Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на перетинання кордону України дитиною разом із матір'ю без згоди та супроводу батька. Позов обґрунтований тим, що вона перебувала з відповідачем у шлюбі, який був розірваний рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 листопада 2010року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка постійно мешкає та перебуває на її утриманні. За сімейними обставинами вона вимушена переїхати на постійне місце проживання до м. Москва Російської Федерації, де має відповідне житло для проживання, що підтверджується договором оренди житлового приміщення. Для перетинання кордону необхідний дозвіл батька-відповідача по справі, однак він доволі часто чинить перешкоди для виїзду дитини, надає письмові дозволи але несвоєчасно або з запізненням. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач у вихованні дитини участі не приймає, не піклується про здоров'я дитини її фізичній, духовний та моральний розвиток. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі. Представник відповідача позов не визнав. Вважає, що позивач безпідставно звернулася до суду з позовом оскільки вона не отримувала відмову відповідача на дачу згоди на виїзд дитини за кордон, що підтверджується нотаріально посвідченими заявами. Крім того, Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області виступає на боці позивача, але не цікавиться у яких умовах мешкає дитина у м. Москва Російської Федерації. З огляду на наведене відсутній предмет спору, оскільки питання завжди вирішується у добровільному порядку за домовленістю сторін. Представник третьої особи не заперечувала проти задоволення вимог позивача, оскільки при вирішенні спору насамперед повинні враховуватися інтереси дитини. Заслухавши пояснення представників сторін, представника Органу опіки та піклування виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим виходячи з наступного. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 листопада 2010 року шлюб між сторонами розірвано, що вбачається з відповідної копії доданої до матеріалів справи (а.с.5). Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з позивачкою. За договором найму житлового приміщення від 01 січня 2010 року, [PERSON] наймає у [PERSON] житло у м. Москва Російської Федерації. З договору вбачається, що наймодавець передав у користування квартиру [PERSON] та її доньці [PERSON] (а.с.9-10). Участі у вихованні дитини відповідач не приймає та не піклується про стан її здоров'я. У судовому засіданні представник позивача посилався на те, що невідомо у яких умовах мешкає дитина у м. Москва Російської Федерації, при цьому зазначаючи, що кожного разу даючи нотаріально посвідченні заяви на згоду, щодо перетинання кордону у супроводі матері [PERSON] спірних питань про утриманні дитини та умов її життя разом із матір'ю не виникало. Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначив, що рішення про надання дозволу на перетинання кордону України дитиною разом із матір'ю без згоди та супроводу батька, стане перепоною у спілкуванні з дитиною, з огляду на те, що донька буде мешкати в іншій державі. Однак, наведене вище суд не приймає до уваги з огляду на те, що [PERSON] не створювалися перешкоди для спілкування з дитиною з боку позивача. З матеріалів справи вбачається, що дійсно відповідачем надавалися письмові заяви на згоду на тимчасовий виїзд до Російської Федерації оформленні у встановленому законом порядку (а.с.31-35). Наведені дозволи оформлювалися нотаріально на протязі 2010-2011р.р. п'ять разів, що призводило, по - перше, до значних матеріальних витрат; по - друге, до несвоєчасного виїзду, у зв'язку з відсутністю відповідача у м. Бердянськ, або інших підстав. Згідно ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла 16-ти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або у супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно п. 2-1 Правил пересування державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року встановлено, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків (усиновлювачів), піклувальників (далі-батьки) та в їх супроводі або у супроводі осіб, уповноважених ними. Також, згідно п.п. 3 п. 2-2 даних Правил передбачено, що виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного із батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій, зокрема рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 31.03.1995 року № 231 «Про затвердження Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення», оформлення проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків, а уразі, коли батьки не перебувають у шлюбі, - того з них, з ким проживає дитина. За наявності заперечень одного із батьків, документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і виїзду в Україну громадянами України», в разі відсутності дозволу одного із батьків для виїзду малолітньої дитини, такий дозвіл може бути наданий на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Враховуючи те, що сторони не перебувають у шлюбі та дитина проживає з позивачем, а також той факт, що сторони перебувають в поганих стосунках, відповідач своєчасно не надає дозвіл на виїзд дитини за кордон, суд приходить до висновку про надання позивачу дозволу на виїзд за межі України без згоди та супроводу її батька - [PERSON]

Outcome: approved