Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Червоноградського міжміського бюро технічної інвентаризації про визнання за ним права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що він добросовісно і відкрито володіє безхазяйним приміщенням , а саме гаражем № 102 , в гаражному кооперативі № 3 по вул.Примисловій в м.Червнограді Львівської області протягом 29 років , а тому відповідно до ст.344 ЦК України набув право власності на це майно за набувальною давністю. Тому просить винести рішення , яким визнати його таким , що набув право власності за набувальною давністю на гараж № 102 , в гаражному кооперативі № 3 по вул.Примисловій в м.Червнограді Львівської області та зобовязати КП Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризаціїзареєструвати за ним право власності на зазначений гараж. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав , додатково пояснивши, що з 1982 року він відкрито та безперервно користується зазначеним гаражем, тому вважає, що набув право власності на нього (гараж). Просить позов задовольнити. Судом до участі у справі в якості співвідповідачів були залучені Червоноградська міська рада Львівської області, гаражний кооператив № 3 м. Червонограда Львівської області. Представник Червоноградської міської ради Львівської області [PERSON]В.в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала та пояснила, що згідно розпорядження голови виконкому Червоноградської міської ради Львівської області від 07.07.1982 року № 146 спірний гараж було переоформлено на [PERSON] Представники гаражного кооперативу № 3 м. Червонограда Львівської області та КП Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризаціїв судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомили, тому суд визнав за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності. Вислухавши пояснення позивача та представника Червоноградської міської ради Львівської області , надавши юридичну оцінку поданим позивачем доказам в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення із наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення виконкому Червоноградської міської ради від 17.10.1974 року № 416 [PERSON] визначено місце в районі шахти № 1 Червоноградська ( гараж № 102) для утримання автотранспорту (а.с.5). У матеріалах справи міститься розпорядження виконкому Червоноградської міської ради Львівської області від 07.07.1982 року № 146 (а.с.11), згідно якого [PERSON] (дружині [PERSON], який помер у 1981 році) надано дозвіл переоформити металевий гараж № 108 (в подальшому відбулася зміна номеру гаража на 102) на стоянці № 1 , яка знаходиться в районі шахти ім.Героя Радянського [PERSON]Лопатіна на громадянина [PERSON] Як пояснив в судовому засіданні позивач , [PERSON] померла у 1986 році, спадкоємців ні за заповітом , ні за законом не мала. Дані пояснення не були спростовані представником відповідача, та не надані докази , які спростовують зазначені пояснення, а з технічного паспорта складеного Червоноградським міжміським бюро технічної інвентаризації від 15.02.2011 року (а.с.8) вбачається , що спірний гараж до даного часу ні за ким не зареєстрований. В той же час , як убачається із довідки гаражного кооперативу № 3 м. Червонограда Львівської області № 4 від 02.02.2011 року (а.с.9) гараж № 102 на стоянці № 1 в гаражному кооперативі № 3 м. Червонограда зареєстрований за [PERSON], із цієї довідки також вбачається, що останній вносив плату за користування гаражем регулярно, відтак заборгованості немає, що також підтверджується і квитанціями по оплаті за користування гаражем (а.с.6,7). Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 182 ЦК України встановлено, що право власності і інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність) , якщо інше не встановлено цим Кодексом ; набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом; право власності на нерухоме майно , що підлягає державній реєстрації , виникає за набувальною давністю з моменту реєстрації. Відповідно до п.1 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України , цей Кодекс набирає чинності з 01 січня 2004 року, а п.8 цих положень встановлено, що правила статті 344 цього кодексу про набувальну давність поширюються також на випадки , коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим кодексом. Відтак норма ст.344 ЦК України може застосовуватись до правовідносин , які виникли після 01 січня 2001 року. Враховуючи вищенаведене,суд вважає, що в судовому засіданні було доведено, що позивач добросовісно заволодів гаражем № 102 на стоянці № 1 в гаражному кооперативі № 3 м. Червонограда , так як зазначена будівля фактично на час розгляду справи нікому не належить, тобто є безхазяйним майном, [PERSON] відкрито і безперервно володіє спірним гаражем протягом десяти років, тому вимоги про визнання за ним права власності на гараж № 102 на стоянці № 1 в гаражному кооперативі № 3 м. Червонограда Львівської області за набувальною давністю підлягають задоволенню. При цьому суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог про зобовязання КП Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризаціїзареєструвати за позивачем право власності на гараж № 102 на стоянці № 1 в гаражному кооперативі № 3 м. Червонограда Львівської області, оскільки вважає їх передчасними, так як позивач не зверталася до даного органу з приводу реєстрації за ним права власності на спірний гараж і не отримав про це відмови. На підставі наведеного,

Outcome: partial