Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-03 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 11.01.2003 року. Мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалося, оскільки не змогли знайти порозуміння з сімейних питань, оскільки останнім часом змінилися характерами, відповідач вживав спиртні напої, що приводило до виникнення сварок та скандалів. З жовтня 2011 р. шлюбно- сімейні стосунки були припинені і з цього часу не поновлювалися, проживають окремо. Спору про поділ спільно нажитого майна немає. Донька буде проживати з нею. Примирення вважає неможливим, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилаючись на вищевказані обставини. Пояснила, що шлюбно- сімейні стосунки припинені в жовтні 2011 р. і з цього часу не поновлювалися, спільне господарство не велося. Питання утримання дитини вирішує в судовому порядку. Майнового спору немає. Примирення вважає неможливим і наполягає на розірванні шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Шевченко ». Відповідач в судове засідання не з»явився вдруге, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не надав. Вислухавши позивачку , дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам: Так, факт знаходження сторін у зареєстрованому шлюбі з 11.01.2003 р. підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6). Факт наявності у сторін неповнолітньої дитини підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] , 28 .08.2003 р.н , довідкою про склад сім»ї № 2898 від 05.12.2011 р., виданою виконкомом П»ятихатської міської ради Дніпропетровської області ( а.с. 6-7 ). Відповідно до ст..112 Сімейного Кодексу України ,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.01.2003 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину –дочку [PERSON] , [INFO], разом не проживають і не підтримують шлюбно - сімейні стосунки з жовтня 2011 р., спільне господарство не ведуть, спору про поділ майна -2- немає, питання місця проживання та утримання неповнолітньої дитини вирішено, що дає суду підстави для розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження сім’ї стало неможливим і буде суперечити інтересам сторін і їх неповнолітньої дитини , тому позов підлягає задоволенню. Оскільки при реєстрації шлюбу позивачкою прізвище було змінено, після розірвання шлюбу вона бажає іменуватися прізвищем, отриманим при реєстрації шлюбу, то після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище «Шевченко». На підставі ст. ст.104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України і

Outcome: approved