Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-31 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду 13 липня 2011 року та просив постановити рішення, згідно якого стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором. Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до кредитного договору № 400030303 від 04.12.2007 року позивач надав [PERSON] кредит в сумі 24639,75 гривень під 6% річних на поточні потреби зі сплатою щомісячною комісією, строком на 36 місяців, що підтверджується укладеним кредитним договором. Обов`язки, вставлені кредитним договором, відповідачем не виконані, тому позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом. Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. надавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладання судового засідання не надавав. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідно до ст. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 400030303 від 04.12.2007 року ПАТ „Віейбі Банк надав [PERSON] кредит в сумі 24639,75 гривень під 6 % річних на поточні потреби зі сплатою щомісячної комісії , строком на 36 місяці, що підтверджується укладеним кредитним договором (а.с.8-9). Відповідно до п 1.1. кредитного договору передбачено, щомісячна комісія за обслуговування кредиту відповідача в розмірі 490,33 гривень. Відповідно до п. 2.8, 3.3. кредитного договору позичальник к зобовязався використовувати кредит за цільовим призначенням і забезпечити повернення отриманого кредиту і сплату нарахованих процентів та комісій у встановлені договором строки, однак всупереч умовам кредитного договору відповідач тривалий час не здійснює погашення кредиту. Не зважаючи на обовязковість виконання взятих на себе зобовязань, встановлені договором терміни повернення наданого кредиту на термін сплати процентів за кредит та комісії відповідачем не дотримуються. Згідно з п. 4.1. кредитного договору передбачено що за порушення строків погашення заборгованості позивчальник сплачує банку пеню за кожен день прострочення платежу у розмірі 1% від суми неналежного виконаного грошового зобовязання. Банк залишає за собою право нарахувати пеню за кожен день прострочення платежу відповідача. Через невиконання відповідачем свої зобовязань за кредитом у нього перед позивачем виникла заборгованість, яка складає 39399,67 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості за вищевказаним кредитним договором ( а.с.6-7), з яких : - загальна заборгованість за кредитом складає 23631,10 гривень; - прострочена заборгованість по відсоткам 1549,0 гривень; - комісія за користування кредитом 14219,57 гривень; Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинно виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору та вимогами ЦК України. Про порушення зобов'язання та необхідність повного погашення боргу Відповідач повідомлені належним чином. Але, на цей час відповідач не виконує свої обов'язки щодо погашення боргу та продовжує користуватися кредитними коштами. За ст. 1054 ЦК України за Кредитним договором [PERSON] зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки, за ч.2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позику у тому обсязі та у строк відповідно до закону. Також, відповідно до ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок повернути позику частинами /з розстроченням/, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася,та сплати процентів,належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це не встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Згідно до ст. 623 ЦК України боржник який порушив зобовязання має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов`язання має бути виконане, а якщо інше не встановлено договором або законом. Суд, зважаючи на вищевикладене, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню і необхідно стягнути з боржника заборгованість за договором кредиту, яка складає 39399,67 гривень та суму сплаченого державного мита та ІТЗ.. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved