Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеною позовною заявою, де вказала, що 26 липня 1986 року уклала шлюб з відповідачем, актовий запис № 11. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя не склалось, оскільки в них різні погляди на життя, що унеможливлює подальше сімейне життя. Шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, оскільки з грудня 2009 року проживають окремо, разом не ведуть спільного господарства. Спору про поділ майна між сторонами не існує. Позивач просив постановити рішення, яким шлюб укладений між нею та відповідачем розірвати. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач по справі в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд, вислуховши сторін, дослідивши письмові матеріали, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 26 липня 1986 року між позивачем по справі та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано Красінською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 11 (а.с. 4). Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей немає, про що не заперечувалось сторонами в ході судового засідання. Сторони разом не проживають з грудня 2009 року, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні відносини. Причиною припинення шлюбних відносин та розпаду сім'ї стала втрата почуття любові та взаємоповаги, взаємне небажання підтримувати сімейні стосунки, в наслідок чого між сторонами почали виникати постійні сварки та скандали, роблячи подальше спільне проживання єдиною сім'єю не можливим. Сторони миритися не бажають та наполягають на розірванні шлюбу. Майновий спір відсутній. Суд не застосовує положення ст. 111 СК України, оскільки в судовому засіданні було зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, почуття любові та взаємоповаги зникло, а подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких підстав, коли судом встановлено, що шлюб між подружжям існує лише формально, шлюбні відносини та ведення спільного господарства між ними припинено, зберегти їх сім'ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, суд вважає, що позов підлягає задоволення, а шлюб, зареєстрований 26 липня 1986 року Красінською сільською радою Криворізького району Дніпропетровської області, актовий запис № 11 розірванню. На підставі ст. ст. 104, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved