Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що він являється співвласником 1\\4 частини квартири [ADDRESS]. Також співвласником 3\\4 частини вищезазначеної квартири являється відповідач. Він фактично позбавлений відповідачем права користуватись своїм майном, оскільки відповідачка гне надає йому ключі від даної квартири. Просить суд зобов»язати відповідачку не чинити йому перешкод в користуванні вищезазначеною квартирою та надати йому вільний доступ до даної квартири. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала і в обґрунтування своєї позиції пояснила, що вона являється співвласником квартири № 131, що по вул.. Соборній, 279 в м. Рівне, маючи 3\\4 частки даної квартири. Позивач являється також співвласником, маючи при цьому 1\\4 частки квартири. Вона ключа від даної квартири немає і немала, а тому не перешкоджає позивачу користуватись його власністю. В червні 2011 року вона свою частку квартири подарувала [PERSON] відповідно до договору дарування. Просить суд відмовити позивачеві у задоволенні позову за безпідставністю. Суд, заслухавши пояснення сторін, всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.. 10, 60 ЦПК України - сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Як слідує з ст.. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як вбачається з ст.. 58 ЦПК України - належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] являється співвласником 1\\4 частини квартири № 131, що по вул.. Соборній, 279 в м. Рівне на підставі свідоцтва про право на спадщину ВРІ № 584096 ( р. № 2-219) від 13.04.2011 року. [PERSON] являється співвласником 3\\4 частини вищевказаної квартири відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 13 квітня 2011 року. Вказана квартира була успадкована сторонами по справі за законом після смерті сестри [PERSON], що померла 11 липня 2010 року. Як пояснила в судовому засіданні відповідачка, вона не перешкоджає користуватись частиною квартири позивачу, оскільки вхідного ключа від даної квартири немала і немає. Крім того, свою частку квартири вона подарувала [PERSON] , що підтверджується договором дарування частки квартири від 1 червня 2011 року, згідно якого [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар 3\\4 частки квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст.. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб»єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його права , або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно ст.. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Таким чином, на момент розгляду справи відповідачка не являється співвласником вищезазначеної квартири , а суд розглядає справи тільки в межах заявлених позивачем вимог , а тому позивачем у відповідності до вимог ст.. 10,11 ЦПК України не доведено факт перешкоджання йому [PERSON] в користуванні його власністю . За таких підстав, позовні вимоги [PERSON] є безпідставним, а тому до задоволення не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed