Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 5300 грн. та моральної шкоди в розмірі 100000 грн., мотивуючи позовні вимоги тим, що протягом 2006-2007 років виписав в смт. Підбуж Самбірського лісництва 15 м. кубічних хвойного лісу, за що заплатив близько 5300 грн. У квітні 2007 року він перевіз цей ліс в с.Нагуєвичі на пилораму до [PERSON], який був присутній при вивантаженні. За усним договором останній зобовязався порізати ліс і повернути його протягом наступного дня, однак свого зобовязання не виконав та відмовився повернути ліс, мотивуючи це тим, що його вилучила податкова інспекція. Він неодноразово звертався в міліцію та прокуратуру про порушення кримінальної справи за ст.190 КК України, однак йому щоразу в цьому відмовляли. Протягом 2007-2010 року його здоровя значно погіршилось, у 2009 році йому було поставлено діагноз цукровий діабет, у нього сильно впав зір, на нервовому ґрунті появилось захворювання простата, що підтверджується медичними висновками. Все це викликано постійними переживаннями з приводу неправомірних дій відповідача. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві, доповнив, що він неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути завезений ліс, однак останній завжди йому відмовляв. Після конфліктів з відповідачем у нього завжди погіршується зір та стан його здоровя і він змушений лягати в лікарню, що тягне за собою значні матеріальні витрати. Дійсно, 13.10.2011 року отримав від [PERSON] лісопродукцію в кількості 16,8 куб.м., однак вважає, що ця лісопродукція є нижчої якості ніж його, а також йому не надано відповідних оригіналів документів. Не заперечує, що [PERSON] і раніше намагався повернути йому лісопродукцію, однак остання була нижчої якості, не про клеймована та без належних документів. Відповідач [PERSON] позову не визнав, пояснив суду, що в квітні 2007 року [PERSON] на автомобілі марки «ЗІЛ-130» завіз на його пилораму та розвантажив лісопродукцію, в якому саме обємі не пригадує. Крім того, зазначив, що завіз та розвантаження на його пилорамі лісопродукції [PERSON] з ним не погоджував. Будь-які документи з даного приводу між ними не складались та [PERSON] не представлялись, завезену лісопродукцію в книгу реєстрації лісопродукції занесено не було. За деякий час після того, його працівниками було помилково розпиловано завезену [PERSON] лісопродукцію, однак кому саме її було реалізовано, у звязку з сплином тривалого часу, не пригадує. На першу вимогу [PERSON] про повернення йому лісопродукції він йому пояснив, що завезена ним лісопродукція була помилково реалізована, і він згоден її повернути в тому обємі, в якому вона була завезена. Однак [PERSON] відмовився прийняти від нього 15 куб.м. лісодеревини і зажадав відшкодування в потрійному розмірі. На даний час повернув позивачу лісопродукцію кубомасою 16,8 куб.м., завезену ним на пилораму, що підтверджується розпискою від 13.10.2011 року. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є безпідставним та в його задоволенні слід відмовити, виходячи із наступних міркувань. Згідно ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] у квітні 2007 року завіз певну кількість лісопродукції на пилораму ПП [PERSON], однак належним чином передачу цієї лісопродукції та договір на виконання робіт (розпиловку) між ними не було укладено, про що свідчить відсутність такого. Разом з тим, судом встановлено, що відповідач [PERSON] не заперечує факту передачі йому для розпиловки лісопродукції [PERSON] і погоджується на її повернення. Як вбачається з оглянутих матеріалів про відмову в порушенні кримінальної справи № 316-0379 [PERSON] - відповідач по справі, оплатив на імя [PERSON] 15 метрів кубічних половника хвої, згідно видаткової накладної № РН-0000025 від 06.12.2010 року. З розписки від 13.10.2011 року вбачається, що [PERSON] позивач по справі 13.10.2011 року о 12.00 год. отримав від [PERSON] лісопродукцію хвої в кількості 28 стовбурів, загальною кубомасою 16,8 куб.м., а тому в частині витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення матеріальної шкоди позов задоволенню не підлягає. Вирішуючи позов в частині стягнення моральної шкоди в користь позивача, суд вважає, вона визначається характером правопорушення, глибиною фізичних та душевних страждань позивача, погіршення його здібностей та позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини відповідача, його матеріальний стан, а також враховуючи вимоги розумності та справедливості. Оскільки позивачем не представлено доказів вини відповідача у неповерненні лісопродукції та взаємозвязку між його діями та погіршенням стану його здоровя (позивач є інвалідом І-ої групи по зору з дитинства), то в частині стягнення моральної шкоди також слід відмовити. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач є інвалідом І-ої групи по зору, то судові витрати компенсуються за рахунок держави. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: dismissed