Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-25 00:00:00

В серпні 2011 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Позивачка вказує, що вона перебуває з відповідачем з 29 вересня 2006 року у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Сімейне життя між ними не склалось через втрату взаєморозуміння та взаємоповаги, через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки. Шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть та не проживають разом. Відповідач ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги добровільно не надає. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила про розірвання їх шлюбу з відповідачем, стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини, стягнути на її користь з відповідача судові витрати. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіванні позов визнав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 29 вересня 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 1325, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Сімейне життя між сторонами не склалось через втрату взаєморозуміння та взаємоповаги, через різні погляди на сімейне життя, постійні сварки. Шлюбні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть та не проживають разом. Позивачка має намір змінити прізвище «Ткаченко»на дошлюбне «Коршунова». На підставі викладеного та у відповідності до ч.2 ст.112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позов [PERSON] стосовно розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Крім того, відповідач ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги добровільно не надає, інших аліментних зобовязань не має. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню 51 грн. судового збору та 90 грн. ІТЗ, а також на користь позивачки 8,50 грн. судового збору та 30 грн. ІТЗ.

Outcome: approved