Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-13 00:00:00

Позивач у червні 2011 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог послався на те, що 08.09.2008 р. між ним та відповідачем був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 706-026-08-211-50, предметом якого був належний позивачеві на праві власності автомобіль LEXUS IS 250, д/н [NUMBER] . 27.12.2008 р. мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля, у якій останній був пошкоджений. 21.04.2009 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування, втім 05.05.2009 р. відповідачем було відмовлено у виплаті з посиланням на п. 14.3 вищезазначеного договору страхування та п. 14.1.4 правил ЗАТ «УІСК «Інвестсервіс», а саме на надання позивачем неправдивих відомостей про страховий випадок. Вважаючи це неправомірним, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 105.000, 00 грн. страхового відшкодування, суму пені у розмірі 26.790, 46 грн., індексацію відповідно до індексу інфляції у розмірі 30.240, 00 грн., 3% річних у розмірі 7.646, 73 грн. та судові витрати. Представником позивача надана заява про розгляд справи за її відсутності (а.с. 58). Дніпропетровська філія ЗАТ «Українська інноваційна страхова компанія «Інвестсервіс`була виключена з числа осіб, що беруть участь у справі, як суб`єкт, що не є юридичною особою, а отже згідно ст. 30 ЦПК України не може бути відповідачем у цивільній справі. Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг України була виключена з числа відповідачів як особа, до якої будь-які позовні вимоги не були пред`явлені, та залучена до участі у справі як третя особа. Відповідач явку своїх представників до суду не забезпечив, про день та час розгляду справи повідомлявся, що згідно ст. ст. 197, 224 ЦПК України є підставою для вирішення справи без їх участі у заочному порядку без здійснення фіксації технічними засобами. Треті особи явку своїх представників до суду не забезпечили, про день та час розгляду справи повідомлялася, представником Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України надана заява про розгляд справи за його відсутності (а.с. 54). Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 08.09.2008 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 706-026-08-211-50, предметом якого був належний позивачеві на праві власності автомобіль LEXUS IS 250, д/н [NUMBER] (а.с. 17-19). Страховий платіж за цим договором був внесений позивачем своєчасно та у належному обсязі (а.с. 20). Близько 22:00 години 27.12.2008 р. по вул. Вінокурова-Осіння у м. Дніпропетровську мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля, яким на той час керував водій [PERSON] на підставі довіреності (а.с. 32), а саме був здійснений наїзд на перешкоду, внаслідок чого автомобілю було нанесено механічні пошкодження капоту, решітки, переднього бамперу, двох передніх фар, переднього правого крила, що підтверджується довідками ДАІ (а.с. 23, 24, 25). 30.12.2008 р. позивач повідомив відповідача про настання зазначеної події (а.с. 27). 06.02.2009 р. суб`єктом оціночної діяльності ПП [PERSON] був складений на замовлення відповідача звіт № 06/02/09-К, яким розмір шкоди, заподіяної застрахованому майну, був визначений на рівні 75.524, 24 грн. як вартість його ремонту у розмірі 105.471, 00 грн., зменшена відповідно до коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого майна (а.с. 37, 37/зв). Фактичний розмір витрат позивача на ремонт застрахованого автомобіля склав 105.000, 00 грн. (а.с. 38-40). 21.04.2009 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 21). \\~\\~ 05.06.2009 р. позивачеві була надана письмова відповідь про відмову у виплаті страхового відшкодування з посиланням на надання ним завідомо неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку, оскільки з наданих органами ДАІ відомостей вбачалося, що ДТП за участю застрахованого автомобіля не зареєстрована у базі даних ЦБДР ДДАІ МВС України (а.с. 33). Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд доходить висновку про те, що вони врегульовані ст. ст. 979 998 ЦК України, положеннями Закону України Про страхування та Закону України Про захист прав споживача. Так, згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як випливає з фактичних обставин справи, ДТП за участю застрахованого автомобіля LEXUS IS 250, д/н [NUMBER] , що мала місце 27.12.2008 р., є страховим випадком у розумінні укладеного між сторонами договору добровільного страхування наземного транспорту від 08.09.2008 р. № 706-026-08-211-50, а отже відповідач був зобов`язаний сплатити на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 105.000, 00 грн., оскільки згідно пп. 6.3., 13.2.1. укладеного між сторонами договору страхування вона розраховується в обсязі витрат на ремонт застрахованого майна без врахування зносу. Посилання відповідача ЗАТ «УІСК «Інвестсервіс`у своїй письмовій відмові (а.с. 33) на те, що позивачем були надані завідомо неправдиві дані про страховий випадок, суд оцінює критично, оскільки наявність такої дорожньо-транспортної пригоди та її фактичні обставини, що відповідають заявленим позивачем, підтверджуються належними доказами, а саме довідками ДАІ (а.с. 23, 24, 25). В той же час порядок та повнота обліку дорожніх пригод співробітниками МВС України, добросовісність виконання ними своїх обов`язків у цій частині та інші аналогічні обставини не є такими, що впливають на сутність спірних правовідносин та звільняють відповідача від виконання цивільно-правового обов`язку. Виходячи з наведеного позовні вимоги в частині стягнення страхового відшкодування у розмірі 105.000, 00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення пені, оскільки така передбачена п. 13.8. укладеного між сторонами договору добровільного страхування наземного транспорту від 08.09.2008 р. № 706-026-08-211-50, а також на підставі ст. 625 ЦК України підлягають задоволенню позовні вимоги в частині відшкодування інфляційних збитків та стягнення 3% річних від простроченої суми страхового відшкодування, оскільки зобов`язання позивача було грошовим та було прострочене виконанням. Згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір, від якого позивач звільнений, стягується з відповідача в доход держави пропорційно задоволеній частині позовних вимог, понесені позивачем витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с. 2, 10) стягуються з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved