Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-01 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до ПАТ КБ Приват Банк, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] про визнання договору іпотеки квартири недійсним. В обґрунтування позовних вимог позивачі та їх представники суду пояснили, що 13 березня 2008 року між позивачем та відповідачем укладено договір іпотеки квартири, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Позивач вважає, що при укладенні Договору сторонами недодержано передбачених ст.. 203 ЦК України вимог у звязку з чим він підлягає визнанню недійсним з моменту укладення з наступних підстав. Зазначають, що при укладенні Договору, проект якого запропонував банк, його пунктом 33.2 визначено, що іпотекою забезпечується виконання зобовязань Іпотекодавця за кредитним договором від 13.03.2008 року № ROZ0GA00000768, укладеного між Іпотекодержателем та Боржником по поверненню кредиту, наданого у вигляді не поновлюваної кредитної лінії, в сумі 46600,00 дол. США на строк з 13.03.2008 року по 13.03.2023 року включно. Позивачі вважають, що вони як Іпотекодавці не є стороною кредитного договору і відповідно не мають за цим договором ніяких зобовязань,тобто пункт 33.2 Договору містить неточність. Крім того вказують на те, що розмір основного зобовязання у Договорі вказано в іноземній валюті доларах США без зазначення еквіваленту в національній грошовій одиниці - гривні. Зазначають, що Договір ними був підписаний на прохання [PERSON], який їх запевнив, що його укладення є формальністю, необхідною для оформлення банківського кредиту, розмір якого є у декілька разів меншим від вартості їх квартири. Вказують, що за умови обізнаності з дійсним офіційним курсом НБУ гривні до долара США, вони б маючи інформацію про спів ставність розміру отриманого [PERSON] кредиту та їх квартири, Договір би не підписали. Таким чином, відсутність у Договорі однієї з його істотних умов розміру основного зобовязання суттєвим чином вплинула на їх волевиявлення з приводу його підписання. Просять суд позовні вимоги задовольнити, визнати недійсним договір іпотеки квартири від 13.03.2008 року, укладений між ними та ЗАТ КБ ПриватБанкз моменту його укладення. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Свою правову позицію обґрунтовує тим, що по справі №2-6681\\10 за позовом ПАТ КБ ПриватБанкдо [PERSON], [PERSON], [PERSON] про звернення стягнення на квартиру, яка перебувала в іпотеці - наявне рішення від 28.07.2010 року, яке набрало законної сили. Даним рішенням суду, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ROZ0GA00000768 від 13.03.2008 року в розмірі 41705,07 доларів США звернуто стягнення на квартиру [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ЗАТ КБ ПриватБанкз укладанням від імені [PERSON], [PERSON] договору купівлі-продажу, а також виселити [PERSON] та [PERSON] з вказаної квартири. Вказує, що даним рішенням встановлено дійсність оспорюваного договору іпотеки. Заслухавши пояснення та доводи сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити за їх безпідставністю. Судом встановлено, що 13 березня 2008 року між позивачем та відповідачем укладено договір іпотеки квартири, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 28 липня 2010 року позовні вимоги позивача, ЗАТ КБ ПриватБанкдо [PERSON], [PERSON], [PERSON] задоволено, звернуто стягнення на предмет іпотеки, виселення, зняття з реєстраційного обліку. Тобто даним рішенням суд, встановив наявність договірних правовідносин між Банком (кредитором) і Боржниками. Однією із підстав, на думку позивачів, для визнання договору недійним, з моменту його укладення є те, що при укладенні договору іпотеки Банком не було предявлено заставну. Дане твердження позивачів суперечать письмовим доказам по справі, а саме представником відповідача надано суду копію заставної серії ПБ №016184 від 13 березня 2008 року, виданої приватним нотаріусом [PERSON] Крім того позивачі зазначають, що ще однією з причин недійсності договору іпотеки є те, що розмір основного зобовязання у Договорі вказано в іноземній валюті доларах США без зазначення еквіваленту в національній грошовій одиниці гривні. Дана підстава, на думку суду не є причиною, для визнання договору недійсним, оскільки стаття 524 ЦКУ встановлює, що грошове зобовязання в договорі має бути виражене в гривні. Правила використання готівкової іноземної валюти на території України, затверджені Постановою Правління НБУ від 30.05.2007 р. № 200, дозволяють у деяких випадках використовувати іноземну валюту як засіб платежу. Відповідно до Декрету Кабінету міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролю використання іноземної готівкової валюти на території України дозволяється за умови отримання індивідуальної ліцензії, яка надається виключно на підставі окремої постанови Правління НБУ. Дану ліцензію ПАТ КБ ПриватБанкмає, представник відповідача надав її копію до матеріалів справи. На підставі вищенаведеного, ст.ст. 2,15,526,553, 554,611,612 ЦК України,

Outcome: dismissed