Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-22 00:00:00

У жовтні 2011р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання незаконним і скасування наказу та поновлення на роботі. Зазначив, що з 27.09.2004р. він працював на посаді газоелектрозварника 5-го розряду комплексної бригади слюсарно-механічної дільниці ННВМ Київського національного університету імені [PERSON]. 20.10.2008р. його переведено на посаду слюсаря 4-го розряду слюсарно-механічної дільниці навчальних науково-виробничих майстерень Київського національного університету імені [PERSON]. 16.09.2011р. його звільнено з роботи за скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України згідно наказу № 22-38 від 29.08.2011р., в цей же день він отримав трудову книжку. Вважає, що при звільненні відповідач не розглянув питання про його переважне право на залишення на роботі. Згоди профспілкового комітету на його звільнення не було. Він має більш тривалий безперервний стаж на підприємстві, ніж інші працівники, на його утриманні знаходяться батько та мати похилого віку. Крім того, 26.08.2009р. з ним стався нещасний випадок, про що складено акт № 456 від 26.08.2009р. До 16.09.2011р. йому взагалі не пропонувалася ніяка інша робота та не надавався штатний розпис, який не затверджений Міністерством освіти України. Просить суд визнати незаконним та скасувати наказ № 22-38 від 29.08.2011р. про звільнення його з посади слюсаря 4-го розряду слюсарно-механічної дільниці навчальних науково-виробничих майстерень Київського національного університету імені [PERSON]; поновити його на посаді слюсаря 4-го розряду; скасувати в трудовій книжці запис про його звільнення на підставі наказу № 22-38 від 29.08.2011р. та допустити негайне виконання рішення суду (а. с. № № 60-62). В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представники підтримали позовні вимоги. [PERSON] пояснив суду, що йому дійсно пропонувалася посада слюсаря 4-го розряду, однак через відсутність штатного розпису він не погодився, оскільки не знав розміру заробітної плати на пропонованій посаді, тому не писав заяву. На цій підставі виник конфлікт з керівництвом, про що він звертався до ректора, але відповіді не отримав. Просять суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] Представник відповідача позов не визнала. Пояснила, що на вимогу Головного КРУ України наказом ректора від 14.06.2011р. № 482-32 було здійснено зміни в організації праці ННВМ, а саме замість відрядної системи оплати праці запроваджені посадові оклади. Внаслідок змін в організації праці посада слюсаря 4-го розряду комплексної бригади слюсарно-механічної дільниці з відрядною системою оплати праці було скорочено штатним розписом, затвердженим ректором станом на 01.09.2011р. Відповідно до п. 3 ст. 49-2 [PERSON] попереджено, що посада, яку він займав, скорочується. Одночасно йому було запропоновано вакантну посаду слюсаря 4-го розряду з окладом. Позивач підписав попередження про скорочення, а від запропонованої посади відмовився, про що складено відповідний акт. Згідно ст. 43 КЗпП України розірвання договору з підстав, передбачених п. 1 ст. 40 КЗпП України, може бути проведено лише за попередньою згодою профспілкового органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Позивач не є членом профспілки. Посада слюсаря 4-го розряду була єдиною посадою, тому переважне право залишення на роботі [PERSON] у відповідності до ст. 42 КЗпП України не могло бути застосовано у відношенні позивача. Процедура звільнення [PERSON] з посади, яку він займав, проведена відповідно до норм діючого трудового законодавства України. В задоволенні позову просить відмовити. Представник третьої особи проректора з адміністративно-господарської роботи [PERSON] позов не підтримала з підстав, викладених представником відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивача, представників сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] наказом ректора університету від 23.09.2004р. № 29-38 був прийнятий на посаду газоелектрозварника 5-го розряду комплексної бригади слюсарно-механічної дільниці навчальних науково-виробничих майстерень з відрядною оплатою праці (а. с. № 69). Наказом від 16.10.2008р. № 27-38 [PERSON] переведено на посаду слюсаря 4-го розряду слюсарно-механічної дільниці навчальних науково-виробничих майстерень з відрядною оплатою праці (а. с. № 70). Із змісту листа Головного контрольно-ревізійного управління України № 03-14/719 від 19.04.2011р. вбачається, що для повного усунення виявлених порушень та попередження їх виникнення в подальшому від Київського національного університету імені [PERSON] вимагається ліквідувати відрядну форму оплати праці, працівників бригад майстерні перевести на посади згідно з штатним розписом університету (а. с. № № 67-69). Наказом від 29.08.2011р. № 22-38 позивача [PERSON] звільнено з 16.09.2011р. у зв’язку із скороченням штату згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України (а. с. № 71). Згідно попередження, що наказом № 482-32 від 14.06.2011р. посада слюсаря 4-го розряду, яку займав позивач, скорочується у зв’язку зі зміною оплати праці і його буде звільнено згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України, позивача було ознайомлено 17.06.2011р. та запропоновано посаду слюсаря 4-го розряду (а. с. № 72). Від запропонованої посади слюсаря 4-го розряду позивач відмовився та не підписав пропозицію, про що складено відповідний акт (а. с. № 73). Профком первинної профспілкової організації Київського національного університету імені [PERSON] листом від 20.12.2011р. за № 197 підтверджує, що позивач [PERSON] не є членом профспілки (а. с. № 81). Із змісту штатного розпису Київського національного університету імені [PERSON] станом на 01 липня 2011р. вбачається, що наявна одна посада слюсаря 4-го розряду (а. с. № № 74-76). Штатним розписом Київського національного університету імені [PERSON], затвердженим Міністерством освіти України, станом на 01 вересня 2011р. вбачається, що посада слюсаря 4-го розряду відсутня (а. с. № № 77-80, 97). Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та є необґрунтовані, а звільнення позивача за п. 1 ст. 40 КЗпП України проведено у відповідності до вимог діючого трудового законодавства. Наведені вище доводи позивача та його представників що відповідачем допущено порушення ст. ст. 40 п. 1, 42, 43, 49-2 КЗпП України при звільненні позивача, скорочення штату взагалі не відбулося, штатний розпис станом на 01.09.2011р. не затверджено Міністерстом освіти України, відсутня згода профспілкового комітету на звільнення позивача, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються наведеними вище доказами та не відповідають фактичним обставинам справи, тому не заслуговують на увагу. Так як позивач звільнений від сплати судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення, то відповідно з вимогами ст. 88 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави. На підставі викладеного, ст. ст. 23 ч. 1 п. 1, 40 п. 1, 42, 49-2, 231, 232, 233 КЗпП України,

Outcome: dismissed