Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-26 00:00:00

Кредитна спілка «Реал Кредит»звернулась до суду з позовом до відповідача у якому просила стягнути з [PERSON] матеріальні збитки у розмірі 95403,35 грн., витрати повязані з проведенням обстеження та оцінки пошкодженого майна, витрати повязані з проведенням ліквідації наслідків затоплення на суму 10000,00 грн., а всього на загальну суму 105403,35 грн. Стягнути з [PERSON] на користь КС «Реал Кредит»моральну шкоду в сумі 5000,00 грн. та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що КС «Реал Кредит»орендувала нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, вул. Леваневського, 4 згідно договору оренди №25 від 16.07.2010 року у власника приміщення [PERSON], яке належить останньому на праві власності згідно договору купівлі-продажу від 28.12.2006 року. 11.10.2010 року з вини відповідача [PERSON], який є власником сусіднього нежитлового приміщення по вул. Леваневського, 4 з №1 по №15 групи приміщень №80 літера «А»загальною площею 362 кв.м., що належать останньому на підставі договору задоволення потреб іпотекодержателя від 07.03.2008 року, було залито гарячою водою, через сумісну стінку, орендоване позивачем приміщення. З ініціативи власника орендованого приміщення [PERSON] в КП «Індустріальне»була скликана комісія та проведено обстеження приміщення з метою виявлення причин залиття. Вина [PERSON] в залитті нежитлового підвального приміщення була встановлена комісією КП «Індустріальне». Згідно вищевказаного акта, залиття нежитлового приміщення сталося наслідок халатного відношення [PERSON] до мереж центрального опалення, а саме: самовільного, без відома обслуговуючої організації, демонтажу приладів опалення (радіаторів) в кількості 15 штук в нежитловому приміщенні відповідача по вул. Леваневського, 4. Внаслідок залиття було пошкоджено орендоване позивачем приміщення, а саме: були пошкодженні документи, комунікації, меблі та техніка КС «Реал Кредит». Вартість пошкодженого майна складає 95403,35 грн. З ініціативи КС «Реал Кредит», ТОВ «Агентство Експертної Оцінки»було проведено обстеження та оцінка пошкодженого майна позивача, складено акт огляду пошкодженого внаслідок залиття приміщення. Представником ТОВ «Агентство Експертної Оцінки»[PERSON], в присутності комісії була проведена фотофіксація наслідків затоплення гарячою водою в орендованому позивачем приміщенні по вул. Леваневського, 4 в м. Києві. Вартість проведення обстеження затопленого приміщення становить 300,00 грн. Зазначила, що через залиття офісного приміщення КС «Реал Кредит»була змушена провести роботи з ліквідації наслідків затоплення, вартість виконаних робіт складає 9700,00 грн. Крім цього, внаслідок залиття позивачу було завдано моральної шкоди, яка виразилась у фізичних та душевних стражданнях, які зазнали працівники КС «Реал Кредит»у звязку з протиправною поведінкою відповідача, а також у звязку із значним пошкодженням майна спілки. Моральну шкоду позивач оцінює у 5000,00 грн. На підставі вищевикладеного просила позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що в акті про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання від 18.10.2010 року, як на причину аварії, вказано самовільний демонтаж приладів опалення (радіаторів) у кількості 15 штук. Однак дана обставина не могла бути встановлена представниками КП «Індустріальне», оскільки до приміщення відповідача, де знаходяться радіатори, вони не мали доступу. На час складання акту, приміщення відповідача було зачинене і дозволу на проникнення до нього у представників КП «Індустріальне»не було. Крім того даний акт про залиття відповідач не отримав. Також, зазначив, що відомості про пошкоджені предмети, виявлені, під час огляду приміщення і складанні відповідного акту огляду приміщення, не співпадають по найменуванню та кількості із наданим переліком пошкодженого майна (по балансовій вартості). Позивачем надано квитанцію про оплату за виконання ремонтних робіт з ліквідації наслідків затоплення. Однак цей документ не містить відомостей про те, на якому саме приміщенні були виконані дані роботи, а тому теж не підтверджує ту обставину, що роботи, за які оплачено КС «Реал Кредит»з ліквідації наслідків затоплення, виконані саме в цьому приміщенні. Проти задоволення вимог щодо стягнення моральної шкоди також заперечував посилаючись на те, що вона є недоведеною та необґрунтованою належним чином. В судовому засіданні в якості співвідповідача було залучено до участі у справі ТОВ «Інвесттехнологія». Відповідач ТОВ «Інвесттехнологія»в судове засідання свого представника не направило, про дату та час розгляду справи повідомлялось належним чином, про причини неявки суду не повідомило. Третя особа КП «Індустріальне»Соломянської районної у м. Києві ради в судове засідання свого представника не направила, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву в якій проти задоволення позову не заперечувала та просила справу розглядати без участі свого представника. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував, пояснив, що також збирається звертатись до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття. Вислухавши думку представника позивача, представника відповідача [PERSON], третьої особи [PERSON], врахувавши заяву представника третьої особи КП «Індустріальне»Соломянської районної в м. Києві ради, дослідивши матеріали справи, суд приходить до синовку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є власником нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Леваневського, 4 на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2006 року. 16.07.2010 року між [PERSON] та позивачем КС «Реал Кредит»в особі Голови правління [PERSON] було укладено договір оренди №25 нежитлового приміщення, відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар прийняв в тимчасове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 52,5 кв.м., яке є часткою загального майнового комплексу площею 172,2 кв.м., розташованого за адресою: м. Київ, вул. Леаневського, 4 (літера «А»). 11.10.2010 року сталося залиття вищевказаного нежитлового приміщення по вул. Леваневського, 4 в м. Києві, що підтверджується актом про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) складеного КП «Індустріальне». Позивач стверджує, що залиття нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Леваневського, 4 сталося з вини відповідача [PERSON], що було встановлено комісією КП «Індустріальне», а саме: залиття сталося внаслідок халатного відношення останнього до мереж центрального опалення: самовільного, без відома обслуговуючої організації, демонтажу приладів опалення (радіаторів) у кількості 15 штук. Проте, з таким твердженням позивача не можливо погодитись виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 12.08.2009 року між [PERSON] та ТОВ «Інвесттехнологія»було укладено договір оренди приміщення, відповідно до умов якого орендодавець передав, а орендар взяв в тимчасове платне користування приміщення за адресою: м. Київ, вул. Леваневського, 4, загальною площею 362,60 кв.м. Вказане приміщення належить [PERSON] на праві власності відповідно до договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 07.03.2008 року посвідченого приватним нотаріусом КМНО [PERSON] Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже, судом встановлено, що станом на 11.10.2010 року [PERSON] не користувався приміщенням за адресою: м. Київ, вул. Леваневського, 4, сусіднім із тим, що постраждало від затоплення, оскільки його орендувало ТОВ «Інвесттехнологія». П. 7.1 договору оренди від 12.08.2009 року передбачено обовязок орендаря ТОВ «Інвесттехнологія»нести повну відповідальність за дотриманням норм правопорядку, правил експлуатації інженерних мереж, пожежної безпеки та санітарних норм у приміщенні На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що комісією КП «Індустріальне», не було встановлено вину саме [PERSON] у залитті нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Леваневського, 4, і сталося внаслідок його халатного відношення до мереж центрального опалення, оскільки [PERSON] не користувався вказаним приміщенням з 12.08.2009 року. Крім того акт про залиття [PERSON] не отримував. Позивач просила стягнути матеріальні збитки, внаслідок пошкодження майна у розмірі 95403,35 грн. Як на підтвердження завдання матеріальних збитків, внаслідок залиття КС «Реал Кредит»надала акт огляду приміщення від 11.10.2010 року та перелік пошкодженого майна із балансовою вартістю на загальну суму 95403,35 грн. Проте, вищевказаний акт огляду та перелік пошкодженого майна не можуть бути прийняті судом до уваги як належні докази на підтвердження завдання матеріальних збитків позивачу виходячи з наступного. Відомості про пошкодженні внаслідок залиття предмети, у приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Леваневського, 4, які виявлені під час огляду приміщення і складанні відповідного акту огляду приміщення, не співпадають по найменуванню та кількості із наданим переліком пошкодженого майна (по балансовій вартості). Зокрема в переліку пошкодженого майна КС «Реал Кредит»серед інших пошкоджених предметів зазначено ноутбук НР Compaq (№п/п 13 переліку) на суму 4809,31 грн., ноутбук Acer 5310 на загальну суму 3100,00 грн. та іншої техніки, яка не могла бути пошкодженою внаслідок залиття. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Слід зазначити, що позивачем не надано суду жодного доказу, який би підтверджував наявність майна, яке зазначено у переліку пошкодженого майна, у власності, користуванні КС «Реал Кредит»(квитанції, товарні чеки тощо). На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що вищевказані посилання позивача, як на підставу завдання КС «Реал Кредит»матеріальних збитків на загальну суму 95403,35 грн. є безпідставними та необґрунтованими. Позивач також просила стягнути з відповідачів витрати повязані з проведенням обстеження та оцінки пошкодженого майна та витрати повязані з проведенням ліквідації наслідків затоплення в сумі 10000,00 грн., на що слід зазначити наступне. На підтвердження понесених витрат у звязку з проведенням ліквідації наслідків залиття КС «Реал Кредит»надала квитанцію №118 від 17.10.2010 року на суму 9700,00 грн. та акт про прийняття передачі виконання робіт від 17.10.2010 року. Однак, квитанція №118 від 17.10.2010 року не містить відомостей про те, за що саме були сплачені грошові кошти на загальну суму 9700,00 грн., а тому не може бути підтвердженням понесених КС «Реал Кредит»матеріальних збитків з ліквідації наслідків залиття. Що стосується акту про прийняття передачі виконання робіт від 17.10.2010 року то слід зазначити наступне. З вищевказаного акту вбачається, що в період з 11.10.2010 року по 17.10.2010 року підрядчик ФОП [PERSON] виконав та передав наступні роботи в приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Леваневського, 4: відключення центрального електропостачання, доставка та підключення автономного електропостачання; доставка та підключення насосів для відкачки води з затопленого приміщення; сушка приміщення після затоплення; розбирання, сушка, складання офісної та побутової техніки після затоплення; розбирання, сушка, складання офісної меблі після затоплення; підключення центрального електропостачання та відключення автономного електропостачання; обробка офісних меблів антигрибковим розчином; вивіз сміття та прибирання приміщення. Проте, документів, які б підтверджували повноваження ФОП [PERSON], і взагалі які б надавали дозвіл на виконання вищевказаних ремонтних робіт позивачем надано не було (ліцензія, свідоцтво, дозвіл тощо), оскільки роботи зазначені у акті про прийняття передачі виконання робіт від 17.10.2010 року потребують спеціальних знань та навичок у вищевказаній галузі. Слід зазначити, що подання доказів проводиться сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, шляхом їх передачі до суду. Вищевказаний акт було надано представником позивача на стадії доповнень перед початком судових дебатів. Законом встановлено строк подання доказів. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 131 ЦПК України сторони зобовязані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених ч. 1 цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин. Дослідження доказів - це безпосереднє сприйняття та вивчення доказів. Воно провадиться в судовому засіданні з додержанням принципів усності та безпосередності у процесі судового розгляду справи. Дослідження здійснюється за допомогою передбачених законом засобів (п. 2 ст. 57 ЦПК). Значення цього етапу доказування полягає у тому, що рішення суду може ґрунтуватися тільки на тих доказах, які ним досліджувались. Оцінка доказів - це визначення належності взаємного зв'язку доказів у їх сукупності. Оцінку доказів провадять тільки ті учасники цивільного, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності та процесу, які визнаються суб'єктами доказування. Оцінка осіб, які беруть участь у справі, є рекомендуючою, а оцінка суду - владною. Рекомендуюча оцінка доказів виявляється в процесуальних діях - поясненнях, доводах, міркуваннях і запереченнях осіб, які беруть участь у справі, і сприяє суду всебічно, повно, об'єктивно оцінити всі обставини справи в їх сукупності. Судовій оцінці можуть підлягати лише ті докази, які безпосередньо були досліджені в судовому засіданні (ст. 179 ЦПК), з урахуванням належності фактичних даних і допустимості засобів доказування (ст.ст. 58, 59 ЦПК). Оцінка доказів судом є підставою для прийняття ним відповідного за змістом акта застосування права, який має обов'язковий, владний характер, втілений в мотивувальній частині рішення суду (ст. 215 ЦПК), це завершальна оцінка суду. Правильному визначенню складу всіх обставин предмета доказування у справі сприяє правило (принцип) належності доказів, закріплене в ст. 58 ЦПК. Питання належності доказів вирішуються судом при порушенні справи, на стадіях підготовки і судового розгляду. Судовою практикою, що склалася, належність доказів зазвичай визначається судом під час розгляду справи у судовому засіданні. За загальним правилом, будь-які фактичні дані в цивільній справі можуть бути підтверджені лише допустимими засобами доказування, тобто встановленими в законі (ст. 59 ЦПК) відповідно до правила (принципу) їх допустимості. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими. Суд не вправі за своїм переконанням приймати доказ, який за законом не допускається, і навпаки, відкидати як недопустимий доказ, можливість використання якого закон не забороняє. На підставі вищевикладеного, суд не приймає до уваги акт про прийняття передачі виконання робіт від 17.10.2010 року, як доказ завдання позивачу матеріальних збитків. Також, суд не приймає до уваги посилання представника позивача на те, що внаслідок залиття приміщення за адресою: м. Київ, вул. Леваневського, 4 втратило естетичний вигляд, встановився неприємний запах, стіни покрилися грибком, у працівників погіршився стан здоровя, і КС «Реал Кредит»орендувало нове приміщення для офісу, оскільки вони також не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні. Слід зазначити, що достовірність - це показник доброякісності джерела доказів, а також процесу їх формування. Після встановлення достовірності доказів суд визначає їх достатність, тобто вирішує питання про те, чи є можливість на основі зібраних по конкретній справі доказів зробити висновок про наявність фактів, які належать до предмета доказування. Достатність - це така кількість доказів, яка дозволяє вирішити справу, зробити певний висновок і ухвалити рішення. Достатність стосується завершального етапу доказування. Висновок про достатність - підсумок процесуального вивчення, аналізу і кваліфікації доказів, що проводиться суб'єктами доказування, в ході судового розгляду, підсумок, що завершує всю доказову діяльність. Окремо слід зазначити, що головою правління КС «Реал Кредит»є представник позивача у даній справі [PERSON] Акт про прийняття передачі виконання робіт від 17.10.2010 року був укладений з ФОП [PERSON], який ніби то й виконував усі роботи зазначені у ньому. У суду виникає сумнів у достовірності даного доказу, оскільки з незрозумілих обставин його не було надано позивачем при зверненні до суду з вказаним позовом, що дає підстави вважати, що вказаний акт було складено пізніше, ніж це зазначено у ньому, між зацікавленими особами, які мають на меті стягнути витрати на свою користь, за пошкоджене приміщення, яке належить на праві власності [PERSON] та орендується ними на підставі договору оренди №25 нежитлового приміщення від 16.07.2010 року. Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч. 3 ст. 13 Конституції України та ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Згідно ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Так, за загальним правилом, право на звернення до суду має особа, яка має матеріально -правову заінтересованість у справі. У цьому полягає суть принципу диспозитивності цивільного процесу. Враховуючи положення Конституції України та ЦК України можна зробити висновок, що право власності тягне за собою всі права та обовязки щодо можливості використання майна та на відшкодування витрат за його пошкодження незабороненими законом способами, яке належить в даному випадку [PERSON], а не позивачу. На підставі викладеного суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача щодо стягнення матеріальних збитків у розмірі 95403,35 грн., витрат повязаних з проведенням обстеження та оцінки пошкодженого майна, витрат повязаних з проведенням ліквідації наслідків затоплення на суму 10000,00 грн. на загальну суму 105403,35 грн. Що стосується позовної вимоги про стягнення моральної шкоди в сумі 5000,00 грн. то слід зазначити наступне. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Ст. 23 ЦК України, встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. П.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у звязку з ушкодженням здоров'я, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження громадського життя, настанні негативних наслідків. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. У звязку з тим, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок залиття, не вбачає підстав і для задоволення позову і в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки позивач не надав суду доказів, які підтверджують факт заподіяння КС «Реал Кредит»моральних страждань або втрат немайнового характеру. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed