Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-17 00:00:00

Позивачка 03.06.2011 року звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання їхньої малолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення нашою дочкою повноліття, починаючи від дня предявлення позову. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що вона з відповідачем з 1984 року по перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від цього шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та окремо від відповідача. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст.. 180 Сімейного кодексу України обовязку утримувати свою дитину. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частин від заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дочкою повноліття, починаючи від дня предявлення позову і просила суд їх задовольнити, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина добровільно не надає. Стягнення аліментів в даному розмірі, пояснила тим, що її доходу не достатньої для забезпечення належного рівня розвитку дитини, оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною. В судовому засіданні позивачка пояснила, що відповідач працює оперуповноваженим та має стабільний дохід, , в звязку з чим він має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання власної доньки. Враховуючи вище наведене просила суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд заслухавши думку позивачки вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до ст.ст. 181, 183, 184 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька або при нерегулярному, мінливому доході, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.08.2009 року по теперішній час, від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Встановлено, що сторони проживають окремо. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Позивачка одна несе витрати по утриманню дочки, тому не має достатніх коштів для забезпечення першочергових витрат по задоволенню її потреб, а саме: харчування, одяг та розвиток . Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки добровільно не надає. З пояснень позивачки встановлено, що відповідач працює та має стабільний заробіток у вигляді зарплати, в звязку з чим має можливість надавати кошти на утримання доньки Вікторії. Також встановлено, що відповідач має дитину від першого шлюбу. Договори про припинення права на аліменти у звязку з передачею права власності на нерухоме майно та/ або про сплату аліментів між сторонами не укладалися. Відповідно до законубатьки зобовязані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обовязок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобовязання щодо утримання. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сімї. Враховуючи те, що відповідач як батько зобов'язаний утримувати доньку до досягнення нею повноліття і створювати їй необхідні передумови для її розвитку і забезпечення організації її життя. З огляду на викладене, приймаючи до уваги матеріальне становище сторін, наявність у відповідача інших утриманців, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину, починаючи з 03.06.2011 року і до її повноліття.

Outcome: partial