Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до колишнього співмешканця [PERSON] та просила визнати його таким, що втратив право користування належним їй на праві приватної власності будинком, що знаходиться за адресою вул. Леніна, 8 с.Легедзино, Тальнівського району, Черкаської області, посилаючись на те, що вона за власні кошти 3 серпня 2005 року уклала договір купівлі продажу будинку, який знаходиться за вищевказаною адресою. На момент купівлі вищевказаного будинку , він перебував практично у непридатному для проживання стані, а тому вона була змушена позичити кошти на здійснення ремонтних робіт, підведення до будинку природного газу та ін. Проживаючи в [INFO] вона підтримувала стосунки х [PERSON], який проживав у своїх родичів. Згодом він переїхав проживати у належний їй будинок. Для того щоб [PERSON] міг влаштуватись на роботу, вона задовольнила його прохання та зареєструвала його в своєму будинку. Через деякий час відповідач почав зловживати спиртними напоями, влаштовувати сварки а часом і бійки. Крім того почав псувати належні їй речі. Так після чергової сварки в стані алкогольного спяніння відповідач протаранив стіну будинку. Що призвело до необхідності проведення ремонтних робіт і відповідно додаткових грошових витрат. Для проведення ремонтних робіт у будинку та в подальшому на лікування їй необхідні були значні гроші, які вона була змушена позичити у сторонніх осіб. повернути вчасно борг вона не змогла в тому вирішила поїхати на заробітки в Італію. Повернувшись на початку березня 2011 року в с.Легедзино, Тальнівського району вона побачила, що в належному їй будинку панує суцільний безлад. Зі слів сусідів вона дізналась, що відповідач влаштував в будинку притон для осіб, що зловживають спиртними напоями. Деякі належні їй речі або були зіпсовані або взагалі зникли. Позивачка запропонувала відповідачу добровільно скасувати реєстрацію у належному їй будинку, але відповідач відмовився задовольнити її прохання та вимагав подарувати йому частину будинку, що і змусило позивачку звернутись із вказаним позовом до суду. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просила суд задовольнити її позов. Відповідач в запереченні наданому до суд вказав, що він з часу реєстрації в с.Легедзино, Тальнівського району постійно проживав у вказані хаті до березня 2011 року (до повернення позивачки із-за кордону). Крім того з моменту спільного проживання з позивачкою в даному будинку ним було здійснено значний внесок в приведення даного будинку до стану, який дав можливість в ньому проживати. Зокрема він власноручно побудував грубу для опалення, він брав на стяжки кути хати та хліва, провів внутрішній ремонт хліва та поставив бетонний паркан та підвів газ до будинку. За час відсутності позивачки підтримував город а в самому будинку підтримував належний порядок. В судовому засіданні відповідач повідомив, що він буде проживати у вказаній хаті так, як йому нема де проживати. Те що він на тракторі вїхав у хату це було випадково. Так він дійсно посварився із позивачкою сів у трактор і хотів поїхати але потім вирішив що чого це він буде їхати і вирішив повернутись але не впорався із керуванням і вїхав у хату. Після чого пішов у бар пити пиво. Також він вказав, що десь приблизно з 2009 року він нічого в будинку не робив, тріщина яка залишилась від трактора так і залишилась, він жив в іншій кімнаті де не було пошкодження, в кімнату де було пошкодження він не заходив. Крім того він вказав що давав на купівлі хати 2500 грн. але так як не любить бігати з документами то хату оформила на себе позивачка. Десь з жовтня 2009 року він почав проживати в цій хаті із своєю знайомою Аліною, з якою хотів розписатись щоб вона проживала в хаті на законній підставі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що він є сином позивачки і під час купівлі хати відповідач грошей не давав, хата була куплена за власні гроші позивачки, крім того він надавав допомогу грошами так як в той час працював в Італії. Також він був свідком того що у відсутність позивачки, відповідач вживав спиртні напої в хаті завжди був безлад. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що вона є сусідкою позивачка та бачила, що позивачки з відповідачем співмешкали погано, як позивачка поїхала на лікування він її синів до хати не пускав. Майже не працював, ходив по селі позичав у всіх гроші, з цим питанням також підходив до неї, але вона йому відмовила, влаштував в хаті бомжатник. Також вона була свідком коли відповідач на тракторі, в стані алкогольного спяніння вїхав у хату. Був випадок коли він перевертав трактор на роботі. Про те, що позивачка купила хату за власні гроші вона знає як від позивачка так і від продавця. З жовтня 2010 року проживав з іншою жінкою. Проживали наїздами, взимку вони в хаті не проживали. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що вона є матірю відповідача і давала йому на купівлі хати 6000 грн. потім ще 4000 грн., потім ще 2000 грн. і ще кілька разі по 500 грн. Деякі гроші вона отримувала по договору оренди земельної ділянки яка належить позивачці [PERSON] Зерно яке вона отримувала за оренду земельної ділянки позивачки возила синові з Винницької області легковим автомобілем. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що він є братом відповідача. В с.Легедзино, Тальнівського району він був кілька разів. Возив легковим автомобілем брату зерно та муку. Мати постійно допомагала брату грошима. Він бачив, що брат співмешкав з іншою жінкою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що він є сусідом відповідача і він був свідком як відповідач провів газ до хати, побудував душ та літню кухню. В хаті був порядок, відповідач проживав сам. В судове засідання 19 жовтня 2011 року та 25 листопада 2011 року відповідач не зявився, про день час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно судовими повістками, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі матеріалів, що є в справі у відповідності до положень статті 169 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки і її представника, відповідача і його представника наданих ними 23 червня 2011 року, допитавши свідків за клопотаннями обох сторін, дослідивши матеріали справи і матеріали відмовного провадження Тальнівського РВ УМВС України в Черкаській області, на підставі яких прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи, суд вважає за необхідне позов в частині визнання особи такою, що втратила право на житло задовольнити а в частині стягнення судових витрат частково, виходячи з наступного. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 3 серпня 2005 року [PERSON] передав у власність [PERSON] житловий будинок, який розташований за адресою вул. Леніна, 8 в с.Легедзино, Тальнівського району. За що [PERSON] сплатила [PERSON] 5000 грн. Згідно виписки з по господарської книги Легедзинської сільської ради Тальнівського району №2 за 2006 2011 роки (станом на 1 січня 2011 року) від 23.03.2011 року за №95 власником будинку є [PERSON] вона є і головою домогосподарства, крім неї до списку членів домогосподарства входять син - [PERSON], син [PERSON] та [PERSON]. Згідно довідки Легедзинської сільської ради Тальнівського району від 23.03.2011 року за №95 [PERSON] дійсно проживає [INFO] та має склад сімї: син [PERSON], син [PERSON], чоловік [PERSON] в даному господарстві на даний час не проживає. Відповідно до характеристики наданої на [PERSON] сільським головою с. Легедзино, Тальнівського району. За період проживання [PERSON] зарекомендував себе з негативної сторони, тому, що часто порушував громадський порядок появляючись в громадських місцях та в сімї у нетверезому стані. Співмешканка [PERSON] не раз терпіла пяні вихватки та сімейні сутички свого співмешканця, зверталась за допомогою до сільської ради. До показів наданих свідками [PERSON], [PERSON] суд відноситься критично так, як вона є родичами відповідача і відповідно зацікавлені в вирішенні справи на користь відповідача, крім того в судовому засіданні встановлено, що вони проживають у Винницькій області і не можуть бути свідками по питанню спільного проживання позивачки з відповідачем. Також суд відноситься критично до показів свідка [PERSON] так, як вони спростовуються показами інших свідків, та матеріалами справи. Приймаючи рішення про задоволення позову в частині визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, суд виходив з наступного: „Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном про, що вказано в ст. 391 ЦК України. Згідно положень статті 157 ЖК України Членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Стаття 116 ЖК України передбачає, що якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного спяніння на тракторі, після сварки із позивачкою, вїхав в будинок який на праві приватної власності належить позивачки, що підтверджується поясненнями наданими позивачкою, показами свідків [PERSON], [PERSON], визнавалось самим відповідачем та підтверджується копіями постанов Тальнівського районного суду Черкаської області від 6 жовтня 2009 року (ст.124 КУпАП) та від 20 жовтня 2009 року (ч.1 ст.130 КУпАП). Із слів самого відповідача він так і не відремонтував пошкодження нанесені будинку. Систематичне руйнування та псування будинку також підтверджується показами свідків [PERSON], [PERSON], які показали в судовому засіданні, що під час проживання відповідача в хаті ним були пошкоджені вікна та двері будинку. Позивачка в своєму поясненні повідомила, що після повернення із за кордону вона виявила значні пошкодження будинку та зникнення її особистих речей по вказаному питання вона зверталась до правоохоронних органів, про що в справі є постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 27.04.2011 року. Також постановою Начальника Тальнівського РВ УМВС від 13.05.2011 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності по статті 173 КУпАП за те, що він перебуваючи в стані алкогольного спяніння висловлювався на адресу позивачки словами брутальної лайки та погрожував їй фізичною розправою за те що вона не пустила його та його співмешканку переночувати в її будинку. Наявність систематичного порушення правил співжиття що роблять неможливим проживання відповідача для інших доводиться також зверненнями [PERSON] з даного питання до правоохоронних органів, а також дослідженими в судовому засіданнями матеріалами відмовних проваджень Тальнівського РВ УМВС України в Черкаській області, на підставі яких винесені постанови про відмову в порушенні кримінальних справ від 27.04.2011р., постановою від 14.05.2011 року. Показами свідків [PERSON], [PERSON], характеристикою відповідача та іншими матеріалами справи. Аналізуючи показання свідків, письмові докази і пояснення сторін та їх представників, оцінюючи ці обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що вони свідчать про доведеність існування відразу кількох підстав для вирішення питання позовних вимог, так в судовому засіданні доведено, що відповідач систематично руйнував та псував будинок позивачки, систематично порушував правила співжиття після яких було неможливим для інших проживання із ними в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними це доводиться неодноразовими постановами про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності. Виходячи з вищевказаного суд вважає за доцільне позов в частині усунення перешкод у користуванні майном та визнання особи такою що втратила право користування житлом задовольнити, в частині стягнення з відповідача на користь позивача понесенні нею судові витрати суд вважає доцільне задовольнити частково виходячи з граничного розміру оплати за юридичну допомогу встановленого чинним законодавством, складності справи та числа судових засідань, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати повязані з правовою допомогою в розмірі 500 грн. також стягнути 30 грн. витрат повязаних з інформаційно-технічним забезпечення розгляду судової справи а всього стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 530 грн. Крім того суд вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 188 грн. 20 коп.

Outcome: approved