Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 25.10.2003 р. померла його мати [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме, частину житлового будинку № 15 по вул..Примакова в м.Біла Церква та на частину земельної ділянки площею 0,1338 га, з якої для будівництва та обслуговування жилого будинку 0,1000 га та ведення особистого селянського господарства 0,0338 га, що розташована в м.Біла Церква, вул..Примакова, 15. Згідно заповіту частину жилого будинку успадкував син позивача [PERSON], а на належну померлій [PERSON] частину земельної ділянки біля будинку свідоцтво про право на спадщину не видавалося. Чоловік спадкодавця батько позивача [PERSON] від одержання обов»язкової частки у спадщині відмовився, на спадкову частину земельної ділянки не претендує, інших спадкоємців першої черги немає. Позивач звернувся до Першої [PERSON] міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на підставі того, що він повинен був у 6-місячний строк звернутися до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини. Позивач просить суд встановити факт прийняття ним спадщини після смерті матері [PERSON], оскільки він фактично вступив у володіння і користування спадковим майном, а також визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1\\2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку площею 0,1000 га та ведення особистого селянського господарства площею 0,0338 га, що розташована в м.Біла Церква, вул.Примакова, 15. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] міська рада та третя особа Перша [PERSON] міська державна нотаріальна контора представників до суду не направили, від них надійшли заяви з проханням розглядати справу у відсутність їх представників на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення позивача, покази свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи. прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.10.2003 р. померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме, 2\\3 частини житлового будинку № 15 по вул..Примакова в м.Біла Церква та 1\\2 частину земельної ділянки площею 0, 1338 га, з якої для будівництва та обслуговування жилого будинку 0,1000 га та ведення особистого селянського господарства 0,0338 га, що розташована в м.Біла Церква, вул..Примакова, 15. Співвласником вказаної земельної ділянки є чоловік померлої [PERSON] Дані обставини встановлені з копії свідоцтва про смерть, копії Державного акту про право приватної власності на землю, виданого 28.03.2003 р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 1261. З матеріалів спадкової справи вбачається, що на належну їй частину жилого будинку [PERSON]В 04.09.2002 р. склала заповіт на користь онука [PERSON], [INFO], який на момент смерті бабусі був неповнолітнім, заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори подавав його батько позивач [PERSON], як законний представник неповнолітньої особи. Встановлено, що 02.11.2004 р. [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2\\3 частини житлового будинку по вул.Примакова, 15. По справі встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є син позивач [PERSON] та чоловік [PERSON], який від одержання обов»язкової частки у спадщині відмовився. З матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] ніяких інших заяв щодо спадкового майна до нотаріальної контори не подавав. Позивач просив суд встановити факт прийняття спадщини після смерті матері та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на 1\\2 частину вищевказаної земельної ділянки, вказуючи на те , що він фактично прийняв спадщину, оскільки після смерті матері він утримує вказаний будинок, сплачує комунальні послуги, користується земельною ділянкою тощо. Оскільки спадщина відкрилася до набрання чинності Цивільним кодексом України в редакції 2003 р., застосуванню підлягають норми Цивільного кодексу Української РСР в редакції 1963 р. \\ з наступними змінами та доповненнями\\. Згідно ст.537 ЦК Української РСР в ред.1963 р. частина майна, що залишилася не заповіданою, розподіляється між спадкоємцями за законом, закликаними до спадкоємства в порядку статей 529-533 цього Кодексу. Статтею 529 ЦК Української РСР в ред..1963 р. було визначено коло спадкоємців за законом першої черги діти, дружина і батьки померлого. Згідно ст.548 ЦК Української РСР в ред..1963р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. А відповідно до ст.549 ЦК Української РСР в ред..1963 р. дії , що свідчать про прийняття спадщини : 1\\ якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном ; 2\\ якщо він подав державнй нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом щести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до діючих станом на момент відкриття спадщини рекомендацій, викладених в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду УРСР № 4 від 24.06.1983р. « Про практику розгляду судами України справ про спадкування», якщо у передбачений ст.549 ЦК Української РСР шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач вступив в управління або володіння спадковим майном або його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання права на спадкове майно, а не про продовження пропущеного строку. Оцінивши всі надані позивачем докази, суд прийшов до висновку, що позивач довів , що він фактично вступив в управління спадковим майном- спадковою земельною ділянкою. Про це свідчать наступні обставини : позивач з 1993 року і до теперішнього часу проживав і був зареєстрований в [INFO], де на момент смерті проживала і спадкодавець [PERSON] ; позивач поховав матір і після її смерті утримував в належному стані житловий будинок і земельну ділянку біля нього, в даний час доглядає непрацездатного батька [PERSON], який проживає з ним за цією ж адресою. А тому суд вважає за необхідне визнати за позивачем право власності на 1\\2 частку земельної ділянки площею 0,1338 га, з якої для будівництва та обслуговування жилого будинку 0,1000 га та ведення особистого селянського господарства 0,0338 га, що розташована в м.Біла Церква, вул..Примакова, 15, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON]. Слід зазначити, що батько позивача [PERSON] в своїй заяві до суду підтримав позов і просив його задовольнити, підтвердив, що земельна ділянка біля будинку належала їм з покійною дружиною пополам. На підставі викладеного,

Outcome: approved