Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

ПАТ Укрсоцбанкзвернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третіх осіб [PERSON], [PERSON] про визнання договору дарування будинку та земельної ділянки недійсними, мотивуючи свої вимоги тим, що 27 серпня 2010 року [PERSON] маючи на меті ухилення від стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на нерухоме майно, яке виступало забезпеченням за кредитним договором, уклала із [PERSON] договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до якого подарувала останньому житловий будинок з підвалом та спорудами, загальною площею 564,8 кв.м., земельну ділянку загальною площею 0,1134 га, на якій розташований вищевказаний будинок, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельну ділянку загальною площею 0,1383 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться за адресою: Вінницька область Вінницький район с. Вінницькі Хутори, вул. Леонтовича, буд. №1. Позивач вважає, що вказаний договір дарування був укладений між позивачами з порушенням вимог діючого законодавства та з метою ухилення від відповідальності за невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором та існують достатні правові підстави для визнання вказаного договору дарування недійсним з наступних підстав. 24.04.2008 року між АКБСР Укрсоцбанк, правонаступником якого являється ПАТ Укрсоцбанкта [PERSON] було укладено генеральний договір про надання кредитних послуг № 050/27-108, відповідно до умов якого відповідач отримала кошти в сумі 396000 доларів США. В якості забезпечення зобов`язань за кредитним договором, [PERSON] передала в іпотеку позивачу житловий будинок з підвалом та спорудами, загальною площею 564,8 кв.м., земельну ділянку загальною площею 0,1134 га, на якій розташований вищевказаний будинок, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та земельну ділянку загальною площею 0,1383 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться за адресою: Вінницька область Вінницький район с. Вінницькі Хутори, вул. Леонтовича, буд. №1. Даний договір іпотеки був посвідчений 24.04.2008 року приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 577. В зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, позивачем було ініційовано процедуру звернення стягнення на нерухоме майно, яке було передано в іпотеку. 07.08.2010 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] було видано виконавчий напис за реєстровим №1581 про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: житловий будинок з підвалом та спорудами, загальною площею 564,8 кв.м., земельну ділянку загальною площею 0,1134 га, на якій розташований вищевказаний будинок, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельну ділянку загальною площею 0,1383 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться за адресою: Вінницька область Вінницький район с. Вінницькі Хутори, вул. Леонтовича, буд. №1. 09.08.2010 року державним виконавцем ВДВС Вінницького РУЮ [PERSON] було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою накладено арешт на вказане нерухоме майно, після чого [PERSON] звернулася до Замостянського районного суду м. Вінниці із скаргою на дії державного виконавця. Ухвалою Замостянського районного суду м. Вінниці від 20.08.2010 року постанову державного виконавця ВДВС Вінницького РУЮ [PERSON] від 09.08.2010 року в частині накладення арешту на нерухоме майно скасовано. Позивач вважає, що вищевказаний договір дарування є фіктивним правочином, оскільки був укладений між матір`ю та сином з метою приховання нерухомого майна від примусової реалізації для реалізації для погашення заборгованості за кредитним договором. Укладаючи даний договір, його сторони не мали на меті створити будь які юридичні наслідки у вигляді переходу права власності на нерухомість, яка була предметом договору, фактично об`єкти нерухомого майна, які є предметом договору дарування у власність відповідача [PERSON] не передавалися, він фактично не володіє та не користується належним йому майном. Таким чином, позивач являється заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням договору дарування, оскільки таким чином позбавлений можливості звернути стягнення на майно, яке являється предметом іпотеки, а тому має достатні правові підстави для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 22.09.2011 року до участі в справі, в якості третіх осіб на стороні відповідачів, залучено [PERSON] та [PERSON]. Представник позивача ПАТ Укрсоцбанк- адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, мотивуючи обставинами, викладеними в позовній заяві, просив їх задоволити та додав, що рішенням Верховного Суду України від 15.06.2011 року скасовано рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 07.06.2010 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 30.07.2010 року, в результаті чого генеральний договір про надання кредитних послуг від 24.04.2008 року та пов`язаний з ним договір іпотеки залишилися бути чинними і приватний нотаріус [PERSON] знову включила в реєстр іпотек та заборон відчуження запис про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна. Таким чином, майно, на яке накладено заборону на відчуження не можна було дарувати чи проводити будь яке інше його відчуження. Крім того, у відповідача [PERSON] відпали правові підстави для набуття арештованого майна та забороненого до відчуження, оскільки рішенням апеляційного суду Вінницької області від 22.06.2011 року [PERSON] відмовлено в задоволенні позову до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі- продажу земельних ділянок. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги не визнав, заперечував проти їх задоволення та пояснив, що на сьогоднішній день доля нерухомого майна по вул. Леонтовича, 1 в с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області вже визначена, оскільки існує рішення суду, яке набуло чинності та яким визнано таким, що не підлягає виконанню припис нотаріуса про звернення стягнення на майно. Крім того, при укладенні договору дарування сторони підтвердили дійсність своїх намірів, а також те, що спірний договір не приховує інших правочинів і відповідає дійсним намірам сторін створити для себе юридичні наслідки, які обумовлені цим договором, в свою чергу позивачем не доведено відсутність у сторін даного правочину наміру створити юридичні наслідки. При укладенні договору дарування будь яких обмежень на відчуження нерухомого майна не було, а тому і немає підстав вважати, що відповідач [PERSON] уклала даний договір з метою ухилення від стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на нерухоме майно. Таким чином, відсутні підстави вважати дії сторін договору дарування під час його укладення такими, що за наявності умислу спрямовані на фіктивність угоди дарування. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, попередньо надавши суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність та заперечення, в якому позов не визнає, заперечує проти його задоволення з тих підстав, що його мати відповідач [PERSON] мала намір подарувати йому приватний будинок, що розташований по вул. Леонтовича, 1 в с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області, а він в свою чергу проти цього не заперечував, тому задля юридичного оформлення досягнутих раніше домовленостей вони уклали між собою договір дарування. При укладенні даного договору сторони підтвердили дійсність своїх намірів, а також те, що договір не приховує інших правочинів і відповідає дійсним намірам сторін створити для себе юридичні наслідки, які обумовлені договором. Договір нотаріально посвідчений, проведено його державну реєстрацію, що підтверджує фактичне прийняття і передачу нерухомого майна сторонами. На момент укладення договору факт відсутності заборони відчуження майна було перевірено Державним реєстром іпотек. Таким чином, договір дарування вчинений дієздатними особами та спрямований на настання реальних правових наслідків і відбулося його повне виконання. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, попередньо надала суду заяву, в якій просить, в зв`язку з похилим віком, розглянути справу за її відсутності, при цьому не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення, пояснивши, що на сьогоднішній день змінилися обставини, про які відповідачі по справі не знали під час вчинення правочину /договору дарування/, оскільки рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 26.03.2008 року яким було визнано дійсним договір купівлі-продажу від 10 вересня 2007 року на жилий будинок та земельну ділянку, загальною площею 0,2517 га, які знаходяться по вул. Леонтовича в с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області, укладений між [PERSON] та [PERSON], а також визнано право власності на ці об'єкти за [PERSON], ухвалою колегії суддів судової палати апеляційного суду Вінницької області від 22.06.2011 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Таким чином, правовідносини сторін було повернуто в початковий стан, який існував до вищевказаного рішення Вінницького районного суду Вінницької області, а тому договір дарування слід визнати недійсним. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку. Як встановлено по справі, 27 серпня 2010 року [PERSON] уклала із [PERSON] договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до якого подарувала останньому житловий будинок з підвалом та спорудами, загальною площею 564,8 кв.м., земельну ділянку загальною площею 0,1134 га, на якій розташований вищевказаний будинок, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельну ділянку загальною площею 0,1383 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться за адресою: Вінницька область Вінницький район с. Вінницькі Хутори, вул. Леонтовича, буд. №1 (а.с. 94 -105). 24.04.2008 року між АКБСР Укрсоцбанк, правонаступником якого являється ПАТ Укрсоцбанкта [PERSON] було укладено генеральний договір про надання кредитних послуг № 050/27-108, відповідно до умов якого відповідач отримала кошти в сумі 396000 доларів США, в якості забезпечення зобов`язань за яким [PERSON] передала в іпотеку позивачу житловий будинок з підвалом та спорудами, загальною площею 564,8 кв.м., земельну ділянку загальною площею 0,1134 га, на якій розташований вищевказаний будинок, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельну ділянку загальною площею 0,1383 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться за адресою: Вінницька область Вінницький район с. Вінницькі Хутори, вул. Леонтовича, буд. №1. Даний договір іпотеки був посвідчений 24.04.2008 року приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 577 (а.с.13-22, 29-47). В зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, 07.08.2010 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] було видано виконавчий напис за реєстровим №1581 про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: житловий будинок з підвалом та спорудами, загальною площею 564,8 кв.м., земельну ділянку загальною площею 0,1134 га, на якій розташований вищевказаний будинок, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та земельну ділянку загальною площею 0,1383 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, що знаходяться за адресою: Вінницька область Вінницький район с. Вінницькі Хутори, вул. Леонтовича, буд. №1. 09.08.2010 року державним виконавцем ВДВС Вінницького РУЮ [PERSON] було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою накладено арешт на вказане нерухоме майно (а.с.7-8). Ухвалою Замостянського районного суду м. Вінниці від 20.08.2010 року постанову державного виконавця ВДВС Вінницького РУЮ [PERSON] від 09.08.2010 року в частині накладення арешту на нерухоме майно скасовано (а.с.9-12). 26.08.2010 року державним виконавцем ВДВС Вінницького РУЮ [PERSON] було винесено постанову про звільнення майна боржника з під арешту, а саме: житловий будинок з підвалом та спорудами, загальною площею 564,8 кв.м., земельну ділянку загальною площею 0,1134 га, на якій розташований вищевказаний будинок, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 0520681003:02:000:0173 та земельну ділянку загальною площею 0,1383 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0520681003:02:000:0168 (а.с.113-114). Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 24.11.2010 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] від 07.08.2010 року (а.с.115- 119). Як вбачається з оглянутої в судовому засіданні цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі продажу будинку і земельної ділянки, рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 26.03.2008 року визнано дійсним договір купівлі-продажу від 10 вересня 2007 року на жилий будинок та земельну ділянку, загальною площею 0,2517 га, які знаходяться по вул. Леонтовича в с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області, укладений між [PERSON] та [PERSON], а також визнано право власності на ці об'єкти за [PERSON]. Згідно договорів купівлі продажу земельної ділянки від 26.07.2005 року продавцем являється не лише [PERSON], а й [PERSON]. Ухвалою колегії суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області від 22.06.2011 року рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 26.03.2008 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову [PERSON] відмовлено. Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків; згідно ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 цього кодексу; відповідно до ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю; у разі недійсності правочину, кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, тобто провести реституцію. Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених позивачем вимог суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідачів по справі слід стягнути в солідарному порядку судові витрати на користь позивача, які складаються з 51 грн. судового збору.

Outcome: approved