прийняти відмову від позову та закрити провадження в частині позовних вимог, а саме в частині зобов'язання [PERSON], [PERSON] усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою позивача та зобовязання вчинити певні дії. За ухвалою суду від 02 листопада 2011 року закрито провадження в частині вказаних позовних вимог. В решті позовних вимог представники позивача уточнили позовні вимоги, а саме просили суд зобовязати відповідача [PERSON] знести із земельної ділянки позивача збудований нею туалет і не чинити позивачу перешкод в користуванні належною їй земельною ділянкою. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала та просила в їх задоволенні відмовити, пояснила, що користується частиною земельної ділянки позивача досить давно з дозволу колишнього власника, бабусі позивача, [PERSON], яка дозволила їй ставити туалет саме на цьому місці. Вислухавши пояснення представників позивача, відповідача [PERSON], повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спорів по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як вбачається з акту виконкому Броварської міської ради за № 87 від 24 лютого 1981 року державної прийомки в експлуатацію індивідуального будинковолодіння за № 23 по вул.Островського в м.Броварах Київської області розмір земельної ділянки, який фактично знаходиться в користуванні забудовника [PERSON] становить 870 кв.м. Вищевказане будинковолодіння позивач отримала в спадщину за заповітом після померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 06 травня 1995 року. Відповідно державному акту на право власності на земельну ділянку серії КВ №112474 від 21 квітня 2004 року [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0, 0849 га за адресою: вул.Островського, 23 в м.Броварах Київської області на підставі рішення виконкому Броварської міської ради від 14 серпня 2003 року за № 404. Згідно ст. 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Як вбачається з висновку судової землевпорядної експертизи С - 11325 від 29 липня 2011 року межі між земельними ділянками позивача [PERSON] та [PERSON], [PERSON] відповідають плану зовнішніх меж земельної ділянки, вказаних в державному акті на право приватної власності на землю позивача, межа між земельними ділянками [PERSON] та [PERSON] не відповідає плану зовнішніх меж земельної ділянки, вказаних в Державному акті на право приватної власності на землю [PERSON] З правого боку земельна ділянка межує із земельною ділянкою [PERSON], зазначена межа на день огляду - це ламана лінія. Фактична межа проходить по огорожі між земельними ділянками , стіні, вбиральні та частині стіни сараю, що належить [PERSON], що підтверджено Топопланом. За державним актом на право приватної власності на землю, права межа має бути прямою лінією, довжиною 49, 65 м. Таким чином частиною земельної ділянки, що належить позивачу [PERSON] площею 1,8 кв.м. користується [PERSON] З огляду на вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідачем [PERSON] взагалі не надано суду будь-яких обгрунтувань в частині заперечень позивача з посиланням на відповідні докази, суд дійшов висновку позов задовольнити частково, а саме усунути перешкоди в користуванні [PERSON] частиною належної їй земельної ділянки, шляхом зобов'язання знести [PERSON] збудованого туалету, розташованого на земельній ділянці, площею 1,8 кв.м. за адресою: вул.Островського, 23 в м.Броварах Київської області. Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.4 ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном відповідно ст. 391 ЦК України. Відповідно п.4 ч.5 ст. 79 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи належать зокрема витрати, повязані з проведенням судових експертиз, в даному випадку задоволенню підлягає позовна вимога [PERSON] про стягнення з [PERSON] витрат на проведення судової землевпорядної експертизи в сумі 2\~198 грн.00 коп., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 11 від 28 лютого 2011 року. У відповідності до ч.2 ст. 84 ЦПК України граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Позовна вимога в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в сумі 3\~500 грн. 00 коп. задоволенню не підлягає, так як позивачем не надано суду належних доказів, що така допомога надавалась, а саме розрахунку наданих правових послуг із зазначенням їх вартості по кожному виду послуги. Надані позивачем довідки про оплату наданих юридичних послуг не можуть братись до уваги судом, так як останні не є відповідними розрахунковими касовими документами. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони, понесені нею судові витрати.

Outcome: partial