Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-22 00:00:00

Позивач у травні 2011 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 26.10.2009 р. надав відповідачці позику у розмірі 685.000,00 грн., а також 40.000,00 доларів США, що на час подання позову за курсом НБУ складає 319.348,00 грн., яку остання зобов’язалася повернути до 26.03.2010 р., зі сплатою відсотків у розмірі 29.000,00 грн. на місяць. Втім відповідачка свої зобов’язання за договором позики не виконала, що дає позивачеві право вимагати повернення позики з урахуванням індексації згідно індексу інфляції, виплати на його користь суми боргу за процентами передбаченими умовами договору та 3% річних. На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з відповідачки на його користь 1.004.348,00 грн. боргу, 551.000,00 грн. суми боргу за процентами по договору позики, індексацію згідно індексу інфляції 118.382,84 грн., 3% річних від простроченої суми та судові витрати. Позивачем надана заява про розгляд справи за його відсутності, у якій позов підтриманий (а.с. 18). Відповідачка до суду не з’явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем проживання (а.с.17), що згідно ст. ст. 197, 224 ЦПК України є підставою для вирішення справи без її участі у заочному порядку. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 26.10.2009 р. між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був укладений договір позики, за яким остання отримала суму у розмірі 685.000,00 грн., а також 40.000,00 доларів США, що на час подання позову за курсом НБУ складає 319.348,00 грн., яку зобов’язалася повернути у період до 26.03.2010 р., зі сплатою відсотків у розмірі 29.000,00 грн. на місяць. (а.с. 6). Як вбачається з письмових доказів у матеріалах справи отримана сума позики відповідачем повернута не була. Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку про те, що між сторонами виникли правовідносини позики, врегульовані положеннями ст. ст. 1046-1050 ЦК України, а також загальними нормами зобов’язального права. У цих правовідносинах відповідачем був порушений його обов’язок у визначений угодою строк повернути отриману суму, встановлений ст. ст. 526, 1049 ЦК України, тим самим було порушене право позивача на своєчасне отримання наданої ним позики. Згідно ст. 16 ЦПК України одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов’язку в натурі. Згідно ст. 533 ЦК України, грошове зобов’язання повинне бути виконане у гривнях, а у випадку визначення грошового еквіваленту в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Згідно ст. ст. 536, 1048 ЦК України, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов’язаний сплачувати проценти, а позикодавець має право на одержання від позичальника процентів за користування позикою, розмір яких може бути визначений договором. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що відповідачка, отримавши позику та зобов’язавшись повернути її у встановлені строки, свої зобов’язання не виконала, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, втім такими, що підлягають частковому задоволенню. Так, позов в частині стягнення суми позики підлягає задоволенню у повному обсязі у розмірі 685.000, 00 грн. + (40.000, 00 доларів США х 7,9837 грн./долар США) = 1.004.348, 00 грн. В той же час вимоги в частині стягнення індексації відповідно до індексу інфляції є частково обґрунтованими, оскільки частина суми боргу була отримана в іноземній валюті, а отже інфляція гривні на неї не впливає. Виходячи з наведеного вимоги у цій частині підлягають частковому задоволенню шляхом нарахування такої індексації лише на гривневу частину боргу, а саме у розмірі 685.000, 00 грн. х 10,3% = 70.555, 00 грн. Позовні вимоги в частині стягнення процентів у розмірі 551.000, 00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, при цьому не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки 3% річних, оскільки згідно ст. 625 ЦК України такі кошти стягуються лише утому випадку, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають присудженню позивачеві з відповідача судові витраті у справі. На підставі викладеного,

Outcome: partial