Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частин усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи стягувати з дня предявлення позову до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У ході судового розгляду справи позивачка уточнила позовні вимоги та просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання синів [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи стягувати з дня предявлення позову до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В обґрунтування вимог вказує, що відповідач у добровільному порядку не виконує свій батьківський обовязок по утриманню неповнолітніх синів. Діти перебувають повністю на її утриманні та проживають разом із нею. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, зіславшись на доводи викладені у заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПУ України у разі неявки у судове засідання відповідача, яким належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши думку позивачки, яка не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.12.1995 року, який було розірвано 21.02.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про розлучення серії І-ИД №039753, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №5. Від шлюбу у сторін народилися син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №113708, виданим 02.04.2002 року Тернопільським районним відділом РАГС, про що зроблено актовий запис за №11 та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №291244, виданим 17.05.1996 року Тернопільським районним відділом РАГС, про що зроблено актовий запис за №19. Сини проживають разом із позивачем по вул. Лісова, 21 в с. В.Гаї, Тернопільського району, що підтверджується довідкою за №391 від 21.02.2012 року, виданою Великогаївською сільською радою. [PERSON] у добровільному порядку не виконує свого обовязку щодо утримання неповнолітніх дітей та матеріальної допомоги не надає. Відповідач [PERSON] працює, неофіційно водієм, стабільного доходу не має. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідач [PERSON] працює, неофіційно водієм, стабільного доходу не має. Інших утриманців крім синів не має. Враховуючи вищезазначене та те, що відповідач є працездатним, офіційно не працює, стабільного доходу не має, інших утриманців, крім синів не має, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] слід визначити у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи стягувати з дня предявлення позову до досягнення дітьми повноліття. Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм станом здоровя чи матеріальним становищем, не може виконувати своїх обовязків по утриманню дитини та надавати матеріальну допомогу сину. В силу вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Outcome: approved