Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання трудового договору між працівником і фізичною особою, мотивуючи свої вимоги тим, що вона як фізична особа - підприємець, 01.01.2008 року уклала трудовий договір з відповідачем [PERSON] Договір був зареєстрований у державній службі зайнятості 08.07.2008 року за №1246. Фактично трудові відносини між нею та відповідачкою існували до 01.11.2009 року, після чого відповідачка без поважних причин та будь - яких пояснень не з»явилася більше на робочому місці, припинивши виконувати покладені на неї трудовим договором обов»язки. Про що ним було складено акт «Про порушення відповідачем норми трудового законодавства», а саме прогул. На даний час їй необхідно припинити трудовий договір укладений з відповідачем. Неодноразово вона направляла на адресу відповідача листи з проханням розірвати трудовий договір за згодою сторін, проте ці листи - повідомлення поверталися з поштового відправлення з довідкою про те, що зазначена особа за даною адресою не проживає. В зв»язку з цим вона змушена звернутися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач підтримала свій позов та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася. Про час розгляду справи повідомлялася належним чином, в тому числі і через оголошення в газеті «Урядовий курєр» від 22.11.2011 року № 217. Тому зі згоди позивача, третьої особи, суд постановляє заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] Вислухавши пояснення позивача, представника, третьої особи, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, позивач як фізична особа - підприємець, 01.01.2008 року уклав трудовий договір з відповідачем [PERSON] (а.с. 8). Договір був зареєстрований у державній службі зайнятості, вид діяльності - продавець. Як зазначив в судовому засіданні позивач, фактично трудові відносини між ним та відповідачем існували до 01.11.2009 року, після чого відповідачка без поважних причин та будь - яких пояснень не з»явилася більше на робочому місці, припинивши виконувати покладені на неї трудовим договором обов»язки. Про що ним було складено акт «Про порушення відповідачем норми трудового законодавства», а саме прогул (а.с. 9). На даний час їй необхідно припинити трудовий договір укладений з відповідачем. Неодноразово вона направляла на адресу відповідача листи з проханням розірвати трудовий договір за згодою сторін, проте ці листи - повідомлення поверталися з поштового відправлення з довідкою про те, що зазначена особа за даною адресою не проживає. Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Відповідно до п.4 ст.36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Відповідно до ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved