overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини і свої доводи мотивує тим, що 09 січня 2010 року померла її мати [PERSON]. Після смерті матері залишилася спадщина у вигляді жилового будинку № 95 по вул.Совєтській у с.Новотроїцькому Волноваського району Донецької області. Позивачка є спадкоємицею першої черги. Впродовж передбаченого законом строку для прийняття спадщини позивачка не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала себе такою, що прийняла спадщину, оскільки не відмовилася від неї, здійснювала нагляд за будинком, сплачувала поточні платежі. Позивачка вважає, що строк звернення пропустила з поважної причини, тому просила визначити їй додатковий строк, достатній для подачі заяви до нотконтори про прийняття спадщини. Позивачка у судове засідання не з*явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Новотроїцька селищна рада у судове засідання надіслала клопотання про розгляд справи у відсутність представника, проти позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. [PERSON] померла 09 січня 2010 року, згідно копії свідоцтва про смерть. Згідно ст.1270 ч.1 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк в шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У першу чергу право на спадщину за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, також, зачаті за життя спадкодавця та які народилися після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки, згідно ст. 1261 ЦК України. Батько позивачки, [PERSON] помер 10.05.2005 року. Дошлюбне прізвище позивачки -[PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження, у якому у графі мати записано [PERSON]. Прізвище з [PERSON] на- Філь позивачка змінила 04.10.1986 року після укладення шлюбу з [PERSON] Позивачка, яка є спадкоємицею за законом, пропустила шестимісячний строк, визначений законом, для звернення до нотконтори з заявою про прийняття спадщини, однак від спадщини не відмовилася шляхом подання до Волноваської держноткнтори заяви про відмову від прийняття спадщини. У відповідності зі ст. 1272 ч.3 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подачи ним заяви про прийняття спадщини. Суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку звернення в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON], що померла 09.01.2010 року, тому що від спадщини у встановлений законом термін вона не відмовилася, фактично прийняла спадщину, тому її позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності йому трудової книжки, виданої 01.10.1968 року радгоспом «40 лет Октября», в якій було невірно зазначено його рік народження, а саме 1951 та у подальшому виправлення на 1952 рік, але належним чином це виправлення не завірено печаткою та підписом особи, яка зробила виправлення. В 2011 році заявник звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Бериславському районі для оформлення пенсії за віком, отримав відмову через зазначені вище виправлення у трудовій. Управління ПФУ в Бериславському районі рекомендувало заявнику звернутись до суду для встановлення факту належності трудової книжки. Заявник в судовому засіданні наполягав на задоволенні своїх вимог. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, подали заяву про розгляд справи без їх участі. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника Управління Пенсійного фонду у Бериславському районі. Вислухавши пояснення заявник, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву підлягаючою задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено: Згідно свідоцтва про народження, паспортних даних, заявник значиться як [PERSON], [INFO], уродженець [INFO] (а.с. 5. 7). 01.10.1968 року радгоспом «40 лет Октября» заявнику було видано трудову книжку, в якій було невірно зазначено його рік народження, а саме 1951 рік та у подальшому виправлення на 1952 рік (а.с. 6). Як пенсіонер за віком, заявник має право на отримання пенсії, для нарахування якої він звернулася до Пенсійного фонду, але через допущені виправлення у трудовій книжці, зробити це не виявилося можливим. Оцінюючи дослідженні по справі докази та обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що мається достатньо підстав для визнання факту, що трудова книжка видана 01.10.1965 року на ім'я [PERSON], [INFO], належить заявнику [PERSON], [INFO] Встановлення даного факту несудовим шляхом неможливо, він має для заявника юридичне значення, з ним пов'язано отримання пенсії. На основі ст.ст. 212-215, 259 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-26 00:00:00

Позивачі в своїй позовній заяві до суду просить визнати за ними право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою с. Сухиня Бобровицького району Чернігівської області ,яка залишилася після смерті 02.10.2007 року [PERSON] Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що 10 липня 2005 року померла їх мати [PERSON] ,яка, відповідно до заповіту , складеного нею 10 січня 2001 року, все своє майно, а саме, належна їй Ѕ частина даного будинку заповідала позивачам в рівних долях. 02 жовтня 2007 року помер їх батько [PERSON] , який відповідно до заповіту, складеного ним 17 липня 2006 року все своє майно, а саме, Ѕ частину даного будинку заповідав позивачу [PERSON] Фактично позивачі прийняли спадщину за заповітом після смерті батьків, що підтверджує свідоцтво про право на спадщину від 22.10.2010 року на інше спадкове майно, однак оформити право власності на будинок не мають можливості у звязку з відсутністю на нього первинної реєстрації в Нфіжинському МБТІ, а тому вимушені звернутись до суду із заявою про визнання права власності. Позивачі в судове засідання не зявились, в заяві до суду просять позовні вимоги задовольнити та справу розглянути у їх відсутності. Відповідач до суду не зявився , надав суду листа в якому просить справу розглянути у відсутності його представника , вказав , що позовні вимоги позивачів визнає і не заперечує проти їх задоволення . Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи ,суд вважає , що при таких обставинах позов підлягає задоволенню ,так як викладені в позовній заяві доводи знайшли своє підтвердження дослідженими в суді доказами ,а саме :за заповітом, складеним 10.01.2001 року [PERSON] все своє майно заповідала позивачам (а.с.22), вона померла 10.07.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.10); за заповітом, складеним 17.07.2006 року [PERSON] все своє майно заповідав [PERSON], (а.с.23), він помер 02.10.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть ( а.с.11); відповідно до довідки з Ніжинського МБТІ, право власності на житловий будинок не зареєстрований (а.с.18); із довідок Сухинської с/Ради підтверджується, що дійсно спадкодавці проживали разом в [INFO] (а.с.20-21); із копій свідоцтв про право на спадщину вбачається, що позивачі отримали право на земельні ділянки та майновий пай (а.с.24-25);відповідно до довідки державної нотаріальної контори вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернулись [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-26 00:00:00

Позивачка в своїй позовній заяві просить визнати за нею право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами , та земельну ділянку площею 0.42га., цільовим призначенням для будівництва та ведення підсобного господарства, які розташовані в с. Нова Басань Бобровицького району Чернігівської області, вул. Польова, 20, в порядку спадкування за заповітом після смерті 19.112010 року [PERSON] , посилаючись на слідуючі обставини: 19 листопада 2011 року померла її мати [PERSON], яка за заповітом складеним нею 05.09.2000 року все свої майно заповідала позивачці.У звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок та оригіналу державного акту на землю, який був втрачений за невідомих їй обставин, вона вимушена звернутись до суду з позовною заявою про визнання права власності, як наступного власника згаданого майна. Позивачка в заяві до суду просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Відповідачі до суду не зявились , надав суду листа в якому кожний окремо просить справу розглянути у відсутності його представника , вказав , що позовні вимоги позивачки визнають і не заперечують проти їх задоволення. Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст. 197 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи ,суд вважає , що при таких обставинах позов підлягає задоволенню ,так як викладені в позовній заяві доводи знайшли своє підтвердження дослідженими в суді доказами ,а саме : відповідно до свідоцтва про народження позивачки, її матірю була [PERSON],яка померла 19.11.2010року,що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.7); копією державного акту зазначається право власності на земельну ділянку, площею 0.42 га. за [PERSON] Оригінал даного документу втрачений, що підтверджується оголошенням в газеті (а.с.22); із довідки Ніжинського МБТІ вбачається, що в реєстрації даного будинку з надвірними спорудами відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів (а.с.14); із довідки Новобасанськї с/[PERSON] підтверджуєть, що [PERSON] на день своєї смерті постійно проживала в [INFO] ( а.с. 19 );відповідно до довідки приватного нотаріуса [PERSON], із заявою про прийняття спадщини, після смерті 19.11.2010 року [PERSON] звернулась позивачка та про відмову від прийняття звернувся [PERSON] (а.с.37). За таких обставин , суд вважає, що позов ґрунтується на законі ,а тому вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] просить суд розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що вони перебувають у шлюбі з 15.06.2002 року, який зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Рокитнянського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 41. Від даного шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що протягом останнього часу сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті привело до припинення шлюбних відносин. Кожен з них має різні погляди на життя, з вини відповідача між ними виникають сварки. З листопада 2010 року вони час від часу через сварки проживали окремо, а з серпня 2011 року відповідач постійно проживає окремо. Зазначає, що в даний час вони не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбні відносини. Вважає, що за таких обставин збереження шлюбу є неможливим. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач подала до суду заяву, якою свій позов підтримала та просить суд справу розглянути у її відсутності. Відповідач, будучи повідомленим належним чином не з"явився, про причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 15.06.2002 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Рокитнянського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 41. Від даного шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Ухвалою суду від 27.10.2011 року сторонам було надано час на примирення строком 2 місяці, однак сторони не примирилися. На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть і тому примирення між сторонами є неможливим. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам їх дитини, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів у якому вказав, що відповідачі є власниками кв. 308 б. 1 по вул. Запорізькій в м.Запоріжжі, в якої зареєстровані. Відповідачі не сплачують в повному обсязі комунальні послуги та за технічне обслуговування будинку, тому з 01.10.1996 року утворився борг в сумі 6135 грн. Вказана сума складається з: 4909,55 грн. заборгованість за комунальні послуги; 1225,45 грн. заборгованість за участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. Тому суму боргу та судові витрати позивач просить стягнути з відповідачів. В судовому засіданні позивач на позові наполягає на підставах, викладених у ньому. Просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості та судові витрати. Відповідачі у судовому засіданні позов не визнали і пояснили, що вказані у позові суми розраховані неправильно. [PERSON] з 1993 року за вказаною адресою не мешкає. За останні три роки заборгованості у відповідачів немає. Навпаки, є переплата 84 грн. Крім того, позивачем пропущено строк позовної давності. Тому просять у позові відмовити. Суд, вислухавши доводи сторін, вивчивши матеріали справи, вважає що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що згідно з довідкою РРЦ КП ВРЄЖО № 2 відповідачі зареєстровані в кв. 308 б. 1 по вул. Запорізькій в м.Запоріжжі. Згідно з розрахунком КП ВРЄЖО № 2 заборгованість відповідачів з 1996 по 01.02.2011 років складає 6135 грн. Вказана сума складається з: 4909,55грн. заборгованість за комунальні послуги; 1225,45 грн. за участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території. За останні три роки заборгованість за гаряче водопостачання - 33,65 грн. Згідно з частиною 1 ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ст.. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно зі ст.. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР. Відповідно до ст.. 257, 264 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позивачем не доведено, що відповідачі визнавали свій борг, що існує з 1996 року, або вчиняли дії, що свідчать про визнання боргу. Навпаки, сторонами визнано, що [PERSON] тривалий час звертається до КП ВРЄЖО № 2 та органів влади з приводу незгоди з нарахуванням вказаних сум. Сума боргу за останні три роки 33,65 грн. підтверджена матеріалами справи і підлягає стягненню з відповідачів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення пені за несплачені аліменти, посилаючись на те, що відповідач її колишній чоловік, від спільного життя у них мається малолітній син [PERSON], [INFO]. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01.02.2010 на її користь з відповідача були стягнені аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.07.2009 року. У звязку з несплатою аліментів утворилась заборгованість по аліментам за період з серпня 2010 року по квітень 2011 року у розмірі 1788 грн. Відповідач, будучи особою працездатною ухиляється від сплати аліментів і погашення заборгованості. А тому позивачка просила стягнути пеню у розмірі 1% від суми заборгованості, яка складає 2524 грн . Позивачка у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. В подальшому просила справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та місце слухання справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, а тому суд, зі згоди позивачки, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи у судове засідання не зявилася. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Встановлено, що відповідач колишній чоловік позивачки, від спільного життя у них мається малолітній син [PERSON], [INFO], дитина проживає разом з позивачкою. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 01.02.2010 на її користь з відповідача були стягнені аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.07.2009 року. Згідно до довідки державного виконавця відповідач допустив заборгованість по сплаті аліментів, починаючи з 01.08.2010 року по травень 2011 року включно у розмірі 1788 грн. На підставі ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, зобов'язаної сплачувати аліменти, за рішенням суду, позивач, як одержувач аліментів, має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожний день прострочення. Враховуючи викладене, те що відповідач має заборгованість по аліментам, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача пеню по аліментам за період з серпня 2010 року по травень 2011 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-26 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] до [PERSON] з позовом про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. В заяві вказувала, що 30.08.2001 року уклала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають: дочку [PERSON] [INFO], дочку [PERSON] - [INFO], дочку [PERSON] [INFO]. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, ніде не працює. У звязку із наведеним просила суд стягнути на її користь аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі, в розмірі 50 гривень, на кожну дитину щомісячно. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК. Позивачка надіслала суду заву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Відповідач заявлені вимоги визнав, направив заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд, дослідивши інші обставини справи, проаналізувавши всі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З матеріалів справи вбачається, і це встановлено в судовому засіданні, що сторони мають дочку [PERSON] [INFO], дочку [PERSON] - [INFO], дочку [PERSON] [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження останніх. Довідкою № 2696 від 01.12.2011 року, виданою Озерською сільською радою Володимирецького району Рівненської області стверджується, що [PERSON] має на утриманні троє малолітніх дітей. Згідно довідки №2697 від 01.12.2011 року, виданої Озерською сільською радою Володимирецького району Рівненської області [PERSON] на даний час ніде не працює. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 цього ж Кодексу, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей, а також інші обставини справи, що мають істотне значення. У статті 184 СК України зазначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи з вище викладеного, враховуючи матеріальне становище сторін, те, що відповідач на даний час не працює, має нерегулярний дохід, суд рахує за правильне визначити розмір аліментів, що підлягає стягненню з [PERSON] на утримання дітей у твердій грошовій сумі 50 грн., на кожну дитину, щомісячно. Поряд з тим, рішення слід допустити до негайного виконання по платежах за один місяць, згідно ст. 367 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку розміром 2,73 га, підтверджену державним актом на право власності серії ЯА № 050053 від 10.06.2005 року в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 09.06.2008 року, оскільки за змістом заповіту на її користь визначено право на земельну частку (пай), а у 2005 році матері був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку. У судовому засіданні позивач підтримав позов в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач позов не визнав повністю, просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, оскільки позивач спадщину без поважних причин пропустила строк для прийняття спадщини. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, а тому не підлягають задоволенню, визнання відповідачем позову не може бути прийняте судом, оскільки суперечить закону. Позивачем на обґрунтування позовних вимог суду надані копія державного акту на право власності на земельну ділянку розміром 2,73 га серії ЯА № 050053 від 10.06.2005 року, виписка з погосподарської книги с. Тріскіні № 1955 від 07.04.2011 року про те, що на момент смерті спадкодавець проживав разом з позивачем; копії свого свідоцтва про народження, свідоцтва про смерть спадкодавця, які посвідчують наявність спорідненості позивача із спадкодавцем. Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 розяснив, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності до ст. 49 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII "Про нотаріат" про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. Позивачем не надано доказів про те, що нотаріус відмовив йому в оформленні права на спадщину шляхом винесення відповідної постанови. Таким чином, вимоги позивача є передчасними, та заявленими до неналежного відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed