overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка вказувала на те, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання вказаної дитини а тому позивачка просила в судовому порядку стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання вказаної дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. Позивачка в суді свій позов підтримала, а також просила стягнути з відповідача на її користь 81 грн. 72 коп., витрачених позивачем на відправку відповідачу телеграм з повідомленням останнього про розгляд справи в суді. Відповідач в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, а тому суд згідно ст.ст. 224, 225 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Заслухавши пояснення позивачки та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] являються [PERSON] та [PERSON]. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні, батько дитини відповідач по справі добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, що підтверджується поясненнями позивачки та матеріалами справи. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання вказаної дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.10.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд врахував обставини, які передбачені в ст. 182 СК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд вважає, що з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 188 гривень 20 коп. Суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути 81 грн. 72 коп., витрачених позивачем на відправку відповідачу телеграм з повідомленням останнього про розгляд справи в суді. На підставі ст.ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-04 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 18 травня 2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Івано-Франківського міського управління юстиції , актовий запис № 522. В позивачки народився син [PERSON], [INFO], якого в подальшому всиновив відповідач. Позивач посилається на ті обставини, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, постійно виникають сімейні конфлікти. Після чергового конфлікту в сімї вони припинили шлюбні стосунки. Вона прийшла до висновку, що міцної сімї вони не створили, сімя їхня розпалась остаточно, миритись з відповідачем не бажає і наполягає на розірванні шлюбу. Сина [PERSON], [INFO] просить залишити проживати з нею. Також просить суд залишити за нею шлюбне прізвище-Орловська. Позивач звернулася до суду із заявою про розгляд справи без її участі, а також у заяві зазначила, що підтримує позовні вимоги і просить задовольнити з викладених у позовній заяві підстав. Відповідач також подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги позивачки визнає. Дослідивши представлені доводи позивачки та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити. Судом встановлено, що за час спільного проживання сторони міцної сімї не створили. Між ними відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного, часто виникають сімейні конфлікти. Все це негативно впливає на сімейну атмосферу і призвело до розпаду їхньої сімї. Проживати й далі спільно з відповідачем позивач не бажає і наполягає на розірванні шлюбу. Вказані обставини підтвердили сторони в письмовій заяві. Суд приходить до висновку, що сімя розпалася і зберегти її можливості немає. На підставі ст.ст. 104, 105, 110. 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-04 00:00:00

неповнолітній [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Вказав, що [PERSON] є його батьком. Шлюб між батьками розірвано у 1995 році. Після розлучення батьків він залишився проживати з матірю [PERSON] Батько від виконання обовязків по його вихованню та утриманню ухиляється. Просив суд позбавити батька [PERSON] батьківських прав щодо нього. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини викладені у позові. Представник Служби у справах дітей Кіровоградської міської ради до суду не зявився, надав заяву, відповідно до якої вказав на доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], а також просив розглянути справу без його участі. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надійшло. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач у судовому засіданні не заперечив. Заслухавши пояснення позивача, свідків [PERSON], [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Після розірвання шлюбу між батьками 18.12.1995 року, хлопець проживає з матірю. Батько з дитиною не спілкується, долею сина не цікавиться, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Так, згідно довідки наданої директором ЗОШ № 32, в якій навчається неповнолітній [PERSON], зясовано, що батько участі у вихованні сина не приймає. У відповідності до довідки Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 21.10.2011 року заборгованість по аліментам батька [PERSON] становить 26\~480,34 грн. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факти викладені у позові. Відповідно до ст. 165 СК України дитина, яка досягла чотирнадцяти років має право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON], не займається його вихованням та не здійснює утримання, не цікавиться здоровям та розвитком дитини, внаслідок чого втратив з сином родинні звязки. Вказане свідчить про достатність підстав для задоволення позовних вимог в силу ст. 164 ч. 1 п. 2 СК України. На підставі ст. 88 ч. 1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 107,30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-04 00:00:00

Позивач просить встановити факт належності її матері [PERSON], померлій 5 липня 2011 року, житлового будинку з надвірними будівлями №32 по вул.Садовій в с. В.Фосня, Овруцького району, мотивуючи тим, що після смерті матері, вона як спадкоємиця за законом першої черги, прийняла спадщину, так як проживала разом з матірю в одному будинку на день смерті та своєчасно подала в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, але її оформити не може, оскільки покійна при житті не отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, хоча був належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи. Суд, дослідивши докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть (а.с.3) [PERSON] померла 05 липня 2011 року. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно: житловий будинок №32 по вул.Садовій в с.Велика Фосня Овруцького району, 1960 року забудови, що підтверджуються довідкою виконавчого комітету Великофоснянської сільської ради №86 від 26.01.2012 року. Позивач [PERSON] являється дочкою померлої, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія ІV-УР№1550557 (а.с.4) і спадкоємцем за заповітом. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Згідно повідомлення державної нотаріальної контори за №99/01-16 від 26.01.2012 р. позивач прийняла спадщину, оскільки своєчасно звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Окрім того, з даного повідомлення вбачається, що інших спадкоємців, які б претендували на спадщину не має. Судом встановлено, що спір про право відсутній. Частиною 1 ст.256 ЦПК України визначено факти, про встановлення яких суд розглядає справи. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи немайнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. [PERSON] при житті не отримала свідоцтво про право власності на домоволодіння, а тому позивач не може оформити правовстановлюючі документи на спадкове майно. Встановлення факту належності домоволодіння померлій необхідно для отримання правовстановлюючого документа на домоволодіння та оформлення спадщини. Позивачем сплачено судовий збір у сумі 107,30 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-04 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому [PERSON] трудової книжки БТ І №6999118 в той час як в ній зазначено його прізвище «Черный». В судовому засіданні заявник підтримав заяву та пояснив, що до обміну старого паспорту його прізвище на російській мові писалось «Черный», при оформленні на роботу його трудова книжка заповнювалась на російській мові, а тому прізвище написано через букву «е». В даний час заявник готує необхідні документи для отримання пенсії за віком, тому йому необхідно встановити факт належності йому трудової книжки. Представник зацікавленої особи - управління Пенсійного фонду України у Овруцькому районі Житомирської області в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи у його відсутність не клопотав. Суд, вислухавши пояснення заявника, показання свідків [PERSON] та [PERSON], перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. Із паспорта серії ВН193491 (а.с.3) виданого на імя [PERSON] судом встановлено, що прізвище заявника зазначено «Чорний». Із трудової книжки БТ-1 №6999118 вбачається, що вона видана на імя «Черный Николай Владимирович». Дата народження в паспорті та трудовій книжці зазначена [INFO]. Із диплому серія ЕТ №856126 (а.с.5) вбачається, що диплом виданий на імя [PERSON], в той час як на російській мові зазначено, що диплом видано «Черному Николаю Владимировичу». Із показів свідка [PERSON] судом встановлено, що він працював із заявником по справі з 1988 року по 2004 рік в газовому господарстві, та знає його як [PERSON], в написання прізвища ніколи не вникав. Свідок [PERSON] пояснив, що знає заявника давно, що працював той в газовому господарстві, потім на молочноконсервному заводі. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність правдивостісті фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Дослідивши докази, що є у справі суд вважає встановленим той факт, що дійсно трудова книжка БТ-1 №6999118, яка видана на імя «Черный Николай Владимирович» [INFO] належить [PERSON] [INFO], а відмінність у написанні прізвища з буквою «е» та «о» зумовлена особливостями граматики російської та української мов. Із п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України видно, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, якщо відповідні виправлення не має можливості внести до документу організація, яка видала документ. Оцінюючи усі докази, що є у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви і має підстави для задоволення вимог, оскільки встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення та необхідне для оформлення пенсії.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-04 00:00:00

зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, складання повного рішення відкласти до 07.03.2012 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-04 00:00:00

У грудні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що вона та відповідач зареєстрували шлюб 11 жовтня 2008 року у відділі РАЦС Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 147. Від спільного подружнього життя мають дитину [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у неї з відповідачем не склалося в силу різних психологічно несумісних характерів, відповідач зловживає алкогольними напоями, не працює не утримує сім'ю. В результаті позивач та відповідач втратили почуття поваги та любові один до одного. З цих причин просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки примирення між ними не можливе. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про отримання телеграми про виклик в судове засідання. Про причини неявки суд не повідомив, тому за згодою позивача, суд, відповідно до ст.224 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у її матеріалах доказів. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 11 жовтня 2008 року у відділі РАЦС Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис № 147. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Від спільного подружнього життя мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач та відповідач припинили сімейно-шлюбні відносини в силу різних психологічно несумісних характерів. В результаті позивач та відповідач втратили почуття поваги та любові один до одного. Ведуть окреме господарство, шлюб існує формально. Відповідно до ч.2 ст.104, ст.ст.105, 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки за час проживання у шлюбі між позивачем та відповідачем не склались відносини на засадах поваги до індивідуальності, звичок та уподобань кожного. Вказане обумовило відсутність взаєморозуміння між подружжям, що призвело до стійкого розладу подружніх стосунків. За клопотанням позивача судові витрати слід залишити за позивачем. Присвоїти позивачу дошлюбне прізвище [PERSON]. На підставі ст.ст. 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-04 00:00:00

20 лютого 2012 року прокурора Барвінківського району в інтересах Барвінківської центральної районної лікарні звернувся до суду до [PERSON] про стягнення витрат на стаціонарне лікування [PERSON], зазначивши, що 02 січня 2011 року близько 09 години [PERSON] навмисно спричинив [PERSON] тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості і остання 39 діб знаходилась на стаціонарному лікуванні в Барвінківській ЦРЛ. Загальні витрати на її лікування склали 2926 грн. 79 коп. Вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 11.02.2011 р. [PERSON] засуджений за ст.122 ч.1 КК України до 1 року обмеження волі, відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з випробувальним строком 1 рік. При розгляді кримінальної справи кошти на лікування [PERSON] з [PERSON] стягнуто не було. У звязку з цим прокурор просив стягнути з відповідача на користь Барвінківської ЦРЛ 2926 грн. 79 коп. При судовому розгляді прокурор підтримав позовні вимоги. Відповідач до суду не зявився, просив розглянути справу без його участі, проти позову не заперечує, що убачається з відповідної заяви. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 11.02.2011 р. [PERSON] засуджений за ст.122 ч.1 КК України до 1 року обмеження волі, відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням з випробувальним строком 1 рік. Відповідно до вироку [PERSON] визнаний винним у тому, що 02 січня 2011 року близько 09 години навмисно спричинив [PERSON] тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості. Відповідно до ст. 931 КПК України, кошти, витрачені закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину, за\~винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, стягуються судом при постановлені вироку за позовом закладу охорони здоров'я, органу Міністерства фінансів України або прокурора в порядку, передбаченому статтею 28 та частинами другою і третьою статті 93 цього Кодексу. У разі, коли при постановлені вироку рішення про відшкодування коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, не було прийнято, стягнення їх провадиться в порядку цивільного судочинства за позовом осіб, зазначених у частині першій цієї статті. З довідки Барвінківської ЦРЛ від 06.02.2011 року №49 убачається, що видно, що [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в Барвінківській ЦРЛ. з 02.01.2011 р. по 11.02.2011 р. знаходилась на стаціонарному лікуванні і загальні витрати на її лікування склали 2926 грн. 79 коп. З урахуванням викладеного позовні вимоги прокурора Барвінківського району підлягають повному задоволенню. На підставі ст. ст. 81, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 214,6 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання за ним права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], посилаючись на те, що вказане майно є їх спільною сумісною власністю, оскільки набуте за час перебування в шлюбі. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, проте, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій повністю підтримав позовні вимоги та з зазначених у позові мотивів просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, а тому у відповідності до вимог ст.224 ЦПК України, суд розглядає справу у її відсутності. Суд встановив наступні факти. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.11.1999 року по 02.07.2010 рік. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду 4.11.2011 року у цивільній справі № 2-82/11 за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], приватного нотаріуса [PERSON], третьої особи Тернопільбудінвестзамовник про визнання недійсним договору купілі-продажу встановлено, що 23.01.2008 року між [PERSON] та КП Тернопільбудінвестзамовникбув укладений договір №117 про дольову участь у фінансуванні житлового будівництва, а саме [ADDRESS], повна вартість якої становила 315\~525,00 грн., яка була внесена на рахунок фірми згідно меморіальних ордерів № 919 від 24.01.2008 року, № 416 від 28.01.2008 року, № 48 від 04.02.2008 року, № 934 від 04.02.2008 року та визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватний приватним нотаріусом [PERSON] за реєстром № 642 з тих підстав що вказане житло є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] ат [PERSON] Дане рішення в частині визнання недійсним договору, рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 21.06.2011 року залишено без змін, а тому вступило в законну силу. Відповідно до вимог ст.60 СК України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є спільною сумісною власністю. Згідно ст. 70 ч.1 СК України частки майна чоловіка та дружини є рівними. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності. За таких обставин, слід визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-04 00:00:00

Позивачка звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 17 листопада 2007 року у відділ реєстрації актів цивільного стану Красноперекопського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 311. Вказує, що даний шлюб у них перший. Дітей від шлюбу немає. Зазначає, що припинення подружніх стосунків між ними відбулося через зловживання відповідачем спиртними напоями, що призводило до сварок та напруги в сімї, втрати почуття любові та поваги один до одного, а тому просила позовні вимоги задовольнити. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, підтвердивши обставини, викладені в позові. На примирення з відповідачем не погоджується. Згнідна на заочний розгляд спрапви. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомив причини неявки і не подав заяви про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Тому, оскільки проти цього не заперечує позивачка, наявні підстави для ухвалення заочного рішення. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 17 листопада 2007 року у відділ реєстрації актів цивільного стану Красноперекопського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 311, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-АП № 045742 від 17.11.2007 року. Від шлюбу дітей немає. З грудня 2011 року сторони не підтримують подружні стосунки та не приймали намір до примирення та поновлення сімї. На підставі викладеного, суд вважає, що збереження сімї та подальше спільне проживання сторін суперечило б інтересам позивачки, а тому шлюб між ними слід розірвати. Враховуючи наведене, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved