Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-19 00:00:00

У квітні 2011 року позивачка звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] де треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], Комунальне підприємство Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризаціїДніпропетровської обласної ради про визначення часток спадкового майна, визнання права власності на частку майна. В обґрунтування позову посилалася на те, що 21.01.1994 року уклала шлюб з [PERSON], під час спільного проживання та за спільні кошти подружжям було придбано: - квартира 29/30 по вул. Бажова,30 у м. Дніпропетровську, що підтверджується договором про дольову участь в будівництві житлового будинку господарським засобом за №18/98 від 23.07.1998 року, рішеннями виконкому Дніпропетровської міської ради, свідоцтвом про право власності на квартиру від 02.12.1999 року; - гараж №10 розташований по вул. Бажова,30-Г, м. Дніпропетровська, що підтверджується договором купівлі-продажу №7г від 02.08.2000 року, рішенням АНД районного суду м. Дніпропетровська від 07.07.2006, а також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.10.2006 року; гроші на будівництво та оформлення технічної документації, як зазначила позивач, їй подарувала її рідна сестра. - автомобіль Тойота Прадодержавний номер [NUMBER], 2005 року випуску, який було придбано у 2006 році, що підтверджується листом УДАЇ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 29.03.2011. Як зазначила позивач, [PERSON] помер 12.10.2010 року і вона, а також інші спадкоємці прийняли спадщину, протягом шести місяців звернувшись до нотаріуса з відповідними заявами, з огляду на що, приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] відкрита спадкова справа за №11/2010, однак, яз зауважила позивач, при зверненні до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право власності на ? частину майна, їй усно повідомили про відмову у видачі такого свідоцтва. З урахуванням викладеного, з посиланням на норми ст. ст. 60,61,70 СК України, ст. ст. 368, 370,372 ЦК України, позивачка просила суд, з урахуванням заяви про зменшення та уточнення позовних вимог, визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири 29/30 по вул. Бажова,30 у м. Дніпропетровську; на ? частину гаражу №10 розташованого по вул. Бажова,30-Г, м. Дніпропетровська та на ? частину автомобіля Тойота Прадодержавний номер [NUMBER], як майно придбане подружжям під час шлюбу. Позивач просила: - визначити, що спадкове майно [PERSON], яке підлягає розподілу між спадкоємцями, складається з ? частини квартири 29/30 по вул. Бажова,30 у м. Дніпропетровську; з ? частину гаражу №10 розташованого по вул. Бажова,30-Г, м. Дніпропетровська та з ? частину автомобіля Тойота Прадодержавний номер [NUMBER]. - визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частину спадкового майна що складається з квартири 29/30 по вул. Бажова,30 у м. Дніпропетровську; на 1/8 частину гаражу №10 розташованого по вул. Бажова,30-Г, м. Дніпропетровська та на 1/8 частину автомобіля Тойота Прадодержавний номер [NUMBER], в порядку спадкування за законом. - визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину спадкового майна що складається з квартири 29/30 по вул. Бажова,30 у м. Дніпропетровську; на 1/4 частину гаражу №10 розташованого по вул. Бажова,30-Г, м. Дніпропетровська та на 1/4 частину автомобіля Тойота Прадо державний номер [NUMBER], в порядку спадкування за законом. - визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частину спадкового майна що складається з квартири 29/30 по вул. Бажова,30 у м. Дніпропетровську; на 1/8 частину гаражу №10 розташованого по вул. Бажова,30-Г, м. Дніпропетровська та на 1/8 частину автомобіля Тойота Прадодержавний номер [NUMBER], в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили позов задовольнити, визнавши недоцільним виклик свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] В судовому засіданні відповідач [PERSON], позовні вимоги визнала та просила їх задовольнити. В своїх запереченнях відповідач [PERSON] зазначив, що позивачем не наведено достатніх доказів правової природи виникнення права власності у [PERSON] на квартиру №29/30 по вул. Бажова у м. Дніпропетровську та які би підтверджували факт належності її до спільної сумісної власності подружжя, у звязку з чим квартира підлягає включенню до спадкової маси в цілому, а не в ? частині. Як зазначив відповідач, він пропонував позасудовий шлях врегулювання спору без поділу майна, а саме за ним залишити гараж №10 по вулиці Бажова, 30-Г у м. Дніпропетровську та автомобіль Тойота Прадодержавний номер [NUMBER], а квартиру №29/30 по вул. Бажова у м. Дніпропетровську розподілити між Позивачкою [PERSON] та відповідачкою [PERSON], з врахуванням того, що відповідачка [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини на його користь. