Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Кегичівської селищної ради Кегичівського району Харківської області, в якій просить визнати за собою - спадкоємцем за заповітом, право власності на земельну ділянку за [NUMBER], площею 6,1001 га., кадастровий номер 6321455100:02:000:0458, розташованої на території Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що [INFO] померла [PERSON], яка мала у власності земельну ділянку, площею 6,1001 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії Р2 №777617, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 412. Після смерті [PERSON] зазначену земельну ділянку успадкував батько позивача [PERSON], який після отримання свідоцтва про право на спадщину звернувся до землевпорядних органів з метою виготовлення державного акту на землю на своє ім'я. [INFO] батько позивача помер. До дня смерті державний акт на ім'я [PERSON] виготовлений не був і після смерті даної особи це неможливо зробити, оскільки правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті. На момент смерті батько був зареєстрований і проживав у смт. Кегичівка Кегичівського району Харківської області. На момент смерті батько склав заповіт на ім'я позивача. [PERSON] своєчасно подав заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька. При зверненні до нотаріуса, останньому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадок за заповітом у зв'язку з тим, що позивач не надав в нотаріальну контору оригінал державного акту на земельну ділянку на ім'я спадкодавця, який померлий не встиг отримати. Оскільки, позивач [PERSON] фактично прийняв спадок, розпоряджається земельною ділянкою, тому вважає, що має право на звернення до суду з вказаним позовом про визнання за ним права власності на вищезазначену земельну ділянку, надаючи суду докази того, що спадкова земельна ділянка дійсно належала померлому, а він не відмовився від спадку в установлений законом строк. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив визнати за ним право приватної власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Представник Кегичівської селищної ради Кегичівського району Харківської області в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином, судову повістку отримали 15.12.2011 року (а.с.41), надали заяву, в якій вказали, що Кегичівська селищна рада не має ніякого відношення до вказаної земельної ділянки, просять розглянути справу у їх відсутність (а.с.27). Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані ними документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Ст.1261 ЦК України встановлює, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с.09), яка мала у власності земельну ділянку, площею 6,1001 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії Р2 № 777617, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 412 (а.с.08). Після смерті [PERSON] зазначену земельну ділянку успадкував батько позивача [PERSON], що підтверджено копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 18 червня 2008 року державним нотаріусом Великобурлуцької державної нотаріальної контори (а.с.11). Після отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, батько позивача звернувся до землевпорядних органів з метою виготовлення державного акту на землю на своє ім'я. Згідно довідки малого приватного підприємства «Великобурлуцький земельний кадастр», технічна документація зі складання державного акту на право власності на земельну ділянку на ім'я [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва виготовлена та знаходиться на перевірці обмінного файлу в Харківській регіональній філії «Центр ДЗК», тобто державний акт померлий не встиг отримати. Відповідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.06.1974 року (а.с.07) батьком позивача є [PERSON]. 07 лютого 2009 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження на все своє майно, де б воно не знаходилось, з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належить йому на день смерті і на що він буде мати право за законом і все майно заповідав своєму синові [PERSON], [INFO] (а.с.13). До теперішнього часу заповіт ніким не змінений та не скасований. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.02.2009 року (а.с.10) [PERSON] помер [INFO] в смт. Кегичівка Кегичівського району Харківської області (а.с.10). Відповідно ч.1 ст.1221 ЦПК України, місцем відкритті спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Таким чином, відповідно до ст.1277 ЦК України відповідачем по даній справі є Кегичівська селищна рада Харківської області - орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Позивач [PERSON], як єдиний спадкоємець за заповітом, шляхом подання заяви до нотаріальної контори протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, прийняв спадщину у тому числі у виді вищевказаної земельної ділянки, а відтак набув на неї право в порядку спадкування, але державним нотаріусом було відмовлено у вчинені нотаріальної дії та роз'яснено, що відповідно до п.216 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій», порядок реєстрації нотаріусом проводиться після подання правовстановлюючих документів про належність цієї земельної ділянки спадкодавцю (державний акт на право приватної власності на земельну ділянку), який би підтверджував право власності його батька на вказану земельну ділянку. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що позивач по справі є спадкоємцем першої черги по заповіту після смерті його батька [PERSON], але отримати свідоцтво про право на спадщину в установленому законом порядку на земельну ділянку він не має змоги в зв'язку з відсутністю оригіналу державного акту, оскільки оформити правовстановлюючий документ [PERSON] не встиг(а.с.12). Позивач є єдиним спадкоємцем першою черги, який бажає прийняти спадщину після померлого. За обставин, коли за померлим було визнано право власності на спадкову земельну ділянку, учасники процесу не заперечують проти задоволення позову, визнання права власності на земельну ділянку за позивачем в порядку спадкування відповідає положенням чинного законодавства України, заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати по справі за заявою позивача не відшкодовуються.

Outcome: approved