Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розподіл спільного майна подружжя. Позивачка посилається на те,що з 07.08.1999 року вони з відповідачем перебували в шлюбі, який було укладено в Буринському ЗАГСІ Сумської області. Від шлюбу мають спільну дитину, [PERSON], 11.12. [INFO] Шлюб розірвано 29.07.2008 року в Іванківському районному суді Київської області(Справа №2-195/08). За час спільного проживання,а саме: 08 червня 1999 року,- вони придбали будинок в с.Луговики Поліського району Київської області по вул..Леніна,51,вартістю 10\~000 грн. Після розірвання шлюбу у них з відповідачем була домовленість,що відповідач переоформить будинок на їх спільну дитину,[PERSON],[INFO], але відповідач своє зобов»язання не виконав, Проте,фактично,вказаний будинок належить їй,оскільки був куплений за її гроші, які вона заробила ,працюючи з 1996 року по 1997 рік в м.Москві та мала заощадження. Проживать з [PERSON] вони почали з жовтня 1997 року. Відповідач жив на одну зарплату,вів легкий спосіб життя,заощаджень не мав. При купівлі-прлодажу будинку відповідач ввів її в оману,оскільки вона була вагітна 3 місяці,не могла займатися оформленням будинку,та оформив Договір купівлі-продажу будинку на себе. Вона на той час була громадянкою іншої держави,не знала законодавства України. Позивачка просить встановити незаконність набуття права власності на будинок [PERSON];визнати за нею право власності на будинок,диван,телевізор,пральну машину,залишивши відповідачу: мотоцикл,холодильник диван,софу,2-х спальне ліжко,2 шафи,сервант,столи,6 стільців,швейну машину,2 килими та посуд. В судовому засіданні позивачка підтримала позов. Відповідач позов не визнав. Вислухавши позивачку, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до слідуючого. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України ,майно,набуте подружжям за час шлюбу,належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того,що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. З копії Договору купівлі продажу жилого будинку від 08 червня 1999 року,свідоцтва про одруження від 07 серпня 1999 року, слідує,що будинок придбано [PERSON] в той час,коли він не перебував у шлюбі з позивачкою. Відповідно до ст. 74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім»єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно,набуте ними на час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності,якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Позивачка посилається на те,що однією сім»єю з відповідачем проживала з жовтня 1997 року,а спірний будинок куплено взагалі за її особисті гроші,проте, ніяких підтверджуючих доказів позивачка не надала. Письмові пояснення матері позивачки, які позивачка надала суду,не є належними та достатніми доказами. Крім того,позивачка просить поділити майно:мотоцикл,телевізор,дивани та інші меблі,але не надала суду доказів наявності даного майна. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Так як позивачка не довела свій позов, їй слід відмовити в задоволенні позову. На підставі наведеного,ст.60 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed