Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-12 00:00:00

01.07.2011 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, по якому просить суд визнати недійсним договір іпотеки від 26.06.2008 року укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанкта [PERSON] про передачу в іпотеку квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка є власністю [PERSON] на підставі довідки ЖБТ Іллічівський -36№097 від 27.03.1996 року про виплату паю та паєнакопичення та реєстраційного посвідчення, виданого КП ОМБТІ та РОНвід 17.04.1996 року та стягнути солідарно з відповідача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 8,50 грн. та витрати на ІТЗ у розмірі 37,00 грн. Представник позивача та третьої особи позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача позовні вимоги не визнавав, просив суд відмовити в повному обсязі. Суд, вислухавши думку, пояснення, доводи представників позивача відповідача та третьої особи, дослідивши та ознайомившись з матеріалами справи та наданими доказами, вважає позовні вимоги задоволенню не підлягають на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України у редакції 2003 року, яка діяла на момент виникнення правовідносин та діє на момент ухвалення рішення по справі. По справі встановлені наступні фактичні обставини. 26 червня 2008 року мiж ПАТУкрсиббанк, в особі виконуючого обов'язки начальника вiддiлення №2589 та [PERSON] було укладено договір iпoтeки, посвідчений приватним нотapiycoм Одеського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в peєcтpi за №21601, за яким іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю квартиру що знаходиться за адресою: мicто [PERSON], в лиця [PERSON][ADDRESS], яка є власністю [PERSON] на пiдставi довідки ЖБ Іллічивський - 362 97 вiд 27 березня 1996 року про виплату паю та паєнакопичення та Реєстраційного посвідчення, виданого Одеським МБТІ 17 квітня 1996 року, запис № 74 в книзі: 23к-31, реєстраційний номер квартири 23463815 згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно. Позивач вважає вказаний договір укладеним всупереч вимогам діючого законодавства i таким що порушує її права та інтереси внаслідок наступних обставин. Частина 4 cт.3 Закону України Про іпотекувстановлює, що іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на пiдставi договору, що набрав чинності. За текстом договору іпотеки позивач є майновим поручителем [PERSON], визначеного як Боржника. Проте відсутнє будь-яке дійсне зобов'язання, за яким [PERSON] є боржником вiдповiдача, наразі про таке позивачу невідомо. Зазначений в тексті договору іпотеки Договір про надання споживчого кредиту №11365155000 вiд 26 червня 2008 року укладений не з [PERSON], а з [PERSON]. Вiдповiдно до пункту 2 частини першої cтaттi 18 Закону України Про іпотекузміст та розмір основного зобов'язання, строк i порядок його виконання та/або посилання на правочин, у якому встановлено основне зобов'язання є істотною умовою іпотечного договору. У разі відсутності цієї вимоги договір може бути визнаний недійсним. Розглядаючи вимоги [PERSON], яка просить суд визнати недійсними договір іпотеки від 26.07.2008 року посилаючись на те, що зміст укладеного договору не відповідає вимогам закону, то суд вважає, що [PERSON]М не навела жодної підстави за якими можна визнати правочин недійсним. Підставою для виникнення цивільних прав та обовязків є юридичні факти, якими в цивільному праві є обставини, наявність, яких тягне встановлення, зміну, припинення або інші трансформації цивільних прав і обовязків (цивільних правовідносин). Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України одним із юридичних фактів, який є підставою виникнення цивільних прав та обовязків, є договори та інші правочини. Правочином (різновидом яких є договори) є дії особи, безпосередньо спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Стаття 202 ЦК України визначає правочин як дію особи, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочин являє собою вольові дії, спрямовані на досягнення певного результату, тобто є обставиною, з настанням якої закон повязує виникнення, зміну або припинення цивільних правовідносин. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. (ст.. 203 ЦК України) Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Правочин є дійсним, якщо він відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для його чинності. Двосторонній правочин це погоджена дія двох сторін, спрямована на встановлення, зміну, припинення тощо цивільних правовідносин. Двосторонні правочини є договорами, для яких характерне узгодження волевиявлення двох сторін. Правочином (різновидом яких є договори) є дії особи, безпосередньо спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочин є дійсним, якщо він відповідає загальним вимогам, додержання яких є необхідним для його чинності. Двосторонній правочин це погоджена дія двох сторін, спрямована на встановлення, зміну, припинення тощо цивільних правовідносин. Двосторонні правочини є договорами, для яких характерне узгодження волевиявлення двох сторін. Банк, викладаючи усі умови договору у тексті самого договору, не міг нічого умовчати від [PERSON], у звязку з чим ніякого обману зі сторони ПАТУкрсиббанк, по відношенню до позивача також не вбачається. Суд вважає, що зазначення у договору іпотеки по-батькові Олександровичпозичальника [PERSON] замість правильного Олексійовичне приводить до недійсності самого договору, оскільки це фактично є допущеною нотаріусом опискою, оскільки ідентифікаційний номер [PERSON] вказано правильно як: [NUMBER], який відповідає ІНП в інших банківських документах договорах кредиту та поруки ( а.с.5, 8, 20). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Позивач не надала суду жодних доказів на підтвердження своїх доводів, тобто не надала суду належних доказів недійсності договорів. Суд, давши оцінку поясненням сторін по справі та на підставі сукупності зібраних по справі доказів, прийшов до обґрунтованого висновку, що твердження позивача [PERSON] є недоведеними та непідтвердженими, голослівними, у звязку з чим неспроможними та такими, що не спростовують висновків суду. Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами. При розгляду справи суд всебічно і повно зясував суть договорів, дійсне волевиявлення їх учасників, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, який виник по дійсній справі. Ухвалюючи рішення по дійсні справі, суд забезпечує законність у сфері відносин сторін, охорони інтересів суспільства, прав громадян, у запобіганні цивільним правопорушенням. Кожна особа має право на захист свого цивільного права та право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права. В Україні діє принцип верховенства права. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed