Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-22 00:00:00

Позивач звернулася з позовом, в якому просить визнати свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 20.12.1999р. [PERSON] на спадкове майно Ѕ частину будинку №67 по вул. Пролетарській у м. Житомирі, видані [PERSON] Державною нотаріальною конторою [PERSON] 24.12.2007р. №3-1417, Дем»янюк К.Й. 27.02.2008р. №2-182, [PERSON] 20.10.2005р. №2-1090 недійсними, а також визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, видані [PERSON] Житомирською державною нотаріальною конторою після смерті 08.03.2006р. [PERSON] на спадкове майно 2/3 частини будинку за вищезазначеною адресою [PERSON] від 21.12.2007р. №2-741, [PERSON] від 21.12.2007р. №3-1416, Дем»янюк К.Й. від 26.02.2008р. №2-157. При цьому посилається на те, що вона після смерті батька вчасно прийняла спадщину, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем, але їй не було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після його смерті. Оскільки інтереси позивача, як спадкоємця за законом після смерті батька не були враховані, всі свідоцтва про право на спадщину за законом після його смерті є недійсними. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві та просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] Житомирської державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та письмові заперечення проти позову. В судове засідання відповідачі [PERSON] та Дем»янюк Д.Б. не з»явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 20.12.1999р. помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок №67 по вул. Пролетарській в м. Житомирі. Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (в редакції 1963р.), яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно положень ст.549 вищезазначеного кодексу, спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З матеріалів спадкової справи, відкритої до майна померлого [PERSON], вбачається, що спадкоємцями які прийняли спадщину у встановлений законом шестимісячний строк є: дружина померлого [PERSON], син померлого [PERSON] та дочка померлого Дем»янюк [PERSON] Житомирською державною нотаріальною конторою були видані наступні свідоцтва: свідоцтво про право власності на Ѕ частку у спільному майні подружжя на спадковий будинок дружині померлого [PERSON] та свідоцтво про право на спадщину за законом в 1/3 частці кожному: [PERSON] 12.10.2005р. за реєстром №2-1098, [PERSON] 24.12.2007р. за реєстром №3-1417 та Дем»янюк К.Й. 27.02.2008р. за реєстром №2-182. Позивач [PERSON] заяву про прийняття спадщини після смерті батька до нотаріальної контори у встановлений законом строк не подавала та за відомостями КВЖРЕП №1, що містяться в матеріалах спадкової справи [PERSON], з померлим не проживала, а тому є такою, що не прийняла спадщину після смерті батька. Довідка КВЖРЕП №1 від 18.05.2007р. надана позивачем в обґрунтування своїх вимог, не є належним доказом по справі, оскільки складена підприємством на підставі показів свідків, без зазначення їх прізвищ та протирічить змісту довідки вказаного підприємства, що міститься в матеріалах спадкової справи, заведеної після смерті батька позивача. 08.03.2006р. померла мати позивача [PERSON] Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, визначено в ч.1 ст. 1269 ЦК України. Відповідно до матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON], спадкоємцями першої черги є: позивач [PERSON], дочка померлої, яка спадщину прийняла заявою про прийняття спадщини від 17.07.2006р. за №1172. Прийняття позивачем спадщини саме у такий спосіб свідчить про те, що вона не проживала постійно із спадкодавцем на час відкриття спадщини та суперечить змісту довідки КВЖРЕП №1 від 18.05.2007р., наданої позивачем в обґрунтування своїх вимог. Також спадщину після смерті [PERSON] прийняли її дочка [PERSON]»янюк К.Й. та син [PERSON] шляхом фактичного проживання з померлою до моменту смерті відповідно до довідки КВЖРЕП №1 від 18.05.2007р. №911. [PERSON] Житомирською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частини спадкового майна кожному: дочці [PERSON] від 12.07.2007р. №2-741, сину [PERSON] від 21.12.2007р. №3-1416 та дочці [PERSON]»янюк К.Й. від 26.02.2008р. №2-157. Згідно ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Таким чином судом встановлено, що після смерті батька [PERSON] позивач [PERSON] спадщину у встановлений законом строк не прийняла та свідоцтво про право на спадщину за законом не отримала, отримання спадщини іншими спадкоємцями прав позивача не порушує. Після смерті матері [PERSON] позивач спадщину прийняла та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на належну їй частку спадкового майна. Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] видані у відповідності до вимог законодавства, чинного на час їх видачі, підстав для визнання їх недійсними не має, а тому позовні вимоги не підлягають до задоволення у повному обсязі.

Outcome: dismissed