overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-25 00:00:00

Заявники [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з заявою про встановлення факту належності майна померлому. У заяві вказали, що 1 березня 2011 року помер їх батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з домоволодіння, розташованого за адресою с. Тернівщина , вул.. Тімірязєва, 44 Лубенського району Полтавської області. Заявники вважають, що вони є єдиними спадкоємцями першої черги, оскільки дружина померлого (їх мати) [PERSON] померла - 14.02.2008 року. Разом з тим, оформити спадщину вони не можуть у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності спадкодавця на домоволодіння. Прохають суд встановити факт належності вищевказаного домоволодіння на момент смерті [PERSON]. В судовому засіданні заявник [PERSON], який також представляє інтереси свого брата - заявника [PERSON], згідно довіреності від 11.03.2011 року, вимоги заяви підтримав, прохає їх задовольнити. Представники зацікавлених осіб - другої Лубенської держнотконтори, Войнихівської сільської ради та КП «Лубенське МБТІ» в судове засідання не з"явились, про день та час розгляду справи були повідомлені завчасно, направили до суду письмові заяви з проханням розглянути справу без їх участі. Зясувавши обставини справи, дослідивши докази по справі, заслухавши пояснення заявника [PERSON], суд вважає , що заява підлягає задоволенню. Згідно ст. 328 ч.1 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 256 ЦПК України факти, які мають юридичне значення встановлюються судом. Судом встановлено, що 1 березня 2011 року помер батько заявників [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.9). Факт родинних відносин між ними підтверджується копією свідоцтва про народження заявників (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння, розташованого по вул.. Тімірязєва, 44 в с. Тернівщина Лубенського району Полтавської області, що складається з житлового будинку А-1, погреба з шийкою Б, бані - В., гаража Г, прибудови г, сараю Д., вбиральні Є, сараю Ж, воріт №1, огорожі №2 колодязя №3 та вигрібної ями №4 і знаходиться на приватизованій земельній ділянці загальною площею, 0,44 га. (а.с.11, 14). Заявники [PERSON] та [PERSON] мають намір успадкувати вищевказане майно. Однак, оформити спадщину не можуть у зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на право власності спадкодавця на домоволодіння (а.с.10). Судом встановлено, що дійсно, за життя [PERSON] не оформив правовстановлюючих документів на збудоване ним домоволодіння. Разом з тим, факт належності йому житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться по вул. Тімірязєва, 44 в с. Тернівщина Лубенського району Полтавської області підтверджується довідками Войнихівської сільської ради та копією державного акта на право власності на земельну ділянку .(а.с.12-14). Оскільки, встановлення факту належності покійному домоволодіння необхідно заявникам для оформлення права власності на спадкове майно, а також враховуючи, відсутність спору та наявність доказів, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути заборгованість у сумі 2678.87 грн.. посилаючись на те, що відповідач не виконала зобов'язань за кредитним договором № 03919/07-1241 від 01.11.2007 р. Представник позивача в судове засідання не з'явився, позов підтримав, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явилась, позов визнала частково, просила справу слухати у її відсутність, про що надала суду письмову заяву. У судовому засіданні досліджені докази: розрахунок заборгованості; довідка про заборгованість; копія кредитного договору № 03919/07-1241 від 01.11.2007 р.; копія графіку кредитних платежів по кредитному договору; копія анкети-заяви на надання кредиту; копія заяви на видачу готівки; копія паспорту та ідентифікаційного коду відповідача. У судовому засіданні встановлено, що 01.11.2007 р. між сторонами був укладений кредитний договір № 03919/07-1241 відповідно до якого відповідач отримала грошові кошти у сумі 2000.00 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 24 % річних та щомісячною комісією в розмірі 1% від суми виданого кредиту. Станом на 29.09.2011 р. відповідачем зобов'язання в повному обсязі не були виконані, в результаті цього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі - 2678,87 грн., яка складається з суми основного боргу - 903,81 грн., відсотків та комісії за користування кредитом - 1218,80 грн., пені - 556,26 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ст.ст. 526, 1054 ЦК України у межах заявлених позовних вимог. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 51 грн. та сплати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.. а всього 171 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути заборгованість у сумі 41694.91 грн., посилаючись на те, що відповідач не виконав зобов'язань за кредитним договором № 03489/07-0041 від 29.03.2007 р. Представник позивача в судове засідання не з'явився, позов підтримав, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, позов визнав частково, просив справу слухати у його відсутність, про що надав суду письмову заяву. У судовому засіданні досліджені докази: розрахунок заборгованості; довідка про заборгованість; довідка про офіційний курс гривні до іноземних валют; копія заяви на видачу готівки; копія кредитного договору № 03489/07-0041 від 29.03.2007 р.; копії додаткових угод; копія додатку 1 до кредитного договору; копія договору застави; копії заяв; копія паспорту та ідентифікаційного коду відповідача; копія договору поставки. У судовому засіданні встановлено, що 29.03.2007 р. між сторонами був укладений кредитний договір № 03489/07-0041 відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у сумі 4200 доларів США. зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 16 % річних. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 29.03.2007 р. було укладено договір застави. Станом на 29.09.2011 р. відповідачем зобов'язання в повному обсязі не були виконані, в результаті цього виникла заборгованість перед позивачем, яка складається, зокрема, з суми основного боргу - 27822,84 грн., відсотків за користування кредитом - 10353,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ст.ст. 526, 1054 ЦК України у межах заявлених позовних вимог. Що стосується пені, то суд зазначає наступне. Відповідно до ст.551 ч.3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд вважає, що такою обставиною є те, що розмір нарахованої відповідачу пені обумовлений бездіяльністю позивача, який раніше не звернувся до суду з відповідним позовом, розмір доходу відповідача. Виходить суд і з передбачених ст. ст. 3, 509 ЦК України засад добросовісності, розумності та справедливості, тому зменшує розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача, до 1500 грн.. Всього на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 39675,84 грн. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 396,76 грн. та сплати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього 516,76 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-25 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], який було зареєстровано 29 грудня 1978 року Київським відділом ЗАГС м. Одеси, про що зроблено відповідний запис в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу, актовий запис № 1813 /а.с. 5/ Позивачка звернулася з позовом до суду про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29.12.1978 року вона уклала шлюб з відповідачем. Цей шлюб у обох перший. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Відповідач своєї згоди на розірвання шлюбу не дає, в звязку з чим позивачка змушена звернутися до суду. Позивачка просить розірвати шлюб, мотивуючи це тим, що у неї з відповідачем втрачено почуття любові й поваги, відповідач зловживає спиртними напоями, у зв'язку з чим сторони подружні й сімейні відносини не підтримують протягом останніх сімнадцяти років, спільне господарство не ведуть. Майновий спір між сторонами по справі відсутній. Позивачка у судове засідання не зявилася, звернулася до суду з заявою в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, у судове засідання неодноразово не зявлявся, про причини неявки суд не сповістив. У відповідності зі ст. 74 ЦПК України, відповідач викликався в суд через оголошення у пресі. Відповідно до ст. 169 ЦПК України, суд проводить розгляд справи на підставі наявних в ній доказів, постановляє заочне рішення, проти чого позивачка не заперечувала. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та жінки. Згідно п. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, маючих істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивачка не має наміру підтримувати шлюбні стосунки, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведеться, на примирення позивачка не згодна, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, які мають суттєве значення. З цих підстав суд вважає за можливе позовні вимоги позивачки задовольнити й розірвати шлюб. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], який було зареєстровано 07 вересня 2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, про що зроблено відповідний запис в Книзі реєстрації актів про одруження, актовий запис №1348 /а.с. 9/ Позивач звернувся з позовом до суду про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 07.09.2007 року він уклав шлюб з відповідачкою. Цей шлюб у обох перший. Від даного шлюбу є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], про що свідчить запис у Книзі реєстрації актів громадянського стану про народження від 02.02.2010 року, актовий запис № 106 /а.с.10/ Позивач просить розірвати шлюб мотивуючи це тим, що у нього з відповідачкою виникла відчуженість, втрачено почуття любові й поваги, у зв'язку із цим сторони подружні й сімейні відносини не підтримують тривалий час, спільне господарство не ведуть. Майновий спір між сторонами по справі відсутній. Позивач у судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надав свою згоду на те, щоб спільна дитина [PERSON], [INFO], після розірвання шлюбу залишилась проживати зі своєю матірю, та просив справу розглянути у його відсутність. Відповідачка належним чином повідомлена про час і місце слухання справи, у судове засідання не зявилась, направила до суду заяву, якою надала свою згоду на розірвання шлюбу та визначення місця проживання дочки [PERSON] після розірвання шлюбу з нею. Згідно п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та жінки. Згідно п. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, маючих істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач не має наміру підтримувати шлюбні стосунки, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведеться, на примирення позивач не згоден, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, які мають суттєве значення. Суд вжив усі можливі заходи щодо примирення подружжя, що не суперечать моральним засадам суспільства. З цих підстава суд вважає за можливе позовні вимоги позивача задовольнити й розірвати шлюб. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-25 00:00:00

Відповідач, повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надходило. В судовому засіданні представник ПАТ КБ "ПриватБанк" підтримав позовні вимоги позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує, просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 5463, 06 грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі. Суд, заслухавши представника ПАТ КБ «ПриватБанк», дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, 28 квітня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, відповідно до якого останній отримав кредит в розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору, договір складається із заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Відповідач неналежним чином не поставився до виконання взятих на себе зобовязань, передбачених договором, не дотримався графіку погашення кредиту та відсотків, внаслідок чого у останнього перед позивачем утворилась заборгованість на загальну суму 5463,06 грн., яка складається з наступного: 2640,00 грн. - заборгованість по кредиту, 1576,72 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 510 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. - штраф (фіксована частина), 236,34 грн. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку заборгованості сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 5463, 06 грн., яку слід стягнути з останнього на користь ПА КБ «ПриватБанк». Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А тому, з відповідачів солідарно слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в розмірі 54, 63 грн. по оплаті судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-25 00:00:00

Позивачка звернулася суд з позовом до відповідача про стягнення матеріальної та моральної шкоди, покликаючись на те, що вироком Червоноградського міського суду від 30.08.11 року відповідача засуджено за викрадення її автомобіля. Даними діями було пошкоджено автомобіль, та завдано матеріальної шкоди на суму 5000грн. Позивачка також просить стягнути і моральну шкоду в розмірі 10000 грн. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, та пояснила, що [PERSON] викрав у неї автомобіль «Дачія Логан», пошкодив ходову та колеса. На ремонт машини потратили 5000 грн. Також у зв»язку із викраденням автомобіля, завдана моральна шкода її пристарілій матері, стан здоров»я якої погіршився. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не з»явився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд на підставі ст..ст. 224.225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, про що судом винесено ухвалу. Оцінивши зібрані матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав: Як вбачається з вироку Червоноградського міського суду Львівської області від 30.08.2010 року [PERSON] А,П. засуджено за викрадення автомобіля [NUMBER] 2007 року випуску, який він викрав 13.07.2010 року, шляхом викрадення ключів від даного авто з квартири [PERSON] З абз.1 п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989р. «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення стягнення безпідставно нажитого майна ( з наступними змінами) та абз.1 п.2 постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи внаслідок злочину, відшкодовується державою, якщо не встановлено особу, яка вчинила злочин,або якщо вона є неплатоспроможною. Вимога про стягнення моральної шкоди до задоволення не підлягає, так як позивачкою не представлено суду доказів заподіяння їй та її бабці такої шкоди. Враховуючи вищенаведене, зокрема те, що вина [PERSON] у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України доведена, відомостей про неплатоспроможність відповідача суду не представлено, а тому суд приходить до переконання з відповідача слід стягнути в користь позивачки 5000 грн. заподіяної злочином матеріальної шкоди.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те , що згідно договору від 24 серпня 2008 року про надання кредитного ліміту на платіжну картку [PERSON] в сумі 13\~000 гривень з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки та виплатою банку винагороди за користування кредитом в розмірі 30 % річних, суму кредиту зобовязаний був повернути згідно умов договору. Тому просив позов задовольнити, стягнути з відповідача в користь ПАТ ПриватБанк 18 238,84 гривень, а також судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить справу слухати в його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, не повідомивши суд про причини своєї неявки, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час і місце розгляду справи. Тому суд на підставі ст.ст.224,225 ЦПК України провів заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Оцінивши наявні у справі письмові документи суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення із наступних підстав. Судом встановлено , що згідно договору від 24 серпня 2008 року про надання кредитного ліміту на платіжну картку [PERSON] позичив у ПАТ ПриватБанккошти в сумі 13\~000 гривень з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки та виплатою банку винагороди за користування кредитом в розмірі 30 % річних, суму кредиту зобовязаний був повернути згідно умов договору. Однак, відповідач взяті на себе зобовязання, згідно зазначеного договору , не виконав. Згідно розрахунку заборгованості станом на 30.04.2011 року убачається, що заборгованість відповідача становить: 18\~238,84 гривень, тому позивач просить стягнути дану суму боргу. Згідно ст.ст.526,527 ,530 ЦК України зобов*язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов*язання , щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту . \~ \~ \~ \~В порушення умов кредитного договору та вказаних норм Закону позичальник (відповідач) свої зобов*язання не виконав. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідачі не виконали взятих на себе зобовязань по кредитному договору та внаслідок цього заборгував позивачу 18\~238,84 гривень, тому позов слід задовольнити. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, підтримавший який представник в судовому засіданні, просили стягнути на користь ТОВ «МГЗ» з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за комунальні послуги в розмірі 8675,18 грн. В обґрунтування позову представник позивача посилалась на те що, відповідачі проживають у квартирі [ADDRESS] та не оплачують комунальні послуги, в наслідок чого станом на 01.12.2009 р. заборгованість складає 8675,18 грн. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, не представили доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ч.4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами по справі був укладений договір на постачання теплової енергії та абонентське обслуговування. Для розрахунків за спожиті послуги абонентам була видана розрахункова книжка, яка знаходиться у відповідачів. Але відповідачі не виконали свої зобов'язання своєчасно, у зв'язку з чим утворилась заборгованість. Маючи заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії станом на 01.12.2009 р. у сумі 8675,18 грн., добровільно погасити борг відповідачі не бажають, чим завдають товариству матеріальної шкоди. Відповідно до ст. 67, 68 Житлового кодексу України на споживачів комунальних послуг, зокрема з теплопостачання покладено обов'язок своєчасної щомісячної сплати зазначених послуг. Судом враховано, що прийнявши зобов'язання, відповідачі його не виконують, у зв'язку з чим відповідно до ст.ст. 509, 510, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання підлягає виконанню в примусовому порядку, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30 грн. та державне мито в розмірі 51грн, в зв'язку з тим, що згідно рішення Миколаївської міської ради від 29.01.2009р. №32/11 позивач звільнений від сплати державного мита при подачі позову. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи: довідками; виписками (а. с. 3-7,17). При таких обставинах суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-25 00:00:00

\~\~Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів та заперечень сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial