Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із згаданим позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на його користь борг за договорами позики, три відсотки річних від суми боргу, проценти за користування позикою в розмірі облікової ставки НБУ України та втрати від знецінення грошових коштів з урахуванням індексу інфляції. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем [PERSON] було укладено три договори позики від 28.05.2008 року, 10.07.2008 року та 30.04.2010 року, на підставі яких [PERSON]А отримав у борг 40000 та 13200 доларів США, а також 10000 гривень відповідно, однак у встановлені договорами строки запозичені кошти не повернув. Після уточнень позовних вимог позивач [PERSON] остаточно просив стягнути з відповідача [PERSON]: - за договором позики від 28.05.2008 року: борг в розмірі 318840 гривень; три відсотки річних від суми боргу в розмірі 28246,82 грн.; проценти за користування позикою в розмірі облікової ставки Національного банку України на суму 99034,76 грн. - за договором позики від 10.07.2008 року: борг в розмірі 105217,20 гривень; три відсотки річних від суми боргу в розмірі 9504,14 грн.; проценти за користування позикою в розмірі облікової ставки Національного банку України на суму 29879,52 грн.; - за договором позики від 30.04.2010 року: борг в розмірі 10000 гривень; три відсотки річних від суми боргу в розмірі 337,81 грн.; проценти за користування позикою в розмірі облікової ставки Національного банку України на суму 1050,07 грн.; втрати від знецінення грошових коштів з урахуванням індексу інфляції в розмірі 1209,28 грн. Будучи належно повідомленими про час та місце розгляду справи сторони до залу суду не зявилися. Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повність. Відповідач [PERSON] про причини неявки не повідомив, доказів на заперечення позову не надав. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим і підлягаючим до задоволення у повному обсязі за наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною 2 ст.625 ЦК України предбаченого, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 ст.1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Дослідивши приєднані до справи письмові докази, суд встановлено, що 28.05.2008 року відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] в борг 40000 доларів США, що підтверджується відповідною розпискою (а.с.5). Згідно згаданого договору [PERSON] взяв на себе зобовязання протягом місяця, тобто до 29.06.2008 року, повернути позивачу 15000 доларів США, а решту (25000 доларів США) до 01.11.2008 року. Крім того, 10.07.2010 року відповідач [PERSON] отримала від позивача [PERSON] в борг 12000 доларів США, що підтверджується відповідною розпискою (а.с.6). Згідно згаданого договору [PERSON] взяв на себе зобовязання повернути зазначені кошти до 30.06.2010 року. Відповідно до розписки від 30.04.2010 року відповідач [PERSON] отримала від позивача [PERSON] в борг 10000 грн., які зобовязався повернути позивачу до 30.06.2010 року (а.с.6). Вирішуючи питання щодо задоволення позову в частині стягнення боргу за договором позики, суд виходить з того, що наявність простроченої заборгованості відповідача перед позивачем підтверджується належними та допустимими доказами і доказів погашення цієї заборгованості відповідачем не надано. Станом на 16.08.2011 р. офіційний курс долара США встановлений Національним банком України складає 797,10 грн. за 100 доларів США. Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню за договором позики від 28.05.2008 року сума боргу в розмірі 318840 грн. ($40000 х 7,971 = 318840 грн.) та за договором позики від 10.06.2010 року сума боргу в розмірі 105217,20 грн. ($13200 х 7,971 = 105217,20 грн.). Також грунтуються на нормах чинного законодавства та підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача трьох відсотків річних від простроченої суми боргу, відповідно до ст.625 ЦПК, та процентів за користування позикою в розмірі облікової ставки Національного банку України. Також є обгрунтованою вимога позивача про стягнення боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобовязання, яке визначене договором у гривні. Розмір трьох процентів річних від простроченої суми боргу визначається судом виходячи з наступного розрахунку: $25000 х 7,971(курс долара) х 3%(річні проценти) : 365(днів у році) х 1022(днів прострочення платежу). Розмір процентів за користування позикою визначається судом виходячи з наступного розрахунку: $40000 х 12%(облікова ставка НБУ) : 365 (днів у році) х 409(днів прострочення платежу при визначеній ставці НБУ). Розмір знецінення грошових коштів з урахуванням індексу інфляції визначається судом виходячи з наступного розрахунку: 10000 грн. х (1,012 х 1,029 х 1,005 х 1,003 х 1,008 х 1,010 х 1,009 х 1,014 х 1,013 х 1,008 х 1,004)- розрахунок індексу інфляції за період прострочення 10000 грн. Виходячи з наведеного, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню за договором позики від 28.05.2008 року: борг в розмірі 318840 гривень; три відсотки річних від суми боргу в розмірі 28246,82 грн.; проценти за користування позикою в розмірі облікової ставки НБУ на суму 99034,76 грн. За договором позики від 10.07.2008 року: борг в розмірі 105217,20 гривень; три відсотки річних від суми боргу в розмірі 9504,14 грн.; проценти за користування позикою в розмірі облікової ставки НБУ на суму 29879,52 грн. За договором позики від 30.04.2010 року: борг в розмірі 10000 гривень; три відсотки річних від суми боргу в розмірі 337,81 грн.; проценти за користування позикою в розмірі облікової ставки НБУ на суму 1050,07 грн.; втрати від знецінення грошових коштів з урахуванням індексу інфляції в розмірі 1209,28 грн. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем сплачено судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 51 грн. та 120 грн. відповідно, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З огляду на викладене, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за договорами позики на загальну суму 603319,60 грн. та 171 грн. понесених позивачем судових витрат (318840 + 28246,82 + 99034,76 + 105217,20 + 9504,14 + 29879,52 + 10000 + 337,81 + 1050,07 + 1209,28 = 603319,60). Згідно п.п. «а» п.1 ст.3 Декрету КМУ «Про державне мито» при подачі згаданої позовної заяви необхідно сплатити державне мито в розмірі 1700 грн. Відповідно до правил ст.88 ЦПК України у разі визначення при відкритті провадження у справі судового збору в розмірі меншому, ніж передбачено законом, недоплачена сума стягується в дохід держави з позивача при відмові в позові, а при задоволенні позову з відповідача. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь держави 1646 грн. державного мита (1700 51 = 1649). На підставі викладеного,

Outcome: approved