Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків, стягнення витрат на лікування та поховання спадкодавця, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10.08.2010 року визнано недійсним договір дарування житлового будинку, який розташований в с. Нижні Станівці по вулиці Довженка, 4, Кіцманського району Чернівецької області, укладений 05.05.2008 року між [PERSON] та [PERSON]. Вказане рішення залишено без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 22.09.2010 року. Після передачі їй у власність за договором дарування житлового будинку із господарськими спорудами нею було проведено ряж невід`ємних поліпшень цього будинку: внутрішній ремонт будинку (фарбування підлоги та стін в 6-ти кімнатах, наклеювання багетів, фарбування 4-х вікон та 7-ми дверей, ремонт віконних прорізів); заміна двох вікон на пластикові; заміна 6-ти дверних замків; фарбування двох кухонних шаф; встановлення на два вікна жалюзів та на три вікна карнизів; проведено газифікацію та підключення будинку; придбано та встановлено газовий котел, батарей опалення (24 ребра); забетоновано доріжку між будинком та господарськими спорудами; придбано та встановлено стовпці для огорожі; встановлено металеві ворота; побудовано нову вбиральню; привезено машину піску. Орієнтовна вартість проведених поліпшень становить 30 000 гривень, які просить стягнути з відповідача. Також нею були придбано рухоме майно: телевізор вартістю 1200 гривень, тумбу під телевізор 400 грн., килим шерстяний 3м х 5м 250 грн., вішалку 300 грн., пральну машину 800 грн., шафу двох дверну 550 грн., електрочайник 170 грн., відро для сміття 80 грн., сушила для посуду 85 грн., газову плитку 1200 грн., лавку дерев`яну 150 грн., насос водяний 200 грн., обідній стіл 450 грн., столові ложки 6 шт. та столові вилки 6 шт. 40 грн., світильник 120 грн., розетки 2 шт. 25 грн., загальною вартістю 6 020 гривень, які просила стягнути з відповідача. Окрім того, за власні кошти нею була виготовлена інвентарна справа на будівлі і затрачено 742 гривень. Після укладення договору дарування нею сплачено прибутковий податок у сумі 2161,75 гривень та послуги банку у сумі 21,62 гривень, проведена приватизація земельної ділянки вартістю 913 гривень, які також просила стягнути з відповідача. Всі зазначені витрати просила стягнути з відповідача на підставі ст. 216 ЦК України. 07 грудня 2009 року померла дружина [PERSON] [PERSON], на лікування та поховання якої нею затрачено 5000 гривень, які просила стягнути з відповідача відповідно до вимог ст.1232 ЦК України. Вона зазнала моральної шкоди, яка полягає у визнанні правочину недійсним, у втраті її особистого часу на потреби відповідача: оформленні на нього документів, доставку людей для інвентаризації будівель та проектні роботи, газифікацію, ремонтні роботи) та на поховання його дружини, і таку шкоду оцінює у 5000 гривень. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені вимоги з наведених підстав. Відповідач [PERSON] позову не визнав, пояснивши, що позивачка проводила поточний ремонт, але дала лише фарбу для підлоги, решта за його кошти. Позивачка замінила два вікна та два замки, поміняла один карниз. Шафи фарбувала за його кошти, газифікація будинку проведена за його кошти, газовий котел також придбаний за його кошти, а батареї опалення [PERSON] поклала старі. Доріжка між будинком та сараями була. Стовпці та ворота він закладав із чоловіком [PERSON] Пісок позивачка привезла, але забрала у нього телицю. Телевізор придбала [PERSON], але за його худобу. Тумбочку під телевізор, вішалку, шафу, чайник, відро, сушку, лавку, насос, стіл, ложки та вилки, світильник, розетки він поверне позивачці, за килим, пральну машину заплатить. Газову плитку позивачка поміняла. Похорон дружини проведений за його кошти. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10.08.2010 року визнано недійсним договір дарування житлового будинку, який розташований в с. Нижні Станівці по вулиці Довженка, 4, Кіцманського району Чернівецької області, укладений 05.05.2008 року між [PERSON] та [PERSON]. Вказане рішення залишено без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 22.09.2010 року. Свідок [PERSON] надала показання, що у 2009 році весною [PERSON] наймала її для побілки. Фарбування, миття 5-ти кімнат, будівельні матеріали привозила [PERSON], які вона придбала, а також проводила газифікацію, придбала пральну машину, тумбу під телевізор та два вікна. Про це їй відомо зі слів [PERSON] Як показав свідок [PERSON] у 2009 році за виготовлення робочого проекту на газифікацію будинку при ньому оплачував чоловік [PERSON], з ними на базарі він разом купляв все необхідне для газифікації: з`єднання, крани, лічильник, редуктор. Подружжя [PERSON] також придбало газову плитку та газовий котел, батареї, поміняли вікна, зробили бетонні доріжки, металеву сітку та огорожу. За чиї кошти все перелічене придбавалось - не знає. Згідно показань свідка [PERSON] у 2008 2009 роках позивачка проводила ремонт в подарованому будинку, поміняла два вікна, газифікувала будинок, привезла КАМАЗ піску, встановила в колодязі насос, робила огорожу, встановлювала жалюзі. Чув, що позивачка купила телевізор та газову плитку. За чиї кошти - не знає. Свідок [PERSON] показав, що після укладення договору дарування вони почали проводити покращення будинку, провели газ, зробили огорожу, ремонт всередині будинку, туалет, корунки, поміняли вікна, всі роботи за їх рахунок. Деякі кошти давав [PERSON], але не значні. Вони також придбали пральну машину, телевізор, газову плитку, газовий котел, труби, робили отмостки, стежки, фарбували підлогу, вікна, стіни, стелі, поміняли люстри. Все за їх кошти. З показань свідка [PERSON] вбачається, що зі слів [PERSON] він за все платив, огорожа у [PERSON] була, [PERSON] лише встановили її, пофарбували бляху. Будинок газифікували, але за чиї кошти їй невідомо. Пральної машини вона не бачила. Меблів і близько немає, є якась бувша у користуванні тумбочка та трьох дверна шафа. Пісок [PERSON] завезла. На туалет дав дошки [PERSON] За вікна їй невідомо, [PERSON] купила телевізор, газова плитка була у [PERSON] Як показала свідок [PERSON] у 2007-2008 роках [PERSON] внесла кошти за газифікацію 4000 гривень, квитанцію видано на [PERSON] Але чиї були кошти не знає. Свідок [PERSON] показав, що допомагав вставляти вікна, гроші давав син [PERSON], чиї кошти невідомо. Вони робили огорожу (стовпці, сітку), фарбували, бетонували, один віконний проріз вибивали, два вікна вставляли. За чиї кошти він не знає. Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд критично оцінює показання свідка [PERSON], яка свідчила зі слів позивачки, показання свідка [PERSON], яка свідчила зі слів відповідача, та приймає до уваги той факт, що свідкам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не відомо за чиї кошти проводилось поліпшення будинку та придбавалось рухоме майно, а також показання свідка [PERSON] про те, що деякі кошти все ж таки давав [PERSON] Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно довідки № 100 від 19.05.2010 року, виданої виконкомом Нижньостановецької сільської ради, після одержання будинку в подарунок [PERSON] було проведено ремонтні роботи, придбано обладнання та рухоме майно зі слів самої [PERSON] Проте вартість таких робіт не зазначена. Вказано лише про внесення коштів на газифікацію 4 тис. грн. та вартість газового «стояка»- 900 грн. Таку довідку, складено зі слів позивачки [PERSON] суд не може оцінити як належний та допустимий доказ. Відповідно до висновку № 199 судової будівельно-технічної експертизи від 24.07.2011 року вартість проведених робіт по покращенню житлового будинку № 4 по вул. Довженка в с. Нижні Станівці Кіцманського району Чернівецької області складає із заокругленням 40 400 гривень. Згідно копії витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно вартість житлового будинку з господарськими спорудами в с. Нижні Станівці, вул. Довженка, 4, Кіцманського району становить 43235 гривень. Поряд із висновком експертизи суд враховує подані позивачкою [PERSON] квитанцій, накладних, чеків, виданих на її ім`я, документально підтверджені понесені нею витрати на поліпшення будинку 8050,34 гривень, зокрема: вартість металопластикового вікна 1968,84 грн., вартість придбаного на газифікацію обладнання 1415 грн. та 1114,50 грн., будівельних матеріалів 3552 грн. В судовому засіданні не знайшло свого підтвердження понесення позивачкою [PERSON] витрат на лікування та поховання [PERSON] Окрім того, судом не здобуто належних та допустимих доказів стосовно вартості придбаного рухомого майна на загальну суму 6020 гривень, оскільки відсутній перелік такого майна, що є в наявності, та відсутня оцінка такого майна. Надана копія товарного чека № 177065 від 08.02.2010 року на придбання телевізора на ім`я [PERSON] Всі інші, окрім наведених вище, надані позивачкою [PERSON] квитанції, накладні, чеки на ім`я відповідача [PERSON], а також на ім`я [PERSON], тому відсутні підстави вважати, що оплату по них здійснювала позивачка саме для проведення покращень в будинку відповідача. Сплата позивачкою [PERSON] прибуткового податку (2161,75 грн. та послуги банку 21,62 грн.), витрат на виготовлення інвентарної справи (742 грн.) та вартості приватизації земельної ділянки (913 грн.) пов`язані із укладенням договору дарування, визнаним недійсним у судовому порядку, як таким, що вчинений внаслідок помилки. Відповідно до ст. 216 ЦК України якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною особою. При стягненні моральної шкоди враховується наявність реальної шкоди, заподіяної особі, протиправність діяння винної особи, наявність причинного зв`язку між діяннями та вини особи в її заподіянні. Судом не встановлено вказаних підстав для стягнення моральної шкоди, завданої визнанням недійсним правочину, вчиненому під впливом помилки. Відповідно до ст.23 ЦК України та п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди спори про відшкодування заподіяної фізичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема : - якщо право на її відшкодування передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; - у випадках, передбачених ст.ст. 39, 200, 225, 226, 230-233, 276, 298, 332, 386, 393, 700, 1076, 1168 ЦК України та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Виходячи з положень ст.23 та ст.1167 ЦК України, суд не вбачає підстав для стягнення моральної шкоди, оскільки відшкодування такої ст. 1232 ЦК України не передбачена. Згідно вимог ст.88 ЦПК України при частковому задоволенні позову судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат, що підлягають стягненню з відповідача, виходячи з 16% від суми задоволених вимог становитиме 100,50 гривень. На підставі викладеного, ст.ст. 22, 23, 216, 1166, 1167, 1232 ЦК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди,

Outcome: partial