Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~Позивач у лютому 2011 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 10.09.2008 р. між ним та відповідачем ПАТ «УРСИББАНК`був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11392909000, за яким він отримав суму у розмірі 331.078, 00 євро на строк до 09.09.2038 р. зі сплатою за користування нею 14,5% річних. У забезпечення виконання його зобов`язань за цим договором у той же день між тими ж сторонами був укладений договір іпотеки № 11392909000/1, предметом якого була квартири [ADDRESS] . Крім того, у той же день між ПАТ «УКРСИББАНК`та ТОВ «Фабрика столярних виробів « [PERSON] »був укладений договір поруки № 228199, яким останнє поручилося за виконання позивачем його зобов`язань, що випливали з вищезазначеного кредитного договору. Оспорюваний у справі договір про надання споживчого кредиту від 10.09.2008 р. № 11392909000 позивач вважає таким, що не відповідає вимогам закону, оскільки він не містить низки умов, що є істотними відповідно до законодавства, що регулює спірні правовідносини. Крім того, у ньому наявна суперечність в частині розміру процентів, обумовлених у тексті договору, та розрахованих до сплати згідно графіку платежів, що є \\~невід`ємною частиною останнього. З урахуванням викладеного позивач просив суд згаданий договір про надання споживчого кредиту визнати недійсним, застосувавши до його сторін двосторонню реституцію, визнати недійсними як акцесорні зобов`язання, що наслідують юридичну долю основного, укладені на його забезпечення договір іпотеки від 10.09.2008 р. № 11392909000/1 та договір поруки від 10.09.2008 р. № 228199, а також звільнити від обтяжень майно, що було предметом договору іпотеки від 10.09.2008 р. № 11392909000/1. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, на їх задоволенні наполягав. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~Представник відповідача ПАТ «УКРСИББАНК`проти задоволення позову заперечував, посилаючись на відповідність оспорюваних правочинів вимогам закону. У подальшому після перерви, оголошеної судом для надання сторонам часу для підготовки до судових дебатів, до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, що є підставою для закінчення розгляду справи за його відсутності. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика столярних виробів «МАЕСТРО А.Г.» позов визнав, проти його задоволення не заперечував. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~Третя особа до суду не з`явилася, явку своїх представників не забезпечила, про день та час розгляду справи повідомлялася. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~Заслухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~Судом встановлено, що 10.09.2008 р. між відповідачем ПАТ «УКРСИББАНК`та позивачем був укладений договір про надання споживчого кредиту № 11392909000, за яким останній отримав суму у розмірі 331.078, 00 євро на строк до 09.09.2038 р. зі сплатою за користування нею 14,5% річних (а.с. 11-35). У забезпечення виконання зобов`язань позичальника зокрема за цим кредитним договором у той же день між тими ж сторонами був укладений договір іпотеки № 11392909000/1, предметом якого була квартири [ADDRESS] (а.с. 36-39). Крім того, у той же день між ПАТ «УКРСИББАНК`та ТОВ «Фабрика столярних виробів « [PERSON] »був укладений договір поруки № 228199, яким останнє поручилося за виконання позивачем його зобов`язань, що випливали з вищезазначеного кредитного договору (а.с. 40-42). Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного. Так, оскільки грошові кошти за спірним кредитним договором були отримані позивачем для придбання житла, цей правочин є договором споживчого кредиту \\~у розумінні \\~ст. ст. 1, 11 Закону України «Про захист прав споживача», для форми та змісту якого законодавством передбачені спеціальні вимоги. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, коли сторони у формі, що вимагається законом для правочинів даного виду, досягли згоди щодо всіх його істотних умов, якими вважаються ті, що визнаються істотними законом, або ті, щодо якої за заявою хоча б однієї з сторін має бути досягнута згода. Відповідно до ст. ст. 1054, 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі, недотримання якої тягне його нікчемність, та має містити положення щодо розміру та умов надання кредиту. Ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів`встановлені додаткові вимоги до змісту договору про надання споживчого кредиту в частині обов`язкового зазначення у ньому детального розпису загальної вартості кредиту для споживача, дати видачі кредиту або, якщо кредит видаватиметься частинами, дати і суми надання таких частин кредиту та інших умов надання кредиту, права дострокового повернення кредиту, річної відсоткової ставки за кредитом. Як випливає з матеріалів справи, спірний договір про надання споживчого \\~кредиту від 10.09.2008 р. № 11392909000 складається з тексту самого договору (а.с. 11, 12), а також згідно переліку додатків (а.с. 12) з графіку погашення кредиту (а.с. 13-20), графіку платежів з визначенням сукупної вартості кредиту (а.с. 24-35), тарифів банку \\~(а.с. 21). Згідно п. 1.2.9. зазначеного договору кредит позивачеві надається з встановленням процентної ставки 14,50% річних (а.с. 11), при цьому реальна процентна ставка складає 16,65%, абсолютне подорожчання кредиту 772.495, 62 євро, сума процентів, нарахованих за весь період користування кредитом 731.050, 79 євро (а.с. 35). Разом з тим з наведеного позивачем розрахунку (а.с. 43-49), правильність якого відповідачем не спростована, вбачається, що суми процентів, які підлягають сплаті згідно графіку платежів, нараховані за іншою процентною ставкою, більшою від обумовленої у договорі, що тягне збільшення суми процентів за період користування кредитом на 731.050, 79 720.293, 47 = 10.751, 32 євро. Виходячи з наведеного у спірному договорі вбачається суперечність між окремими його положеннями, оскільки визначена сторонами процентна ставка за кредитом \\~відрізняється від тієї, за якою нараховані обумовлені договором платежі позивача на користь відповідача. Оскільки відсутні підстави для надання переваги жодному з цих положень, суд доходить висновку про те, що сторони не дійшли згоди щодо такої істотної умови кредитного договору, як розмір процентів за користування кредитними коштами, а отже договір між ними не може вважатися укладеним. За таких обставин позовні вимоги, заявлені щодо визнання недійсним договору споживчого кредиту від 10.09.2008 р. № 11392909000, задоволенню не підлягають, оскільки з підписаного сторонами письмового документу не випливає правочин, що може бути визнаний судом недійсним. При цьому не можуть бути задоволені також позовні вимоги в частині застосування реституції, оскільки сплата коштів за відсутності договірного зобов`язання тягне інші правові наслідки, передбачені ст. ст. 1212-1215 ЦК України. Позовні вимоги в частині визнання недійсними забезпечувальних договорів, а саме \\~договору іпотеки від 10.09.2008 р. № 11392909000/1 та договору поруки від 10.09.2008 р. № 228199, підлягають задоволенню, оскільки такі зобов`язання є акцесорними та не можуть виникати та існувати за відсутності основного зобов`язання. Крім того, аналогічні за юридичним змістом обставини відсутності забезпеченого зобов`язання у зв`язку з його недійсністю згідно ст. 548 ЦК України тягнуть недійсність забезпечення, а недійсне (не існуюче) зобов`язання забезпеченню не підлягає. У зв`язку з викладеним відповідне обтяження, внесене до Державного реєстру, втрачає підставу та підлягає вилученню. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалене рішення, пропорційно задоволеній частині позовних вимог. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~ На підставі викладеного,

Outcome: partial