Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-13 00:00:00

02 листопада 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до приватного підприємця [PERSON] Ю,М. про захист прав споживача,посилаючись на те, що 11 квітня 2011 року він уклав з відповідачем договір купівлі-продажу та надання послуг на суму 3400грн.Відповідно до умов договору відповідач взяв на себе зобовязання протягом 30 робочих днів з моменту підписання договору виготовити та доставити на його адресу меблі ,за що нею було передано відповідачу 2380грн в якості передоплати. Вказаний договір відповідачем не виконаний,він ухиляється від його виконання,тому позивачка просить суд стягнути на її користь сплачену суму авансу 2380 та у відшкодування моральної шкоди 500грн. Позивач подав суду заяву про слухання справи у її відсутність,позовні вимоги підтримує в повному обсязі,просить винести заочне рішення у справі. Відповідач у справі [PERSON] судове засідання не зявився,про день слухання справи належним чином повідомлений,зі згоди позивача розгляд справи проведено в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи суд вважає,що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Матеріалами справи підтверджено,що 11 квітня 2011 року позивач уклав з відповідачем договір купівлі-продажу та надання послуг на суму 3400грн.Відповідно до умов договору відповідач взяв на себе зобовязання протягом 30 робочих днів з моменту підписання договору виготовити та доставити на його адресу меблі ,за що ним було передано відповідачу 2380грн в якості авансу/передоплата по договору/.Вказаний договір відповідачем не виконаний,він ухиляється від його виконання Згідно п.5.1.укладеного договору між сторонами від 25 травня 2011 року у випадку порушення .що виникають з даного договору винна у порушенні зобовязань сторона несе відповідальність визначену цим договором та чинним в Україні законодавством. Суд вважає що сума авансу по невиконаному відповідачем договору підлягає стягненню на користь позивача. Обговорюючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд враховує те, що відповідно до ст.4 Закону України Про захист прав споживачіввід 12 травня 1991 року № 1023-Х11 з послідуючими змінами та доповненнями, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування, безпеку продукції, необхідну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент; відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою продукцію або продукцією неналежної якості, а також майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної для життя і здоров'я людей продукцією у випадках передбачених законодавством. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON]моральної шкоди в розмірі 500грн задоволенню не підлягають, так як п.5 ст.4 Закону України Про захист прав споживачівпередбачено право споживачів на відшкодування моральної шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією, у випадках передбачених законодавством,що по даному спору відсутнє. Вирішуючи питання про судові витрати по справі суд приходить до висновку, що з [PERSON] слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 188,20грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial