Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-08 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просила суд стягнути з відповідачки на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди - 5000 грн. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що 10 березня 2010 року відповідачка заподіяла їй тілесні ушкодження. 11 березня 2010 року вона звернулася в чергову частину де їй було видано направлення на медичне обстеження. Згідно акту судово-медичного обстеження № 142 від 11.03.2010 року у позивачки виявлені тілесні ушкодження, які по характеру відносяться до легких тілесних ушкоджень. Вона звернулася до суду зі скаргою приватного обвинувачення про притягнення відповідачки до кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого і. 2 ст. 125 КК України. Постановою Павлоградського міськрайонного суду від 17.08.2011 року [PERSON] була звільнена від кримінальної відповідальності за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у зв`язку з застосуванням до неї п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію» від 08.07.2 11 року. Вважає що діями відповідачки їй була спричинена моральна шкода, оскільки вона зазнала моральне приниження, перенесла фізичні страждання з приводу незаконних дій відповідачки. Моральну шкоду оцінює в 5000 грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, пояснила суду що дійсно [PERSON] 10 березня 2010 року прийшла до неї додому в результаті сварки відповідачка спричинила їй тілесні ушкодження. Вона була вимушена визвати швидку оскільки їй стало погано. На наступний день вона отримала в черговій частині направлення на СМЕ. Згідно акту СМЕ у неї були виявлені легкі тілесні ушкодження. В результаті дій відповідачки вона зазнала моральних страждань оскільки почувала себе приниженою, дуже переживала з приводу того, що сталося. Представник позивача підтримав позовні вимоги посилаючись на доводи наведені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, пояснила суду що 10 березі 2010 року вона дійсно приходила в той під`їзд де мешкає позивачка, однак до її квартири не заходила ніяких тілесних ушкоджень їй не спричиняла. Дійсно вони посварилися і позивачка висловлювала на її адресу образливі слова та погрожувала їй. В результаті сварки їй стало погано і вона вимушена були вийти з під`їзду та викликати швидку допомогу. Вважає що ніякої моральної шкоди позивачці не спричиняла. Вислухавши позивача, представника позивача, відповідачку, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах. Так, в судовому засіданні було встановлено, що 10 березня 2010 року о 12.00 год. відповідачка знаходячись в квартирі [ADDRESS] на грунті особистих неприязних стосунків умисно заподіяла [PERSON] п`ять порізів гострим металевим предметом прямокутної форми в області лівого передпліччя, спричинив тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що потягло за собою короткочасний розлад здоров`я більше шести днів, але не більше трьох неділь. За вчинення вказаних дій відповідачка, за скаргою приватного обвинувачення була притягнута до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України. Постановою Павлоградського\~міськрайонного суду\~Дніпропетровської області\~від 17\~серпня 2011\~року відповідачка\~була звільнена\~від кримінальної\~відповідальності на\~підставі п.\~«г» ст.\~1\~ЗаконуУкраїни «Про амністію» від 08 червня 2011 року. Кримінальна справа у відношенні відповідачки порушена по ч. 2 ст. 125 КК України, провадженням закрита.(а.с. 4) Зазначена постанова ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 жовтня 2011 року була залишена без змін та набрала законної сили (а.с. 9). Ніяких доказів, які б спростовували зазначені обставини і відсутність вини відповідача в судовому засіданні надано не було. \~ \~ Приймаючи\~рішення по\~суті заявленого\~позову суд\~керується положеннями\~ч.\~1\~статті 23\~ЦК України,\~згідно якої\~особа має\~право на\~відшкодування моральної\~шкоди,\~завданої внаслідок\~порушення її\~прав. Згідно до ч. 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Також частиною 1 статті 1168 ЦК України передбачено, що моральна шкода завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Враховуючи встановлені судом обставини справи та положення законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 700 грн. В іншій частині позову слід відмовити за необґрунтованістю. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди був визначений судом з урахуванням глибини фізичних та душевних страждань позивачки, погіршення її здібностей та позбавлення її певних можливостей їх реалізації. Крім того, судом був врахований принцип розумності та справедливості. На підставі викладеного,

Outcome: partial