overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] Донька знаходяться на утриманні та виховуються позивачкою одноособово. Батько дитини, відповідач - [PERSON] добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов та заяв про відкладення розгляду справи не надав, а тому суд вважає за можливе згідно ст.ст.224-226 ЦПК України провести заочний розгляд даної справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є сторони по справі. Дитина проживає разом з позивачем та знаходяться на її повному утриманні, батько дитини, відповідач по справі добровільно матеріальної допомоги не надає. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дитину одноособово, відповідач є працездатним, заперечень проти стягнення з нього аліментів до суду не надав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати по справі: 120 грн. за інфомаційно технічне забезпечення розгляду справи та 51 грн. державного мита на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-05 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що з відповідачем було зареєстровано шлюб 17.06.1995 року, від шлюбу мають неповнолітніх дітей, сина, Вадима, [INFO] та доньку Юлію, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, в сім»ї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань, відповідач зловживає спиртними напоями, між ними втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. У судове засідання позивачка не з»явилась, надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити шлюбне прізвище «Мінаєва». Відповідач в судове засідання не з»явився, про причини неявки суду не відомо, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, за таких обставин, суд вважає можливим розглядати справу у його відсутність. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що 17.06.1995 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану, Чернігівського міськвиконкому, Україна, актовий запис № 887. Прізвища чоловіка та дружини після одруження «Мінаєв» та «Мінаєва». Оскільки між подружжям втрачені почуття взаємопорозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом 24.06.2011 року, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою. В судовому засіданні позивач та представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, відповідачка в судове засідання не зявилася, про причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.09.2006 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. На протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося , що в кінцевому результатні привело до фактично припинення між ними шлюбних відносин, сімя існує формально. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивача, у них з відповідачкою різні погляди на життєві ситуації, вирішення побутових проблем, вони втратили почуття та взаємоповаги один до одного, у звязку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи, що шлюб фактично розпався, зникли взаємоповага і почуття. Відповідач не бере участь у ведені господарства, не надає допомогу сім'ї , проявляє неповагу, вчиняє сварки. У звязку з наведеним просив шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти позову не заперечувала. Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 06 грудня 2003 року міським відділом РАГС Херсонського обласного управління юстиції, актовий запис № 1237, від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], спору з приводу розподілу майна немає, дитина проживає разом з відповідачем, шлюб фактично розпався, причиною розпаду сімї є те, що відповідач не бере участі у ведені господарства, не надає допомогу, проявляє неповагу, сімя фактично розпалась, поновлювати шлюб сторони не збираються, збереження сімї неможливе. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом мотивуючи, що вона є квартиронаймачем трьохкімнатної квартири розташованої за адресою: м. Херсон, вул. 49 Гв.Дивізії, 18, к. 6, кв. 146, на підставі ордера на жиле приміщення № 01079 від 15.10.1993 року. На даний час за даною адресою зареєстрований Відповідач по справі, але він, у вищевказаній квартирі не проживає, за комунальні послуги не сплачує. У звязку з наведеним Позивач просить визнати Відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням; прийняти рішення про примусове зняття з реєстраційного обліку. У судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги та просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою за адресою: м. Херсон, вул. 49 Гв.Дивізії, 18, к. 6, кв. 146. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату слухання справи був належним чином повідомлений, надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи судом встановлено, що [PERSON] є квартиронаймачем трьохкімнатної квартири [ADDRESS] корпус № 6 в м. Херсоні, та з нею ще в квартирі прописаний [PERSON], який тривалий час не проживає разом з позивачкою, що підтверджується заявами [PERSON] та [PERSON] від 10.05.2011 року, які є сусідами позивача. Зазначені факти повністю підтвердила допитана в судовому засіданні свідок [PERSON]. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність фактів, повідомлених свідком, даних про її зацікавленість в результаті розгляду справи, не виявлено. Факт не проживання відповідача за вказаною адресою з березня 2010 року підтвердила в судовому засіданні позивачка. Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Підстав за якими жиле приміщення зберігається понад шість місяців, в судовому засіданні не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-05 00:00:00

[PERSON] 11.07.2011р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 27.10.2006р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню доньку Снєжану, 09.01.2007р.н., але з квітня 2011р. шлюбні відносини з відповідачем остаточно припинені, одруження виявилось невдалим із-зі відсутності взаєморозуміння, любові та поваги у взаєминах, спільне господарство не ведеться, шлюбні відносини носять формальний характер. Позивач подала в суд заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності в заочному порядку, позов підтримала. Відповідач в установленому законом порядку повідомлявся про місце і час розгляду справи, заяв та клопотань від нього не надходило. На підставі наявних у справі доказів, з письмової згоди позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, за відсутності належно повідомленого відповідача, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, свідоцтвами про одруження та народження, що шлюб між сторонами зареєстрований 27.10.2006р. Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції за актовим записом №880, та від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], 09.01.2007р.н. (а.с.6-7). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені з квітня 2011р., про що вказав позивач, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню. Питання про відновлення прізвища позивач не ставила.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з відповідачем по справі вона перебуває в шлюбі, зареєстрованому 10 липня 2004 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис №314. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, що і змусило позивача звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання позивач не зявилася, але надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу в її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, у поданій до суду заяві проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглядати в його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 10 липня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис №314. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачем і знаходиться на повному її утриманні. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на стягненні аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованими, а тому заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-05 00:00:00

Позивач, звернувшись з цим позовом до суду, просила розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем, посилаючись на тривале окремо проживання, не бажання проживати спільно у звязку з чим збереження родини є неможливе. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги. Обґрунтовуючи свої вимоги посилалась на роздільне проживання з відповідачем з лютого 2011 р., припинення будь яких сімейних стосунків між ними. Родина на її думку розпалась остаточно і подальше її збереження є неможливим і суперечить її інтересам. Відповідач був повідомлений відповідно до п.6 ст.74 ЦПК України, але до суду не зявився, повідомивши у телефонному режимі, що позов підтримує і на розірвання шлюбу згодний. У судовому засіданні встановлено наступне. 09 червня 2010 р. був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дівоче прізвище Машкова) [PERSON], що було зареєстровано відділом РАЦС Березівського РУЮ Одеської області а.з. №25, свідоцтво про одруження І-ЖД №145010. Від шлюбу у сторін 19 липня 2010 р. народилась дочка [PERSON], що було зареєстровано відділом РАЦС Березівського РУЮ Одеської області, а.з. №96, свідоцтво про народження І-ЖД №230028.. У сторін в процесі спільного життя постійно виникали сварки,бійки та непорозуміння в наслідок яких відповідач уїжджав в невідомому напрямку та тривало був відсутній.. З лютого 2011 р. сторони мешкають роздільно. Спільне господарство не ведуть, будь які сімейні стосунки не підтримують. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, у межах наданих доказів, та доведеності обставин на які він посилався суд дійшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного Згідно ст.112 СК України суд розриває шлюб за позовом одного із подружжя, якщо при зясуванні фактичних взаємин подружжя буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам сторін, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення при вирішенні справи. Згідно ч.1 ст.50 Конституції України, та ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільний згоді чоловіка та жінки, відсутність якої можливо розглядати як підставу для розірвання шлюбу. Суд враховує тривале припинення сімейних стосунків між сторонами, відсутність спільного господарства, і вважає, що шлюб має суто формальний характер, родина розпалась остаточно її збереження неможливо і суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-05 00:00:00

Позивач, звернувшись з цим позовом до суду, просила розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем, посилаючись на окремо проживання, не бажання проживати спільно у звязку з чим збереження родини є неможливе. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги. Обґрунтовуючи свої вимоги посилалась на роздільне проживання з відповідачем припинення будь яких сімейних стосунків між ними. Родина на її думку розпалась остаточно і подальше її збереження є неможливим і суперечить її інтересам. Відповідач був повідомлений відповідно до п.6 ст.74 ЦПК України, але до суду не зявився, від отримання судової повістки відмовився, пояснивши при цьому що згодний на розірвання шлюбу. У судовому засіданні встановлено наступне. 05 вересня 1987 р. був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дівоче прізвище Реміх) [PERSON], що було зареєстровано у Палаці урочистих подій м. Миколаєва, а.з. №1359, свідоцтво про одруження ІІ-ФП №1272317.. Від шлюбу у сторін є двоє повнолітній дітей. У сторін в процесі спільного життя постійно виникали сварки і бійки в наслідок чого неодноразово викликалась міліція. Відповідач не працює, має тимчасові заробітки, родину не утримує, при цьому постійно зловживає спиртними напоями, повиносив на металобрухт всі металеві виробі з будинку. З вересня 2011 р. сторони мешкають роздільно. Спільне господарство не ведуть, будь які сімейні стосунки не підтримують. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, у межах наданих доказів, та доведеності обставин на які він посилався суд дійшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступного Згідно ст.112 СК України суд розриває шлюб за позовом одного із подружжя, якщо при зясуванні фактичних взаємин подружжя буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам сторін, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення при вирішенні справи. Згідно ч.1 ст.50 Конституції України, та ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільний згоді чоловіка та жінки, відсутність якої можливо розглядати як підставу для розірвання шлюбу. Суд враховує припинення сімейних стосунків між сторонами, відсутність спільного господарства, поведінку відповідача у родині і його відношення до своєї родини і вважає, що шлюб має суто формальний характер, родина розпалась остаточно її збереження неможливо і суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-05 00:00:00

Представник позивача, в інтересах позивача [PERSON], звернувся до суду з цим позовом, з тих підстав, що в належний строк після смерті своєї матері [PERSON], померлої 21.06.2006 р.., не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, з поважної причини, оскільки помилково вважала, що спадщина переходить автоматично, а тому просила суд визнати причину пропуску поважною та визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Представник позивача в судовому засіданні присутній не був, але надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив розглядати справу в його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак від нього надійшла заява, в якій просить слухати справу у відсутності їхнього представника, позов визнають. Суд, дослідивши матеріали по справі, знаходить позов підлягаючим повному задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 21.06.2006р. померла мати позивача, [PERSON], про що свідчать свідоцтво про смерть. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого в с.Дударків Бориспільського району Київської області по вул. Першотравневій,13. Родинні відносини позивача з матірю підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Прізвище „ Трикоз позивач отримала після укладення шлюбу з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Відповідно до ст.. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Заповіт померлою не складався. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом І черги. Інших спадкоємців першої черги немає. Від спадщини позивач [PERSON] не відмовлялася, після смерті матері провела ремонт будинку, сплачувала податки, обробляла земельну ділянку, але не може реалізувати своє право власності на дане майно, оскільки в належний 6-місячний строк з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернулася, так як помилково вважала, що спадщина переходить автоматично. Суд приходить до висновку, що позивач по справі пропустив 6-ти місячний строк з для прийняття спадщини з поважних причин , а саме: помилково вважала через свою необізнаність в законодавстві, що спадщина переходить автоматично. Частина 3 ст. 1272 ЦК України, встановлює, що за позовом спадкоємця, який пропустив встановлений строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином суд приходить до висновку, що позивачу по справі необхідно встановити додатковий строк, для подання ним заяви про прийняття спадщини до нотаріуса за місцем відкриття спадщини., вважаючи причину пропуску поважною. На підставі ст.ст. 1268, 1269, 1270, 1272 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-05 00:00:00

13.07.2011 р. позивачка звернулася до суду з цим позовом. В позові зазначила, що 25.02.2006 р. сторони уклали шлюб, від якого народився син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя позивачки з відповідачем не склалося, оскільки вони є різні люди за характером і між ними виникали сварки, біля шести місяців сторони разом не проживають, на утримання дитини відповідач коштів не надає. Відповідач мешкає окремо у своїх батьків. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Згідно з п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сторони уклали між собою шлюб 25.02.2006 р., сторони як одна сім'я спільно не проживають більше шести місяців, не підтримують жодних стосунків, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а тому є законні підстави для задоволення позову [PERSON]. Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-05 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі по ? частині його доходів заробітку але не менше ніж по 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття тобто до 26.09.2018 р. Свої вимоги позивач стверджує тим, що вона згідно розпорядження Балтської РДА Одеської області від 16.05.2011 р. № 557/А-2011 р. являється опікуном неповнолітнього [PERSON]. Матір неповнолітнього [PERSON] - [PERSON] померла 17.01.2011 року. Батько дитини відповідач, рішенням Балтського районного суду Одеської області від 14.04.2011 року справа № 2-462/11 позбавлений батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON]. Позивач стверджує, що відповідач протягом 2011 року не надає матеріальної допомоги на утримання сина. На даний час позивач утримує неповнолітнього [PERSON], який знаходиться на її повному матеріальному забезпеченні. Відповідач в позасудовому порядку відмовляється матеріально допомагати позивачу утримувати сина. В звязку з тим, що позивач утримує себе та неповнолітню дитину, і їй не вистачає на це коштів, вона звернулася до суду та просить щомісячно стягувати з відповідача аліменти в розмірі визначеному законом до досягнення повноліття дитини. Своєю заявою від 20.09.2011 р. підтримала позовні вимоги та просить справу розглянути в її відсутність. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги. На підставі викладеного, з огляду на ствердження позивача та відповідача враховуючи надані ними докази, з огляду на необхідність утримання дитини, та

Outcome: approved