Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-24 00:00:00

У квітні 2011 року позивач [PERSON] акціонерне товариство «МЕГАБАНК» (Далі МЕГАБАНК) звернулося з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в якому просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором від 16.04.2008 року №67-14П/2008, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Мегабанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачами, а також просить звернути стягнення на квартиру, які розташована за адресою [ADDRESS], шляхом продажу вказаних предметів іпотеки МЕГАБАНКОМ з укладанням договору купівлі-продажу будь яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності. Також просив виселити відповідачів з вищевказаного будинку зі зняттям з реєстраційного обліку у Відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України м. Первомайськ Миколаївської області, та стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору від 16.04.2008 року №67-14П/2008 відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 114130 грн. під 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.04.2018 року. В той же день між банком та [PERSON] було укладено договір поруки №67-14П/2008-п, відповідно до якого остання виступила поручителем перед банком за вказаним кредитним договором. У звязку із порушенням відповідачем зобовязань по кредиту, станом на 31.01.2011 року виникла заборгованість у сумі 174180,93 грн. яка складається з заборгованості по кредиту у сумі 106494 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом за період з 16.04.2008 року по 31.01.2011 року у сумі 41875,98 грн., пені в сумі 7927,55 грн. та шрафів на загальну суму 17883,40 грн. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором відповідачкою [PERSON] на підставі договору іпотеки від 16.04.2008 року посвідченого в нотаріальному порядку, надано позивачу в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру № 89, яка розташована за адресою Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Коротченко, 20. Оскільки боржником не виконано основне зобовязання, позивач просить стягнути вищевказану суму заборгованості, звернути стягнення на заставлене майно, квартиру, на підставі ст.ст 6, 33, 39 Закону України «Про іпотеку», та одночасно просить винести рішення про виселення відповідачів з вищевказаного будинку. Крім того позивач просить стягнути з [PERSON] на користь позивача штраф в сумі 24457,20 грн., нарахований за невиконання прийнятих на себе обовязків щодо страхування предмету іпотеки. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, та просив їх задовольнити. Відповідачі в судове засідання не зявились, були повідомлені шляхом оголошення в газеті Урядовий курєр, запереч на позов не надсилали. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору від 16.04.2008 року №67-14П/2008 відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 114130 грн. під 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.04.2018 року. В той же день між банком та [PERSON] було укладено договір поруки №67-14П/2008-п, відповідно до якого остання виступила поручителем перед банком за вказаним кредитним договором. У звязку із порушенням відповідачем зобовязань по кредиту, станом на 31.01.2011 року виникла заборгованість у сумі 174180,93 грн. яка складається з заборгованості по кредиту у сумі 106494 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом за період з 16.04.2008 року по 31.01.2011 року у сумі 41875,98 грн., пені в сумі 7927,55 грн. та шрафів на загальну суму 17883,40 грн. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, згідно з п. 2.1 цього договору, відповідачкою [PERSON] на підставі договору іпотеки від 16.04.2008 року посвідченого в нотаріальному порядку, надано позивачу в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру № 89, яка розташована за адресою Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Коротченко, 20. Всупереч ст. 526 Цивільного кодексу України відповідач після отримання кредиту не виконує умови кредитного договору, та не сплачує всіх належних сум, що порушує права позивача, який є стороною вказаного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини боргу позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. З урахуванням наведеного, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом законні та обґрунтовані, однак позивачем безпідставно розраховано подвійну неустойку у вигляді пені в сумі 7927,55 грн. та шрафів на загальну суму 17883,40 грн., а тому слід відмовити позивачу у стягненні пені. Загальна сума заборгованості яка підлягає стягненню з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку складає 166253,38 грн. Відповідно до ч. 2, ст. 33, ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Для цього іпотеко держатель надсилаю іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотеко держателя залишається без задоволення, іпотеко держатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Судом встановлено, що позичальником [PERSON] порушене кредитне зобовязання, в звязку із чим банком на адресу відповідачів надіслані письмові вимоги про усунення порушень щодо строків сплати платежів та заборгованості, що виникла. Іпотекодавець попереджена, що у випадку залишення цієї вимоги без задоволення, банк зверне стягнення на квартиру, передані в іпотеку. За таких обставин слід звернути стягнення на іпотечне майно, квартиру, в межах 166253,38 грн. В той же час, відповідно до ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше, як з підстав і в порядку, передбачених законом. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотеко держателя вправі винести рішення про виселення мешканців. Разом з тим, ч. 1 ст. 40 цього ж Закону зазначено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житлові приміщення є підставою для виселення мешканців. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. У ч. 2, ст. 40 Закону України «Про іпотеку», зазначено, що після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Аналогічний порядок щодо виселення при зверненні стягнення передбачений ч. 3 ст. 109 ЖК України. Виходячи з наведеного у задоволенні вимоги про виселення відповідачів з квартири та зобовязанні Сектору громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Первомайського МВ УМВС України в Миколаївській області зняти з реєстрації відповідачів слід відмовити Крім того, на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача, слід стягнути понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору та по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи пропорційно задоволеним вимогам.

Outcome: partial