Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-15 00:00:00

14.02.2011 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Апостолівської міської ради про стягнення компенсації за невикористані відпустки. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що з 12.01.1987 року до 09 листопада 2010 року вона прцювала секретарем Апостолівської міської ради. Звільнена з роботи на підставі п. 1 ст. 50 ЗУ Про місцеве самоврядуванняу звязку з закінченням строку повноважень ради. Однак, при звільненні їй не було виплачено компенсацію за невикористану відпустку. За періоди з 12.01.04 року по 12.01.05 року, у кількості 45 календарних днів. За періоди з 12.01.05 року по 12.01.06 року, у кількості 45 календарних днів. За періоди з 12.01.06 року по 12.01.07 року, у кількості 45 календарних днів. Вона зверталась з заявою про компенсацію їй за невикористану відпустку, однак їй листом відмовлено. Вважає, що вона має має право на компенсацію і просить стягнути з Апостолівської міської ради на її користь невиплачену компенсацію за дні невикористаної щорічної відпустки за період часу з 12.01.04 року по 12.01.07 роки. Відповідач проти позову заперечував, свої заперечення обґрунтовував тим, що за заявою [PERSON] було проведено службове розслідування, в результаті перевірки було встановлено, що в підтвердження факту невикористаних днів відпустки за попередні роки є наявність документів заяви про надання відпустки, розпорядження міського голови про надання відпустки або про відклик з відпустки, картка обліку невикористаних днів відпустки, графік відпусток та особові рахунки щодо надання та виплати заробітної плати за попередні роки. При здійсненні перевірки було встановлено лише наявність розпоряджень міського голови, заяви та особові рахунки. Інші документи, зокрема картка обліку невикористаних відпусток, папка з розпорядженнями за 2003 рік 4 квартал відсутня. Особова справа [PERSON] відсутня. Згідно виборки проведеної бухгалтером [PERSON] позивач за вказані у позові періоди використала згідно розпоряджень міського голови № 147/4-р від 01.09.2004 року, № 27-р від 01.03.2005 року, № 160/1-р від 27.10.05 року, № 119-Р від 28.07.06 року, № 173/2-р від 23.10.06 року, № 232/1 від 25.10.07 року, № 166-к від 21.08.08 року, № 205-к від 24.09.09 року. тому у задоволенні позову слід відмовити. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, пояснила, що з 12.01.1987 року до 09 листопада 2010 року вона працювала секретарем Апостолівської міської ради. Звільнена з роботи у звязку з закінченням строку повноважень ради. Однак, при звільненні їй не було виплачено компенсацію за невикористану відпустку за три роки. Вважає, що вона має право на компенсацію і просить стягнути з Апостолівської міської ради на її користь невиплачену компенсацію за дні невикористаної щорічної відпустки за період часу з 12.01.04 року по 12.01.07 роки. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов не визнала, пояснила, що за заявою [PERSON] було проведено службове розслідування, в результаті перевірки було встановлено, що в розпорядженнях міського голови про надання відпустко невірно зазначено періоди за які надається відпустка, оскільки позивач на той час працювала секретарем міської ради, самостійно готувала розпорядження, а тому, могла вказувати інші дати. За результатами розслідування складено акт. Проведеною виборкою підтверджено, що фактично позивач використала всі відпустки. Просила у задоволенні позову відмовити. Сторонам у судовому засіданні розяснено обовязок доказування та подання доказів. Суд, вислухавши сторони, дослідивши докази надані сторонами, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Розпорядженням Апостолівської міської ради народних депутатів від 12.01.1987 року позивач прийнята за переведенням на виборну посаду секретаря виконавчого комітету міської ради народних депутатів. 09 листопада 2010 позивач звільнена з роботи на підставі п. 1 ст. 50 ЗУ Про місцеве самоврядування в Україні. Дана обставина підтверджується записами в трудовій книжці позивача та не оспорюється сторонами. З акту проведення службового розслідування від 29.11.2010 року встановлено, що при відсутності необхідних документів та не встановлення причин та умов що сприяли ненаданню колишньому секретарю міської ради щорічних відпусток за попередні роки, дане питання вирішити в судовому порядку. Листом від 17.12.2010 року позивачу повідомлено, що підстав для виплати грошової компенсації за невикористані відпустки відсутні. Однак, суд вважає, що пояснення позивача про те, що вона не використала відпустки за період з 12.01.2004 року по 12.01.2007 року підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами, а заперечення відповідача доказами не підтверджені і дослідженими в судовому засіданні доказами спростовані. Так, з досліджених в судовому засіданні розпоряджень міського голови - № 232/1 від 25.10.07 року, встановлено, що [PERSON] надано відпустку 45 днів за період з 12.01.03 року по 12.01.04 року, - № 166-к від 21.08.08 року встановлено, що [PERSON] надано відпустку 45 днів за період з 12.01.07 року по 12.01.08 року. З оглянутої в судовому засіданні виборки використання щорічних відпусток за період з 12.01.87 року по 09.11.2010 року, який проведено на підставі особових рахунків, що збереглися, встановлено, що згідно розпорядження № 147/4-р від 01.09.2004 року [PERSON] надано відпустку за період з 12.01.2000 року по 12.01.2001 року терміном 30 календарних днів, згідно розпорядження № 27-р від 01.03.2005 року, [PERSON] надано відпустку за період з 12.01.2000 року по 12.01.2001 року терміном 13 календарних днів; розпорядженням № 160/1-р від 27.10.05 року, [PERSON] надано відпустку за період з 12.01.2001 року по 12.01.2002 року терміном 45 календарних днів; розпорядженнями № 119-Р від 28.07.06 року та № 173/2-р від 23.10.06 року, [PERSON] надано відпустку за період з 12.01.02 року до 12.01.2003 року. Таким, чином з дослідженого документу встановлено, що у 2004, 2005, 2006 роках позивачу відпустка за період з 12.01.04 року по 12.01.05 року, з 12.01.05 року по 12.01.06 року, з 12.01.06 року по 12.01.07 року не надавалась. Пояснення представника позивача про те, що у розпорядженнях допущено помилки, оскільки їх готувала сама позивач не може бути прийнято до уваги, оскільки дані розпорядження не скасовані, окрім того, з дослідженої в судовому засіданні виборки встановлено, що відпустка за спірні періоди за період з 12.01.04 року по 12.01.05 року, За періоди з 12.01.05 року по 12.01.06 року, За періоди з 12.01.06 року по 12.01.07 року, у будь які інші роки позивачу не надавалась. Пояснення позивача також підтверджуються копією особової справи, згідно якої відпустки за період з 12.01.2004 по 12.01.2005 року, з 12.01.2005 по 12.01.2006 року, з 12.01.2006 по 12.01.2007 року не надавались. Належних доказів на підтвердження того, що позивач отримала компенсацію за невикористані відпустки відповідачем не надано. Тому, суд вважає встановленим, що право позивача було порушено, оскільки позивач в порушення ст. 83 КзПП України не отримала компенсацію за невикористані дні щорічних відпусток за період з 12.01.04 року по 12.01.05 року, з 12.01.05 року по 12.01.06 року, з 12.01.06 року по 12.01.07 року. З дослідженого в судовому засіданні розрахунку компенсації за дні невикористаної відпустки наданої Апостолівською міською радою, компенсація за один день складає 200 грн., 56 коп. Відповідач не використала 135 днів відпустки тому загальна сума компенсації за невикористані дні відпустки складає 27081 грн., виходячи з розрахунку 135 днів відпустки помножити на 200,56 грн. компенсація за один день. Тому, позовні вимоги позивача на підставі ст. 83 Кодексу законів про працю України підлягають задоволенню.

Outcome: approved