Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-13 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON], Макарівської районної державної адміністрації Київської області та Управління Держкомзему у Макарівському районі, в якому з урахуванням уточнених вимог просила визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,12 га, розташовану в межах Наливайківської сільської ради Макарівського району Київської області, цільове призначення - ведення садівництва, кадастровий номер 3222785200:04:022:0019, серії ЯД № 785295, виданого 04.04.2008 року на імя [PERSON], визнати недійсним запис у поземельній книзі та книзі записів про державну реєстрацію актів на право власності на земельну ділянку щодо реєстрації вказаного вище державного акту, визнати недійсним розпорядження Макарівської районної державної адміністрації Київської області № 2415 від 23.07.2007 року «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам України для ведення садівництва в межах Наливайківської сільської ради» на підставі якого було видано зазначений державний акт на право власності на земельну ділянку. Також просила стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що вона була членом садового товариства «Дубки» науково-виробничого обєднання «Сатурн» (далі - с/т «Дубки») та користувалась земельною ділянкою № 101 у цьому товаристві. Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 19.06.2009 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 18.11.2009 року, було визнано незаконним рішення правління розширеного правління с/т «Дубки» від 02.07.2006 року, затвердженого загальними зборами цього товариства від 05.08.2006 року, яким її було виключено з членів с/т «Дубки», та поновлено у членах вказаного товариства. Після цього в процесі приватизації земельної ділянки, якою вона користувалась як член товариства при виготовленні технічної документації їй стало відомо, що її земельна ділянка накладається на земельну ділянку [PERSON] - відповідача у справі. Таким чином відповідач приватизував земельну ділянку за відсутності права користування нею та не будучи членом с/т «Дубки». В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити із підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в особі представника [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечила. Зазначила, що позивач в 1994 році добровільно відмовилась від своєї земельної ділянки про що свідчить її заява. З 10.10.2006 року, коли відповідач стала членом с/т «Дубки», земельна ділянка нею була приведена в порядок, оскільки нею ніхто не користувався 12 років. Також зазначала, що в силу ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений власності. Цивільний Кодекс України не передбачає такого способу захисту порушеного права як визнання недійсним чи нечинним державного акту на право власності на земельну ділянку. Макарівська райдержадміністрації Київської області позовні вимоги визнала, просила розглядати справу за відсутності її представника. Управління Держкомзему у Макарівському районі Київської області просило розглядати справу у відсутності їх представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечили. Розглянувши надані сторонами докази, суд встановив наступне. Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 19.06.2009 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 18.11.2009 року, було визнано неправомірним та скасовано рішення правління розширеного правління с/т «Дубки» від 02.07.2006 року, затвердженого загальними зборами членів цього садового товариства від 05.08.2006 року, про виключення з членів садового товариства, в тому числі і [PERSON]. Тобто позивача поновлено в членах садового товариства та поновлено її право користування земельною ділянкою. Згідно протоколу загальних зборів с/т «Дубки» від 20.12.2009 року були затверджені списки членів с/т «Дубки», до яких були внесені особи раніше виключені із членів товариства і які поновили своє членство через суд. Протоколом засідання правління с/т «Дубки» від 25.12.2009 року оформлено нові списки членів товариства відповідно до зазначеного вище рішення загальних зборів. В процесі приватизації [PERSON] земельної ділянки після поновлення її у членах товариства при перевірці технічної документації було виявлено накладання її земельної ділянки на земельну ділянку відповідача - [PERSON] Як встановлено судом, під час судового спору про поновлення позивача у членах с/т «Дубки» розпорядженням Макарівської районної державної адміністрації Київської області № 2415 від 23.07.2007 року «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам України для ведення садівництва в межах Наливайківської сільської ради» передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,12 га для ведення садівництва за рахунок земель садового товариства «Дубки» в межах Наливайківської сільської ради. На підставі зазначеного розпорядження 04.04.2008 року [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,12 га, розташовану в межах Наливайківської сільської ради Макарівського району Київської області, цільове призначення - ведення садівництва, кадастровий номер 3222785200:04:022:0019, серії ЯД № 785295, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010833000109. Вирішуючи питання по суті позовних вимог суд виходить з наступного. Згідно з ч. З ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1,2 с. 158 ЗК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування та розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. У відповідності ст.ст. 35, 81, 116, 118, 121 Земельного кодексу України громадяни України, які являються членами садових товариств, мають право на безоплатну приватизацію земельної ділянки, що знаходиться в їх користуванні, в межах норм безоплатної приватизації земельних ділянок громадянам, на підставі рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування. Згідно ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюються шляхом: визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Оскільки [PERSON] була незаконно виключена зі складу членів с/т «Дубки» і її членство в цьому товаристві як і право користування земельною ділянкою було поновлено судом з моменту її виключення, то [PERSON] неправомірно приватизувала спірну земельну ділянку так як не мала права користування нею, у звязку з чим розпорядження Макарівської держадміністрації в частині передачі їй у власність спірної земельної ділянки та державний акт про право власності на неї підлягають визнанню недійсними як акти, якими порушуються права позивача щодо володіння, користування належною їй земельною ділянкою. Суд критично відноситься до доводів відповідача про добровільну відмову позивача від належної їй земельної ділянки ще в 1994 році, оскільки зазначеними вище рішеннями суду позивач була поновлена у членах садового товариства після її виключення з них у 2006 році, а обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній не доказуються при розгляді інших справ, у яких бере участь особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч. З ст. 61 ЦПК України). Тобто, станом на 2006 рік позивач була членом товариства та мала право користування спірною земельною ділянкою. Доказів виключення [PERSON] з членів товариства до приватизації [PERSON] спірної земельної ділянки нею не надано. Щодо вимог до Управління Держкомзему у Макарівському районі Київської області про визнання недійсним та скасування запису у Поземельній книзі та Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі даних щодо реєстрації права власності на спірну земельну ділянку [PERSON], то такі вимоги не підлягають задоволенню з огляду на те, що Управлінням Держкомзему не було порушено права та інтереси позивача. Згідно постанови Кабінету міністрів України № 1021 від 09.09.2009 року «Про затвердження порядків ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі» а саме п. 27- 30 Порядку ведення поземельної книги запис у Поземельній книзі скасовується посадовою особою районного управління Держкомзему на підставі рішення суду в установленому законом порядку, а згідно п. 22-25 Порядку ведення Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, запис про державну реєстрацію документа, що посвідчує право на земельну ділянку, в розділі Книги записів у паперовому вигляді скасовується посадовою особою районного управління Держкомзему на підставі рішення суду в установленому законом порядку. Тобто, враховуючи, що державна реєстрація прав на землю не може самостійно існувати без державного акту на право власності на земельну ділянку, у разі визнання судом недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку записи про державну реєстрацію прав на землю мають бути скасовані у зазначеному вище порядку. В інакшому випадку бездіяльність посадових осіб районного управління Держкомзему може бути оскаржена в порядку адміністративного судочинства. Враховуючи вимоги п. 6 ст. 154 ЦПК України, згідно з яким суд одночасно з ухваленням судового рішення може скасувати заходи забезпечення позову, заходи забезпечення позову у даній справі за ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 07.02.2011 року № 2-3-12/11 підлягають скасуванню. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача у розмірі 17 грн. державного мита, 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Outcome: partial