Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому посилається на те, що з 30 березня 1979 року до 23 червня 2004 року він знаходився у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON]. Під час шлюбу сторони за взаємною згодою та домовленістю, за рахунок спільного сімейного бюджету придбали майно, яке позивач просив суд поділити. Однак, 17 грудня 2009 року позивач [PERSON] помер. 31 січня 2011 року ухвалою Київського районного суду міста Одеси залучена [PERSON] в якості позивача як правонаступник [PERSON]. Протягом розгляду справи, позивачка [PERSON] уточнила позовні вимоги і відповідно до останніх позовних вимог [PERSON] просить суд провести в рівних частинах поділ спільно набутого майна подружжя між [PERSON] та [PERSON]: однокімнатної квартири [ADDRESS]; трикімнатної квартири № 106 буд.112 корпус 2 по вул. Ак. Корольова у м. Одесі,; двокімнатної квартири [ADDRESS]; автомобіля [NUMBER] , чорного кольору, 1998 року випуску; капітальної споруди курінь, який знаходиться в с.м.т. Таїрово на території ГО Рибалки-любителі; крісло-ліжка, кухонного гарнітуру, набору кухонних меблів, газової плити , електричної витяжки, холодильника побутового , пральної машини rolux, меблевого гарнітуру, 1 дивана та 2 крісла, стола та 9 стільців, килима для підлоги; спального гарнітура; горку-бара з сервантом, телевізора модель ТС-21 В4R; електроплити ; два килима; набору кухонних меблів; кухонного гарнітуру; пральної машини , а всього на загальну суму 2.\~083. 116 гривень, частина кожного з подружжя становить 1.\~041. 558 гривень; визнати за нею [PERSON] право власності та виділити їй у натурі однокімнатну квартиру [ADDRESS] вартістю 332\~000 грн.; трикімнатну квартиру № 106 буд.112 корпус 2 по вул. Ак. Корольова у м. Одесі вартістю 564\~000 грн.; визнати право власності на 4/30 часток двокімнатної квартири [ADDRESS] вартістю 128.400 грн..; крісло-ліжко вартістю 600,00 грн.; кухонний гарнітур вартістю 640, 00грн.; набір кухонних меблів вартістю 540,00 грн.; газова плита вартістю 660,00 грн.; електрична витяжка вартістю 385,00 грн.;, холодильник побутовий вартістю 552,00грн.; пральна машина uxвартістю 720,00 грн.; меблевий гарнітур вартістю 1\~300,00 грн.; 1 диван та 2 крісла вартістю 1\~920,00 грн.; стіл та 9 стільців вартістю 1\~490,00 грн.;, килим для підлоги вартістю - 350,00 грн., а також та стягнути на її користь грошову компенсацію в розмірі 16\~002.00 грн.., що становить різницю вартості майна. Крім того, [PERSON] просить суд визнати за відповідачкою [PERSON] право власності на 26/30 часток двокімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 86.8 кв. м., житловою -51.7 кв. м., вартістю 834 600 грн.; автомобіль [NUMBER] , чорного кольору, 1998 року випуску, вартістю - 84712 грн.; капітальну споруду курінь, с.м.т. Таїрово на території ГО Рибалки-любителіпричал № 121 площею 19.8 кв. м., вартістю 123000 грн.; спальний гарнітур вартістю - 1680,00грн.; гірка- бар з сервантом вартістю 1\~540,00 грн.; Телевізор модель ТС-21 В4Rвартістю - 228,00 грн.; електроплиту вартістю - 469,00 грн.; два килими вартістю по 700,00 грн.; набір кухонних меблів вартістю - 540,00 грн.; кухонний гарнітур вартістю - 1450,00грн.; пральну машину chвартістю - 640,00 грн. ( Том № 2, а. с. 17-21). У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини, які викладені у позові. Крім того, представник позивачки у судовому засіданні додатково пояснила, що позовні вимоги ґрунтуються на нормах ст.60 СК України, згідно з якими майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Все майно, яке позивачка просить суд розділити між сторонами, придбано подружжям [PERSON] та [PERSON] під час шлюбу. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про у справі є розписка про отримання судової повістки ( Том № 2, а. с. 38), однак причини неявки суду не повідомила. Як вбачається з матеріалів справи, в інших судових засіданнях відповідачка [PERSON] позов визнала частково, заперечувала проти запропонованого позивачем розподілу майна. В обґрунтування своїх заперечень на позов, [PERSON] пояснила, що майно, яке позивач зазначив у позовній заяві їй подарували друзі, та на придбання якого вона позичала гроші, які не повернула, та посилалась на копії розписок з позики грошей. Крім того, відповідачка [PERSON] вважає що позивач не має права на частку в автомобілі [NUMBER] , чорного кольору, 1998 року випуску, так як гроші на придбання цього автомобіля вона позичала у [PERSON], також відповідачка вважає, що позивач [PERSON] не має права на майно яке було подароване її друзями, а саме: кухню італійського виробництва, спальню італійського виробництва, холодильник Ока, інші речі, на які позивач просив суд визнати право власності відповідачка пояснила, що дійсно придбано ними під час шлюбу. Вислухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. На підставі ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Ч.1 ст. 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Крім того, ч.1 ст. 71 СК України встановлено, що майно, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, а у випадку, коли дружина та чоловік не домовилися між собою про порядок поділу майна, спір може бути вирішено судом. У судовому засіданні встановлено, що 30 березня 1979 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб Другим відділом реєстрації актів громадянського стану Суворовського районного управління юстиції, актовий запис № 334 ( Том 1, а. с. 8). 23 червня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, актовий запис № 450, яке видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси ( Том 1, а. с. 9). Під час шлюбу сторони придбали наступне майно, а саме: -- квартиру [ADDRESS] в місті Одесі, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 13 квітня 1999 року, яке видане Управлінням з питань розподілу та реалізації житла виконавчого комітету міської ради, квартира зареєстрована на імя відповідачки [PERSON] ( Том 1, а. с. 29); -- квартиру №106 у будинку 112 корп.2 по вул. Ак. Корольова в м. Одесі, що підтверджується договором купівлі-продажу № 562 від 20 жовтня 1993 року, яка зареєстрована на імя відповідачки [PERSON] (Том 1, а. с. 30); -- квартиру [ADDRESS], що вбачається з договору дарування від 20 лютого 2004 року, яку позивач [PERSON] подарував своїй дочці [PERSON] (Том 1, а. с. 56); -- автомобіль марки , реєстраційний номер [NUMBER] , кузов WDB2020201F710439, 1998 року випуску, 26.12.2000р. зареєстрований на імя [PERSON], що підтверджується листом РЕВ 1-го МРВ ДАІ УМВС України в Одеській області № 2668 від 30 серпня 2007 року (Том 1, а. с. 143), даний факт також підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, серія № OIC № 402470, яке 26 грудня 2000 року видане РЕВ 1-го МРВ ДАІ УМВС України в Одеській області (Том 1, а. с. 179); --капітальну споруду курінь, с.м.т. Таїрово на території ГО Рибалки-любителі, причал № 121, що вбачається з довідки ГО Рибалки-любителі(Том 1, а. с. 10), -- крісло-ліжко, -- кухонний гарнітур, -- набір кухонних меблів, --газову плиту , --електричну витяжку, --холодильник побутовий , --пральну машину Electrolux, --меблевий гарнітур, --1 диван та 2 крісла, -- стіл та 9 стільців, --килим для підлоги; --спальний гарнітур; -- горку-бар з сервантом, --телевізор cмодель ТС-21 В4R; --електроплиту on; --два килими; --набір кухонних меблів; --кухонний гарнітур; --пральну машину ch, а всього на загальну суму 2.\~083. 116 гривень. Під час розгляду справи ухвалою Київського районного суду були призначені судова будівельно-технічна, судова авто технічна експертиза та судова товарознавча експертиза ( Том № 1, а. с. 183-184). Відповідно до висновків вищезазначених експертиз вартість майна, яке сторони придбали під час шлюбу складає 2.\~083. 116 гривень. Згідно ст. 70 Сімейного Кодексу України, у разі розподілу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Ч. 2 ст. 372 ЦК України, передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Таким чином, суд вважає, що частина кожного з подружжя становить 1.\~041. 558 гривень, виходячи з наступного розрахунку: ( 2.083.116 поділити на 2 = 1.041.558). 17 грудня 2009 року позивач [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, яке видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 52 ( Том № 1, а. с. 246). 31 січня 2011 року ухвалою Київського районного суду міста Одеси в якості позивача залучена [PERSON] як правонаступник [PERSON] ( Том № 2, а. с. 10). З урахуванням встановлених по справі обставин, суд вважає, що на підставі ст. 63 СК України, перелічене вище майно є спільним сумісним майном сторін. За відсутністю між сторонами будь-яких домовленостей щодо визначення розміру часток у спільній сумісній власності розміри їх часток у вищезазначеному майні має бути визначені відповідно до закону рівними. На підставі ст. 70 СК України, при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. Однак, на думку суду, у судовому засіданні не встановлені обставини, що мають істотні значення на підставі яких слід відступити від засади рівності часток подружжя. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи представник позивачки довела суду ті обставини, на які вона посилалась як на підставу позовних вимог. При цьому суд критично оцінює заперечення відповідачки [PERSON] проти задоволення позову, оскільки доказів того, що майно, кухня італійського виробництва, спальня італійського виробництва, холодильник Окабуло подароване їй особисто, суду не надала. Позивач [PERSON] надав до суду копію рішення Київського районного суду м. Одеси по цивільній справі за № 2-606/09 , згідно якого [PERSON] по розпискам від 10 квітня 2003 року, 27 вересня 2003 року, 03 листопада 2003 року у [PERSON] ніяких грошей не отримувала, правовідносини з приводу укладення договорів позики у 2003 році не виникали, передачі грошей за вказаними позовними вимогами не відбувалося. Рішення набрало законної сили 16 жовтня 2009 року. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому суд критично оцінює заперечення відповідачки проти задоволення позову, оскільки вони не засновані на законі, не підтверджуються зібраними по справі доказами та ними спростовуються. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку з розглядом справи позивачка витратила власні грошові кошти на оплату позовної заяви судовим збором у розмірі 1700 гривень, а також за проведення дослідження у розмірі 6.239 гривень 81 копійку, в рахунок оплати надання правової допомоги позивачка сплатила 3.600 гривень, що підтверджується квитанціями, а всього 11.539 гривень 81 копійку, які слід стягнути з відповідачки на користь позивачки. З урахуванням вищевказаного, оцінивши всі обставини в їх сукупності, суд вважає, що позов слід частково задовольнити, а саме визнати за позивачкою [PERSON] право власності на однокімнатну квартиру [ADDRESS] вартістю 332\~000 грн.; трикімнатну квартиру № 106 буд.112 корпус 2 по вул. Ак. Корольова у м. Одесі вартістю 564\~000 грн.; крісло-ліжко вартістю 600,00 грн.; кухонний гарнітур вартістю 640, 00грн.; набір кухонних меблів вартістю 540,00 грн.; газову плиту вартістю 660,00 грн.; електричну витяжку вартістю 385,00 грн.;, холодильник побутовий herrвартістю 552,00грн.; пральну машину вартістю 720,00 грн.; меблевий гарнітур вартістю 1\~300,00 грн.; 1 диван та 2 крісла вартістю 1\~920,00 грн.; стіл та 9 стільців вартістю 1\~490,00 грн.;, килим для підлоги вартістю - 350,00 грн., а також та стягнути з відповідачки [PERSON] на користь [PERSON] грошову компенсацію в розмірі 144.\~402.00 грн.; визнати за відповідачкою [PERSON] право власності на двохкімнатну квартиру [ADDRESS], загальною площею 86.8 кв. м., житловою -51.7 кв. м., вартістю 834 600 грн.; автомобіль [NUMBER] , чорного кольору, 1998 року випуску, вартістю - 84712 грн.; капітальну споруду курінь, с.м.т. Таїрово на території ГО Рибалки-любителіпричал № 121 площею 19.8 кв. м., вартістю 123000 грн.; спальний гарнітур вартістю - 1680,00грн.; горку-бар з сервантом вартістю 1\~540,00 грн.; Телевізор cмодель ТС-21 В4Rвартістю - 228,00 грн.; електроплиту onвартістю - 469,00 грн.; два килими вартістю по 700,00 грн.; набір кухонних меблів вартістю - 540,00 грн.; кухонний гарнітур вартістю - 1450,00грн.; пральну машину вартістю - 640,00 грн. 20 липня 2005 року ухвалою Київського районного суду міста Одеси накладений арешт на квартиру № 106 у будинку № 112 корпус [ADDRESS] у будинку № 172-А по вулиці Люстдорфська дорога в місті Одесі, курінь на причалі № 121, який знаходиться с.Чорноморка ОО Рибаки-любителі, на автомобіль Мерседес, держномер 724-01 ОЕ, ( Том 1, а. с. 12). Оскільки спір вирішений по суті, суд вважає, що необхідність у забезпечені позову відпала, а тому слід скасувати заходи забезпечення позову.

Outcome: partial