Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-26 00:00:00

5 березня 2012 року [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що відповідач протягом тривалого періоду не виконує батьківських обов'язків по відношенню до сина. Мати неповнолітнього [PERSON] -[PERSON], рішенням Котовського районного суду Одеської області від 20.12.2002 року позбавлена батьківських прав. Вихованням та утиманням [PERSON] займається позивачка, оскільки з 28.10.2008 року по 13.12.2010 року була призначена опікуном у зв'язку з тривалою хворобою свого сина -[PERSON], який був лежачим хворим, мав інвалідність першої групи та потребував на той час стороннього догляду. В 2010 році стан здоров'я [PERSON] покращився, а тому групу інвалідності за рішенням МСЕК змінили з першої на другу, внаслідок чого неповнолітній [PERSON] втратив статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Протягом 2011 року відповідач зовсім не брав участі в утриманні та вихованні свого сина, оскільки вже звик до того, що його сином опікується позивачка. Крім того, в Савранській селищній раді заявив, що відмовляється від [PERSON], мотивуючи тим, що він не добачає, його пенсії по інвалідності йому самому не вистачає на його проживання разом зі співмешканкою. [PERSON] проживає разом із позивачкою і перебуває повністю на її забезпеченні, проживають разом за рахунок її пенсії. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав, просив задовольнити. Представник служби у справах дітей Савранської РДА Одеської області Герасимішина С. В. заявлені вимоги позивача підтримала, підтвердивши, що відповідач дійсно ухиляється від батьківських обов'язків по відношенню до свого неповнолітнього сина [PERSON], тому з позовом погодилася повністю, вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав щодо нього. Суд, заслухавши пояснення позивача і відповідача, представника служби у справах дітей Савранської РДА Одеської області, допитавши свідків, дослідивши докази, що є в матеріалах справи, повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши обставини справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Підставами для цього серед іншого передбачені наступні обставини: якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п.п.2 ч.1 цієї статті). Як зазначено у п.п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В силу ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, поважати її, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток дитини, при цьому передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Частиною 1 ст.12 Закону України від 26.04.2001р. №2402-III «Про охорону дитинства»також встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Савранського району Одеської області 18.04.2002 р. серії [NUMBER], актовий запис за №86 в Книзі записів актів громадянського стану про народження 1996 року листопада місяця 8 числа, його батьком є [PERSON], [INFO] (а.с.17, 22). Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 20.12.2002 року [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно [PERSON] ( а.с. 18). Згідно рішення виконкому Савранської селищної ради №14/21 від 28.10.2008 року [PERSON] призначена опікуном [PERSON], оскільки батько неповнолітнього -[PERSON] являється інвалідом 1-ої групи і потребує сторонньої допомоги, що підтверджується довідкою до акту МСЕК №072758 від 19.09.2008 року ( а. с. 3, 4). Вихованням та утриманням онука займається [PERSON] Згідно довідки до акту МСЕК №063702 від 21.09.2011 року [PERSON] визнано інвалідом 2-ої групи загального захворювання( а. с. 5). В зв'язку з цим, розпорядженням Савранської районної державної адміністрації Одеської області №532/А-2010 від 13.12.2010 року визнано [PERSON] таким, що втратив статус дитини, позбавленої батьківського піклування ( а. с. 7). Батько [PERSON] матеріально його не забезпечує, бажання спілкуватися та приймати участь у вихованні свого сина не виявляє. У судовому засіданні було встановлено, що між бабусею та онуком існують добрі відносини. Дані обставини також підтверджуються наступними доказами. Актами обстеження умов проживання сім'ї від 30.09.2011 р. та від 20.10.2011 р., в яких зазначено, що при обстеженні домоволодіння [PERSON], останній знаходився зі своєю співмешканкою [PERSON] в стані алкогольного сп'яніння ( а. с. 11-12). Згідно довідки Савранської селищної ради №361 від 21.02.2012 р. [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS]. Разом з нею проживає [PERSON] ( а. с. 19). Як вбачається з довідки Савранської ЗОШ № 408 від 16.02.2012 р. батько [PERSON] -[PERSON] не бере участі у вихованні сина, навчанням та вихованням дитини займається бабуся [PERSON] ( а.с. 20). 16.02.2012 р. органом опіки та піклування Савранської селищної ради прийнято рішення №2/6 про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав стосовно неповнолітнього сина [PERSON] (а.с.21). Вказані обставини з приводу виховання та утримання неповнолітнього [PERSON] в судовому засіданні також підтверджені показами свідків [PERSON]. та [PERSON], які є сусідами [PERSON], і які показали, що батько дитини повністю ухиляються від його виховання та навчання, взагалі не цікавиться ані його життям, ані його навчанням, не приділяє сину щонайменшої батьківської турботи. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків по відношенню до свого неповнолітнього сина щодо його утримання, виховання, навчання, піклування про його здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, а тому, виходячи із інтересів дитини, відповідача слід позбавити батьківських прав. Разом з тим, як зазначено у ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст.181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу (ч.2 ст.182 СК України). Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Виходячи з наведеного, а також враховуючи обставини, встановлені ч.1 ст.182 СК України, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON], при цьому аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч.1 ст.191 СК України). Суд роз'яснює, що згідно з ч.1 ст.166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім'ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов'язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Суд також роз'яснює, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав (ч.1 ст.169 СК України). Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved