Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-12 00:00:00

02 грудня 2011 року позивач надіслав до суду позовну заяву до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча працює та може надавати таку допомогу. Враховуючи наведене, позивач просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі ј частки всіх видів його доходів щомісячно. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, пояснивши, що дитина знаходиться на цілковитому його утриманні, відвідує дитячий садочок, займається у спортивній секції по катанню на роликах, влітку тренується грати у великий теніс. Витрати на фізичне та духовне виховання дитини несе позивач. Також позивач зазначив, що працює директором підприємства та отримує зарплату у розмірі 3500 грн. на місяць, є інвалідом ІІІ групи, в звязку з чим отримує пенсію по інвалідності у розмірі 580 грн. на місяць. Має батьків пенсіонерів, в шлюбі не перебуває та інших дітей не має. Відповідач уваги дитині не приділяє, грошової допомоги не надає, одягом та продуктами харчування дитину не забезпечує. Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково та просили ухвалити рішення про стягнення аліментів у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що відповідач працює електромеханіком ЛСЕ та АП в Київській міській філії ВАТ УкртелекомЦТП №1 та її середньомісячна заробітна плата становить 3000 грн. на місяць. При цьому відповідач має на утриманні бабусю пенсіонерку, яка є інвалідом. Інших осіб на утриманні немає. В шлюбі не перебуває та інших дітей немає. Нерухомість дитині не дарувала. Проживає разом зі своєю матірю. Зауважила, що відповідач, в свою ж чергу, має рухоме та нерухоме майно, є засновником та директором приватного підприємства, та отримує соціальну допомогу у звязку зі своєю інвалідністю, в звязку з чим дитина цілковито забезпечена і без її допомоги. Заслухавши пояснення сторін та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.ст. 181, 182 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України здійснюється у тому випадку, коли платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід або частину доходу одержує в натурі. Судом встановлено, що рішенням Соломянського районного суду м.Києва від 15 червня 2011 року, у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, шлюб між сторонами розірвано, в задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Цим же рішенням встановлено, і вказана обставина не заперечується відповідачем, що дитина проживає разом з [PERSON], окремо від [PERSON] З пояснень відповідача вбачається, що вона працює та отримує постійний дохід, стан здоровя її задовільний. В судовому засіданні відповідач не заперечувала ту обставину, що вона не надає матеріальної допомоги позивачу на утримання сина, пояснивши це тим, що її син і без її участі батьком забезпечений усім необхідним. Посилання відповідача та її представника на те, що при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати те, що відповідач приймає участь в утриманні своєї бабусі, не приймаються судом до уваги, оскільки будь-яких доказів, які б підтверджували вказану обставину, відповідачем не надано. Крім того, відповідач в судовому засіданні вказувала на те, що її бабуся отримує пенсію і їй допомагає також і її дочка (мати відповідача). Також суд наголошує на тому, що незалежно від того, наскільки дитина є забезпеченою іншим з батьків, той з батьків, з ким дитина не проживає, не звільняється від обовязку її утримувати. Щодо призначення аліментів у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, слід зазначити, що дана величина є мінімальним гарантованим державою рівнем грошового забезпечення, необхідним для нормального розвитку дитини, у разі неспроможності боржника сплачувати аліменти у присудженому розмірі. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме: з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Також відповідно до Закону України Про судовий збірз відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 188 грн. 20 коп. На підставі ст.ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України, Закону України Про судовий збір,

Outcome: approved