Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-21 00:00:00

06.04.2011 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей [PERSON], 07.12.1995 р.н, та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 4000,00 гривень щомісячно на кожного, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей у добровільному порядку не надає, хоча його діти, які проживають з позивачкою та утримується лише за її рахунок потребують такої допомоги, у звязку з чим змушена звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів. Крім того позивачка просить стягнути з відповідача аліменти за минулий період, з січня 2010 року по день подання позовної зяави в розмірі 120 000,00 грн. Під час розгляду справи представник позивача надала зяаву про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення заборгованості по аліментах до 60\~000,00 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, з урахуванням зяави про їх зменшення від 22.11.2011 р. та просила про їх задоволення з підстав викладених в позовній заяві Відповідач та його представник в судовому засіданні з позовними вимогами не погодилися в частині стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, оскільки відповідач має постійний заробіток, що півдтверджується довідкою про заробітну плату з постійного місця роботи, а також в частині стягнення аліментів за минулий період, з січня 2010 року, оскільки він за весь період окремого проживання з позивачкою після розірвання шлюбу, включаючи період з січня 2010 року неодноразово відвідував доньок та надавав грошові кошти на їх утримання та оздоровлення. Відповідно до вимог ст. ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, батьки зобовязанні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки і сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом. Аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Вислухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 75 Сімейного кодексу України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 31 січня 2006 року був розірваний (актовий запис № 65), та від якого подружжя має двох дітей [PERSON], 07.12.1995 р.н, та [PERSON], [INFO] Судом також встановлено, що діти проживають з позивачкою. Відповідач матеріально дітей підтримує, згідно з усною домовленістю з позивачкою надає грошові кошти на їх утримання та оздоровлення. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище позивачки та відповідача, та інші обставини, що мають істотне значення, зокрема те, що на час вирішення спору судом діти утримуються не лише за рахунок матері, батько також бере участь у їх утриманні. Крім того суд не вбачає підстав для стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, оскільки підставою для визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, відповідно до вимог ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України є відсутність постійного доходу або постійного місця роботи, платник не може підтвердити постійність та розмір свого постійного заробітку, тощо. В інших випадках застосовується визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України. Наявність у відповідача постійного заробітку підтверджується довідкою про заробітну плату з постійного місця роботи, що дозволяє стверджувати про необгрунтованість вимог позивача в частині визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Також суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення аліментів за минулий період починаючи з січня 2010 року, оскільки поясненя позивачки стосовно неодноразових звернень до відповідача стосовно отримання коштів на утримання дітей та стосовно її необізнаності щодо місця проживання відповідача не знайли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються поясненнями відповідача про те, щовідповідач на особисте прохання позивачки надавав відповідні нотаріально посвідчені дозволи на виїзд дітей за кордон на відпочинок. Вказане свідчить про те, що позивачка була обізнана про місце проживання відповідача, про засоби зв"язку з ним та фактично отримувала від нього грошові кошти на утримання та оздоровлення дітей Виходячи з наведеного, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання дітей у розмірі по 1/4 частині з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення кожною з них повноліття. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача в доход держави. У відповідності до вимог ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial