Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування КРА ЗМР про визначення місця проживання малолітньої дитини, посилаючись на те, що з відповідачем він перебував у шлюбі, рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.10.2004 р. шлюб розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу відділом РАЦС Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя зроблено запис за № 152. Від спільного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу проживав з матірю. 20.03.2010 р. [PERSON] прийшов до позивача за місцем його проживання та пояснив йому, що у нього виник конфлікт із матірю, вона вигнала його з дому та відправила жити до батька. Пояснив, що конфлікт виник на побутовій підставі, що подібні конфлікти виникають вже не вперше, оскільки мати заставляє його доглядати за малолітнім братом, із-за цього він не встигає вчити уроки. Мати йому уваги не приділяє, веде себе по відношенню до нього агресивно. Позивач відвідав школу, в якій навчається його син, та від вчителів дізнався, що [PERSON] пропускає уроки, оскільки доглядає дома брата. Вважає, що він може забезпечити сину гармонійні та стабільні умови життя, син хоче жити з ним. Таким чином позивач вважає, що дитина повинна мешкати з ним за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні позивач посилаючись на обставини, викладені у позові, на позовних вимогах наполягає і просить суд їх задовольнити у повному обсязі. Крім цього позивач [PERSON] суду пояснив, що з 20.03.2010 р. і по теперішній час син [PERSON] мешкає разом з ним та його сім`єю. [PERSON] та його дочка від другого шлюбу потоваришували, у них є окрема кімната зі всіма необхідними речами, компютер, одяг. За цей час його мати ніякої активності по відношенню до дитини не проявила, лише двічі приходила до сина, іноді дзвонила, вихованням дитини не цікавилася. Відповідач категорично відмовилася прийти до школи на лінійку першого вересня, на випускний, хоча її запрошувала класний керівник [PERSON]. Сина він не тримає, він сам хоче проживати з ним, до матері повертатися не хоче. Позивач пояснив, що належним чином дбає про дитину, слідкує за його здоровям, освітою. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позицію [PERSON], підкреслив, що позивач ні в якому разі не заперечує щоб відповідач спілкувалася з дитиною та приймала участь у догляді та вихованні сина, бо вважає, що дитині потрібні обидва батьки. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. За клопотанням позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні 03.12.2010 р. відповідач позов не визнала та пояснила суду, що вона перебувала у шлюбі з позивачем по справі, від спільного браку вони мають сина - [PERSON], який після розірвання шлюбу з колишнім чоловіком залишився проживати з нею. На даний час вона створила іншу сім`ю та у неї народилася друга дитина. Другий чоловік добре ставився до її сина від першого шлюбу, забезпечував всіма необхідними речами. Позивач тривалий час сином не цікавився, аліменти не сплачував. На всі її звернення до позивача стосовно надання грошових коштів, потрібних на утримання, навчання, оздоровлення дитини [PERSON] відмовляв, посилаючись на їх відсутність. Тому вона була інколи вимушена оставляти [PERSON] дома доглядати за молодшим братом, для того щоб більше працювати, але це було у виключних випадках. Коли позивач відмовив їй у проханні надати кошти для того, щоб найняти [PERSON] репетитора по математиці та англійської мові, вона вирішила на десять днів, під час шкільних канікул сина, відправити [PERSON] пожити до батька, щоб [PERSON] або сам займався з дитиною по цім предметам або надалі найняв сину репетитора. Однак син після того як начав жити у батька не захотів повертатися до неї, зазначаючи, що у батька є компютер, він купив йому мобільний телефон, новий одяг. На думку відповідача позивач підкупив дитину, оскільки коли син жив з нею, вона хоча и дарувала йому подарунки, але це були потрібні речі. Зазначила, що останній раз вона особисто спілкувалася з сином 31 серпня 2010 року, сказала йому збирати речі та повертатися до дому, але син відповів, що батько його не відпустить, але він сам вирішить с ним це питання, а поки що попросив її йому не дзвонити, оскільки батько заборонив йому спілкуватися з нею. Оскільки вона вважає свого сина самостійною та грамотною людиною, вона більш його не турбувала, цікавилася про [PERSON] у його вчителя, коли зустрічала її на вулиці. Прийти до сина до школи на свята вона не мала можливості у звязку з робочим навантаженням. Син кілька раз сам приходив до неї на роботу, вона купляла йому продукти харчування. Оскільки вона від сина дізналася, що позивач подав до суду вищезазначений позов, вона вирішила, що це питання повинен вирішити суд. Представник третьої особи пояснила суду, що під час участі у розгляді зазначеної цивільної справи, органом опіки та піклування Коммунарської районної адміністрації Запорізької міської ради було зроблено висновок щодо розвязання спору про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] Для цього вивчено надані сторонами докази, обстежені житлово-побудові умови за місцем проживання дитини та його батьком. Обстежити житлово-побутові умови матері дитини [PERSON] не вдалося, у звязку з тим, що вона заперечую проти обстеження. Встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO], проживає з батьком за адресою: [ADDRESS] з березня 2010 року. Дитина навчається у пятому класі гімназії № 8 м. Запоріжжя. З березня 2010 року дитиною опікується, утримує та виховує батько. Матеріально-побутові умови задовільні, в родині створені необхідні умови для розвитку та відпочинку дитини. Дитина відповідає прихильністю до батька та бажає з ним проживати. Батько належно виконує свої батьківські обовязки по відношенні до свого сина. В інтересах дитини представник органу опіки та піклування Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради вважає доцільним визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], вислухавши думку малолітнього [PERSON], перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого відділом РАЦС Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя 14.12.2004 р., шлюб між сторонами по справі розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис № 532. Від шлюбу народився син - [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу батьків проживав з матірю. 20.03.2010 року між відповідачем та її сином виник конфлікт, після якого він прийшов до батька та став проживати разом з ним та його сім`єю. 23.03.2010 року [PERSON] звернувся до служби у справах дітей Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради із заявою про проведення перевірки умов проживання та навчання його сина по місту проживання його матері - [PERSON] Відповідно до листа начальника служби за № Б-75 від 21.04.2010 р. спеціалістом служби у справах дітей КРА ЗМР [PERSON] було розяснено про правові наслідки у разі невиконання нею обовязків щодо утримання, навчання та виховання малолітнього сина [PERSON] Між сторонами виник спір щодо встановлення місця проживання дитини, після чого батько дитини звернувся до суду з позовом. Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 2 ст. 161 СК України суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто немає самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Судом достовірно встановлено, що позивач приймає активну участь у догляді та вихованні дитини, належним чином виконує свої батьківські обовязки. [PERSON] з 20.03.2010 року до теперішнього часу проживає в [INFO]. У нього є окрема кімната з необхідними речами для його розвитку і навчання, до яких він вже звик, тому на думку суду переїзд дитини до іншого жилого приміщення буде для нього психологічною травмою. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожен окремо, пояснили суду, що з березня 2010 року по теперішній час [PERSON] мешкає разом із батьком за адресою: [ADDRESS]. Дитина доглянута, добре навчається у школі, має всі необхідні для життя та розвитку речі. На сина позивач ні якого тиску по відношенню до відповідача не оказує, [PERSON] подобається жити з батьком. Матір дитини бачили один-два рази у дворі будинку. Малолітній [PERSON] надав суду відповідь, що він бажає проживати з батьком. При вирішенні спору суд приймає до уваги висновок органу опіки і піклування про доцільність встановлення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] разом з батьком і вважає його обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи. Крім того суду не надано доказів того, що позивач створює перешкоди для спілкування матері із дитиною, тому встановлення місця проживання дитини разом з батьком не може негативно вплинути на реалізацію своїх прав матірю дитини щодо її виховання, догляду та спілкування. Таким чином суд вважає позов законним, обґрунтованим та підлягаючим задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved