Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Сергіївської сільської ради Братського району Миколаївської області, треті особи: [PERSON], Братська філія ТОВ «Воля» Братського району про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником земельних ділянок розміром 0,25 гектарів та 0,01 гектарів, згідно державних актів на право приватної на землю серії МК №1067 та №1068, виданих 30 червня 1994 року Сергіївською сільською радою Братського району Миколаївської області на підставі рішення сесії Сергіївської сільської ради від 01 квітня 1994 року №55. Суміжним з нею землекористувачем на час отримання нею державних актів по вул.Новікова, 50, був [PERSON], в користуванні якого було 0,24 га земельної ділянки, що підтверджується і записами погосподарської книги Сергіївської сільської ради. Однак, державного акту на право на земельну ділянку у останнього не було. Потім по-сусідству став проживати [PERSON], який в 2009 році виготовив технічну документацію та оформив право власності на вказану земельну ділянку, в звязку з чим отримав державний акт. При підготовці технічної документації та видачі державного акту [PERSON] було допущено помилку в розмірі земельної ділянки останнього та за рахунок земельної ділянки, що належить їй на праві приватної власності, збільшено розмір земельної ділянки [PERSON] до 0,25 га. Після того, як виник спір щодо межі земельних ділянок, вона дізналася, що [PERSON] отримав Державний акт на землю, не погодивши з нею межі сумісного користування, в результаті чого в план меж земельної ділянки його Державного акту ввійшла частина належної їй земельної ділянки. При постановленні рішення Сергіївської сільської ради про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки були порушені вимоги даної статті щодо прийняття рішення на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки, а при розробці технічної документації зі складання Державного акту на право власності на земельну ділянку не були виконані вимоги п.1.13 «Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі», затвердженої наказом Державного комітету по земельних ресурсах України №43 від 04.05.1999 року. Так як виправлення в Державному акті відповідно до п.2.9 «Інструкції..» не допускаються, в такому випадку Державний акт підлягає визнанню частково недійсним в частині визначення межі між земельними ділянки сторін. Акт встановлення меж від 11 березня 2009 року був оформлений не належним чином. Це є грубим порушенням проведення процедури встановлення меж між суміжними присадибними земельними ділянками. Після того як позивачка дізналася, що [PERSON] порушує межі земельних ділянок і в звязку з цим її майнові права також порушуються, вона зверталася з різними листами і до Братської філії ТОВ Воля, і до прокуратури Братського району, і до відділу Держкомзему у Братському районі, і до Сергіївської сільської ради, але нічого крім відписок письмових не отримала. 06 жовтня 2007 року, комісією у складі: Сергіївського сільського голови [PERSON], спеціаліста Сергіївської сільської ради [PERSON], депутата Сергіївської сільської ради [PERSON], в присутності власників земельних ділянок [PERSON] та неї був складений акт, про те, що було проведено вимірювання розмірів присадибних ділянок громадян: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та Подіпригори і встановлено, що нею та [PERSON] фактичне використання земельних ділянок не відповідає запису книги погосподарського обліку станом на 01.01.2007 року. Так, позивачкою фактично використовується земельна ділянка в меншому розмірі на 0,011 га, а [PERSON] В більшому розмірі на 0,034 га. Позивачка, як власник земельної ділянки не давала згоди про вилучення у неї землі. Рішення сільської ради про вилучення у неї землі прийнято не було. Отже, земля фактично була вилучена під час виготовлення державного акту [PERSON] без її згоди. Комісію ніхто не створював та дане питання не виносилося на розгляд Сергіївської сільської ради. Позивачка була позбавлена цього права, було порушено процедуру підготовки та видачі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку на імя [PERSON], тому вона змушена звернутися до суду за захистом свого порушеного майнового права. У судовому засіданні представник позивачки, позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Представник Сергіївської сільської ради в судовому засіданні не визнав позовні вимоги, посилаючись на те, що позивач не виготовив технічну документацію, як того вимагає чинне законодавство, вони не можуть бути відповідачами, оскільки ті вимоги, які викладені в позовній заяві не стосуються їх, як сторони провадження, і при винесенні рішення судом про задоволення позову, сільська рада ніяких дій вчиняти не повинна б була. Крім того, позивачу було розяснено, що вона повинна звернутися із заявою про відновлення меж, але остання цього не зробила. [PERSON] в судовому засіданні не визнав позовні вимоги, посилаючись на те, що в його діях порушень законодавства немає. ТОВ «Воля» до початку судового засідання надало письмову заяву, в якій просило справу слухати за відсутності представника. Вислухавши пояснення представника позивача, позивача, представника Сергіївської сільської ради, третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] є власником земельних ділянок розміром 0,25 гектарів та 0,01 гектарів, згідно державних актів на право приватної на землю серії МК №1067 та №1068, виданих 30 червня 1994 року Сергіївською сільською радою Братського району Миколаївської області на підставі рішення сесії Сергіївської сільської ради від 01 квітня 1994 року №55. Рішенням сесії Сергіївської сільської ради Братського району Миколаївської області від 13 березня 2007 року №9 [PERSON] передано в безоплатну власність земельну ділянку для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розміром 0,25 га. Рішенням сесії Сергіївської сільської ради Братського району Миколаївської області від 10 грудня 2009 року затверджено технічну документацію по складанню державного акта на право власності на земельну ділянку, та затверджено список громадян, яким передаються у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, в якому під № 18 вказаний [PERSON], якому виділено 0,2500 га земельної ділянки. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 745954 від 14 грудня 2009 року, виданого Сергіївською сільською радою Братського району Миколаївської області [PERSON] є власником земельної ділянки розміром 0,2500 га , яка була йому виділена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Частина 6 ст.19 ЗК передбачала, що надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або користуванні, іншому громадянину провадиться лише після вилучення (викупу) цієї ділянки в порядку, передбаченому статтями 31 і 32 ЗК України. Надання земельних ділянок здійснюється за проектом відведення земельної ділянки (ч.7 ст.19 ЗК ). Розробку проектів відведення земельних ділянок, перенесення їх меж у натурі (на місцевість) і виготовлення документів, що посвідчують право користування землею, здійснюють державні та інші землевпорядні організації (ч.8 ст.19 ЗК). Замовником виконання вказаних робіт були відповідні місцеві Ради народних депутатів. Відповідно ст.22 ЗК України право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчував це право. Ст.23 ЗК України, право власності або право користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими і селищними Радами народних депутатів. Позивачкою не конкретизовані позовні вимоги, не вказано чому саме вона просить визнати частково недійсним Державний акт, так як нею не вказано визнання неправомірними дій тієї чи іншої особи чи підприємства. Судом не встановлено меж земельних ділянок, які належать позивачці, оскільки остання не надала до суду в якості доказів технічну документацію на земельні ділянки згідно державних актів. Як встановлено в судовому засіданні, позивачці межі в натурі не встановлювалися, із заявою остання про відновлення меж до сільської ради не зверталася, тому підстав вважати, що права позивачки були порушенні не має підстав. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed