Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

У липні 2011 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сталь Мастер» про захист прав споживачів, розірвання договору про виготовлення металоконструкції, стягнення збитків і компенсації моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач 08.06.2011р. уклав договір про виготовлення металоконструкції від 08.06.2011р. № 123 з ТОВ «Сталь Мастер» в особі директора [PERSON], відповідно до якого відповідач взяв на себе зобовязання виготовити металевий каркас 6,5*3,0 в строк до 15.06.2011р. Сума договору склала 3000,00 грн., із яких одразу був оплачений аванс у сумі 2000,00 грн. Вказані умови, що випливають з договору відповідачем систематично порушувалися. Відповідач своєчасно взяті на себе зобовязання не виконував. Позивач просив розірвати договір про виготовлення металоконструкції від 08.06.2011р. № 123, стягнути з відповідача 2000,00 грн. матеріального збитку, пеню в розмірі 2340,00 грн., моральну шкоду в сумі 500,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду в розмірі 120,00 грн. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не відомо. Від третьої особи Управління у справах захисту прав споживачів у Миколаївській області надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Відповідно до ухвали суду ведеться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд переходить до наступного. Як слідує із матеріалів справи і пояснень позивача, 08.06.2011р. він уклав договір про виготовлення металоконструкції від 08.06.2011р. № 123 з ТОВ «Сталь Мастер» в особі директора [PERSON], відповідно до якого відповідач взяв на себе зобовязання виготовити металевий каркас 6,5*3,0 в строк до 15.06.2011р. Сума договору склала 3000,00 грн., із яких одразу був оплачений аванс у сумі 2000,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 506 від 08.06.2011р. Позивач вказані умови договору виконав, а саме: сплачено аванс у сумі 2000,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 506 від 08.06.2011р. Відповідачем свої зобовязання не були виконані, а саме: не виконано заказ щодо виготовлення металевого каркасу 6,5*3,0 в строк до 15.06.2011р. У звязку із цим позивач просить суд розірвати договір про виготовлення металоконструкції від 08.06.2011р. № 123, стягнути з відповідача 2000,00 грн. матеріального збитку, пеню в розмірі 2340,00 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання, які взяли сторони на себе при укладенні договору, повинні виконуватися належним чином та відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. У відповідності ч.1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобовязань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» одночасно з стягненням матеріальних збитків, можливе стягнення моральної шкоди. Моральна шкода виражається у спричиненні позивачу моральних страждань, які виникли і виразилися у наступному: відповідач гарантував своєчасне виготовлення і установку каркаса металевого, а в дійсності робота не виконана; відповідач грубо ігнорує права позивача як споживача; у звязку з невиконанням відповідачем робіт відповідно до договору позивач та його сімя відчуває дискомфорт, що впливає на емоційному стані та здоровї; позивач змушений був звертатися до державних органів за захистом своїх прав, зокрема до Ленінського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області, Управління у справах захисту прав споживачів у Миколаївській області. Позивач оцінює моральну шкоду в сумі 500,00 грн. Враховуючі вищевикладене суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та підлягаючими задоволенню Відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» та ч. 10 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», позивач звільняється від сплати судового збору. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у розмірі 120 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved