Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-20 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з позовом до [PERSON] в якому просять стягнути з нього на їх користь матеріальну шкоду в розмірі 3116 гривень та моральну шкоду в розмірі 5000 гривень, яка завдана смертю їх коня. В судовому засіданні позивачі позов підтримали та пояснили, що у їх власності був кінь віком 2 роки 8 місяців. 09 листопада 2010 року вони запросили до себе ветеринарного лікаря [PERSON], щоб провести кастрацію тварини. Цього ж дня відповідач провів кастрацію, але через 4 дні стан коня різко погіршився, а 18 листопада 2010 року кінь помер. Оскільки у смерті їх коня винен відповідач, то вважають, що з нього необхідно стягнути матеріальну шкоду в розмірі 3116 гривень, яка складається з вартості коня в розмірі 2979 гривень та вартості його розтину в розмірі 140 гривень. крім того вважають, що діями відповідача їм причинена ще й моральна шкода, яку вони оцінили в 5000 гривень. Відповідач позов не визнав та пояснив, що він не з власної ініціативи, а на прохання позивачів провів кастрацію їх коня. Після проведення операції він пояснив їм, що за твариною необхідно здійснювати спеціальний догляд, в тому числі тривалий час його вигулювати для недопущення застою біологічної речовини в місці хірургічного втручання. Ці рекомендації позивачі не виконували, а тому кінь помер. У звязку з цим своєї вини в смерті тварини не вбачає і просить в позові відмовити. Представник відповідача також позов не визнав та пояснив, що протокол розтину коня, в якому зазначено, що він помер внаслідок кастраційних ускладнень, фіктивний. Розтин коня проведений через 7 днів після його смерті, а після такого строку неможливо визначити причину смерті внаслідок певних змін в організмі тварини. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, [PERSON] та [PERSON], які є чоловіком та дружиною (а.с. 39), мали в господарстві коня, що підтверджується довідкою Вишівської сільської ради (а.с. 3). 09 листопада 2010 року відповідач [PERSON], який є завідувачем Межиліським пунктом ветеринарної медицини та має відповідну освіту (а.с. 30-32) здійснив його кастрацію, що визнали обидві сторони. Після кастрації кінь помер, що відображено в протоколі розтину трупа тварини (а.с. 4-5). Зокрема в ньому зазначено, що розтин коня відбувся 25 листопада 2010 року. Вага коня, який належав позивачам, становила 380-400 кілограмів, а вік 2 роки 8 місяців. 09 листопада 2010 року йому була зроблена кастрація. 13 листопада 2010 року кінь захворів, а 18 листопада 2010 року він помер. Причиною смерті коня є параліч центру дихання та серцевої діяльності як наслідок гострого перитоніту після кастраційних ускладнень. Ця причина смерті встановлена на підставі патологоанатомічних даних при огляді трупа коня, а саме: а) зовнішній вид трупа тварини: Трупне заклякання виражене добре, набряк підшкірної клітковини в ділянці мошонки, препуція знизу черевної та грудної стінок; б) грудна порожнина: Серце збільшене, дрябле, стінка потоншена, кровяний згусток нестійкий, кров темно-коричневого кольору, погане звертання внаслідок дії патогенного фактору; в) черевна порожнина: Наявність рідини соломяного кольору, очеревина почервоніла, з вогнищами некрозів та крововиливів, запалення серозних покривів кишечника, застійні явища в печінці, вона кровонаповнена; г) інші органи: Набряк підшкірної клітковини в проміжині, нижніх частинах черевної та грудної стінок. Однак вищевказаний акт суд до уваги не приймає, оскільки він носить недостовірні дані, які спростовуються листом лікаря по незаразних захворюваннях тварин Народицької державної районної лікарні ветеринарної медицини (а.с. 29). В ньому зазначено, що трупне заклякання зникає через 2-3 доби після смерті тварини, отже його не могло бути на час проведення розтину. Встановити діагноз гострого перитоніту на 8 день після загибелі тварини практично неможливо, оскільки в тілі тварини нагромаджується велика кількість трупного трансудату темного кольору, а наявність в тілі тварини рідини соломяного кольору не вказує на те, що тварина хворіла і загинула внаслідок гострого перитоніту. Також на час розтину коня неможливо було відмітити почервонілу очеревину з вогнищами некрозу, так як після смерті настає руйнування клітинних інфраструктур і вивільнення ферментів. Вже через 10-12 годин місця гіперемії і крововиливів забарвлюються в темно-сірий чи буро-червоний колір. Отже, позивачі не довели, що загибель їх коня сталася саме внаслідок дій відповідача. Крім того вони не надали суду доказів стосовно вартості тварини, а лише надали довідку державного інспектора якості та формування ресурсів с/г продукції (а.с. 6) і копію розпорядження ЗАТ «Житомирський мясокомбінат» від 01.11.2010 року (а.с. 7) в якій зазначено вартість одного кілограма живої ваги конини. Таким чином вони не довели обставини, зазначені у ст. ст. 1166, 1167 ЦК України. У звязку з цим суд відмовляє в задоволенні позову повністю за безпідставністю. Суд не відшкодовує позивачам судові витрати, оскільки їм відмовлено в задоволенні позову.

Outcome: dismissed