Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з позовом, котрого уточнила 12 грудня 2011 року, до [PERSON] міської ради, виконавчого комітету [PERSON] міської ради, [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання незаконним і скасування рішення [PERSON] міської ради за № 875 від 04 червня 2004 року і п. 3.23 Переліку майна, що належить до комунальної власності, що є додатком до рішення [PERSON] міської ради за № 875 від 04 червня 2004 року в частині внесення в цей пункт Переліку будинку № 9 по вул. Театральна в м. Коломия; пункту 1 рішення [PERSON] міської ради за № 2039 від 29 листопада 2005 року; пункт 2 рішення виконкому [PERSON] міської ради за № 186 від 15 червня 2004 року, про визнання недійсними договору оренди підвалу від 01 грудня 2005 року по вул..Тетаральній,9 в м.Коломия; свідоцтва про право власності на нерухоме майно територіальної громади м.Коломия від 10 серпня 2007р.; договору купівлі - продажу державного майна та скасування реєстрації в Коломийському МБТІ права власності на підвал площею 130,1 кв.м. і посилається в позовній заяві на те, що 26.01.2004 року їй подаровано квартири № № 3, 4 чотирьохквартирного будинку № 9 по вул. Театральна в м. Коломия, а 18.07.2008 року вона купила квартиру за № 2 вказаного будинку. В 2007 році їй стало відомо, що відповідач [PERSON] міська рада без її відома і згоди, своїм рішенням за № 875 від 04.06.2004 року і п.3.23 Переліку майна, яке належить до комунальної власності, який є додатком до даного рішення, затвердила згаданий Перелік майна до складу котрого входить підвал по вул. Театральна,9 в м. Коломия. Пунктом 1 рішення [PERSON] міської ради за № 2039 від 29.11.2005 року підвал цього будинку передано в оренду підприємцю відповідачу [PERSON], а 01.12.2005 року між КПЕЖ та підприємцем відповідачем [PERSON] укладено договір оренди спірного підвалу. Рішенням виконкому [PERSON] міської ради за № 186 від 15.06. 2004 року відповідачу [PERSON] надано дозвіл на проведення проектно-пошукових робіт на реконструкцію вказаного підвалу. 10.08.2007 року відповідач [PERSON] міська рада на спірний підвал видала територіальній громаді м. Коломия свідоцтво про право власності на нерухоме майно і 14.08.2007 року по договору купівлі-продажу державного майна продала його підприємцю відповідачу [PERSON], який зареєстрував за собою право власності на даний підвал в Коломийському МБТІ. Позивачка зазначає, що спірний підвал був і є допоміжним приміщенням, оскільки в ньому знаходиться технічне обладнання (водяні труби, каналізаційна мережа), це обладнання призначене для обслуговування житлового будинку і забезпечує його використання. Про те, що спірний об»єкт є підвалом вказано в технічному паспорті на будинок, у свідоцтві про право власності на нерухоме майно. Оскільки підвал є допоміжним приміщенням, тому згідно п. 2 ст.10 Закону „ Про приватизацію державного житлового фонду він одночасно з приватизацією громадянами квартир вказаного будинку став і обєктом права спільної власності співвласників вказаного будинку, що засвідчується єдиним документом - свідоцтвом про право власності на квартиру. З переходом права власності на вказані квартири до неї,позивачки, вона стала співвласником і спірного підвалу. Вважає, що правовий режим спірного підвалу, як допоміжного приміщення, визначений ст.19 Закону України „Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку і ст. 358 ЦК України, згідно яких право спільної власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, що також зазначено і в п.1.1 рішення Конституційного Суду України від 02.03.2004 року ( справа № 1-2/2004). Оскільки станом на 04.06.2004 року всі квартири в будинку були приватизовані, тому територіальна громада м. Коломиї вже не була співвласником ні будинку, ні спірного підвалу, а отже відповідач [PERSON] міська рада незаконно пунктом 3.23 Переліку майна, яке належить до комунальної власності, який є додатком до рішення ради за № 875 від 04.06.2004 року, визнала вказаний будинок комунальною власністю, незаконно надала спірний підвал даного будинку в оренду відповідачу [PERSON], видала 10.08.2007 року на підвал свідоцтво про право власності, 14.08.2007 року продала його відповідачу [PERSON], а виконком міської ради незаконно надав відповідачу [PERSON] дозвіл на проведення проектно-пошукових робіт на реконструкцію підвалу. Просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримала уточнені позовні вимоги і їх обґрунтування позивачкою, та просить позов задовольнити в повному об»ємі, а також доповнила, що чотирьохквартирний будинок за № 9 по вул. Театральна в м. Коломия раніше належав до державного житлового фонду. Після прийняття Закону України Про приватизацію державного житлового фонду всі квартири цього будинку були приватизовані: квартири № 1 та № 2 обєднані в одну квартиру з присвоєнням номер 2, котра була приватизована 04.04.1994 року, а 18.07.2008 року її купила позивачка [PERSON], квартири № № 3,4 приватизовані 04.04.1994 року та 08.12.1994 року, а 26.01.2004 року подаровані позивачці[ADDRESS] приватизована 09.04.1996 року і 11.04.2006 року її купив третя особа по справі [PERSON] У вказаному будинку знаходиться підвал, котрим користувалися жильці цього будинку для зберігання овочів і інвентарю, вхід у підвал влаштований з площадки сходової клітки будинку, з котрої є вхід і на другий поверх даного будинку. Даний підвал площею 130,1 кв.м є допоміжним приміщенням, оскільки в матеріалах МБТІ ( архівній інвентарна справа будинку) він значиться як підвал і обліковується в графі як допоміжне приміщення, в довідці Коломийського МБТІ за № 1848/е від 04.02.2009 року вказано, що допоміжними приміщеннями є: підвал площею 130.1 кв.м, сходові клітки першого і другого поверху, а також зазначено, що станом на 27.01.2009 року статус допоміжних приміщень не змінювався, допоміжні приміщення „ підвал та сходові клітки не переводилися з допоміжних в нежитлові приміщення. Статус спірного підвалу, як допоміжного приміщення, стверджується і довідкою Коломийського МБТІ за № 126-а від 11.03.2010 року, копіями оціночних актів Коломийського МБТІ на будівлю, а також, що при вирахуванні вартості квартир вказаного будинку при їх приватизації було враховано вартість всього будинку, в тому числі і спірного підвалу, що стверджує передачу спірного підвалу при приватизації квартир у спільну власність співвласникам будинку. Зазначає, що в підвалі є два стояки холодного водопостачання та два стояки водовідведення, тобто знаходяться внутрішньо-будинкові мережі водопостачання і водовідведення, їх технічне обладнання (водяні труби, каналізаційна мережа), котре призначене для обслуговування житлового будинку і забезпечує його використання, і які служать опорними конструкціями будинку, що підтверджується довідкою КПЕЖ за № 779 від 19.11.2008 року. Спірний підвал з допоміжного в нежитлове не переведено, що вказано в листі міського голови за № 340/01-31/10 від 04.02.2008 року, тому вказаний підвал відповідає визначенню терміну допоміжне приміщення, що міститься в Законі України « Про об»єднання співвласників багатоквартирного будинку», де вказано, що допоміжні приміщення багатоквартирного будинку це приміщення, призначені для експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку, в тому числі і підвали. Оскільки відповідач [PERSON] міська рада і її виконком станом на момент винесення оспорюваних рішень і правочинів не були власниками спірного будинку і підвалу в ньому, тому оспорювані рішення та правочини суперечать вимогам ст. п. 2 ст.10 Закону України „ Про приватизацію державного житлового фонду, ст. 19 Закону України „ Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку, рішенню Конституційний Суду України від 02.03.2004 року ( справа № 1-2/2004), згідно котрих допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т.ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. З переходом до позивачки права власності на три квартири згідно вимог ст. 363 ЦК України вона стала співвласником і спірного підвалу, тому відповідач [PERSON] міська рада порушила і вимоги ст. ст. 369, 382 ЦК України. Просить позов задовольнити. Представник відповідачів [PERSON] міської ради і її виконкому [PERSON] позовні вимоги не визнала і пояснила, що спірний підвал є нежитловим приміщенням, він не використовувався жильцями будинку, а був за часів СРСР в користуванні воєнторгу, а пізніше з 1996 року перебував в оренді фізичних та юридичних осіб. Позивачка не надала жодних доказів, що спірний підвал є допоміжним приміщенням. Твердження позивачки, що підвал є допоміжним приміщення, оскільки в ньому проходять комунікації є неправильним, оскільки такі комунікації проходять у всіх багатоквартирних будинках. Будинок № 9 по вул..Театральній в м.Коломия не знятий з балансу [PERSON] міської ради, тому міська рада вправі була, як співвласник будинку, прийняти оспорювані позивачкою рішення і вчинити вказані правочини. Оскаржувані рішення міської ради і її виконкому прийняті у відповідності до Законів України « Про оренду державного та комунального майна», «Про місцеве самоврядування в Україні», « Про приватизацію державного житлового фонду». Спірний підвал є нежитловим приміщенням, а тому він не перейшов у власність жильців будинку під час приватизації квартир. В договорах дарування квартир 3, 4, договорі купівлі-продажу квартири за № 5 чітко зазначено, яке майно перейшло у власність до позивачки із зазначенням загальної та житлової площі квартир без допоміжних приміщень. У право встановлювальних документах про право власності на квартири попередніх власників не вказаний підвал, а отже і вони, попередні власники немали і позивачка не має на даний час правовстановлювальноо документа на спірний підвал. Просить у позові відмовити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги не визнала з аналогічних підстав вказаних представником відповідачів [PERSON] міської ради і її виконкому та додатково пояснила, що на час набуття позивачкою права власності на квартири в підвальному приміщенні будинку № 9 по вул..Театральній в м.Коломия вже був обладнаний і тривалий час працював керований відповідачем [PERSON] комп»ютерний клуб « Зорк» і позивачка вправі була захищати своє порушене право з 26.01.2004 року. На момент отримання [PERSON] в оренду спірного підвалу його приміщення було неприбраним, занедбаним і ніким не використовувалося, а відповідач [PERSON] провів в спірному підвалі необхідні інженерно-будівельні роботи, забезпечив орендоване приміщення електроенергією, самостійним водопостачанням та водовідведенням, засобами обліку води, електроенергії, отримав висновки санепідстанції про можливість використання даного підвалу як комп»ютерний клуб і влаштував в ньому комп»ютерний центр. На час проведення будівельних робіт від жодного жильця будинку не поступало ніяких скарг. З часів СРСР спірний підвал не був в користуванні жильців будинку, він використовувався для здійснення господарської діяльності, використовувався воєнторгом як складське приміщення для зберігання продуктів харчування і для господарських потреб.Просить у позові відмовити. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з явився, однак подав письмову заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, щодо задоволення позову не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, з урахуванням письмової заяви третьої особи, дослідивши матеріали справи, перевіривши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних обгрунтувань. В судовому засіданні встановлено, що будинок за № 9 по вул. Театральна в м. Коломия є багатоквартирним ( чотирьохквартирним). Позивачка [PERSON] є власником квартир № № 3, 4 в будинку № 9 по вул..Театральній в м.Коломия згідно договорів дарування квартир від 26.01.2004 року (т.1а.с9,10), а згідно договору купівлі-продажу від 18.07.2008 року позивачка є власником і квартири за № 2 даного будинку (т.2 а.с.12-14, т.3 а.с.6-8). На момент прийняття оспорюваного позивачкою рішення відповідачем [PERSON] міською радою за № 875 від 04.06.2004 року «Про затвердження переліку майна, яке належить до комунальної власності» (т.1а.с.11-12) всі квартири будинку були приватизовані (04.04.1994 року, 08.12.1994 року, 09.04.1996 року) і так як міська рада вже не була власником жодної квартири чи нежитлових приміщень, котрих в будинку не було, будинок згідно ст. 327 ЦК України не є майном комунальної власності, тому відповідач [PERSON] міська рада не вправі була вносити даний будинок до п.3.23 Переліку майна, яке належить до комунальної власності. Судом встановлено, що у будинку по вул..Театральній,9 в м.Коломия знаходиться підвал площею 130, 1 кв.м, котрий згідно оскаржуваного п. 1 рішення [PERSON] міської ради за № 2039 від 29.11.2005 року (т.2а.с.10) надано в оренду підприємцю відповідачу [PERSON] Рішенням виконкому [PERSON] міської ради за № 186 від 15.06. 2004 року (т.2 а.с.17)відповідачу [PERSON] надано дозвіл на проведення проектно-пошукових робіт на реконструкцію даного підвалу, а 01.12.2005 року між КПЕЖ та підприємцем [PERSON] укладено спірний договір оренди вказаного підвалу (т.1а.с.162-164). 10.08.2007 року відповідачем [PERSON] міською радою територіальній громаді м. Коломия на підвал в будинку № 9 по вул..Театральній в м.Коломия видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, котрого зареєстровано 13.08.2007р. в Коломийському МБТІ (т.1а.с.13-14), а згідно договору купівлі-продажу державного майна від 14.08.2007 року даний підвал відповідач [PERSON] міська рада продала підприємцю відповідачу [PERSON], який зареєстрував за собою право власності в Коломийському МБТІ (т.1а.с.15-16,19). Суд вважає, що даний підвал є допоміжним приміщенням, оскільки встановлено, що в підвалі є два стояки холодного водопостачання та два стояки водовідведення, що підтверджується довідкою КПЕЖ м.Коломия за № 779 від 19.11.2008 року (т.1а.с.150), тобто знаходяться внутрішньо-будинкові мережі водопостачання і водовідведення, їх технічне обладнання (водяні труби, каналізаційна мережа), котрі призначені для обслуговування житлового будинку і забезпечують його використання, і котрі служать опорними конструкціями будинку. Згідно ст. 382 ЦК України згадані внутрішньо-будинкові мережі перейшли до спільної сумісної власності власників квартир будинку 9 по вул..Театральній в м.Коломия. Спірний підвал раніше використовувався жильцями будинку 9 по вул..Театральній в м.Коломия для зберігання продуктів харчування та інвентаря, про що ствердила в судовому засіданні свідок [PERSON], яка пояснила, що в квартирі № 2 на першому поверсі по вул..Театральній ,9 м.Коломия проживали її родичі і у них в підвалі будинку була кладовка, де зберігали продукти, консервацію, інвентар, а також, що і інші сусіди користувались кладовками у підвалі, а ключ від підвалу знаходився у її діда. Також пояснила, що зі слів її діда раніше у 70--80-х роках підвалом користувався воєнторг для зберігання овочів. Спеціаліст Коломийського МБТІ [PERSON] в судовому засіданні ствердила, що в архівній інвентарній справі будинку №9 по вул..Театральній в м.Коломия, котра оглянута у судовому засіданні, спірний підвал значиться і в даний час як підвал і обліковується як допоміжне приміщення, будь-яких рішень про зміну статусу на нежитловий немає. Крім того ствердила, що із технічної документації вбачається, що вхід у підвал розміщено з коридору будинку і окремого входу згідно інвентарної справи не має. Статус підвалу як допоміжного приміщення також підтверджується і довідкою Коломийського МБТІ за № 126-а від 11.03.2010 року (т.2 а.с.101) , довідкою Коломийського МБТІ за № 1848 а/е від 04.02.2009 року (т.2 а.с.11,160), в якій вказано, що допоміжними приміщеннями вказаного будинку є: підвал площею 130.1 кв.м, сходові клітки першого і другого поверху, а також зазначено, що станом на 27.01.2009 року статус допоміжних приміщень не змінювався, допоміжні приміщення „ підвал та сходові клітки не переводилися з допоміжних в нежитлові приміщення. Спірний підвал з допоміжного в нежитлове приміщення не переводився, що підтверджується і листом міського голови за № 340/01-31/10 від 04.02.2008 року (т.1а.с.151), тому підвал в будинку № 9 по вул..Театральній в м.Коломия відповідає терміну допоміжне приміщення, що міститься в Законі України « Про об»єднання співвласників багатоквартирного будинку», де вказано, що допоміжні приміщення багатоквартирного будинку це приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку ( сходові клітки, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, колясочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення. Відповідно до Конституції України всі субєкти права власності рівні перед законом. У багатоквартирних будинках, де не всі квартири приватизовані чи приватизовані повністю, власник (власники) неприватизованих квартир (їх правонаступники) і власники приватизованих квартир багатоквартирного будинку є рівноправними співвласниками допоміжних приміщень. Оскільки спірний підвал є допоміжним приміщенням, тому згідно вимог п. 2 ст. 10 Закону України „ Про приватизацію державного житлового фонду, рішення Конституційного Суду України від 02.03.2004 року ( справа № 1-2/2004) даний підвал при приватизації квартир будинку перейшов у приватну власність всіх співвласників будинку, а з набуттям права власності позивачкою на три квартири цього будинку вона згідно до вимог ст. 363 ЦК України стала співвласником і спірного підвалу. Виходячи з вказаного суд прийшов до висновку, що [PERSON] міська рада і її виконком незаконно прийняли оспорювані позивачкою рішення і не будучи власником спірного підвалу не вправі були ним розпоряджатися. Суд не бере до уваги твердження відповідачів про знаходження будинку на балансі міської ради як підставу віднесення будинку до переліку комунального майна і права розпоряджатися ним, оскільки знаходження будинку на балансі міської ради підтверджує лише ту обставину, що остання є її балансоутримувачем будинку, але не її власником. Що стосується пояснень свідка [PERSON], колишнього працівника военторга м.Коломия, який пояснив що працював з 1973р. кондитером у воєнторзі і йому відомо, що в підвалі як складському приміщенні по вул..Тетаральній,9 м.Коломия зберігалися овочі; свідка [PERSON] колишнього працівника военторга м.Коломия, який пояснив що працював у 1973р. електрогазозварщиком воєнторга і йому відомо, що в підвалі як складському приміщенні по вул..Тетаральній,9 м.Коломия зберігалися овочі, в підвалі була каналізація і, що жильці будинку не користувались підвалом за призначенням; свідка [PERSON] колишнього працівника ЖЕД № 1 м.Коломия, яка пояснила, що працювала майстром ЖЕД з 01.04.1986р.і при необхідності працівниками ЖЕД здійснювався ремонт труб у підвалі, котрого жильці будинку не використовували, то вони спростовуються вищенаведеними поясненнями представника позивача, свідка [PERSON], спеціаліста Коломийського МБТІ [PERSON] та дослідженими матеріалами справи. Що стосується позовної вимоги в частині скасування реєстрації в Коломийському МБТІ права власності на підвал за відповідачем [PERSON], то суд вважає, що дана вимога є передчасною так як відсутня відмова Коломийського МБТІ у скасуванні такої реєстрації, а тому в цій частині позову слід відмовити, а решту позов слід завольнити. На підставі наведеного та ст.ст.41,55 Конституції України, ст..ст.203,215,327,358,363 ЦК України, ст..10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та

Outcome: partial