Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

Позивач у липні 2011 року звернувся в суд з позовом до [PERSON], третя особа: комунальне підприємство «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на квартиру. В обгрунтування позову позивач в позовній заяві, а також його представник у судовому засіданні посилалися на те, що 23 грудня 2010 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу однокімнатної квартири №211, загальною площею 33,7 м.кв., у будинку № 48, літера «А-9», що знаходиться по вул. Набережній Перемоги у м. Дніпропетровську, при укладенні вказаного договору, згідно п.п. 2.1, 2.2 позивачем була передана [PERSON] вся сума (двадцять п’ять тисяч грн.). Дані дії були зумовлені тим, що [PERSON] терміново виїжджала до Росії і їй терміново були необхідні кошти, тому умовою була попередня сплата всієї суми –25 000 (двадцяти п’яти тисяч) грн. та можливість мешкання [PERSON] у квартирі до 25.12.2010 року (дати виїзду). Згідно п.3.1 договору купівлі-продажу від 23.12.2010 року [PERSON] мусила з’явитись 17 січня 2011 року о 10:00 годин до Першої державної нотаріальної контори м. Дніпропетровська, що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Дзержинського, 19/21 для нотаріального посвідчення договору. Також [PERSON] разом з позивачем, мала з’явитись до «КП ДМБТІ»Дніпропетровської обласної ради наступного дня після укладення зазначеного договору, для подачі заяви на отримання витягу на продаж своєї квартири. Однак, 24.12.2010 року [PERSON] не з’явилась, як було з’ясовано позивачем пізніше, у зв’язку із підвищенням тиску. Однак, і у січні 2011 року сторони також не мали змоги з’явитись до «КП ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради для подачі зазначеної заяви, в зв’язку зі станом здоров’я [PERSON] Це також унеможливлювало і похід до нотаріуса для оформлення довіреності. 12.01.2011 року позивач домовився із нотаріусом про виїзд нотаріуса на квартиру [PERSON] для оформлення доручення на позивача для оформлення документів на продаж квартири. В зв’язку із чим, і з метою з’ясувати більш зручний для неї час подзвонив, проте не дозвонився протягом 12,13 та 14 січня 2011 року.Коли позивач приїхав до квартири [PERSON] двері відчинив якийсь чоловік і повідомив, що він є спадкоємцем [PERSON], а вона померла 10.01.2011 року. Позивач намагався владнати ситуацію, що склалася та просив або віддати кошти або продати квартиру, але відповіддю була категорична відмова спадкоємця [PERSON] –відповідача у справі. Тому позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнатидоговір купівлі-продажу однокімнатної квартири № 211, загальною площею 33,7 м.кв., у будинку №48 літера «А-9», що знаходиться по вул. Набережній Перемоги у м. Дніпропетровську від 23 грудня 2010 року дійсним, визнати за [PERSON] право власності на однокімнкатну квартиру № 211, загальною площею 33,7 м.кв., у будинку № 48 літера «А-9», що знаходиться по вул. Набережній Перемоги у м. Дніпропетровську та скасуватиреєстрацію права власності за [PERSON] на однокімнатну квартиру № 211, загальною площею 33,7 м.кв., у будинку № 48 літера «А-9», що знаходиться по вул. Набережній Перемоги у м. Дніпропетровську. У судове засідання з’явилася представник позивача, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судове засідання відповідач не з’явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. В судове засідання також не з’явився представник третьої особи, раніше від представника третьої особи через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації»Дніпропетровської обласної ради. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до п.4 ч.2 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України та ухвалити по справі заочне рішення. Судом встановлено, що 23 грудня 2010 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу однокімнатної квартири № 211, загальною площею 33,7 м.кв., у будинку № 48 літера «А-9», що знаходиться по вул. Набережній Перемоги у м. Дніпропетровську, проте сторонами нотаріально зазначений договір посвідчено не було. Судом також встановлено, що [PERSON] відповідно свідоцтва про право власності на квартиру від 08 січня 2003 року є власником квартири № 211, загальною площею 33, 7 м.кв., у будинку № 48 літера «А-9», що знаходиться по вул. Набережній Перемоги у м. Дніпропетровську, копія зазначеного свідоцтва наявна в матеріалах справи. Судом встановлено, що [PERSON] померла 10 січня 2011 року, про що свідчить копія відповідного про смерть від 11.01.2011 року, наявна в матеріалах справи. Судом також встановлено, що після смерті [PERSON], померлої 10.01.2011 року спадкова справа не відкривалась, про що свідчить відповідь Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори на запит від 30.09.2011 року. Судом встановлено, що відповідач –[PERSON], дійсно мешкає за адресою: [ADDRESS], про що свідчить відповідь на запит Центрального адресно-довідкового бюро ГУМВС України в Дніпропетровській області. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Договірними зобов’язаннями визнаються цивільно-правові зобов’язання, що виникають між учасниками цивільних відносин при укладення цивільно-правових договорів, у силу яких зобов’язана сторона повинна зробити визначені дії, а управомочена сторона має право вимагати від зобов’язання у термін виконання зобов’язань відповідно до умов договору. Майнові зобов’язання, що виникають між учасниками цивільно-правових відносин, регулюються Цивільним кодексом України. Згідно ч.2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися про всі істотні умови договору, що підтерджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна зі сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому випадку наступне нотаріальне посвідчення договору не потрібно. У відповідності до ст. 509 ЦК України зобов’язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов’язана зробити на користь іншої сторони (кредитора) визначені дії (передати майно, виконати роботу, надати послугу, заплатити гроші) або утриматися від визначених дій, а кредитор має право вимагати від боржника виконання зобов’язання. Під час розгляду даної справи суд прийшов до висновку, що частково договір сторонами виконано. Так, судом з’ясовано, що покупцю за договором від 23.12.2010 року було передано нерухоме майно: квартира № 211, загальною площею 33,7 м.кв., у будинку № 48 літера «А-9», що знаходиться по вул. Набережній Перемога у м. Дніпропетровську та технічна документація на вказану квартиру, що підтверджується актом прийманням-передачі квартири від 23.12.2010 року, а продавець, в свою чергу, отримав усі кошти, зазначені у договорі купівлі-продажу від 23.12.2010 року. У відповідності до статті 526 ЦК України, зобов’язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Підводячи підсумок вищевикладеному, суд робить висновок про те, що позовні вимоги про визнання за позивачем [PERSON] права власності на квартиру № 211, загальною площею 33,7 м.кв., у будинку № 48 літера «А-9», що знаходиться по вул. Набережній Перемога у м. Дніпропетровську, знайшли своє об’єктивне підтвердження під час розгляду справи. На підставі викладеного і

Outcome: approved