overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-02 00:00:00

Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], мати якої [PERSON] 25 лютого 2011 року засуджена вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області до 5 років позбавлення волі. Служба у справах дітей просить позбавити відповідача батьківських прав, так як він повністю усунувся від їх виконання та фактично залишив дитину, стягнути з нього аліменти на утримання дочки та витрати по справі. Відповідач в судове засідання двічі не зявився, хоча про день розгляду справи був повідомлений належним чином за останнім відомими місцем реєстрації та проживання, а тому по справі за згодою представника позивача постановляється заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. ст. 164, 165 СК України мати чи батько можуть бути позбавлені батьківських прав в разі ухилення від виконання своїх обовязків по вихованню дітей. Судом з пояснень представника позивача та [PERSON] В Т., в сімї якого перебуває дитина, встановлено, що батьки дитини припинили спільне проживання у 2007 році і розірвали шлюб та вона залишилась проживати з матірю, а батько проживав у сусідньому населеному пункті, проте він допомоги на дитину не надавав, її життям не цікавився у вихованні ніякої участі не приймав. У 2008 році [PERSON] змінила місце проживання, про що достовірно було відомо відповідачу, але він ніяких відносин з дитиною не підтримував та не підтримує і в даний час, коштів на її утримання чи будь-якої іншої допомоги не надає, умовами проживання, розвитком та станом здоров'я не цікавиться. В звязку з засудженням матері неповнолітньої та вирішенням питання про призначення їй опікуна, позивачем направлялось доручення службі у справах дітей за місцем проживання [PERSON], однак останній на їх виклики також не з'являвся та не виявив ніяким чином бажання виконувати свої батьківські обовязки. Вказані обставини підтверджуються письмовими доказами по справі, в тому числі висновком органу опіки та піклування Смілянської міської ради, довідкою дитячого закладу та з місця проживания [PERSON] В Т., характеристикою з місця проживання, свідоцтвами про розірвання шлюбу та народження дитини, актом обстеження матеріально-побутових умов відповідача, окремою постановою суду. При таких обставинах формальна наявність батька у дитини не дає можливості визначити її статус, як особи позбавленої батьківського піклування, що також позбавляє її можливості отримувати допомогу від держави і користуватися пільгами. Оскільки мати неповнолітньої перебуває в місцях позбавлення волі, а на даний час [PERSON] знаходиться на утриманні діда та баби, дитину необхідно залишити їм до вирішення питання про встановлення [PERSON] В Т. над нею опіки. Відповідно до ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав не звільняє від обовязку щодо утримання дитини, а тому з відповідача на користь особи, на утриманні якої знаходиться дитина, необхідно стягнути аліменти. В звязку з задоволенням позову судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача. На підставі наведеного, ст. ст. 164-166 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-02 00:00:00

Оскільки складання рішення у повному обсязі потребує певного часу, суд вважає за можливе оголосити його резолютивну частину. На підставі ст. 3 Закону України Про громадянство Українивід 18.01.2001 року,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-02 00:00:00

ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до [PERSON], посилаючись на те, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором № U254/bsk від 24.07.2008 року укладеним з позивачем. Згідно даного договору банк надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 4800,00 грн. на строк до 22 липня 2011 року, який [PERSON] зобовязувався повернути, сплачуючи кредит щомісячними платежами з встановленими відсотками. В звязку з несплатою кредиту та відсотків, станом на 18 березня 2011 року утворилась заборгованість, що складає 7606,15 грн., з них: 4614,16 грн. сума неповерненого кредиту; 1599,61 заборгованість по відсотках; 864,00 грн. заборгованість по комісії; 528,38 грн. - штраф за прострочення виконання зобовязань. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилася, на адресу суду надіслала заяву в якій просила справу розглядати у її відсутність. В судове засідання відповідач не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором № U254/bsk від 24.07.2008 року укладеним з позивачем. Згідно даного договору банк надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 4800,00 грн. на строк до 22 липня 2011 року, який [PERSON] зобовязувався повернути, сплачуючи кредит щомісячними платежами з встановленими відсотками. В звязку з несплатою кредиту та відсотків, станом на 18 березня 2011 року утворилась заборгованість, що складає 7606,15 грн., з них: 4614,16 грн. сума неповерненого кредиту; 1599,61 заборгованість по відсотках; 864,00 грн. заборгованість по комісії; 528,38 грн. - штраф за прострочення виконання зобовязань. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязок позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. За таких обставин, суд вважає, що позов обґрунтований, підтверджений доказами, тому підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 509, 525, 526, 530, 1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-02 00:00:00

ПАТ КБ «Надра» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до [PERSON], посилаючись на те, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором № 219п/13/2008-980 від 02.09.2008 року укладеним з позивачем. Згідно даного договору банк надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 15000,00 грн. на строк до 2 вересня 2011 року, який [PERSON] зобовязувався повернути, сплачуючи кредит щомісячними платежами з встановленими відсотками. В звязку з несплатою кредиту та відсотків, станом на 18 квітня 2011 року утворилась заборгованість, що складає 31455,56 грн., з них: 14730, 00 грн. сума неповерненого кредиту; 12263,03 заборгованість по відсотках; 4102,53 грн. пеня; 360,00 грн. - штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, на адресу суду надіслав заяву в якій просив справу розглядати у його відсутність. В судове засідання відповідач не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором № 219п/13/2008-980 від 02.09.2008 року укладеним з позивачем. Згідно даного договору банк надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 15000,00 грн. на строк до 2 вересня 2011 року, який [PERSON] зобовязувався повернути, сплачуючи кредит щомісячними платежами з встановленими відсотками. В звязку з несплатою кредиту та відсотків, станом на 18 квітня 2011 року утворилась заборгованість, що складає 31455,56 грн., з них: 14730, 00 грн. сума неповерненого кредиту; 12263,03 заборгованість по відсотках; 4102,53 грн. пеня; 360,00 грн. - штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязок позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. За таких обставин, суд вважає, що позов обґрунтований, підтверджений доказами, тому підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 509, 525, 526, 530, 1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-02 00:00:00

ПАТ КБ «Надра» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором до [PERSON], посилаючись на те, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором № 232п/13/2008-980 від 19.09.2008 року укладеним з позивачем. Згідно даного договору банк надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 15000,00 грн. на строк до 17 вересня 2011 року, який [PERSON] зобовязувався повернути, сплачуючи кредит щомісячними платежами з встановленими відсотками. В звязку з несплатою кредиту та відсотків, станом на 18 квітня 2011 року утворилась заборгованість, що складає 31593,35 грн., з них: 14463, 78 грн. сума неповерненого кредиту; 12413,42 заборгованість по відсотках; 3031,38 грн. пеня; 360,00 грн. - штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, на адресу суду надіслав заяву в якій просив справу розглядати у його відсутність. В судове засідання відповідач не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором № 232п/13/2008-980 від 19.09.2008 року укладеним з позивачем. Згідно даного договору банк надав відповідачу [PERSON] кредит в розмірі 15000,00 грн. на строк до 17 вересня 2011 року, який [PERSON] зобовязувався повернути, сплачуючи кредит щомісячними платежами з встановленими відсотками. В звязку з несплатою кредиту та відсотків, станом на 18 квітня 2011 року утворилась заборгованість, що складає 31593,35 грн., з них: 14463, 78 грн. сума неповерненого кредиту; 12413,42 заборгованість по відсотках; 3031,38 грн. пеня; 360,00 грн. - штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу. Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязок позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. За таких обставин, суд вважає, що позов обґрунтований, підтверджений доказами, тому підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 509, 525, 526, 530, 1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 грудня 1991 року Южноукраїнським міським відділом ЗАГС, за актовим записом № 328. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що 20 грудня 1991 року вони з відповідачем уклали шлюб, від якого мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO] та неповнолітню доньку Анастасію, [INFO]. Більше трьох років вони з відповідачем припинили шлюбні відносини та проживають окремо з тої причини, що відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє насильство в сімї, участі у вихованні дітей не приймає. Вважає, що шлюб зберегти не можливо, на примирення не згодна. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], оскільки на даний час він носить лише формальний характер. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 22). Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи та зясувавши фактичні взаємини подружжя, яке тривалий час не підтримує шлюбних стосунків та зберігати сімю наміру не має, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Як видно із свідоцтва про укладення шлюбу /а.с. 6/ [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 20 грудня 1991 року у Южноукраїнському міському відділі ЗАГС, за актовим записом № 328. Як встановлено в судовому засіданні сторони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO] та неповнолітню доньку Анастасію, [INFO] (а.с. 12), які проживають з позивачкою. Ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, як це передбачено ст. 109 СК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення донькою повноліття, а також додаткових витрат на лікування доньки у розмірі 7% частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та пояснила, що з відповідачем вона з 22 жовтня 1999 року перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя 09 серпня 2004 року народилася донька [PERSON]. Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоч і проживає разом з ними, дитина повністю знаходиться на її утриманні, вона звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та не заперечував проти його задоволення. Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши сторони, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22 жовтня 1999 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області, за актовим записом № 249 (а.с. 7). Як видно із свідоцтва про народження, сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Анастасія часто хворіє, потребує санітарно-курортного лікування, що потребує додаткових матеріальних затрат (а.с. 4). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі. Той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення (ч. 1, ч. 2 ст. 185 СК України). Беручи до уваги зазначене та обставини, що враховуються судом при визначенні розміру аліментів і які передбачені ст. 182 СК України, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до її повноліття, а також додаткові витрати на лікування дитини. В силу п. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави витрати повязані зі сплатою судового збору. Тому, на підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-02 00:00:00

Позивач через свого представника звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій зазначає, що 20 жовтня 2006 року між сторонами був укладений кредитний договір, відповідачем з умови договору не виконуються. Заборгованість за договором становить 8605 грн. 06 коп.. У зв'язку з наведеним позивач просить позов задовольнити , та також стягнути понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився вказавши в поданій позовній заяві, що просить слухати справу в відсутності їх представника та не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується направленим повідомлення про час та місце слухання справи, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 20 жовтня 2006 року між позивачем та відповідачем по справі був укладений кредитний договір , згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 6825 грн. 82 коп.(а.с. 8-10). Відповідач всупереч умовам договору не сплатив в повному обсязі платежі, передбачені договором, і допустив виникнення заборгованості, яка складається з залишку несплаченого кредиту ,заборгованості по процентам за користуванням кредитом, заборгованості по комісії за користуванням кредитом, пені за несвоєчасні виконання за договором в розмірі 8605 грн.06 коп., що підтверджується вказаним договором та розрахунком заборгованості (а.с. 6-7). Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір між сторонами відповідає формі, передбаченій ст. 1055 ЦК України. Тому суд вважає позовні вимоги правомірними і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Вимоги позивача про стягнення з відповідача 86 грн. 05 коп. судового збору та судових витрат на інформаційно -технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн., які були сплачені позивачем , суд вважає необхідним задовольнити, оскільки ці витрати були понесені позивачем внаслідок неправомірної відмови відповідача від виконання зобов'язання по договору і пов'язаним з цим зверненням до суду. Дані вимоги відповідають ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по заробітної платі . В обґрунтування позовних вимог позивачка пояснила, що працювала на ДП ХЕМЗ з 16.04.1984 року по 08.09.2011 року на посаді інженера-технолога . Заробітна плата є єдиним джерелом її доходів. Позивачу нараховувалась ,але не виплачувалась заробітна плата. Сума заборгованості ДП ХЕМЗ з невиплаченої заробітної плати складає 1337,88 гривен. 08.09.2011 року позивач був звільнений з підприємства, на вимогу виплати заборгованість по заробітної платі керівництво підприємства відмовило позивачу , у звязку з чим позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення заборгованість по заробітній платі в розмірі 1337,88 гривен. Відповідач в судове засідання не з'явився , про час та місце розгляду був сповіщений в установленому порядку . За таких обставин суд прийняв рішення про заочний розгляд справи, у відсутність відповідача, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Суд вислухавши пояснення позивача , дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав Судом встановлено ,що [PERSON] з 16.04.1984 року згідно наказу № 77-к від 16.04.1984 року прийнята на роботу ДП ХЕМЗна посаду інженера. Згідно наказу № 156 від 08.09.2011 року [PERSON]В звільнено з ДП ХЕМЗза згодою сторін. Позивачу нараховувалась ,але не виплачувалась заробітна плата. Сума заборгованості ДП ХЕМЗ з невиплаченої заробітної плати складає 1337,88 гривен Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що нале\-жать йому від підприємства, установи, організації, про\-вадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звіль\-нення не працював, то зазначені суми мають бути виплаче\-ні не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповно\-важений ним орган повинен письмово повідомити праців\-ника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у стро\-ки, зазначені в статті 116 КЗпП України при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином , доводи позивача знайшли підтвердження в судовому засіданні , тому з відповідача ДП ХЕМЗ підлягає стягненню невиплачена заробітна плата в розмірі 1337,88 гривен На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, який був зареєстрований 17.01.1998 року, посилаючись на те, що шлюбне життя в останній час не складається у зв'язку з різними характерами та ставленням до життя, крім того позивач разом з відповідачем не проживають на протязі року, у них постійно виникають сварки, та суперечки, а тому шлюбні відносини вони з відповідачем припинили, спільного господарства не ведуть, не мають спільного сімейного бюджету, що фактично свідчить про припинення між ними шлюбних відносин. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, щодо надання строку для примирення категорично відмовився. Відповідач не заперечив щодо задоволення позовних вимог, та відмовився від надання строку для примирення. Суд, вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи находить, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.01.1998 року, від даного шлюбу мають неповнолітню доньку Альону [INFO], на даний час не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо на протязі року, спільного господарства не ведуть, сімейного бюджету теж, тому суд вважає, зазначений шлюб формальним і таким, що може бути розірваним. На підставі викладеного,

Outcome: approved