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] просила відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на відсутність предмету спору. Крім вказаного представник пояснила, що позивачка намагалася отримати у приватного нотаріуса правовстановлюючі документи до сплину 6 місячного строку для прийняття спадщини, також представник зазначила, що між сторонами відсутній спір про порядок розподілу майна, розміру часток, заперечень та відмов з цього приводу. В судовому засіданні приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] зазначила, що нею, після померлого 12.10.2010 року [PERSON] за заявою спадкоємця першої черги, сина померлого [PERSON], було заведено спадкову справу №11/2010 та повідомлено інших спадкоємців про відкриття спадщини з одночасним розясненням змісту ст. ст. 1268, 1279 ЦК України. Як зазначила [PERSON], крім [PERSON], із заявами про прийняття спадщини звернулися дружина померлого [PERSON] та донька померлого [PERSON], [PERSON], мати померлого, відмовилася від прийняття спадщини на користь сина померлого [PERSON], подавши відповідну заяву. Як пояснювала третя особа, будь яких відмов нею не надавалось, а навпаки, позивачкою [PERSON] так і не були надані відповідні документи для оформлення її спадкових прав. В судовому засіданні представник третьої особи Комунального підприємства Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризаціїДніпропетровської обласної ради, зазначив, що свідоцтво про право власності на квартиру 29/30 по вулиці Бажова у будинку 30 м. Дніпропетровська було видано на підставі рішень виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради за №1529 та 1503, пояснити, якими були первинні документи на квартиру 29/30 у будинку 30 по вулиці Бажова у м. Дніпропетровську, він не зміг, оскільки вся документація на квартиру міститься у інвентаризаційній справі у якій відсутні первинні документи, та на його думку можливо здогадуватися про існування Договору про дольову участь у будівництві. Крім вказаного на запитання суду, яким чином обєдналися квартири 29/30, представник третьої особи пояснити не зміг, зазначивши, що первинним власником квартири був [PERSON] і по матеріалам інвентаризаційної справи це одна квартира 29/30. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу серія 1-КИ № 254030 від 21.01.1994 року [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] уклали шлюб 21.01.1994 року. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища чоловікові [PERSON], дружині [PERSON] ( а.с.12) 12.10.2010 року [PERSON] помер, про що свідчить Свідоцтво про смерть ( серія 1-КИ №371944 видане 13.10.2010 року Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції - а.с.13) Як вбачається з Свідоцтва про народження уварома [PERSON], [INFO] його батьками є уваров [PERSON] миколайовича та [PERSON] ( серія У-НО № 313340 виданого 27.08.1982 а.с.83) Як вбачається з Свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] її батьками є [PERSON] та [PERSON] ( серія 1-НО №014676 виданого 07.08.1997 року Торезьким відділом РАГС а.с.14) Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу заведено спадкову справу, де зазначено спадкодавця [PERSON] ( а.с.15) Відповідно до Заяви [PERSON], вона 17.03.2011 року звернулася із заявою про прийняття спадково майна, що залишилося після смерті її чоловіка 12.10.2010 року [PERSON] ( а.с.16), аналогічна заява міститься у матеріалах справи від імені [PERSON] ( а.с.17) Крім вказаного, [PERSON] також 17.03.2010 звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою у якій просила видати їй свідоцтво на ? частину в спільному майні подружжя між нею та померлим [PERSON], а саме квартири 29/30 по вулиці Бажова,30 у м. Дніпропетровську, ? частини автомобіля Тойота Прадодержавний номер [NUMBER], а також на ? частину спільних гаражів розташованих за адресами м. Дніпропетровськ вул. Бажова,30 та м. Дніпропетровськ вул. Батумська,15, та зобовязувалася надати документи після їх знаходження ( а.с.18) 04.11.1999 року виконавчим комітетом Амур-Нижньодніпровської районної ради видано Ордер на житлове приміщення №02036 [PERSON] із сімєю із 4-х осіб на право заняття житлового приміщення житловою площею 45.0 кв.м. у квартирі за адресою [ADDRESS] ( а.с.23), підставою для надання ордеру було рішення адм. І.п.к. № 48 від 8.10.99 Амур-Нижньодніпровського районного суду, до складу сім*ї входили: [PERSON] наймач, [PERSON] дружина, [PERSON] син, [PERSON] донька. Свідоцтво про право власності на квартиру №29(30) видане 02.12.1999 року Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, посвідчує, що в цілому квартира №29(30) житловою площею 86,7 м 2 , загальною площею 140.8 м 2 , яка розташована у м. Дніпропетровську по вул. Бажова за №30 дійсно належить [PERSON] на праві приватної власності. Свідоцтво видане на підставі рішень виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 20.06.1998 р №1529 та від 15.07.1999 №1503 ( а.с.19) Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №1529 від 20.08.09, п.4. Власниками квартир житлового будинку по вулиці Бажова,30 визнати юридичні та фізичні особи згідно з додатком №1( а.с.69), у якому ( а.с.70) зокрема йдеться про те, що власниками квартир будинку розташованого по вулиці Бажова,30 визнати: а) юридичні особи ТОВ фірма ОКС- рішення міської ради від 17.03.94р. №258. Рішенням Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради за №252 від 25.02.99 внесено зміни до рішення виконкому міської ради від 20.08.98 №1529 і п1 визнано таким що втратив чинність, та викладено у редакції із затвердженням Акту державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію ( а.с.20) Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради за №1503 від 15.07.99, внесено зміни до додатка 1 рішення виконкому міської ради від 20.08.98 №1529 і власниками квартир будинку розташованого по вул. Бажова,30 визнано п. б) [PERSON] кв.№ 29 (30) дог.37/95 від 03.10.95 ( замість ТОВ фірми ОКС) (а.с. 66-67) На запит суду ТОВ фірма по будівництву житла ОКСнаправила копію договору №37/95 від 03.10.1995 року відповідно до якого 03 жовтня 1995 року між фірмою по будівництву житла ОКСта [PERSON] було укладено Договір №37/95 про дольову участь у будівництві житлового будинку по вулиці Малишева ( а.с.153-155) 23.07.1998 між фірмою по будівництву житла ОКС та [PERSON] було укладено Договір №18/98 про дольову участь у будівництві житлового будинку господарським способом ( а.с.21), відповідно до зазначеного договору [PERSON] сплатив 53\~900 гривень з метою отримання у власність двокімнатної квартири ( а.с.22) Як свідчить Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданого КП ДМБТІ, [PERSON] на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.07.2006 на праві приватної власності належав гараж 10, розташований у м. Дніпропетровську по вулиці Бажова 30г ( а.с.27) Відповідно до Дарственних [PERSON], 29.12.2003 передала рідній сестрі [PERSON] в дар гроші в сумі 9\~000 гривень ( а.с.63), 02.08.2000 12\~000 гривень ( а.с.64), 24.05.1999 року 4060 гривень ( а.с.65) Відповідно до матеріалів спадкової справи, що міститься у матеріалах справи ( а.с.78-130) [PERSON] ( а.с.78), [PERSON] ( а.с.95) [PERSON] (а.с.100) звернулися із заявами про прийняття спадкового майна, [PERSON] відмовилася від своєї частки в спадщині на користь сина померлого [PERSON] ( а.с.92). 27.10.2010 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] надсилався запит до Комунального підприємства Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризаціїДніпропетровської обласної ради, у якому витребовувалася інформація щодо квартири 29/30 у будинку 30 по вулиці Бажова м. Дніпропетровська, а зокрема : який документ є правом власності на зазначену квартиру та які документи на право власності на вищезазначену квартиру були первинними, вказана інформація, як йшлося у запиті, необхідна для правильного обрахування часток спадкоємців після померлого [PERSON] ( а.с.107) 22.03.2011 [PERSON], приватним нотаріусом пропонувалося для отримання свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, надати перелік документів, , які як зазначила нотаріус 17.05.2011 надані не були ( а.с.117, 122) Відповідно до Виписки з протоколу №48 від 08.10.99, спільного засідання адмінкомісії та профспілкового комітету Амур-нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, постановлено виділити квартиру [ADDRESS] голові Амур-нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська [PERSON] на склад сім*ї із чотирьох осіб: [PERSON], дружина [PERSON], син [PERSON], донька [PERSON] ( а.с.126) В судовому засіданні оглядалися матеріали інвентаризаційної справи квартири 29(30) будинку 30 по вулиці Бажова, однак первинні документи на квартиру виявлені не були. Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: в тому числі і, захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Згідно вимог статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. В свою чергу, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом, а майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Співвласники мають право, відповідно ст. 370 ЦК України, на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, і у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Статтею 372 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, регламентовано ст. 1217 ЦК України, як зазначено у ч.1 ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Частка у праві спільної сумісної власності, відповідно до статті 1226 ЦК України, спадкується на загальних підставах. Відповідно до ст. 1267, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові за №7 від 30.05.2008, п.23, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, як вбачається з наведеного, суд вважає, що вимоги позивача [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] де треті особи приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], Комунальне підприємство Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризаціїДніпропетровської обласної ради про визначення часток спадкового майна, визнання права власності на частку майна задоволенню не підлягають, оскільки не обґрунтовані з врахуванням вимог ст. ст. 10,60 ЦПК України, та є передчасними, оскільки, як встановлено судом, всі спадкоємці звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, а [PERSON] відмовилася від своєї частки в спадщині на користь сина померлого [PERSON], заяви були прийняті нотаріусом, і нотаріус не відмовив їм у оформленні їх права на спадщину, а зажадав документи, які засвідчують право спадкодавця [PERSON] на спадкове майно. Крім вказаного, судом встановлено, що нотаріусом не винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, а позивачем не надано доказів щодо відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, а про відсутність спору взагалі зазначали як третя особа приватний нотаріус [PERSON] так і відповідач [PERSON], в свою чергу відповідач [PERSON] позов визнала повністю та просила його задовольнити. Вирішуючи відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, питання щодо розподілу судових витрат, та приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для їх розподілу, оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Outcome: dismissed