Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що будинок №10 по вул. Радистів з 1956 року по даний час знаходиться на балансі ВАТ Дніпропетровський завод прокатних валківта обслуговується ЖЕУ, яке є структурним підрозділом ВАТ; у квартирі [ADDRESS] зареєстровано місце проживання відповідачів, які, починаючи з березня 2008 року по травень 2010 р, не вносять оплату за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, що призвело до утворення заборгованості, про стягнення якої в розмірі 1\~672,89 грн. й заявлено відповідну вимогу у позові. За розгляду справи позивач зменшив розмір позовних вимог, надавши до суду відповідну заяву, та в якій зазначив про часткове погашення відповідачами заборгованості в розмірі 1\~100 грн. у грудні 2010 р. та просив суд стягнути з відповідачів заборгованість в розмірі 1\~191 грн. 13 коп., яка склалася з період з березня 2008 р. по 30 листопада 2010 р. У судове засідання позивач не зявився, утім, в особі представника за довіреністю надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, та в якій не заперечував проти заочного розгляду справи та в якій просив суд повністю задовольнити поданий позов. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. У судове засідання відповідачі, належним чином повідомлені, повторно не зявилися, причини неявки не повідомили, не надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, не скористалися правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Врахувавши заяву представника позивача та дослідивши докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю з огляду на такі встановлені факти. Місце проживання [PERSON] та [PERSON] та зареєстровано за адресою: [INFO]; будинок №10 по вул. Радистів з 1956 року по даний час знаходиться на балансі ВАТ Дніпропетровський завод прокатних валківта обслуговується ЖЕУ, яке є структурним підрозділом ВАТ. Відповідачі не скористалися правом брати участь у судових засіданнях, правом надання заперечень проти позову, тому, суд виходить з наступного, розвязуючи спір. Згідно зі змістом ч. 1 ст. 12 Закону України Про житлово-комунальні послугижитлово-комунальні послуги поділяються за функціональним призначенням та порядком затвердження цін/тарифів, та відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 зазначеного вище Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг (п. 1 ч. 1 ст. 20 зазначеного вище закону); споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги). Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного Кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин є слушними доводи позивача щодо обовязку здійснення з боку споживачів оплати житлово-комунальних послуг з утримання будинку №10 по вул. Радистів у м. Дніпропетровську, у звязку з чим вбачаються підстави для ухвалення про присудження до стягнення з відповідачів у рівних частках на користь позивача заборгованості, яка склалася за період з березня 2008 р. по травень 2010 р. в розмірі 1\~191 грн. 13 коп. Вирішуючи в обовязкову порядку відповідно п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги те, що позивач не має пільг щодо сплати судового збору та при подачі позову позивачем були в повному обсязі сплачені судові витрати, тому, у порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України, згідно зі змістом якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, на користь позивача підлягають стягненню солідарно з відповідачів судові витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 51 грн. та оплатою витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 30 грн. з кожного окремо.

Outcome: approved