Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-29 00:00:00

У грудні 2011 року позивачка [PERSON] звернулась до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що вони з відповідачем з 29 вересня 2001 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №6. Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї послужила різність поглядів подружжя на життя, а саме відповідач не брав участі у введені домашнього господарства, виявляв до позивачки неповагу та не надавав належної матеріальної допомоги сім'ї. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинились, відповідач повернувся до місця свого попереднього проживання, тобто до помешкання своїх батьків. При таких обставинах позивачка вирішила їх шлюб з відповідачем розірвати, так як спільне життя з відповідачем не можливе та суперечить її інтересам, які мають істотне значення, на примирення не згодна. Позивачка в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду 11.01.2012 року від неї надійшла заява, згідно якої вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить її шлюб з відповідачем розірвати, так як відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно. Після розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище "Паршикова", неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] залишити проживати з нею, також, просила слухати справу у її відсутність у зв'язку з вагітністю, зазначила що майнового спору між нею та відповідачем [PERSON] не має і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки від 17.12.2011 року, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, врахувавши пояснення позивачки викладені письмово в заяві, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 29 вересня 2001року виконавчим комітетом Старостинської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, актовий запис №6. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно ч.3 ст.110 Сімейного кодексу України, чоловік, дружина мають право пред'явити позов про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. В матеріалах справи наявна нотаріально завірена заява від [PERSON], згідно якої він вказує, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], але визнає себе батьком та зобовязується утримувати та виховувати дитину зачату [PERSON], [INFO]. На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи судом встановлено, що позивачка припинила подружні відносини і однією сім'єю з відповідачем не проживає, відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно. При таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка бажає відновити дошлюбне прізвище "Паршикова", що підтверджується її письмовою заявою. Спору по розділу майна немає. Частина 3 ст.115 Сімейного кодексу України регламентує, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядку ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір в розмірі 94,10грн. на користь позивачки [PERSON] На підставі ст. 105 ч.3,110,112,113,115,160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved