Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 23 липня 2010 року на вулиці Перша станція Люстдорфської дороги, 50 в місті Одеси з вини відповідача сталася дорожньо-транспортна пригода. При цьому належний позивачці автомобіль марки HONDA, модель ,реєстраційний № [NUMBER], отримав механічні пошкодження. З урахуванням вказаного, [PERSON] просить суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 13.460 гривень, моральну шкоду у розмірі 13.460 гривень, судові витрати у розмірі 269 гривень, а всього 27.189 гривень. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та просила суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у позові. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково, а саме у частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди у розмірі 3.502 гривні 54 копійки та стягнення судових витрат, а в іншій частині позовних вимог просив суд відмовити. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 23 липня 2010 року відповідач [PERSON], керуючи автомобілем марки ВMW, реєстраційний № 22 АС 6295, рухаючись по вулиці Перша станція Люстдорфської дороги, 50 в місті Одеси, порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме при перестроюванні не надав дорогу транспортному засобу марки HONDA, модель ,реєстраційний № [NUMBER], під керуванням [PERSON], який рухався ліворуч від нього в попутному напрямку, внаслідок чого скоїв з ним зіткнення. Транспортні засоби від зіткнення отримали механічні пошкодження. Вина відповідача у порушенні Правил дорожнього руху України, у скоєнні ДТП та пошкодженні належного позивачці автомобіля підтверджується постановою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 12 жовтня 2010 року про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності по ст. 124 КУпАП та накладення на нього штрафу у розмірі 340 гривень ( а. с. 5). Згідно з ч.4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З врахуванням встановлених обставин, за наявністю вини відповідача у порушенні Правил дорожнього руху України та виникненні дорожньо-транспортної пригоди, суд вважає, що у відповідача дійсно виник правовий обовязок відшкодувати заподіяну внаслідок ДТП шкоду . Згідно з 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, тобто шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Внаслідок виниклої з вини відповідача дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки HONDAмодель , реєстраційний № [NUMBER], який належить позивачці [PERSON] , отримав механічні пошкодження. Згідно висновку спеціаліста-автотовароведа [PERSON] за № 304/10 від 18 серпня 2010 року, розмір майнової шкоди, яка заподіяна власнику автомобіля марки HONDAмодель ,реєстраційний № [NUMBER], який належить позивачці [PERSON], складає 15.646 гривень 16 копійок ( а. с. 11-17). Як вбачається зі змісту позову, позивачка [PERSON] вказує, що за проведення експертного дослідження вона оплатила 550 гривень, які просить суд стягнути з [PERSON] на її користь, однак в матеріалах справи відсутні документи про оплату [PERSON] за проведення експертного дослідження 550 гривень, у звязку з чим суд вважає, що слід відмовити [PERSON] у стягненні витрат у розмірі 550 гривень. Крім того, під час розгляду справи встановлено, що позивачка [PERSON] відремонтувала автомобіль і за ремонті роботи автомобіля марки HONDAмодель , реєстраційний № [NUMBER], позивачка [PERSON] оплатила 12.910 гривень 50 копійок, що підтверджується актом виконаних робіт № 50/10 від 01 жовтня 2010 року та рахунком від 01 жовтня 2010 року ( а. с. 6, 7). Внаслідок неправомірних винних дій [PERSON] позивачка [PERSON] зазнала також втрати нематеріального характеру, які пов'язані з виникненням душевних страждань у зв'язку із пошкодженням належного їй автомобіля, порушенням звичного устрою життя, необхідністю нераціонально витрачати свій особистий час та докладати додаткові зусилля для організації свого життя. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, крім іншого, полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. З урахуванням ступеня провини відповідача [PERSON], характеру і об'єму заподіяної позивачці моральної шкоди, з врахуванням вимог розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 1.000 гривень на користь [PERSON]. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, суд критично оцінює заперечення представника відповідача проти задоволення позову, оскільки вони не засновані на законі, не підтверджуються зібраними по справі доказами та ними спростовуються. Таким чином, суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON]. слід стягнути 13.910 гривень 50 копійок, виходячи з : ( 12.910,50 + 1000 = 13.910,50 ). В іншій частині позовних вимог слід відмовити за безпідставністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. У звязку з розглядом справи позивачка витратила власні грошові кошти на оплату позовної заяви судовим збором у розмірі 260 гривень, що підтверджується квитанціями ( а. с. 2, 32) та оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень, що підтверджується квитанцією ( а. с. 1), а всього 380 гривень, виходячи з наступного розрахунку: ( 260 + 120 = 380). Однак, у звязку з тим, що суд частково задовольнив позовні вимоги, судові витрати присуджуються позивачці пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 259 гривень, виходячи з наступного розрахунку: 139 гривень судовий збір; 120 гривень - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. З урахуванням вищенаведеного, оцінивши усі докази в їх сукупності, суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] слід стягнути грошові кошти у розмірі 14.169 гривень 50 копійок, виходячи з наступного розрахунку: (12.910,50 + 1000 + 259 = 14.169,50).

Outcome: partial