overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-03 00:00:00

позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на дитину. Посилається на те, що рішенням Франківського районного суду м.Львова від 20.02.2000 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1?4 всіх видів заробітку на утримання дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. На утримання потрібно не менше 1000 грн. внаслідок того, що повинна витрачати щомісячно грошові кошти на наступне: їжа 600 грн., взуття: 200 грн., репетитор: 200 грн. Просить позов задоволити змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати з [PERSON] у твердій грошовій сумі 500 грн. до досягнення дитиною повноліття. Позивач позовні вимоги підтримав, пояснення дав аналогічні викладеним позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідач просить стягувати аліменти враховуючи його матеріальний стан в розмірі 400 грн. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення чи поліпшення стану здоров»я когось із них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] і просить\~ суд\~ стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання неповнолітнього сина Вадима, [INFO] до досягнення ним повноліття. У позовній заяві позивач посилається на те, що вони з відповідачем мають спільного неповнолітнього сина Вадима, [INFO], який в даний час проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від свого обовязку щодо виховання та утримання дитини, хоча його стан здоровя та матеріальне становище дозволяє йому надавати допомогу його сину. В судовому засіданні позивач підтримує позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві і просить суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку , встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову в ході попереднього судового засідання. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, одним із способів виконання батьками обовязку утримувати дитину є стягнення коштів за рішенням суду. В судовому засіданні встановлено, що відповідач добровільно не надає допомоги на утримання неповнолітнього сина Вадима, [INFO], незважаючи на те, що його матеріальне становище та стан здоровя дозволяє йому надавати матеріальну допомогу його дитині. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-03 00:00:00

Сватівська міська рада звернулась до Сватівського районного суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на зайняття житлового приміщення та представник відповідача вказала, що в квартирі № 42 на кв.Луначарського б.10 м.Сватове, де зареєстрована [PERSON], тривалий час ніхто на проживає, квартира знаходиться в антисанітарному стані, відсутнє підключення до мереж централізованого опалення, водопостачання та водовідведення, газу, електромережі. Відповідачка не проживає в квартирі понад 10 років, за найм житла не сплачує. Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право на житлове приміщення та зняти з реєстрації в кв. № 42 по кв.Луначарського буд. 10 м.Сватове. В судове засідання представник позивача не зявилась, надавши на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, не зважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду справи і від якої не надійшло повідомлення про причини неявки. Заяви про розгляд справи у її відсутності не надходило. Тому суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. В судовому засіданні досліджені докази: Відповідь Сватівського МУЕГГ, що за адресою: кв.Луначарського [ADDRESS] м.Сватове газ відключено за несплату 13.06.2001 року, а.с. № 3; Відповідь Сватівського РЕМ, що побутового споживача за адресою: кв.Луначарського [ADDRESS] м.Сватове не існує, особовий рахунок відсутній, підключення електричної мережі не проводилось, а.с. № 4; Відповідь Сватівського РБТІ, що квартира, розташована за адресою: кв.Луначарського [ADDRESS] м.Сватове не приватизована, замовником на виготовлення технічної інвентаризації була [PERSON], а.с. № 5. Ч.1 ст. 71 ЖК України передбачає, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Ч.2 ст. 71 ЖК України вказує, якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, вважає за необхідне задовольнити позов Сватівської міської ради в повному обсязі, оскільки відповідач за вказаною адресою не мешкає понад десяти років, не забезпечує належне утримання приміщення, не подала заяви про подовження строку збереження за нею жилого приміщення, що свідчить про небажання відповідача користуватися жилим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: кв.Луначарського 10/42 м.Сватове.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за надання послуг безпровідного доступу до мережі Інтернет. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав клопотання, в якому позов підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу без його участі, не заперечуючи проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлений про час, дату та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України у редакції 2003 року. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 10.11.2008 року між сторонами були письмово укладені два договори про надання послуг безпровідного доступу до мережі Інтернет та додаткові угоди до нього строком на 730 календарних днів. Згідно умов договору, позивач зобовязався надавати вищезазначені послуги, а відповідач у свою чергу користуватися послугами та своєчасно сплачувати рахунки за надання послуг та авансові внески. Однак [PERSON] рахунки по сплаті наданих позивачем послуг за період з 01.09.2010 року до 01.01.2011 року не сплатив. Заборгованість відповідача складає 262.00 гривень, згідно виписки з балансу особового рахунку [PERSON] № 1.12020154. В результаті несплати рахунків, дію договору було припинено, а також відповідач має обовязок сплатити договірні санкції у розмірі 1.36 гривень за кожен день, що залишився до закінчення терміну дії договору. Таким чином договірні санкції за додатковою угодою до договору № 4492961 складають 274.00 гривень, за додатковою угодою до договору № 4492965 складає також 374.00 гривень, а разом 748.00 гривень. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Стаття 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-03 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог спирається на те, що 02.10.2004 року між нею та відповідачем виконкомом Тальянківської сільської ради Тальнівського району Черкаської області, за актовим записом № 04 було зареєстровано шлюб. Від спільного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені, причиною розлучення несумісність характерів та різні погляди на життя, спільного господарства не ведуть, примирення неможливе, в звязку із чим і подано позов до суду. До початку попереднього судового засідання позивачка подала заяву в якій позов підтримала та просила суд справу слухати без її участі. Відповідач до початку попереднього судового засідання подав в суд заяву про те, що позовні вимоги визнає, просить суд справу слухати без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази надані по справі, приходить до висновку, що відповідно до ст. 105 ч. 3, ст. 112 СК України позов підлягає до задоволення. Крім того суд вважає за доцільне, стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 08 грн. 50 коп. Майновий спір при розірванні шлюбу не розглядався. На підставі ст. 105 ч. 3, ст. 112 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-03 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог спирається на те, що 08.06.1991 року між нею та відповідачем відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тальнівського районного управління юстиції Черкаської області, за актовим записом № 62 було зареєстровано шлюб. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені, причиною розлучення несумісність характерів та різні погляди на життя, спільного господарства не ведуть, примирення неможливе, в звязку із чим і подано позов до суду. До початку попереднього судового засідання позивачка подала заяву в якій позов підтримала та просила суд справу слухати без її участі. Відповідач до початку попереднього судового засідання подав в суд заяву про те, що позовні вимоги визнає, просить суд справу слухати без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази надані по справі, приходить до висновку, що відповідно до ст. 105 ч. 3, ст. 112 СК України позов підлягає до задоволення. Майновий спір при розірванні шлюбу не розглядався. На підставі ст. 105 ч. 3, ст. 112 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що сімя розпалась на ґрунті нерозуміння і небажання розуміти один одного. Вважаючи збереження сімї неможливим, просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач визнав позов повністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував, час на примирення вважає не потрібен. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.10.1998 року. Від шлюбу мають спільну дитину, сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у подружжя не склалось через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між ними. Протягом останнього часу, більше року сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та різний сімейний бюджет, а саме з жовтня 2008 року. З огляду на положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд приймає визнання відповідачами даного позову, а зазначене є підставою для ухвалення рішення. Відповідно до п. 6 ч. 11 постанови Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14 та враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободу чи інтереси інших осіб, суд приймає заяву відповідача про визнання позову. За таких обставин суд вважає, що шлюб розпався та зберегти його неможливо. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що сімя розпалась на ґрунті нерозуміння і небажання розуміти один одного. Вважаючи збереження сімї неможливим, просить шлюб розірвати. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. В судовому засіданні відповідачка визнала позов повністю, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, час на примирення не потрібен. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.07.2005 року. Від шлюбу мають спільну дитину, сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у подружжя не склалось через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між ними. Протягом останнього часу, більше року сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та різний сімейний бюджет. З огляду на положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд приймає визнання відповідачами даного позову, а зазначене є підставою для ухвалення рішення. Відповідно до п. 6 ч. 11 постанови Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14 та враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободу чи інтереси інших осіб, суд приймає заяву відповідача про визнання позову. За таких обставин суд вважає, що шлюб розпався та зберегти його неможливо. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] і неповнолітньої дочки [PERSON] Крістіни, [INFO] у розмірі 700 грн щомісяця, стверджуючи, що відповідачка є матірю дітей, вона не надає матеріальної допомоги на утримання сина і дочки, не приймає участі у вихованні дітей. Відповідачка позов не визнала з тих підстав, що позивач налаштовує дітей проти неї, що при розірванні шлюбу [PERSON] залишив собі усе подружнє майно. Суд вислухав сторони, вивчив надані документи і встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Київського райсуду м.Одеси від 23 грудня 2010 року. Від цього шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей дочку [PERSON] Крістіну, [INFO] і сина [PERSON], [INFO]. Рішенням суду від 23 грудня 2010 року місце проживання дітей визначено з батьком. Позивач стверджує, що півтора року [PERSON] не цікавиться долею дітей, не зустрічається з ними, не приймає участі у їхньому вихованні та не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідачка, не визнаючи позов, підтвердила, що діти проживають з батьком, що вона відповідачка- не переймається долею дітей і не приймає участі у матеріальному забезпеченні дітей, що вона не працює, т.я. доглядає 9-місячну дитину від іншого шлюбу. При викладених обставинах суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав: батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі. У даному випадку суд встановив, що між сторонами існують напружені стосунки, що питаннями виховання і утримання двох неповнолітніх дітей займається батько, що мати не бажає приймати участь у вихованні та утриманні дітей, що мати не має постійного доходу. З огляду на викладене суд вважає за можливе стягнути з відповідачки аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі 700 грн щомісяця. Правовідносини, які виникли між сторонами з приводу стягнення аліментів з батька на утримання дитини, регулюються ст.180, 181, 182,184 СК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-03 00:00:00

заявитель звернувся з позовом про визнання спадщини відумерлою, посилаючись на те, що [PERSON], мешкав у будинку 29 по вул. Сніжній в м. Лисичанську. Згідно довідки голови вуличного комітету [PERSON]Є помер у 1985 році, за вказаною адресою ніхто не зареєстрований. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку за адресою м. Лисичанськ, вул. Сніжна, 29, який належав померлому на підставі договору купівлі-продажу від 12.04.1978 року, правовстановлюючих документів на земельну ділянку не зареєстровано. В судове засідання представник заявителя не зявився, причина не відома. Суд досліджує надані докази: довідка БТІ, довідка паспортної служби, довідка держкомзему, довідка голови вуличного комітету, копія актового запису про смерть, довідки нотконтори. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], мешкав у будинку 29 по вул. Сніжній в м. Лисичанську, помер 17.03.1986 року. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку 29 по вул. Сніжній в м. Лисичанську. Із довідки управління держкомзему у м. Лисичанську, вбачається що за даними Державного земельного кадастру, земельна ділянка за адресою м. Лисичанськ, вул. Сніжна, 29 не приватизована ( а.с.8). Із довідки паспортної служби( а.с.6) вбачається, що за адресою будинок 29 по вул..Сніжній в м. Лисичанську, з моменту внесення в компьютерну базу данних ніхто не реєструвався. Із довідки нотаріальної контори № 02-3610/01-21 від 14.09.2011 року а.с.26) вбачається, що після смерті [PERSON]Є померлого 17.03.1986 року з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину ніхто не звертався . Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщин, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Оскільки у судовому засіданні встановлено, що спадкоємців після смерті [PERSON] , померлого 17.03.1986 року суд вважає можливим задовольнити позов з цих підстав. На підставі ст. 1277 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-03 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вказала, що 17 червня 2000 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через те, що останній зловживав спиртними напоями, вчиняв сварки, з липня 2011 року вони припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство. Дитина за домовленістю між сторонами залишається проживати з позивачкою. Позивачка прохає розірвати шлюб з [PERSON] В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згоден на розірвання шлюбу. Заслухавши сторін, зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб між собою 17 червня 2000 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. /а.с. 3-5/ Судом також встановлено, що сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, намірів зберегти сім'ю не мають, шлюбні відносини фактично припинені. Сімя розпалась остаточно, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-03 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-03 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-03 00:00:00

У вересні 2011 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачкою, зареєстрований 24 квітня 1993 року міським відділом ЗАГС м.Павлоград Дніпропетровської області, актовий запис №286 - розірвати. В обґрунтування позову він вказав на те, що від шлюбу у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу будуть проживати з відповідачкою. Спільне життя з відповідачкою не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені більше року тому назад. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на підстави, зазначені в позовній заяві. У судовому засіданні відповідачка позовні вимоги визнала, та не заперечувала проти задоволення позову, та розірвання шлюбу. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони 24 квітня 1993 року уклали шлюб. Від шлюбу у них народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved