Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання спільної з відповідачем неповнолітньої дитини до її повноліття, зазначивши на обґрунтування своїх вимог те, що з 15 липня 2008 року вона знаходиться з відповідачем у шлюбі, який було зареєстровано Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №175 та в період якого у них народилася спільна неповнолітня дитина син [PERSON], 12 серпня 2008 року. В звязку з подачею до суду позову про розірвання шлюбу вона переїхала до своїх батьків, а сімейно-шлюбні відносини між ними припинено, в звязку з чим син проживає з нею та знаходиться на її утриманні, при цьому домовленості щодо участі відповідача в утримані сина між ними не досягнуто не було, а в добровільному порядку відповідач не допомагає матеріально утримувати їх спільну дитину. Оскільки відповідач працює по найму та має нестабільний заробіток, вона просить стягнути з нього аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі у розмірі 312 гривень 00 копійок щомісячно, оскільки саме така грошова сума матеріальної допомоги буде відповідати 30% встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та потребам дитини, які повинен забезпечувати дитині і відповідач, але він ухиляється від виконання свого обовязку, в звязку з чим вона змушена звернутися з позовом до суду про стягнення аліментів з відповідача в примусовому порядку за судовим рішенням. Позивачка, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи(а.с.8), у судове засідання не зявилась, надавши суду письмову заяву (а.с.12), за якою прохала розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала їх задовольнити. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи(а.с.9), у судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву (а.с.11), за якою прохав розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову в повному обсязі. В звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, суд у відповідності з ч. 2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 180-182 СК України батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини - сина [PERSON], 12 серпня 2008 року (а.с.3), який народився у позивачки в період шлюбу з відповідачем, який було зареєстровано 15 липня 2006 року Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №175(а.с.6). Судом встановлено, що сторони спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, а неповнолітня дитина згідно довідки виконкому Карнаухівської сільської ради Баглійського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.4-5). Відповідач після припинення сімейно-шлюбних відносин не надає в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини, яка потребує витрат на її утримання та забезпечення життєдіяльності, тому з нього необхідно стягнути аліменти на утримання сина в примусовому порядку в твердій грошовій сумі у розмірі 312 гривень 00 копійок щомісячно з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом, а встановлений законом прожитковий мінімум для дитини такого віку становить з 01 жовтня 2011 року 853 гривні, а з 01 грудня 2011 року - 870 гривень. При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує матеріальне становище платника аліментів, який є працездатною особою, але на час розгляду справи судом не має постійної роботи, позов визнав в повному обсязі та не надав суду будь-яких доказів про свої прибутки, що свідчить про те, що він може працювати та отримувати прибутки, стан здоров'я як дитини, так і платника аліментів. Будь-яких інших доказів в підтвердження передбачених ст.182 Сімейного кодексу України обставин щодо матеріального стану та стану здоров'я як відносно дитини, так і відносно відповідача, а також розміру витрат позивачки на утримання дитини суду не надано. Крім цього, в зв'язку з задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved