overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту приналежності йому правовстановлюючого документа, а саме архівної довідки №Ф-98 від 04.02.2011 року про заробіток, який враховується при обчисленні пенсії, виданої Старокостянтинівським районним трудовим архівом, де зазначено його по-батькові «П»замість вірного «Павлович». В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що згідно свідоцтва про народження та паспортних даних він є [PERSON], [INFO]. 04.02.2011 року йому - [PERSON] було видано Старокостянтинівським районним трудовим архівом довідку №Ф-98 про розмір його заробітку, але зазначено невірно його по-батькові «П»замість вірного «Павлович». Оскільки через неточності у написанні по-батькові він не може оформити пенсію, тому просив встановити факт належності йому зазначеної довідки. Заявник подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи управління Пенсійного фонду України у Старокостянтинівському районі [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України, суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документах, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначених у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно розяснень, даних у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»суд може встановлювати факти належності особі трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження та паспортних даних він є [PERSON], [INFO]. В архівній довідці №Ф-98 від 04.02.2011 року про роботу та розмір заробітної плати [PERSON] в колгоспі «Україна»с. Радківці Старокостянтинівського району Хмельницької області зазначено його по-батькові як «П»замість вірного «Павлович». Згідно повідомлення пенсійного фонду від 15.12.2010 року вказана неточність у написанні по-батькові стала перешкодою у перерахунку пенсії. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження та витягом з паспорта заявника, архівною довідкою, повідомленням пенсійного фонду від 15.12.2010 року. За таких обставин, суд вважає, що архівна довідка №Ф-98 від 04.02.2011 року, яка видана Старокостянтинівським районним трудовим архівом, належать [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-18 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що 22 серпня 1988 року вони зареєстрували шлюб у виконкомі Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис №3. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO]. Зараз відповідач проживає окремо та допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка позов підтримала і просила задовольнити. Відповідач позов визнав і не заперечує платити аліменти на утримання дитини. В судовому засіданні встановлено, що 22 серпня 1988 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Хотянівської сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис №3. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] батьком, якої у відповідності до запису в свідоцтві про народження є відповідач, а тому згідно до ст.. 180 СК України зобовязаний утримувати дитину до її повноліття. Зараз відповідач проживає окремо , допомоги на утримання дитини не надає. Дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, що підтверджується поясненням сторін, копією свідоцтва про шлюб та про народження дитини, довідкою Жуківської сільської ради. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи те, що сторони разом не проживають, неповнолітня дитина знаходиться на утриманні матері, а відповідач добровільно допомоги на її утримання не надає, але зобовязаний і може її надавати, суд вважає, що позов доведений і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-18 00:00:00

В червні 2011 року Орган опіки та піклування Миколаївської міської ради звернулося до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO], дитина з 13.03.2000 року знаходиться в службі у справах дітей адміністрації Ленінського району на первинному обліку, як дитина, позбавлена батьківського піклування. Посилаючись на те, що відповідачка ухиляється від виконання батьківських обовязків, не цікавиться долею дитини, не займається її вихованням, просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] В судовому засіданні представник позивача та прокурор позов підтримали і просили про його задоволення. Представники третіх осіб у судове засідання не зявились, про місце й час розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки суду не повідомили. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про місце й час розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила. Суд ухвалив провадити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача та прокурора, які наполягали на задоволенні позову, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] є матірю неповнолітньої [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження І-ФП № 066179 від 10.03.2000року, а/з № 482). Відповідно до заяви [PERSON] від 07.03.2000 року вона відмовилась від дитини в пологовому будинку № 2 м. Миколаєва. Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної ради м. Миколаєва від 16.03.2000року № 20 [PERSON] була влаштована до Миколаївського будинку дитини на повне державне забезпечення. З 14.10.2003 року дитина є вихованкою Знамянського дитячого будинку-інтернату ІІІ-ІУ профілю Головного управління праці та соціального захисту населення Кіровоградської обласної державної адміністрації в м. Знамянка (згідно довідки № 199 від 16.08.2010 року). Висновком Миколаївського міського голови № 1556/211/14/19 від 01.06.2011 року позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] визнано доцільним і таким, що відповідає інтересам дитини. Відповідно до ч.2 ст.164 Сімейного кодексу України підставами для позбавлення батьківських прав є ухилення батьків від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. На підставі ст. 166 Сімейного кодексу України одночасно з позбавленням батьківських прав, суд на вимогу позивача вирішує питання про стягнення аліментів на дитину, оскільки у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає вимоги обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача у доход держави підлягають сплаті 120грн. в рахунок відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 51,00 грн. в рахунок судового збору з кожного на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-18 00:00:00

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що з 21.10.1995 р. знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного життя мають неповнолітню доньку Тетяну, [INFO]. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, разом не проживають чотири роки через сварки. Позивачка просить суд розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з нього аліменти на її користь у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, на утримання доньки Тетяни, [INFO], до її повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечував. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 21.10.1995 року (а.с. 4). Від даного шлюбу вони мають доньку Тетяну, [INFO] (а.с. 4). Спільне життя між сторонами не склалось, разом не проживають чотири роки. Таким чином між сторонами склалися цивільно-правові правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Згідно ст. ст. 105, 110 СК України суд вважає необхідним цей шлюб розірвати. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З урахуванням вищезазначених обставин суд вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки Тетяни, 03.12.1998 року р. народження, у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до повноліття дитини. Відповідно до ст. ст 81, 88 ЦПК України на користь держави належить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 51 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-18 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду , пов"язаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час , суд вважає за необхідне оголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-18 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В обґрунтування заявленого позову позивач посилалася на те, що з 14 вересня 2002 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між нею та відповідачем припинились, через протилежні характери, різні погляди на спільне життя, відсутність взаєморозуміння. Проживають окремо, спільного господарства не ведуть, вважає що збереження шлюбу є неможливим. У разі розірвання шлюбу дитина буде проживати з позивачкою. Спору з приводу поділу майна немає. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає в повному обсязі. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Суд, з'ясувавши думку позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню, так як в судовому засіданні з'ясовано, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що 28 квітня 2011 року між нею та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався протягом 14 днів з моменту укладення угоди знятися з реєстрації за вказаною адресою. Однак до теперішнього часу відповідач так і не знявся з реєстраційного обліку. Позивачка вимушена оплачувати за нього комунальні послуги, що ставить її в скрутне матеріальне становище. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про причину не явки відповідач суд не повідомив. Суд з урахуванням думки позивача ухвалив: розглянути справу без участі відповідача, заочно. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про причину не явки відповідач суд не повідомив. Позивач в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги посилаючись на доводи наведені в позовній заяві та на свої поясненні надані в судовому засіданні. Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 28 квітня 2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] .( а.с. 5) Відповідно до п. 7.17 договору відповідач зобов`язався протягом 14 днів знятися з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS] . Однак відповідач свої зобов`язання не виконав і як вбачається з довідки виданої КП «Павлограджитлосервіс» є зареєстрованим за зазначеною вище адресою (а.с.4). Як пояснила в судовому засіданні позивачка ніяких особистих речей відповідача в квартирі немає. На її неодноразові телефоні дзвінки відповідач відповідав запевняючи що випишеться з квартири, однак до теперішнього часу нічого не зробив і на телефонні дзвінки не відповідає. Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України, та ст. 150 ЖК України передбачені права власника житлового будинку, які передбачають використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Приймаючи рішення по суті суд враховує, що відповідач не проживає в квартирі [ADDRESS] , інтересу до житла він не виявляє, комунальні платежі не сплачує, особистих речей його в квартирі немає. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності, в якій просила суд: \~ \~ \~ \~- визнати за нею право власності на нежитлове приміщення [ADDRESS] , розташоване за [ADDRESS] , а також нежитлове приміщення [ADDRESS] в [ADDRESS] розташоване [ADDRESS] . В обґрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що 05 січня 2010 року вона надала відповідачці суму коштів у розмірі 20000 гривень у борг на строк до 05 липня 2011 року. Відповідачка отримала кошти та зобов`язалась повернути кошти у строк обумовлений домовленістю. Крім того, відповідачка передала позивачці документи на нерухоме майно, що їй частково належить, а саме на 70% нежитлового приміщення розташованого по [ADDRESS] , які вона зобов`язалась передати у разі неповернення нею суми отриманих коштів. Не зважаючи на досягнуту домовленість відповідачка у подальшому почала уникати позивачку, тим самим відмовилась повертати кошти. В судове засідання позивачка подала заяву про підтримання нею позовних вимог, та прохання слухати справу за її відсутністю. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, повідомивши про небажання брати участь у розгляді справи, та визнання нею позову у повному обсязі. Суд дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши обставини справи, вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки: Згідно до ст. 620 ЦК України у разі невиконання боржником обов`язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов`язання. Частиною 3 ст. 334 ЦК України передбачено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Приймаючи до уваги положення законодавства України, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимог позивачки, та фактичне набуття нею права вланості на спірне нерухоме майно, оскільки при отриманні коштів від позивачки, відповідачка зобов`язалась передати у власність позивачки частину спірного майна у розмірі 70%. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання батьківства, посилаючись на те, що з листопада 2003 року по 04 квітня 2011 року він проживав в незареєстрованому шлюбі з [PERSON] в селі Улянівка Братського району Миколаївської області. В період спільного проживання в них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Однак, при реєстрації народження доньки відповідач не записала його батьком дитини, а так як вони не перебували в шлюбі, то запис про батька дитини зроблено зі слів матері. На даний час вони з [PERSON] припинили спільне проживання та з квітня місяця 2011 року не живають разом. З того часу відповідач не надає йому можливості спілкуватися з донькою, і посилається на те, що згідно свідоцтва про народження позивач не є батьком дитини. Позивач виявляє бажання спілкуватися з донькою, проводити з нею час, займатися її вихованням, розвивати її духовно та фізично, але відповідач перешкоджає йому в цьому, порушуючи права позивача як батька дитини. Позивач підтримав позовні вимоги в повному об`ємі. Відповідач не визнає позовні вимоги, однак підтверджує той факт, що [PERSON] являється батьком дитини. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши надані докази, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що з листопада 2003 року по 04 квітня 2011 року він проживав в незареєстрованому шлюбі з [PERSON] в селі Улянівка Братського району Миколаївської області. В період спільного проживання в них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Однак, при реєстрації народження доньки відповідач не записала його батьком дитини, а так як вони не перебували в шлюбі, то запис про батька дитини зроблено зі слів матері. На даний час вони з [PERSON] припинили спільне проживання та з квітня місяця 2011 року не живають разом. З того часу відповідач не надає йому можливості спілкуватися з донькою, і посилається на те, що згідно свідоцтва про народження позивач не є батьком дитини. Позивач виявляє бажання спілкуватися з донькою, проводити з нею час, займатися її вихованням, розвивати її духовно та фізично, але відповідач перешкоджає йому в цьому, порушуючи права позивача як батька дитини. Згідно п.З ч.2 ст. 125 Сімейного кодексу України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ст. 128 СК України батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред "явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч.2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-19 00:00:00

В липні 2011 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Лапшинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві зазначив, що 01 липня 2010 року в с. Лапшин Бережанського району померла його матір [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями в с. Гайок Лапшинської сільської ради Бережанського району, по вул. Садовій, 61, Тернопільської області, яку відповідно до заповіту посвідченого 14 травня 2009 року секретарем Лапшинської сільської ради Бережанського району за реєстровим номером 31, матір заповіла йому. Спадщину він прийняв, однак оформити її виявилося неможливим і йому було відмовлено в цьому, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності на житловий будинок на імя спадкодавця. Отримати такий документ після смерті спадкодавців в установленому для цього порядку неможливо, оскільки згідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється із смертю власника і реєстрація такого права можлива тільки відносно живої особи. З цієї причини питання про визначення належності нерухомого майна особі, що померла та спадкоємцю, у разі відсутності первинної реєстрації права власності, повинно вирішуватись у судовому порядку. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями в с. Гайок Лапшинської сільської ради Бережанського району по вул. Садовій, 61, що належав [PERSON], яка померла 01 липня 2010 року в селі Лапшин Бережанського району Тернопільської області. Представник відповідача в судове засідання не зявився до суду надійшла заява в якій сільська рада позов визнає, просить розглядати справу у відсутності її представника Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1268 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем і спадщина належить йому з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що у справі можливо постановити рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-19 00:00:00

У липні 2011 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, яке знаходиться в с. Рай Бережанського району по вул. Раївській, 29. В позовній заяві позивач вказала, що відповідач [PERSON] зареєстрований в в [INFO]. Позивач є власником вказаного будинку. Відповідач [PERSON] зареєстрований у вказаному будинку з 22 вересня 2001 року, але не проживав у ньому більше 2 років. Оскільки відповідач не проживає в будинку понад шість місяців, і не бажає знятися з реєстрації, вона змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач [PERSON] позов підтримує, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням, яке знаходиться в с. Рай Бережанського району, по вул. Раївській, 29. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Судом досліджено акт обстеження по факту проживання [PERSON] в с. Рай Бережанського району по вул. Раївській, 29, від 21 червня 2011 року з якого слідує, що відповідач [PERSON] по місцю реєстрації не проживає більше двох років. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів. Відповідно до ст.ст. 71,72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців; визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинку № 29, по вул. Раївській с. Рай Бережанського району, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав, виданим Бережанським ОК МБТІ 16 травня 2011 року, в будинку позивача з 22.09.2001 року значиться зареєстрованим відповідач, що підтверджується фотокопією паспорта останнього. Відповідач хоч і зареєстрований в квартирі позивача, однак в ньому не проживає понад шість місяців без поважних причин, тобто відповідач втратив право на користування цим житлом. Таким чином, поскільки відповідач, будучи зареєстрованим у будинку, належному позивачу, понад встановлені Законом строки без поважних на те причин там не проживає, то він втратив право на користування цим житлом, а тому позовні вимоги позивача слід визнати підставними і задовольнити їх.

Outcome: approved