Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-27 00:00:00

Позивач 14.07.2011 року звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтрансавтострой»про розірвання договору оренди землі від 06 листопада 2007 року, укладеного між ним та ТОВ «Інтрансавтострой», обґрунтовуючи це тим, що сторона відповідача в порушення умов договору з листопада 2009 року і по даний час не сплачує йому орендну плату. Посилаючись на приписи ст.ст.26, 32 Закону України «Про оренду землі», ст.ст.16, 373 ЦК України, ст.96 ЗК України та пп.11, 26, 34-35 позивач вважає, що є всі підстави для дострокового розірвання договору оренди. У судове засідання позивач не зявився, оскільки в позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не зявився, від сторони відповідача надійшло письмове клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника та письмові заперечення на позов, які зводяться до того, що договором оренди не врегульовано питання умов щодо порядку сплати орендної плати, однак позивач отримував оренду плату за 2008-2009 роки. За 2010 рік підприємство не змогло сплатити своєчасно позивачу орендну плати із-за незалежних від нього обставин. Одразу після отримання позовної заяви, на адресу позивача було скеровано рекомендованого листа, з проханням зявитись на підприємство та отримати орендну плату за 2010 рік. Особисто, позивач не звертався до підприємства з вимогою виплатити орендну плату, хоча це його право згідно умов укладеного договору. Жодних правових підстав для розірвання договору оренди не має. Представники третіх осіб у судове засідання не зявилися, про час та місце проведення засідання сільська рада та Управління Держкомзему повідомлялись належним чином. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом зясовано усі обставини на які посилаються сторони та досліджено докази, якими вони обґрунтовують позовні вимоги і заперечення. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства, що передбачено статтею 13 Закону України «Про оренду землі»від 06.10.1998 року N161-XIV. Частина 1 ст.638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є предмет договору та умови, що визначені законом як істотні. Згідно положень ст.15 Закону України N161-XIV істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови, зокрема якісний стан земельних угідь, порядок виконання зобов'язань сторін, порядок страхування об'єкта оренди, порядок відшкодування витрат на здійснення заходів щодо охорони і поліпшення об'єкта оренди, проведення меліоративних робіт, а також обставини, що можуть вплинути на зміну або припинення дії договору оренди, тощо. Як встановлено судом, і ця обставина не заперечується сторонами, 06.11.2007 року між [PERSON] та ТОВ «Інтрансавтострой»укладено договір оренди землі, за умовами якого позивач передав стороні відповідача у тимчасове платне користування на 10 років, для сільськогосподарського використання, належну йому на праві власності земельну ділянку площею 3,5802 га, яка знаходиться на території Кархівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 26230,59 грн. Орендна плата вноситься орендарем в розмірі 1,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, в грошовій формі 393,46 грн, без урахування індексів інфляції, один раз на рік не пізніше 20 числа місяця після закінчення календарного року, за який вноситься орендна плата. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,2 % несплаченої суми за кожний день прострочення. Передача земельної ділянки в оренду здійснюється без розроблення проекту її відведення і її передача здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації договору за актом приймання-передачі. Орендодавець має право, що стосується суті спору, вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Орендар зобовязаний: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; дотримуватись режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; у пятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу державної податкової служби. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, у наслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. За не виконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору. Сторона, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини. Договір підписаний сторонами та 06.11.2007 року зареєстрований у Чернігівському районному відділі регіональної філії Центру ДЗК за №040783900230. Право власності [PERSON] на земельну ділянку засвідчується державним актом серії «ЯБ»№939583, виданого 09.02.2006 року Чернігівською РДА Чернігівської області. Дослідивши укладений між сторонами договір оренди та зіставивши його положення, з обовязковими істотними умовами, зазначеними в ст.15 Закону України N161-XIV, суд дійшов висновку, що такі умови сторонами, під час укладання договору, в повній мірі дотримані. Таким чином, фактично укладений договір оренди землі відповідає вимогам закону. З наданих представником відповідача відомостей про виплату [PERSON] орендної плати вбачається, що таку плату він отримав за 2008-2009 роки в грошовому еквіваленті. Квитанція про відправку поштової кореспонденції та лист ТОВ «Інтрансавтострой»засвідчують той факт, що 26.07.2011 року на адресу позивача направлено повідомлення про необхідність отримання орендної плати за 2010 рік. Підстави для розірвання укладеного договору, правові наслідки розірвання передбачені ст.ст.651-654 ЦК України та ст.32 Закону України «Про оренду землі». Так, за приписами ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі»на вимогу однієї сторони договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24, 25 цього Закону та умовами договору. Обовязки орендаря земельної ділянки визначені ч.2 ст.25 Закону України «Про оренду землі»і вони зводяться до того, що він зобов'язаний: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення; у п'ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу державної податкової служби. Такі ж обовязки орендаря виписані сторонами і в договорі оренди землі від 06.11.2007 р. Як зазначено вище судом, в договорі оренди передбачена відповідальність орендаря у разі невнесення орендної плати у строки, передбачені цим договором, а саме - орендар зобовязаний сплатити орендодавцю пеню в розмірі 0,2 % несплаченої суми за кожен день прострочення. Отже, в договорі оренди земельної ділянки сторони передбачали у разі невнесення орендної плати в передбачений строк, не розірвання договору, а сплату пені, тобто неустойку за порушення зобовязання. За таких обставин позовна вимога [PERSON] про розірвання договору оренди земельної ділянки не ґрунтується на умовах договору та положеннях Закону України «Про оренду землі», оскільки судом фактично встановлено, що його розірвання, у звязку з порушенням строків виконання зобовязань по орендній платі, не передбачене. Право позивача вимагати своєчасного внесення орендної плати закріплене в договорі оренди, однак він таким правом не скористався, доказів предявлення таких вимог до ТОВ «Інтрансавтострой», в судове засідання не надав, а крім того не заявив і позовних вимог, в частині стягнення заборгованої орендної плати та пені за несвоєчасне її внесення. За таких підстав та міркувань суд рахує, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed