Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-28 00:00:00

В травні 2011 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом в якому просила визнати недійсними кредитний договір №2309/05 від 23.09.2005 р., додатковий договір від 21.09.2005 року до кредитного договору №2309/05 від 23.09.2005 р, договір іпотеки 23.09.2005 р., Зазначав, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих що повязані з його недійсністю, а отже і зобовязання не підлягає забезпеченню, оскільки є недійсне. Також просила зобов"язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] виключити з реєстру іпотеку та заборонити відчуження запис про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, яке було передано у іпотеку за Договором іпотеки укладеним між позивачем [PERSON] та ПАТ Західінкомбанк23.09.2005 р., а саме нерухоме майно двохкімнатну квартиру, загальною площею 46,50 кв.м., житловою площею 28,50 кв.м., що розташована за адресою: квартира № 7, по вул. Курській, 16 у м. Києві, яка належить [PERSON] Посилаючись на викладене позивач просила про задоволення позову. Заперечуючи проти позову відповідач публічне акціонерне товариство Західінкомбанкзвернулося із зустрічним позовом до позивача, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №2309/05 від 05.01.2004 р. у розмірі 45\~000 доларів США. Також позивач зазначав, що в забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором 23.09.2005 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки, згідно умов якого відповідач (іпотекодавець) передав в іпотеку позивачу (іпотекодержателю), предмети іпотеки: двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Також, 23.09.2005 року з метою забезпечення належного виконання зобов"язань за Кредитним договором між позивачем та відповідачем 2 було укладено договір поруки № 2309/05-1. За даним договором сторони визначили, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов"язання перед Кредитором відповідати по зобов"язаннях боржника (відповідача 1), які виникають з Кредитного договору і додаткових до нього договорів, укладених між кредитором і позичальником, у повному обсязі цих зобов"язань. Крім того в договорі поруки сторони визначили, що у випадку невиконання боржником (відповідач 1) взятих на себе зобов"язань по Кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед Кредитором у тому ж обсязі, що і відповідач 1, включаючи сплату основного боргу за кредитним договором, нарахованих відсотках за користування кредитними коштами, неустойки, відшкодування збитків та інші боргові зобов"язання, що випливають з Кредитного договору. Оскільки, відповідачем порушено умови кредитного договору утворилась заборгованість, яка становить 473352,17 гривень. Таким чином, встановивши наявність простороченої заборгованості, відповідно до п. 1.2. Договору поруки відповідач 1і відповідач 2 несуть солідарну відповідальність і як солідарні боржники зобов"язані погасити заборгованість перед ПАТ Західінкомбанку розмірі 473\~352,17 грн. Посилаючись на викладене позивач просив про задоволення зустрічного позову. Також, до суду із зустрічним позовом звернувся [PERSON] до [PERSON], ПАТ Західінкомбанк, приватний нотаріус [PERSON], НБУ про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсним, посилаючись на те, що [PERSON] і ПАТ Західінкомбанкв додатковій угоді від 21.09.2010 р. збільшили обсяг відповідальності поручителя без згоди останнього, а саме збільшили відсоткову ставку за користування кредитом з 14 відсотків до 16 відсотків, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності останнього. При підтвердженні своїх вимог він посилається на вимоги ч.1 ст. 559 ЦКУкраїни, згідно якої порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов"язання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У судовому засіданні позивач за зустрічним позовом [PERSON] свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила про їх задоволення з підстав наведених в позовній заяві, у задоволенні зустрічного позову ПАТ Західінкомбанк просила відмовити, посилаючись на те, що заявлені вимоги відповідачем не ґрунтуються на вимогах закону. Представник відповідача ПАТ Західінкомбанк у судовому засіданні первісний позов та зустрічний позов [PERSON] не визнав, просив у його задоволенні відмовити, свій зустрічний позов просив задовольнити. Представник [PERSON] підтримав свою зустрічну позовну заяву проти задоволення позову ПАТ Західінкомбанк заперечував. Від третьої особи НБУ надійшла зяава про розгляд справи у його відсутність. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ПАТ Західінкомбанк підлягає задоволенню, а у задоволенні зустрічних позовів слід відмовити з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні встановлено, що 23.09.2005 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір іпотеки, згідно умов якого відповідач (іпотекодавець) передав в іпотеку позивачу (іпотекодержателю), предмети іпотеки: двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Також, 23.09.2005 року з метою забезпечення належного виконання зобов"язань за Кредитним договором між позивачем та відповідачем 2 було укладено договір поруки № 2309/05-1. За даним договором сторони визначили, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов"язання перед Кредитором відповідати по зобов"язаннях боржника (відповідача 1), які виникають з Кредитного договору і додаткових до нього договорів, укладених між кредитором і позичальником, у повному обсязі цих зобовязань. Крім того в договорі поруки сторони визначили, що у випадку невиконання боржником (відповідач 1) взятих на себе зобов"язань по Кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед Кредитором у тому ж обсязі, що і відповідач 1, включаючи сплату основног боргу за кредитним договором, нарахованих відсотках за корситування кредитними коштами, неустойки, відшкодування збитків та інші боргові зобов"язання, що випливають з Кредитного договору. Оскільки, відповідачем порушено умови кредитного договору утворилась заборгованість, яка становить 473352,17 гривень. Таким чином, встановивши наявність простороченої заборгованості, відповідно до п. 1.2. Договору поруки відповідач 1і відповідач 2 несуть солідарну відповідальність і як солідарні боржники зобов"язані погасити заборгованість перед ПАТ Західінкомбанку розмірі 473\~352,17 грн. Відповідно до ст. ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобовязанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Згідно вимог ст. 214 Цивільного процесуального кодексу України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог ПАТ Західінкомбанк, а тому вважає за необхідне солідарно стягнути з заборгованість за кредитним договором в розмірі 473352,17 гривень Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести тi обставини, на якi вона посилається як на пiдставу своїх вимог i заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справi. Доказуванню пiдлягають обставини, якi мають значення для ухвалення рiшення у справi i щодо яких у сторiн та інших осiб, якi беруть участь у справі, виникає спiр. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із п. 2.1 постанови Правління Національного банку України Про затвердження Положення про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій(далі Постанова) на пiдставi банкiвської лiцензiї банки мають право здiйснювати такi банкiвськi операцiї: приймання вкладiв (депозитiв) вiд юридичних i фiзичних осiб; вiдкриття та ведення поточних рахункiв клiєнтiв i банкiв-кореспондентiв, у тому числi переказ грошових коштiв з цих рахункiв за допомогою платiжних iнструментiв та зарахування коштiв на них; розмiщення залучених коштiв вiд свого iменi, на власних умовах та на власний ризик. Відповідно до п. 2.3 Постанови за наявностi банкiвської лiцензiї та за умови отримання письмового дозволу Нацiонального банку банки мають право здiйснювати операції, зокрема, операцiї з валютними цінностями. Згідно із п. 5.3 Постанови письмовий дозвiл на здiйснення операцiй з валютними цiнностями є генеральною лiцензiєю на здiйснення валютних операцiй згiдно з Декретом Кабiнету Мiнiстрiв України Про систему валютного регулювання i валютного контролю. Таким чином, не знаходять у судовому засіданні свого підтвердження доводи позивача за зустрічним позовом [PERSON], про необхідність отримання індивідуальних ліцензій сторонами кредитного договору для використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, оскільки зі змісту Закону України Про банки і банківську діяльністьта Декрету Кабінету міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролю вбачається, що наявність у банка генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, тобто наявність банкiвської лiцензiї та письмового дозволу Нацiонального банку, є достатньою підставою для здійснення банком операцій з валютними цінностями, в тому числі операцій з використання іноземної валюти як засобу платежу. Отже, надання ПАТ Західінкомбанккредиту в іноземній валюті та повернення позичальником такого кредиту здійснюється на підставі генеральної ліцензії, виданої Національним банком України, та не потребує отримання Банком чи позичальником індивідуальної ліцензії на операцію з надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, та операцію з використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, тому твердження про обов'язковість отримання банком індивідуальних ліцензій Національного банку України для здійснення валютних операцій ПАТ Західінкомбанкє безпідставними, а отже зустрічний позов [PERSON] задоволенню не підлягає з підстав необґрунтованості заявлених вимог. Стосовно зустрічної позовної зяавми [PERSON], то вона не підлягає задоволенню з наступних підстав. Підстави припинення зобовязання передбачені ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України, ма ст.599 України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведених шим чином. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням Печеного нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, ідок чого збільшується обсяг його відповідальності. При цьому обсяг зобовязань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобовязань боржника, забезпечення яких здійснює поручитель. Частиною 1 ст. 598 ЦК України передбачено, що зобовязання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Пунктом 1.1. Договору поруки Поручитель зобовязався перед Кредитором відповідати за виконання Позичальником, в повному обсязі усіх зобовязань, що випливають з кредитного договору №2309/05 від 23.09.05 р. і додаткових до нього договорів, укладених між Кредитором та позичальником. Відповідно до п.2.1. Договору Поруки, у випадку невиконання Позичальником своїх зо|бовязань перед Кредитором за кредитним договором та додатковими до нього договорами має право стягнути з Поручителя суму в розмірі повного обєму усіх зобовязань Позичальника (п.2.2. даного Договору), включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами кредитного договору. Пунктом 3.2 договору поруки дія договору припиняється в момент повного виконання Позичальником чи Поручителем усіх зобовязань Позичальника перед Кредитором за кредитним договором та додатковими до нього договорами. Підписуючи договір поруки, поручитель погодився з умовами Кредитного договору №2309/05 від 23.09.2005 р. щодо збільшення розміру процентної ставки на 2 % (п.4.1.1. Кредитного договору) та зобовязався перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобовязань в повному обсязі, зокрема: як тих, що виникли з кредитного договору, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Однак ні боржник, ні його поручителі своїх зобовязань за договорами не виконали, внаслідок чого станом на 23 вересня 2010 року загальна сума заборгованості за кредитними договорами склала 41 000 доларів США, яка підлягає стягненню з поручителів. Внаслідок внесених згідно з додатковими угодами змін, сторони домовилися про пролонгацію сплати - основної суми боргу та нарахованих відсотків, тобто кредит був виведений із прострочення, нарахування штрафних санкцій за прострочення платежів було припиненні. В звязку з цим обсяг відповідальності не збільшився, а навпаки зменшився, оскільки внаслідок пролонгації суми боргу, згідно графіку позичальник мав сплачувати би з кожним поточним місяцем меншу суму відсотків річних на пролонговану суму боргу у порівняні з сумою відсотків за користування кредитними коштами, що сплачувалися позичальником до пролонгації. Разом з тим, що способу захисту, як визнання в судовому порядку договору поруки припиненим у разі зміни зобов"язання без згоди поручителя, законодавством України не передбачено. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України сторонi, на користь якої ухвалено рiшення, суд присуджує з другої сторони понесенi нею i документально пiдтвердженi судовi витрати.

Outcome: partial