Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-24 00:00:00

В липні 2011 року Публічне акціонерне товариство „Комерційний банк „Надра" звернулося з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору. Свої вимоги ПАТ КБ „Надра" мотивувало тим, що відповідно до укладеного кредитного договору № 07-14/ЕК/2008-980 від 21.02.2008 року [PERSON] отримав кредит в розмірі 30000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% річних, з кінцевим терміном повернення 20.02.2010 року. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, в зв"язку з чим станом на 24.06.2011 року має заборгованість 100501,40 грн. Зобов'язання [PERSON] за кредитним договором були забезпечені договором поруки від 21.02.2008 року, укладеним між позивачем та [PERSON]. Тому позивач просив стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на його користь заборгованість по кредиту в розмірі 100501,40 грн. та судові витрати. Оскаржуваним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 26 серпня 2011 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Надра" задоволено частково. Стягнуто солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Надра" 75546, 27 грн. заборгованості пб кредиту та по 437,73 грн. судових витрат по справі з кожного. В решті позовних вимог- відмовлено. В апеляційній скарзі ПАТ КБ „Надра" просить оскаржуване рішення скасувати в частині відмови в стягненні пені за прострочення сплати кредиту в сумі 3781,54 грн., пені за прострочення сплати відсотків у сумі 5189,99 грн., штрафу за порушення вимог кредитного договору в сумі 15983,61 грн., та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд безпідставно застосував позовну давність згідно положення ст. 258 ЦК України відносно вимог про стягнення пені за прострочення сплати кредиту в сумі 3781,54 грн., пені за прострочення сплати відсотків у сумі 5189,99 грн. і штрафу за порушення вимог кредитного договору в сумі 15983,61 грн. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача [PERSON], перевіривши та дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду*" скасуванню, виходячи з наступного. Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до укладеного між ПАТ КБ „Надра" та [PERSON] кредитного договору № 07-14/ЕК/2008-980 від 21.02.2008 року останній отримав кредит у розмірі 30000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% річних, з кінцевим терміном повернення 20.02,2010 року. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, в зв"язку з чим станом на 24.06.2011 року має заборгованість 100501,40 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту складає 23651,03 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом складає 41190,01 грн., пеня за прострочення сплати кредиту - 3781,54 грн., пеня за прострочення сплати відсотків - 5189,99 грн., штраф за порушення вимог кредитного договору - 15983,61 грн., індекс інфляції за період прострочення заборгованості- 10705,23 грн. Зобов'язання [PERSON] за кредитним договором були забезпечені договором поруки від 21.02.2008 року, укладеним між позивачем та [PERSON]. За таких обставин суд прийшов до висновку, що стягненню з відповідачів підлягає заборгованість лише: по тілу кредиту, заборгованість по відсоткам за користування кредитом та індекс інфляції за період прострочення заборгованості, а в решті позовних вимог (стягнення пені за прострочення сплати кредиту, пені за прострочення сплати відсотків та штрафу за порушення вимог кредитного договору) суд відмовив, мотивуючи тим, що з часу укладення договору минуло три з половиною роки, і суд застосував річний строк позовної давності, передбачений ст. 258 ЦК України. Проте, з таким висновком суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд, оскільки суд неправильно застосував норми матеріального права. Згідно з положеннями ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином «відповідно до умов договору та в належний строк. Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено наслідки прострочення боржником виконання грошового забов"язання, і зокрема, боржник на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, та боржник, який прострочив виконання грошового забов"язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми. У зв"язку з наведеним, суд першої інстанції обгрунтовано стягнув в солідарному порядку з відповідачів на користь ПАТ КБ „Надра" заборгованість по тілу кредитного договору від 21.02.2008 року в сумі 23651,03 грн., відсотки за користування кредитом в сумі 41190,01 грн. та індекс інфляції за період прострочення заборгованості в сумі 10705,23 грн. Проте, відмовляючи у стягненні з відповідачів на користь позивача грошових сум, які боржники повинні передати кредиторові (банку) за порушення ними зобов'язань, і які визначені розділом 8 (відповідальність сторін) кредитного договору від 21.02.2008 року, суд ухвалив рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права. Так, статтею 258 ЦК України встановлена спеціальна (скорочена) позовна давність в один рік до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Суд першої інстанції, застосовуючи наслідки спливу позовної давності і відмовляючи в цій частині позовних вимог, послався на те, що з часу укладення договору минуло три з половиною роки. Проте, з висновком суду в цій частині погодитися не можна, оскільки з матеріалів справи, а саме з розрахунку заборгованості [PERSON] за договором кредиту № 07-14/ЕК/2008-980 від 21.02.2008 року станом на 24.06.2011 року, вбачається, що пеня за прострочення сплати кредиту в сумі 3781,54 грн., пеня за прострочення сплати відсотків в сумі 5189,99 грн. та штраф за порушення вимог кредитного договору в сумі 15983,61 грн., а всього 24955,14 грн. нараховані за період з 23.06.2010 року по 23.06.2011 року, тобто в межах річного строку позовної давності. За таких обставин рішення суду в частині відмови в позові про стягнення пені за несвоєчасну сплату відсотків, пені по кредиту та штрафу через пропуск річного строку позовної давності не можна визнати законними. Заявлені позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими. Відповідно до ч.З ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. В зв'Язку з цим апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що відмовляючи в позові про стягнення пені за несвоєчасну сплату відсотків, пені по кредиту та штрафу через пропуск річного строку позовної давності, суд першої інстанції не дослідив та не взяв до уваги надані відповідачами докази на підтвердження скрутного матеріального становища відповідачів, а саме: наявності на утриманні малолітньої дитини, яка має ряд захворювань, перебування відповідачки [PERSON] у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років з 26.05.2008 року по 26.03.2011 року, незначний рівень доходів [PERSON] після закінчення відпустки по догляду за дитиною та виходу на роботу, що сам [PERSON] звільнений з роботи, в даний час не працює (а.с. 22,23-25,37,38,39). Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що зазначені обставини які свідчать про істотне погіршення матеріального стану відповідачів(боржників), мають істотне значення для справи, тому можливо зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню з [PERSON], [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Надра" в солідарному порядку з 24955,14 грн. (згідно розрахунку заборгованості) до 10 000 грн. Таким чином, внаслідок порушення відповідачами зобов'язань, з них на користь Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Надра" в солідарному порядку підлягає стягненню заборгованість по тілу кредитного договору від 21.02.2008 року в сумі 23651,03 грн., відсотки за користування кредитом в сумі 41190,01 грн., індекс інфляції за період прострочення заборгованості в сумі 10705,23 грн., неустойка (пеня за прострочення сплати кредиту, пеня за прострочення сплати відсотків, штраф за порушення вимог кредитного договору) в сумі 10 000 грн., а всього 85 546, 27 грн. (вісімдесят п"ять тисяч п"ятсот сорок шість грн. 27 коп.). Оскільки збільшується грошова сума, яку необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача, то, відповідно до правил п.5 ст.88 ЦПК України, змінюється і розмір судового збору. Тому рішення суду в частині стягнення судових витрат необхідно змінити, шляхом збільшення розміру судових витрат, що підлягають стягненню на користь Публічного акціонерного товариства „Комерційний банк „Надра" з [PERSON], [PERSON] до 437 грн. 73 коп. з кожного.

Outcome: partial