Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 20.10.2006 р. взяла шлюб із відповідачем за цим позовом, та подружжя має неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] Як зазначається позивачем при зверненні до суду, відповідач у квітні 2011 року пішов з сімї, з цього часу подружжя припинило шлюбні відносини, неодноразові намагання позивача повернути чоловіка результатів не дали. Посилаючись у позові на те, що непорозуміння між подружжям носять непримиримий характер, подружжя має різні погляди на життя, сімя розпалася остаточно та відновленню не підлягає, у позові й заявлено відповідну вимогу. У судове засідання позивач не зявився, водночас, надав заяву про розгляд справи у його відсутності через перебування в даний час за кордоном, зазначив, що позов підтримує повністю, просила суд його задовольнити. Відповідач в окремо наданій заяві просив суд розглядати справу у його відсутності, позов визнав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, беручи до уваги той факт, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, дослідивши матеріали справи та з урахуванням заяв сторін, дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову повністю з огляду на таке. Як було встановлено судом, 20.10.2006 р. між сторонами у цій справі був зареєстрований шлюб; подружжя має неповнолітніх дітей доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO] Згідно з ч. 1 ст. 110 ЦПК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Таким чином, суд, зясував фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що подружжя відсторонилося один від одного, шлюбні відносини подружжя припинені з квітня 2011 року, а також дійсні причини позову про розірвання шлюбу, які у свою чергу вплинули на шлюбні стосунки (непорозуміння, різні погляди на шлюб, відсутність спільних інтересів), дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам цього подружжя, що має істотне значення. Разом з тим, приймаючи рішення про задоволення позову, суд бере до уваги наявність у подружжя неповнолітніх дітей, враховує також їх інтереси та водночас зауважує, що зазначені вище та дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, а також спільність рішення про розірвання шлюбу вочевидь свідчать про те, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох подружжя, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при подачі позову позивачем було належним чином оплачено судові витрати, у звязку з чим, беручи до уваги те, що на виконання ч. 1 ст. 88 ЦПК України, відповідно до якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, з відповідача на користь позивача підлягають присудженню сплачені позивачем при подачі позову судові витрати. Разом з тим, за ст. 17 Закону України «Про органи реєстрації актів громадянського стану»за реєстрацію актів громадянського стану, а також за видачу громадянам повторних свідоцтв про реєстрацію актів громадянського стану і свідоцтв у зв'язку із зміною, доповненням, виправленням і поновленням записів актів громадянського стану справляється державне мито у розмірах, встановлених чинним законодавством; на виконання п. 4 Правил реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року N 52/5, реєстрація розірвання шлюбу на підставі рішення суду провадиться за письмовою заявою подружжя або одного з них по пред'явленні копії рішення суду (витягу з рішення суду) про розірвання шлюбу, що набрало чинності, а також паспорта або паспортного документа, квитанції про сплату встановленої судом суми державного мита. Таким чином, суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо встановленого чинним законодавством (відповідно до п. «б»ч. 5 ст. 3 Декрету КМУ «Про державне мито»за реєстрацію за вчинення акту по реєстрації розірвання шлюбу на підставі рішення суду, якщо обоє з подружжя перебувають у першому шлюбі державне мито підлягає до сплати в розмірі від 0,5 до 1 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян - з одного або обох із подружжя) розміру справляння державного мита за вчинення реєстрації розірвання шлюбу в органах реєстрації актів громадянського стану зазначити, що державне мито за реєстрацію розірвання шлюбу в органах реєстрації актів громадянського стану підлягатиме до сплати в розмірі 8 грн. 50 коп. із особи, яка звертатиметься за вчиненням державної реєстрації розірвання шлюбу.

Outcome: approved