Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищенаведеним позовом до відповідачів в якому, посилаючись на те що, відповідач 1 01.12.2009 року отримав у нього грошові кошти в борг в розмірі 9000 доларів США та зобовязався повернути їх до 10.04.2010 року чого не зробив. За кожний день затримки повернення боргу повинен сплатити 0,5 % від суми заборгованості. Крім цього, з метою забезпечення виконання зобов'язання позивач та відповідач 2 уклали договір поруки від 05.04.2010 року за умовами якого, відповідач 2 поручився за зобов'язанням відповідача 1, у випадку неповернення останнім сплати наявну суму боргу чого не зробив. Крім цього, у звязку із порушенням грошового зобовязання останніми, позивач зазнав моральної шкоди розмір якої оцінив у 10000 грн. Таким чином, просить суд стягнути з відповідачів солідарно на його користь 233643,15 грн. боргу із штрафними санкціями та 10000 грн. моральної шкоди. Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав заяву в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності і не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись неодноразово належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Заперечень проти позову не надали, явку представника не забезпечили, заяви про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини. 01.12.2009 року позивач надав відповідачу 1 грошові кошти в борг у сумі 9000 доларів США із строком повернення 10.04.2010 року, що підтверджується договором позики від 01.12.2009 року (а.с.5) та розпискою від 01.12.2009 року (а.с.6). Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. (ч.1,4 ст. 1049 ЦК України). Станом на день звернення позивачу до суду відповідач 1 суму боргу не повернув чим порушив свої зобов'язання перед позивачем. З метою забезпечення виконання відповідачем 1 свого грошового зобов'язання перед позивачем між останнім та відповідачем 2 05.04.2010 року було укладено договір поруки (а.с.7) за умовами якого останній, поручився за виконання грошового зобов'язання відповідача 1 перед позивачем в тому ж розмірі, що й відповідач 1. Частиною 1 ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. (ч.1,2 ст. 554 ЦК України). У звязку із простроченням виконання своїх зобовязань відповідачами позивач направив на їхню адресу письмову вимогу, в якій просив сплати суму неповернених грошових коштів та штрафні санкції у звязку із їх неповерненням у добровільному порядку. Вказана вимога позивача відповідачами була проігнорована. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що позивач виконав всі умови договору позики належним чином, а відповідачі ухиляються від виконання взятих на себе кредитним договором зобовязань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов договорів. Отже сума неповерненого боргу становить 9\~000 доларів США, що згідно курсу НБУ на день звернення до суду складає 71890,2 грн. та має бути солідарно стягнута із відповідачів на користь позивача. Пунктом 3 договору позики визначено, що у випадку прострочення повернення суми боргу відповідач 1 повинен виплатити позивачу штраф у розмірі 0,5 % від фактичної суми боргу за кожен день прострочення. Як вбачається із наданих позивачем розрахунків відповідачі станом на 03 липня 2011 року прострочили строк виконання свого зобов'язання на 450 днів. 0,5 % від суми боргу (9000 доларів США) становить 45 доларів. Отже, суд приходить до висновку про те, що розрахунок штрафних санкцій, який був наданий позивачем є вірним, а загальна сума санкцій становить 20\~250 доларів США, що згідно курсу НБУ на день звернення до суду складає 161\~752, 95 грн. та має бути солідарно стягнута із відповідачів на користь позивача. Разом із цим, вимога позивача щодо стягнення із відповідачів на його користь 10\~000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди на думку суду задоволенню не підлягає оскільки позивач не довів ті обставини, на які він посилається щодо визначення розміру моральної шкоди. Не надав відповідних доказів та не зазначив розрахунку, щодо визначення її розміру. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст. 88 ЦПК України). На підставі викладеного,

Outcome: partial