Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-18 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з позовом до Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно, вказуючи, що вони являються власниками квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], і яка належить їм на праві спільної часткової власності по Ѕ кожному, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради від 15.04.2005 року. В процесі експлуатації зазначеної квартири, з метою поліпшення своїх житлових умов, до належної їм квартири було самочинно прибудовано веранду з підвалом. В своїй позовній заяві позивачі просили суд ухвалити рішення яким визнати за ними право спільної часткової власності по Ѕ кожному на квартиру [ADDRESS], яка складається з наступних приміщень: коридору «1» площею 10,7 кв.м., ванної кімнати «2» площею 2,6 кв.м., вбиральні «3» площею 0,9 кв.м., кухні «4» площею 7,0 кв.м., житлової кімнати «5» площею 13,8 кв.м., вбудованої шафи «6» 1,4 кв.м., житлової кімнати «7» площею 17,4 кв.м., веранди з підвалом «І» площею 9,8 кв.м., загальна площа 63,6 кв.м. В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав, просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Представник відповідача Кременчуцької міської ради просив справу розглянути згідно норм чинного законодавства, при ухваленні судового рішення покладався на розсуд суду. Представник КП «Кременчуцьке МБТІ Полтавської обласної ради» проти задоволення позову не заперечував у вирішенні справи по суті поклався на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, встановив наступне. Позивачі являються власниками квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить їм на праві спільної часткової власності по Ѕ кожному відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Кременчуцької міської ради від 15.04.2005 року. За час експлуатації зазначеної квартири позивачами було самочинно здійснено її реконструкцію, що полягає в будівництві прибудови з підвалом. Згідно з технічним паспортом, виготовленим КП «Кременчуцьке МБТІ Полтавської обласної ради» від 25.02.2005 року, самочинно збудоване приміщення прибудови з підвалом позначено на плані квартири літ. «І» та має площу 9,8 кв.м. Після проведення реконструкції спірної квартири, згідно технічного паспорта від 25.02.2011 року, остання має таку характеристику: коридор «1» площею 10,7 кв.м., ванна кімната «2» площею 2,6 кв.м., вбиральня «3» площею 0,9 кв.м., кухня «4» площею 7,0 кв.м., житлова кімната «5» площею 13,8 кв.м., вбудована шафа «6» 1,4 кв.м., житлова кімната «7» площею 17,4 кв.м., веранда з підвалом «І» площею 9,8 кв.м., загальна площа становить 63,6 кв.м. В результаті реконструкції загальна площа збільшилась на 9,8 кв.м. Згідно з висновком Державного пожежного нагляду Кременчуцького РВ про можливість експлуатації будівель (приміщень) від 30.06.2011 року № 08-02/673, зазначений державний орган не має підстав заперечувати проти подальшої експлуатації самовільно збудованого балкону з підвалом до квартири [ADDRESS] в Автозаводському районі м. Кременчука, при умові дотримання протипожежних вимог діючих державних будівельних норм та правил пожежної безпеки під час експлуатації. Згідно з висновком експертного будівельно-технічного дослідження № 122-11 від 05.07.2011 року, складеного експертом [PERSON], прибудова з підвалом, прибудована до квартири № 18, розташованої в м. Кременчуці Полтавської області по вул. Г.Сталінграда, 37 відповідає вимогам будівельних норм та правил. Конструктивні елементи прибудови з підвалом, прибудованої до квартири № 18 знаходяться в доброму стані та можуть експлуатуватися. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно з ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Згідно з до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку під уже збудоване нерухоме майно. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Outcome: approved