Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-20 00:00:00

26.10.2011 р. позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до Харківської міської ради, [PERSON], [PERSON], в якому просила визнати за нею право власності на житлову прибудову літ.”А2-2”, загальною площею 54,4 кв.м., житловою площею 22,1 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Убийвовк Лялі, 24. Ідеальну долю, яка належить їй, не перерозподіляти та залишити незмінною –24/100 частин. При цьому, в обґрунтування заявленого позову посилалась на те, що на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова зареєстрованого у встановленому законом порядку в КП ХМБТІ, власником 24/100 частин житлового будинку №24 відповідною частиною надвірних будівель по вул. Убийвовк Лялі в м. Харкові, є позивачка. В процесі експлуатації і маючи на меті покращити умови для проживання, позивач за власні кошти зі згоди та відома інших співвласників домоволодіння здійснила реконструкцію належних їй 24/100 частин житлового будинку літ.”А-1”, добудувавши до належної їй частини прибудови надбудову літ. „А2-2” . Скарг, пов’язаних із здійсненням самочинного будівництва від власників сусідніх домоволодінь, а також інших установ, організацій та громадян не надходило. Згідно технічного висновку ТОВ „НТК Енерго - Тайм ” про стан будівельних конструкцій і можливості експлуатації самовільно реконструйованого з улаштуванням надбудови частини житлового будинку літ.”А-1” в домоволодінні по вул. Убийвовк Лялі, 24 в м. Харкові, визнане таким, що знаходиться в задовільному стані, який в цілому на момент обслідування забезпечує несучу здатність, необхідну для їх експлуатації у відповідності до цільового призначення. Конструктивні елементи і планування житлового будинку в цілому не протирічить будівельно-технічним, протипожежним і санітарно-гігієнічним вимогам. В судове засідання позивач не з’явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просила задовольнити заявлений позов в повному обсязі на підставі тих доказів, що вказані в ньому і провести розгляд справи в заочному порядку. В судове засідання представник Харківської міської ради не з’явився, до суду подав відзив на позовну заяву, в якому просив розглянути справу за наявними матеріалами та винести законне та обґрунтоване рішення, справу розглянути без участі представника Харківської міської ради. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з’явились, про час та місце слухання справи були повідомлені, надали до суду заяви, в яких просили слухати справу у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували, просили винести рішення на розсуд суду у межах чинного законодавства. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказах, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст.ст.11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Як зазначено позивачкою, нею за власні кошти здійснена реконструкція належних їй 24/100 частин житлового будинку літ. „А-1”, а саме: добудовано до належної хй частини прибудови надбудову літ.”А2-2” . Відповідно до технічного висновку про стан будівельних конструкцій і можливості експлуатації самовільно реконструйованого з улаштуванням надбудови частини житлового будинку літ. «А-1»в домоволодінні по вул. Убийвовк Лялі, 24 в м. Харкова виконаного ТОВ „НТК Енерго-Тайм”, встановлено, що технічний стан будівельних конструкцій забезпечує несучу здатність, достатню для їх експлуатації. Конструктивні елементи і планування житлового будинку в цілому не протирічить будівельно-технічним, протипожежним і санітарно-гігієнічним вимогам. Інженерно-технічне забезпечення дозволяє постачання об’єкта необхідними для його функціонування ресурсами. Всі інженерні комунікації в будівлі підключені до джерела питання та знаходяться в робочому режимі експлуатації. Частиною 2 ст.331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди) виникає з моменту завершення будівництва. Статтею 376 ЦК України передбачено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво, якщо це не порушує права інших осіб. Як встановлено матеріалами справи, будівлі літ. „А2-2” по вул. Убий вовк Лялі, 24 в м. Харкові побудовано позивачем за власні кошти, з дотриманням протипожежних, будівельно-технічних та санітарних норм, чим не порушує права інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд. Він має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.41 Конституції України, ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Право власності на нову річ, яку виготовлена особою, набувається нею. Суд, даючи оцінку наведеним позивачем доказам, тим фактам, що проведене позивачем будівництво будівель не порушує прав інших осіб, не суперечить суспільним інтересам, є закінченим, технічні рішення, які прийнято при проведенні будівництва, відповідають державним будівельним вимогам та іншим діючим нормам, протипожежним, технічним та санітарним нормам та забезпечують подальше їх безпечне використання за своїм призначенням, що підтверджується технічним висновком по справі, вважає можливим вимоги позивача щодо визнання за ним права власності на будівлю задовольнити. На підставі ст.41 Конституції України, ст.ст.11, 60, 316, 319, 321, 331, 375, 376 ЦК України, ст.90 ЗК України,

Outcome: approved