Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-26 00:00:00

У вересні 2011 року ПАТ КБ „ПриватБанк звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що згідно договору № б/н від 08.05.2007 року [PERSON] 08.05.2007 року отримав кредит у розмірі 5400.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Свої зобовязання відповідач [PERSON] за вказаним договором належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 31.05.2011 року утворилась заборгованість на загальну суму 13252.71 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача у розмірі 13252.71 грн., держмито у сумі 132.53 грн., та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, підтвердив наявність заборгованості за кредитним договором, просив зменшити суму боргу на розмір штрафу за проценти в сумі 607,27 гривень в звязку з тим, що з нього і так стягується штрафна санкція. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Як вбачається з кредитного договору № б/н від 08.05.2007 року [PERSON] 08.05.2007 року отримав в ПАТ КБ „Приват Банк кредит у розмірі 5400 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно зі ст. 599 Цивільного Кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст.615 Цивільного Кодексу України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається. У відповідності до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, тобто при порушенні зобовязань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. З наданого позивачем розрахунку станом на 31.05.2011 р. відповідач має заборгованість, яка складається з наступного: 5356,62 грн. - заборгованість за кредитом; 5373,15 грн.- заборгованість по процентах за користування кредитом; 1415,67 грн.- заборгованість по комісії за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. штраф (фіксована частина); 607.27 грн. - штраф (процентна складова). Суд стягує з відповідачів на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором за виключенням штрафу (процентної складової) - 607,27 гривень. Що стосується позовних вимог в частині стягнення штрафу (процентної складової) - 607,27 гривень, то суд вважає за необхідне застосувати положення ч.3 ст.551 ЦК України, яке передбачає: розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення- оскільки заявлена позивачем сума пені та штрафних санкцій значно перевищує суму самого кредиту та крім того нарахований штраф на фіксовану частину боргу. Згідно зі ст.599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст.615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається. Частиною 1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково з урахуванням зменшеного розміру пені. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим покласти на відповідача також і судові витрати позивача пропорційно задоволеним вимогам

Outcome: partial