Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просила змінити договір найму житлового приміщення, а саме квартири [ADDRESS]; передати їй в користування кімнати площею 21,8 кв.м та 12 кв.м та відкрити на них особовий рахунок; відповідачу передати в користування кімнату житловою площею 11 кв.м та відкрити на його ім’я окремий особовий рахунок. Кухню, коридор, ванну кімнату та туалет залишити у спільному користуванні. В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалась на ст. 104 ЖК України. У судовому засіданні позивач вимоги позову підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Адвокат позивача вважала позов таким, що підлягає задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач проти задоволення позову заперечував, вважав його таким, що не підлягає задоволенню, оскільки він вселився в квартиру як член сім’ї, жодної домовленості між ним та [PERSON] щодо зняття його з реєстрації або ж щодо порядку користування квартирою не існувало. Така зміна договору найму житлового приміщення порушує його право користування квартирою, оскільки на даний момент з дружиною [PERSON] займає кімнати 21,6 кв. м та 12,10 кв.м., йому виділяється кімната значно меншою площею, яка йому належить в даній квартирі. Третя особа проти задоволення позову заперечувала з тих же підстав, що і відповідач. Квартирно-експлуатаційний відділ надав погодження на відкриття другого особового рахунку в квартирі [ADDRESS]. Однак, представник до судового засідання не з’явився. Представник Будинкоуправління №1 КЕВ просив про розгляд у його відсутність, посилаючись на те, що вирішення даного питання не входить до його компетенції. Представник Виконавчого комітету Миколаївської міської ради у судове засідання не з’явився, заперечень проти позову не надав. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності вказаних осіб. Обставини справи, встановлені судом. [PERSON]П є основним квартиронаймачем трикімнатної квартири [ADDRESS], житловою площею 46,8 кв.м, яку отримала за ордером № 37 від 17.02.1992 року. ( за ордером житлова площа складає 41,9 кв.м). 06.09.2002 року в даній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] в якості члена сім’ї за згодою [PERSON] Квартира не приватизована. [PERSON] проживає в квартирі , однак в ній не зареєстрована. Актом від 16.06.2011 року, складеного працівниками Будинкоуправління №1 КЕВ м. Миколаєва у присутності [PERSON] та [PERSON], квартира №107 по ПГС 95 в м. Миколаєві складається з трьох кімнат житловою площею 21,6 кв.м, 12.10 кв. м , які є суміжними, та 13.1 кв.м, а також ванної кімнати площею 2,6 кв.м, туалету –1 кв.м, кухні –7,7 кв.м, та лоджії на дві кімнати площею 12,10 кв.м та 13,1 кв.м з одним виходом із кімнати площею 13,1 кв.м, розміром 5 м*2,5 м, та коридора, площею 8,3 кв.м, про що склали відповідний план. Таким чином, житлова площа квартири складає, згідно вказаного вище акту та плану, 46,8 кв.м, що не відповідає розміру житлової площі, вказаної в ордері (41,9 кв.м). Згідно зі ст. ст. 64, 65 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім’ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Відповідач вселився в жиле приміщення як член сім'ї наймача, з дозволу наймача, набув рівного з наймачем права користування жилим приміщенням, підтримує квартиру у належному стані, здійснював ремонт в квартирі. За такого, [PERSON] як член сім'ї наймача користується нарівні з наймачем усіма правами і несе усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Доказів які б спростовували вище викладене, позивачем не надано. На момент вселення у квартиру [ADDRESS], [PERSON] в квартирі проживала та була зареєстрована [PERSON], угоди про порядок користування жилим приміщенням між сторонами не укладалось, що підтверджується поясненнями сторін. Іншого не встановлено і з пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] На даний час у користуванні [PERSON] знаходиться кімната житловою площею 13,1 кв.м, у [PERSON]А та його дружини [PERSON] в користуванні знаходяться кімнати житловою площею 21,6 кв.м та 12,10 кв.м. Згідно ч. 1,2 ст. 104 ЖК України передбачено, що член сім’ї наймача вправі вимагати, за згодою інших членів сім’ї, які проживають разом з ним укладення з ним окремого договору найму, якщо житлову площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам ст. 63 ЖК України. У разі відмовлення членів сім’ї дати згоду на укладення окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладенні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Відповідно до ст. 63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі, частина кімнати або кімната, зв’язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо). Розмір жилої площі, яка приходиться на кожного члена сім’ї визначається шляхом ділення загальної житлової площі на кількість членів сім’ї, які постійно проживають в ній, та мають самостійне право на житлову площу. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] належить по 23,4 кв.м кожному (46,8 /2). За такого, виділ у користування [PERSON] кімнати площею 13,1 кв.м є значним погіршенням його житлових умов. Відкриття особового рахунку на суміжні кімнати не відповідає вимогам ст. 63 ч. 2 ЖК України. Наявність згоди про порядок користування житловим приміщенням суд може взяти до уваги при розгляді спору, однак, це не означає що у всіх випадках воно є обов’язковим для суду. При зміні договору найму суд враховує домовленість досягнуту між наймачем та членами його сім’ї про порядок користування житловим приміщенням, але не встановлює такого порядку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що порядок користування житловим приміщенням між сторонами на момент вселення [PERSON]А не був встановлений. Вказане підтверджується поясненнями сторін та матеріалами справи. Пояснення свідка [PERSON] щодо наявності домовленості про вселення [PERSON] в одну кімнату не можуть бути підтвердженням досягнутої домовленості про порядок користування житловими приміщеннями, оскільки спростовуються поясненнями позивача про те, що на момент вселення між нею та сином були дружні стосунки, та сторони сумісно користувались всією квартирою. Враховуючі санітарні та технічні вимоги, суд приходить до висновку про неможливість укладення декількох договорів найму. Так, в результаті розподілу, виходячи з планування квартири, будуть створені незручності в користуванні як жилими так і підсобними приміщеннями: вікна кімнати 12,10 кв.м виходять на лоджію, вихід на яку знаходиться в кімнаті 13,1 кв.м , що є неможливим при склавшихся неприязнених відносинах між сторонами. Окрім того, санвузол та ванна є малометражними, та, в наслідок розподілу, виходячи з планування квартири, будуть створені незручності в їх користуванні, та не будуть відповідати санітарним нормам (2,6 кв.м; 1кв.м). Судом роз’яснювалось сторонам можливість пред’явлення вимоги про розподіл житлових приміщень. Однак, даним процесуальним правом сторони не скористувались, що не позбавляє права в подальшому звернутись до суду з відповідним позовом. Окрім того, свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що домовленості щодо порядку користування квартирою між сторонами не було, [PERSON] особисто запропонувала відповідачу та його дружині проживати у спірній квартирі. Однак, з часом відносини між сторонами погіршились з невідомих причин. Твердження позивачки про те, що згоди на постійне проживання [PERSON] вона не надавала, спростовується довідкою Будиноуправління №1 КЕВ від 27.05.2011 року №411, згідно якої зареєстрований 06.09.2002 року на підставі заяви та погодження [PERSON] Окрім того, подача даного позову підтверджує визнання [PERSON] право користування [PERSON] даною квартирою в порядку ст.ст. 64,65 ЖК України. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed