Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-12 00:00:00

Військова частина [NUMBER] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів за шкоду, завдану під час проходження ним військової служби, в сумі 4151,34 грн. На обгрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідач відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] був призначений на посаду командира паркової батареї технічного дивізіону військової частини [NUMBER] , За час проходження військової служби [PERSON] неодноразово притягувався до матеріальної відповідальності. Згодом його було звільнено з військової служби у запас, відповідно до підпункта «ж» пункту 118 Тимчасового положення про проходження військовогжбіі: сержантами та солдатами за контрактом, у зв`язку з набранням чинності обвинувального вироку Військового суду Хмельницького гарнізону від 21 березня 2001 року та виключено із списків особового складу частини і направлено на зарахування на військовий облік у Старокостянтинівський РВК Хмельницької області. Наказами командира військової частини [NUMBER] № 124 від 19.06.2000 р., №163 від 28.08.2000р., №175 від 11.09.2000 р., №22 від 30.01.2001 р. [PERSON] притягнуто до матеріальної відповідальності всього на суму 4262,84 грн., з яких 4151,34 грн. залишилось неповернутими. Оскільки відповідач в добровільному порядку відмовляється погасити дану заборгованість представник відповідача просить стягнути її в примусовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, у випадку неявки відповідача, просив здійснити заочний розгляд справи. Відповідач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з`явився. У відповідності до ст.224 ч.І ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів -в порядк) заочного розгляду. Дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно наказу командира військової частини [NUMBER] від 15 жовтня 1998 року № 138 (по стройовій частині) капітан [PERSON] прт>\\аче?шй на посаду командира паркової батареї технічного дивізіону військової частини [NUMBER] . Проте, за час проходження військової служби [PERSON] неодноразово притягувався до матеріальної відповідальності, зокрема наказами командира військової частини [NUMBER] №124 від 19.06.2000 р., №163 від 28.08.2000 р., №175 від 11.09.2000 р., №22 від 30.01.2001 р. [PERSON] притягнуто до матеріальної відповідальності всього на суму 4262,84 грн., з яких 4151,34 грн. залишилось неповернутими. Вироком Військового суду Хмельницького гарнізону від 21 березня 2001 року [PERSON] засуджено до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1Л належного йому на праві власності майна та з позбавленням військового звання «капітан» і направлено на зарахування на військовий облік у Старокостянтинівський РВК Хмельницької області. Згідно книги грошових стягнень і нарахувань військової частини [NUMBER] сума залишку невідшкодованих відповідачем завданих державі збитків складає 4151 грн.34 коп. Дані обставини підтверджуються витягом з наказу командира військової частини від 15 жовтня 1998 року № 138 (по стройовій частині); копією наказу командира військової частини [NUMBER] від 19.06.2000 р. № 124 «Про факт нестачі дизельного пального в технічному дивізіоні та покарання винних»; копією наказу командира військової частини [NUMBER] від 28.08.2000 р. № 163 «Про нестачу автомобільного майна паркової батареї та покарання винних»; копією наказу командира військової частини [NUMBER] від 11.09.2000р. № 175 «Про виявлення нестачі ПММ при проведені документальної ревізії та покарання винних»; копією наказу командира військової частини [NUMBER] від 30.01.2001 р. № 22 «Про притягнення до матеріальної відповідальності та покарання винних, за нестачу пального під час прийому посади начальника служби ПММ»; витягом з наказу командира військової частини від 31.05.2001 р № 129 (по стройовій частині); копією запису книги грошових стягнень військової частини [NUMBER] р/з-91; витягом з вироку Військового суду Хмельницького гарнізону від 21 березня 2001 року. Згідно ч.І ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 31 Постанови Верховної Ради України № 243/95 ВР від 23.06.1995 року « П по затвеп \~ \~ \~ \~тгітто в і шїЖіТість ~в і й с. ько roc пужбо в пі в за шкоду заподіяну державі», у разі звільнення в запас винної особи до прийняття рішення про стягнення з неї заподіяної шкоди командир військової частини у порядку, встановленим чинним законодавством, подає цивільний позов до суду на суму заподіяної цією особою шкоди. Таким чином, суд вважає позов обгрунтованим і таким що підлягає задоволенню. Судові витрати розприділяються відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved