Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 285583,82 грн. В підтвердження свої позовних вимог посилається на те, що 16 січня 2009 року між позивачем та приватною виробничо-комерційною фірмою «ЛЮС»був укладений кредитний договір № 0116/Ю, згідно з яким позивач надав ПВКФ «ЛЮС»кредит у сумі 183000,00 грн. із строком користування до 15 січня 2008 року та сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 22% річних. У зазначений кредитним договором строк позичальник не виконав зобов'язання по поверненню заборгованості по кредиту, у зв'язку з чим позивач звернувся до Господарського Дніпропетровської області із відповідним позовом про стягнення заборгованості. 07.04.2010р. Господарським судом Дніпропетровської області було постановлено рішення, яким стягнуто з ПВКФ «ЛЮС» на користь публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Базис»180000,00 грн. - основної заборгованості, 73144,00 грн. - заборгованості по відсоткам, судові витрати у розмірі 2531,00 грн. державного мита та 236,00 грн. 27.04.2010р. на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області було о Наказ по справі № 33/91-10 про примусове стягнення з ПВКФ «ЛЮС» суми заборгованості. 15.10.2010 року Індустріальним відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції було винесено Постанову про повернення виконавчого документа. Як зазначено у постанові «в ході проведення виконавчих дій встановлено, що підприємство ПВКФ "ЛЮС" за адресою не знаходиться, фактичне незнаходження не відомо. Майно та грошові кошти на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості не виявлено, згідно відповідей з реєструючих установ. Розрахунковий рахунок, виявлений державним виконавцем, згідно відповідей банківської установи в боржника закрито 12.11.2007р.». Станом на 28.12.2010р. кредит не був погашений, у зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість в розмірі 180000,00 грн., а також не були сплачені нараховані згідно кредитного говору відсотки за користування кредитом за період з 01.04.2008 р. по 30.11.2010 р. в розмірі 105583,82 грн. На забезпечення виконання зобовязань ПВКФ «ЛЮС»за кредитним договором № 0116/Ю від 16.01.2007 року між позивачем, позичальником ПВКФ «ЛЮС»та громадянином України [PERSON] був укладений договір поруки № 0116/П від 16.01.2007 року. Відповідно до п.1.1. договору поруки відповідач [PERSON] зобовязується перед банком відповідати за виконання в повному обсязі боргових зобовязань позичальника, що виникли з кредитного договору № 0116/Ю від 160.01.2007 року та всіх додаткових угод до нього. Позивальник ПВКФ «ЛЮС»своїх зобовязань за кредитним договором не виконало, у нього відсутні майно та грошові кошти, за рахунок яких можливо погашення боргу. У звязку з цим, позивач звертається до відповідача [PERSON] поручителя за кредитним договором з вимогою про стягнення заборгованості, яка станом на 28.12.2010 року заборгованість складає 285583,82 грн., з якої: - сума заборгованості по кредиту 180000,00 грн.; - сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом за період з 01.04.2008 року по 30.11.2010 року 105583,82 грн.; У судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не зявилася, про час, дату та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила, тому суд вважає можливим зі згоди представника позивача провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 січня 2009 року між позивачем та приватною виробничо-комерційною фірмою «ЛЮС»був укладений кредитний договір № 0116/Ю, згідно з яким позивач надав ПВКФ «ЛЮС»кредит у сумі 183000,00 грн. із строком користування до 15 січня 2008 року та сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 22% річних. У зазначений кредитним договором строк позичальник не виконав зобов'язання по поверненню заборгованості по кредиту, у зв'язку з чим позивач звернувся до Господарського Дніпропетровської області із відповідним позовом про стягнення заборгованості. 07.04.2010р. Господарським судом Дніпропетровської області було постановлено рішення, яким стягнуто з ПВКФ «ЛЮС» на користь публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Базис»180000,00 грн. - основної заборгованості, 73144,00 грн. - заборгованості по відсоткам, судові витрати у розмірі 2531,00 грн. державного мита та 236,00 грн. 27.04.2010р. на виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області було о Наказ по справі № 33/91-10 про примусове стягнення з ПВКФ «ЛЮС» суми заборгованості. 15.10.2010 року Індустріальним відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції було винесено Постанову про повернення виконавчого документа. Як зазначено у постанові «в ході проведення виконавчих дій встановлено, що підприємство ПВКФ "ЛЮС" за адресою не знаходиться, фактичне незнаходження не відомо. Майно та грошові кошти на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості не виявлено, згідно відповідей з реєструючих установ. Розрахунковий рахунок, виявлений державним виконавцем, згідно відповідей банківської установи в боржника закрито 12.11.2007р.». Станом на 28.12.2010р. кредит не був погашений, у зв'язку з чим виникла прострочена заборгованість в розмірі 180000,00 грн., а також не були сплачені нараховані згідно кредитного говору відсотки за користування кредитом за період з 01.04.2008 р. по 30.11.2010 р. в розмірі 105583,82 грн. На забезпечення виконання зобовязань ПВКФ «ЛЮС»за кредитним договором № 0116/Ю від 16.01.2007 року між позивачем, позичальником ПВКФ «ЛЮС»та громадянином України [PERSON] був укладений договір поруки № 0116/П від 16.01.2007 року. Відповідно до п.1.1. договору поруки відповідач [PERSON] зобовязується перед банком відповідати за виконання в повному обсязі боргових зобовязань позичальника, що виникли з кредитного договору № 0116/Ю від 160.01.2007 року та всіх додаткових угод до нього. Позивальник ПВКФ «ЛЮС»своїх зобовязань за кредитним договором не виконало, у нього відсутні майно та грошові кошти, за рахунок яких можливо погашення боргу. У звязку з цим, позивач звертається до відповідача [PERSON] поручителя за кредитним договором з вимогою про стягнення заборгованості, яка станом на 28.12.2010 року заборгованість складає 285583,82 грн., з якої: - сума заборгованості по кредиту 180000,00 грн.; - сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом за період з 01.04.2008 року по 30.11.2010 року 105583,82 грн.; Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). Відповідно до вимог ст.. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно з п. 2.1. договору поруки у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором Банк має право висунути вимоги до вручителя про погашення їм у повному обсязі боргових зобов'язань Позичальника за кредитним договором, що розраховуються виходячи з міжбанківського курсу на дату їх погашення. Відповідно до п. 2.4. договору поруки, Поручитель за даним договором несе солідарну з позичальником відповідальність. Згідно з ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно із ч. 2 ст. 543 ЦК України солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У ч. 1 ст. 554 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором у сумі 285583 грн. 82 коп. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Outcome: approved