Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-05 00:00:00

11 березня 2011 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Комунальне підприємство «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» про визначення конкретного порядку користування квартирою. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12 вересня 2008 року Святошинською районною у м. Києві державною адміністрацією було видано свідоцтво про право власності на житло, відповідно до якого на праві спільної часткової власності їй, її неповнолітній доньці [PERSON] та відповідачам [PERSON], [PERSON] належить по 1/5 частині квартири [ADDRESS]. Відповідачі проживають в зазначеній квартирі та займають кімнати площею 15,2 кв.м. та 15,1 кв.м. Позивач разом з неповнолітньою донькою проживають в кімнаті площею 14,5 кв.м. На прохання позивачки визначити порядок користування квартирою, поділити особові рахунки та сплачувати за житлово-комунальні послуги окремо відповідачі не погодились, у зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені нею позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явились, повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідач [PERSON] направила до суду свої заперечення, в яких просила суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Представник КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» в судове засідання не з'явився, третя особа направила до суду листа про можливість розгляду справи за відсутності її представника. Суд заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності та співставленні, вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі у зв'язку з наступним. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві приватної спільної власності [PERSON] - 1/5 частина та членам його сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/5 частині кожному, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло виданим на підставі розпорядження органу приватизації Святошинської районної у м. Києві ради № 1349 від 12.09.2008 р. (а.с. 19-копія свідоцтва) Згідно довідки форми № 3 № 105 від 16.02.2011 р., в квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5-копія довідки) З технічного паспорту на квартиру, що знаходиться у власності громадянина [PERSON], вбачається, що квартира складається з трьох житлових кімнат, жилою площею 44,8 кв.м. у тому числі: 1-а кімната - 15,2 кв.м., 2-га кімната 15,1 кв.м., 3-тя кімната - 14,5 кв.м. (а.с. 10-11 копія техпаспорта) В судовому засіданні позивач суду пояснила, що вона разом зі своєю донькою проживає в кімнаті 14,5 кв.м., відповідачі займають кімнати площею 15,2 кв.м. та 15,1 кв.м. Згідно свідоцтва про право власності на житло позивач з донькою є власником 2/5 частини квартири. На кожного мешканця квартири припадає по 11,2 кв.м. житлової площі. Оскільки всі кімнати квартири є ізольованими, не пов'язаними окремими входами з іншими кімнатами та відповідають розміру, встановленому для однієї особи, вважає за можливе виділити в користування їй з донькою ізольовану кімнату площею 14,5 кв.м., [PERSON] кімнату площею 15,1 кв.м., а [PERSON] кімнату площею 15,2 кв.м., всі інші приміщення залишити в спільному користуванні. Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦК України, співвласники майна що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно ч. 2 ст. 369 ЦК України, розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995р. №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" зі змінами й доповненнями від 25 травня 1998р.№15 квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника цієї власності підлягає поділу у натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири, або які можливо переобладнати в такі квартири. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності і співставленні, а також приймаючи до уваги, що в спірній квартирі склався конкретний порядок користування житловою площею, суд вважає, що запропонований позивачем порядок користування квартирою суттєво порушує права відповідача [PERSON], оскільки з технічного паспорта спірної квартири вбачається, що житлова кімната площею 15,2 кв.м. є прохідною. Таким чином, з урахуванням всіх обставин, досліджених у судовому засіданні, наявності обґрунтованих і законних заперечень відповідача [PERSON] на запропонований позивачкою порядок користування жилим приміщенням, відсутність пропозицій [PERSON] щодо іншого варіанту визначення порядку користування квартирою, суд вважає необхідним у задоволенні позовних вимог про виділення позивачці у користування ізольованої кімнати площею 14,8 кв.м. відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed