Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в сумі 4971,75 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку в сумі 12860 грн. В обгрунтування позову покликається на те, що працював у відповідача, звільнений з роботи з 14.01.2011р. за власним бажанням. Однак, при звільненні відповідач не виплатив усіх належних йому до виплати коштів. 15.06.2011р. йому було виплачено 19537,70 грн. заборгованості, проте, залишились не виплачені 4971,75 грн. за відрядження, які просить стягнути з відповідача. Оскільки відповідач порушив термін проведення розрахунку просить також стягнути з нього середній заробіток за час затримки розрахунку з 15.01.2011р. по 15.06.2011р. Представник позивача подав заяву у якій просить розглядати справу у відсутності позивача, просить позов задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи, а тому згідно ст.224 ЦПК суд вважає за можливе розглядати справу заочно у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з»ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебував в трудових відносинах з відповідачем, працював на посаді другого пілота повітряного судна ЯК-42, 14.01.2011р. звільнений з роботи за власним бажанням. Зазначені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Однак, всупереч зазначеним вимогам, розрахунок з позивачем проведений в день звільнення не був. Як вбачається із довідок №496 від 19.11.2010р. та №674 від 03.03.2011р. заборгованість перед позивачем становить 19537,70 грн. заробітньої плати, 4971,75 грн. компенсації за відрядження. Із виписки по картковому рахунку позивача вбачається, що 15.06.2011р. відповідачем виплачено позивачу 19537,70 грн. заборгованості по заробітній платі, однак заборгованість коштів за відрядження залишилась невиплачена, а тому підлягає стягненню в користь позивача. Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відтак, з огляду на те, що відповідач не провів із позивачем розрахунок в строк визначений ст.116 КЗпП, суд приходить до висновку, що з нього слід стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку з 14.01.2011р. по 15.06.2011р. в сумі 12 272 грн., з розрахунку 118 грн. (середньоденний заробіток позивача) х 104 (кількість днів затримки розрахунку). При цьому, середньоденний заробіток позивача визначений, виходячи з розрахунку 5309,45 грн. (заробіток позивача за два місяці, що передували звільненню (листопад-грудень 2010р) /45 (відпрацьовані дні за цей період). Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача в користь держави підлягають судові витрати. На підставі ст.ст. 116, 117 КЗпП України та

Outcome: approved