Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк» звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 70136 від 07.06.2007 року в розмірі 14740,00 дол.США, а також судові витрати по сплаті судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 1294 грн. 87 коп. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 07 червня 2007 року між АТ «Український інноваційний банк» від імені якого діє Дрогобицька філія ПАТ «Укрінбанк» правонаступником якого є ПАТ «Укрінбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 70136., згідно якого Банк надав [PERSON] кредит на споживчі цілі в сумі 8000 дол.США з кінцевим терміном погашення 06.06.2010 року. Додатковим договором № 1 від 06.03.2008 року до кредитного договору № 70136 від 07.06.2007 року збільшено суму кредиту до 15500 дол.США. Відповідно до п.3.2.5 кредитного договору № 70136 [PERSON] за користування кредитом сплачуватиме відсотки у розмірі 12,5% річних, такі відсотки нараховувались на фактичну суму заборгованості за кредитом. Згідно п.3.2.6 договору за обслуговування кредиту позичальник сплачує комісію в розмірі 0,2% від фактичної суми заборгованості за кредитним договором. В порушення умов договору, відповідач свої зобовязання у частині повернення кредиту та сплати відсотків не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 31 травня 2011 року складає 14740,10 дол.США. Відповідно до умов договору, при порушенні строків погашення кредиту або сплати процентів за користування коштами позичальник додатково сплачує пеню за кожен день прострочення платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплачених вчасно сум за кожен день прострочення платежу. Оскільки відповідачем порушено умови договору і він не бажає добровільно виконати ці умови, то в них виникла необхідність звернутися з даним позовом в суд. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні зменшив позовні вимоги оскільки відповідачем частково погашено борг, і просив стягнути 12743,07 дол.США заборгованості за кредитним договором та судові витрати, змінені позовні вимоги, просить задоволити. Відповідач [PERSON] в дане судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Однак в попередніх судових засіданнях - позов визнав, тільки хотів ще врегулювати певні питання з Банком. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено і сторонами не оспорювалось, що 07 червня 2007 року між АТ «Український інноваційний банк» від імені якого діє Дрогобицька філія ПАТ «Укрінбанк» правонаступником якого є ПАТ «Укрінбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 70136., згідно якого Банк надав [PERSON] кредит на споживчі цілі в сумі 8000 дол.США з кінцевим терміном погашення 06.06.2010 року. Додатковим договором № 1 від 06.03.2008 року до кредитного договору № 70136 від 07.06.2007 року збільшено суму кредиту до 15500 дол.США, зі сплатою відсотків 12,5% річних. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. На даний час Акціонерне товариство «Український інноваційний банк» перейменовано в Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк». Відповідно до п.1.2 Статуту Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк», банк виступає правонаступником усіх прав та обовязків Акціонерного товариства «Український інноваційний банк» (протокол №2 від 10 грудня 2010 р.) було змінено на публічне акціонерне товариство та який було перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Український інноваційний банк». Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Як передбачено ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом. За умовами Кредитного договору Банку надається право, у разі невиконання відповідачем умов Кредитного договору, примусово стягнути всю нараховану заборгованість за Кредитним договором. За правилом статті 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У відповідності з положенням частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Вищевикладені норми цивільного законодавства, а також умови договору між сторонами, які відповідають їм, дають суду законні підстави для задоволення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до п.14 Постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення у цивільній справі» у разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Станом на день ухвалення рішення офіційний курс гривні до 1 долара США становив 7,9899 грн. Отже, сума загальної заборгованості по кредиту становить 12743,07 доларів США * 7,9899 грн. = 101815 грн. 85 коп. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. ст. 79, 81, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені Банком судові витрати, що підтверджуються платіжними дорученнями. Враховуючи наведене та

Outcome: approved