overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-17 00:00:00

В липні 2011 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 26 с серпня 2006 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 358. В обгрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені та відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем по справі. Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній. В судовому засіданні позивач просила позов задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їхніх дітей. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне з`ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачем надано заяву про залишення їй прізвища, яке вона отримала при реєстрації шлюбу, а тому відповідно до ст. 113 СК України, відповідачу слід залишити прізвище - [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-17 00:00:00

В липні 2011 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , в якій просив суд розірвати шлюб, зареєстрований 07 червня 2008 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 182. В обґрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені та відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із відповідачем по справі. Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву в якій просив позов задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві. В судовому засіданні відповідач позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 110-112,114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їхніх дітей. При цьому суд врахував, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу, вважає за необхідне з`ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Відповідачем надано заяву про залишення їй прізвища, яке вона отримала при реєстрації шлюбу, а тому відповідно до ст. 113 СК України, відповідачі слід залишити прізвище - [PERSON] . В порядку ст.. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-17 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 11.11.1995 року у Ременівської сільській раді Кам`янка-Бузького районного Львівської області, актовий запис 13. Позивач звернувся 19.10.2011 р. до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, мотивуючи свої вимоги тим, що подружнє життя з відповідачкою не склалось. В серпні 2004 року відповідачка виїхала в [PERSON] , після чого їхні відносини поступово стали псуватись, а з вересня 2008 року вони взагалі перестали спілкуватися і підтримувати будь-які зв`язки. Вважає, що збереження сім`ї не можливе, а тому просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав заяву суду в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати та у разі відсутності відповідачки постановити заочне рішення. Відповідач згідно вимог ст.74 ЦПК України викликалася в судове засідання шляхом розміщення оголошення у пресі, однак в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала. Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд за згодою позивача, ухвалив розглядати справу на підставі наявних у справі доказів без участі відповідача, яка, будучи належним чином повідомлена про час та дату розгляду справи, до суду не прибула, заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Стаття 112 Сімейного кодексу України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні та доведено матеріалами справи те, що одружившись у 1995 році подружжя на даний час не підтримують стосунків. Причина розладу у сім`ї відсутність спільних інтересів, формальність існування шлюбу, тому збереження такого шлюбу є недоцільним. За таких обставин, суд прийшов до переконання, що подальше проживання та збереження сім`ї є неможливим, тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини посилаючись на те, що після смерті його батька залишилося спадкове майно, яке складається з Ѕ частин квартири [ADDRESS]. Позивач на момент смерті постійно мешкав разом з батьком в цій квартирі, хоча й не був зареєстрований за зазначеною адресою. Строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин, оскільки на момент смерті батька він вирішував питання реєстрації в спадковій квартирі і його паспорт знаходився в Оболонського РУ ГУМВС України в м. Києві для проставлення штампу реєстрації. Крім того з 28.03.2006 р. по 28.07.2008 р. він відбував покарання, а тому не міг вчасно звернутися до державної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини. Позивач у судове засідання не з?явився, подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився однак, на направив на адресу суду свої заперечення в яких, посилаючись на положення ЦК України просив відмовити у задоволенні позовних вимог, а справу розглядати без його участі. Суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності учасників судового розгляду, відповідно до вимог ст.169 ч. 4 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Представник Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з?явився: про день, час та місце розгляду справи повідомленні належним чином. Звернулися до суду з заявою в якій просили розглядати справу у їх відсутності. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлені \~вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] помер 30.12.2005 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БК №205853 від 13.05.2011 р. видане Відділом реєстрації смерті у м. Києві. Позивач є сином померлого [PERSON] згідно свідоцтва про народження серії VIII-БК №264772 від 07.03.1992 р. Відповідно до ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом на Ѕ частин квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 21.05.1997 р., посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрованим в реєстрі за №5783. Позивач є спадкоємцем першої черги але у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Причини пропуску строку звернення до нотаріальної контори, на які посилається позивач, суд вважає поважними. Відповідно до ст. 1272 ЦК України в разі пропуску строку для прийняття спадщини з поважної причини, за позовом спадкоємця суд вправі визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Суд вважає достатнім для цього строк у три місяці. Таким чином, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону й підлягають задоволенню. \~ На підставі статей 1261, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав відносно \~його сина [PERSON] [INFO], тому що батько дитини життям, \~станом здоровя \~сина не цікавиться, не спілкується з ним, \~не приймає участі у вихованні, матеріальної допомоги не надає. Також просить стягнути аліменти на утримання дитини. В судове засідання позивач не з?явилася, звернулася до суду з письмовою заявою в якій позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав підтримала та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини просить залишити без розгляду. Представник органу опіки та піклування у судове засідання не зявився: про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Звернулися до суду з листом, в якому просять розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з?явився: про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.10.2004 р., що підтверджується свідоцтвом про одруження та є батьками неповнолітнього [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. 20.05.2009 р. шлюб між сторонами був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. Відповідач \~життям, \~станом здоровя \~сина не цікавиться, \~ніякої турботи до сина не проявляє, участі у вихованні дитини не приймає. Неповнолітній [PERSON] [INFO], приживає зі своєю матірю, яка його виховує \~та піклується про нього. Згідно висновку комісії з питань захисту прав дитини Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, як органу опіки та піклування від 01.07.2011 р. за № 04-11-1032 гр. [PERSON] може бути позбавлений батьківських прав відносно свого малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Відповідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлення батьківських прав, якщо вони без поважних причин не надають дитині батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх батьківських обовязків. Таким чином, враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків щодо виховання, розвитку та утримання сина, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, у розмірі ј частини заробітку щомісячно, мотивуючи тим, що 30.04.1993 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина : [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги. Відповідач позов визнав та не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі ј частки з заробітку до повноліття дитини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги належать задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НО № 282794 видно, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 30.04.1993 року (а.с.4) Згідно свідоцтва про народження серії І-НО № 392164 видно, що [PERSON], народився 25.03.1996 року, у графі батьки значаться [PERSON] та [PERSON] (а.с.10) Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати своїх дітей до їх повноліття. Таким чином, оскільки відповідач працює, згоден на виплату аліментів, суд відповідно до ст.183 Сімейного Кодексу України, з урахуванням матеріального стану сторін, вважає необхідним присудити аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини заробітку (доходу) з відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, у розмірі ј частини заробітку щомісячно, мотивуючи тим, що 10.12.2009 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню доньку : [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги. Відповідач позов визнав та не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі ј частки з заробітку до повноліття дитини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги належать задоволенню з наступних підстав. Згідно рішення Артемівського мiськрайонного суду видно, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 10.12.2009 року (а.с.2) Згідно свідоцтва про народження серії І-НО № 073800 видно, що [PERSON], народилася 08.04.2006 року, у графі батьки значаться [PERSON] та [PERSON] (а.с.3) Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати своїх дітей до їх повноліття. Таким чином, оскільки відповідач працює, згоден на виплату аліментів, суд відповідно до ст.183 Сімейного Кодексу України, з урахуванням матеріального стану сторін, вважає необхідним присудити аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини заробітку (доходу) з відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, у розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, мотивуючи тим, що 03.02.2009 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу з відповідачем народилась дитина : донька [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги. Відповідач не зявився, був належним чином повідомлений про час розгляду справи відповідно до ст.76 ЦПК України, заява про відкладення розгляду справи від нього не надійшла. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд згідно зі ст. 224 ЦПК України ухвалив заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги належать задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження серії 1-НО № 399425 видно, що [PERSON], народилася 05.12.2010 року, у графі батьки значаться [PERSON] та [PERSON] (а.с.2) Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати своїх дітей до їх повноліття. Таким чином, оскільки відповідач працює, згоден на виплату аліментів, суд відповідно до ст.183 Сімейного Кодексу України, з урахуванням матеріального стану сторін, вважає необхідним присудити аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) з відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-18 00:00:00

Позивач у лютому 2011 року звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за користування електричною енергією. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що при проведенні перевірки виконання побутовими споживачами «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року, встановлено, що [PERSON], який проживає в [INFO] порушив вимоги п. 48 Правил, а саме: самовільне підключення поза засобами обліку, електроенергія, що споживається електролічильником не обраховується, чим завдав збитків в розмірі 2503,37 грн. Просить на підставі ст. 1166 ЦК України стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 1521,90 грн., судові витрати в розмірі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відомостей про причину неявки в судове засідання до суду не надходило. З підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, при проведенні перевірки виконання побутовими споживачами «Правил користування електричною енергією для населення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року, встановлено, що [PERSON], який проживає в [INFO] порушив вимоги п. 48 Правил, а саме: самовільне підключення поза засобами обліку, електроенергія, що споживається електролічильником не обраховується, чим завдав збитків в розмірі 1521,90 грн. Зазначені обставини підтверджуються актом перевірки № 009152 від 07.08.2010 року. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування заборгованості обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистими немайновими правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 224 ЦК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підстави наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту що має юридичне значення, у якій просить суд встановити факт його постійного проживання на території України з 1979 року станом на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року по теперішній час. Встановлення цього факту йому необхідно для отримання паспорту громадянина України. У судовому засіданні заявник та підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити. Від заінтересованої особи в судове засідання надійшла заява про розгляд справи без її участі. Вислухавши заявника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих, майнових, прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно свідоцтва про народження серія ІІІ-БМ №292882 від 12.08.1975 року [PERSON] народився 04.06.1957 року у селі Саата-Нова Леовського району Молдавської РСР. З 1979 року по 2001 рік [PERSON] проживав у [INFO] б кв. 92, що підтверджується копією реєстраційної картки форми А та трудовою книжкою серії БТ-І №6798043, згідно записів якої заявник в період з 24.04.1979 року по 18.02.1998 року працював на різних підприємствах міста Харкова. Згідно довідки виконкому Кіровської сільської ради [PERSON] постійно проживає в [INFO] без реєстрації з осені 2001 року по теперішній час. Згідно довідки Бериславського РС УДМС України в Херсонській області [PERSON] 18.12.2013 року звернувся з приводу втрати паспорту, під час перевірок не вдалося встановити факт його постійного проживання на території України та рекомендовано звернутися до суду. Встановлення факту постійного проживання на території України заявнику необхідно для отримання паспорта громадянина України, встановити його іншим шляхом неможливо. Враховуючи викладені обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Підстав для відмови в задоволенні заяви у суду немає.

Outcome: approved