Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-04 00:00:00

[PERSON] (транспортне) страхове бюро України звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування в розмірі 15553 грн. 70 коп., судового збору в розмірі 155,53 грн., витрат на інформаційно-технічні послуги 120 грн. та витрат за надання правової допомоги в розмірі 2\~000 грн. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав в повному обсязі. Відповідач вимоги позову визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так в судовому засіданні достовірно встановлено, що 04.04.2009р. близько 12-00 год. [PERSON] керучи автомобілем «Чері Амулет», н.з. АІ 2368 ВК, здійснюючи виїзд на головну дорогу а/ш Безп»ятне-Борова, не надав перевагу в русі автомобілю ВАЗ-2107, н.з. 06236 КН, під керуванням водія [PERSON], який рухався по головній дорозі, чим створив аварійну ситуацію та порушив п.10.2 Правил дорожнього руху України, що підтверджується довідкою Васильківського МВ ГУ МВС України в Київській області (а.с.18). Постановою Васильківського міськрайонного суду від 07.04.2009 року водій [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.122 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді позбавлення права керування усіма видами транспортних засобів строком на 6 місяців (а.с.17). Відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного 05.02.2009р., (а.с.22) [PERSON] забезпечив свій автомобіль ВАЗ-2107, н.з. 06236 КН, в разі страхового випадку. 23.04.2009 р. [PERSON] звернувся до [PERSON] (транспортного) страхового бюро України із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с.16). На підставі наказу [PERSON] (транспортного) страхового бюро України №1398 від 02.06.2009 р. (а.с.10), довідки №1 від 25.05.2009 р. про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих (а.с.11), виходячи із Звіту № 63 про визначення вартості матеріального збитку від 17.04.2009р. (а.с.23-44) та заяви [PERSON] [PERSON] (транспортне) страхове бюро України сплатило рахунок в сумі 14\~783,70 грн. за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди і, крім того, здійснила оплату експертних послуг в розмірі 770 грн., згідно рахунку № 53 від 23.04.2009 р. (а.с.12), що підтверджується платіжним дорученням № 2288 від 11.06.2009 р. та платіжним дорученням № 1806 від 05.05.2009 р. Відповідачу [PERSON] (транспортним) страховим бюро України надсилався лист про добровільне відшкодування шкоди в порядку регресу (а.с.15), який [PERSON] отримав особисто 05.05.2009р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового повідомлення № 1179237 (а.с.14). Проте відповідач добровільно завданої шкоди не відшкодував. Як вбачається з положень ст. 41 Закону України « Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» [PERSON] ( транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, мала до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Щодо вимог представника позивача про стягнення з відповідача витрат за надання правової допомоги в сумі 2000 гривень, то суд не вбачає підстав для його задоволення з наступних підстав. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право на правову допомогу, яка надається адвокатами або іншими фахівцями у галузі права в порядку, встановленому законом. Фахівцем у галузі права є фізична особа, яка одержала повну вищу освіту за спеціальністю «правознавство», має фахові знання у галузі (галузях) права та відповідний рівень кваліфікації. Фахівець у галузі права (крім адвокатів) може здійснювати діяльність з надання правової допомоги за умови наявності у нього відповідної ліцензії на заняття такою діяльністю. Із наданого контракту про надання правової допомоги від 07.04.2011 № 51 вбачається, що [PERSON] (транспортне) страхове бюро України уклало вищезазначений контракт з фізичною особою-підприємцем [PERSON], що діє на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ВОО № 865397 від 20.11.2003 року, який є платником податку. Згідно з ч.3 ст. 38 ЦПК України юридичних осіб представляють їхні органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законом, статутом, положенням, або їх представники. В матеріалах справи є довіреність від 14.04.2011 р. № 8552/4 видана [PERSON] про те, що він є представником [PERSON] (транспортне) страхового бюро України, також в судових органах. При таких обставинах, позов слід задовольнити частково, стягнути з відповідача на користь [PERSON] (транспортного) страхового бюро України виплачене страхове відшкодування в розмірі 14 783 грн. 70 коп., оплату за експертні послуги в розмірі 770 грн., судові витрати в розмірі 175 грн. 53 коп., а всього стягнути 15 729 грн. 23 коп., в решті позовних вимог слід відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: partial