Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-29 00:00:00

В липні 2011 року [PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить вселити її разом з донькою у квартиру [ADDRESS]. При цьому позивачка вказує на те, що 11.06.2005 року було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Від даного шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Як зазначає [PERSON], під час перебування в шлюбі вони з відповідачем в іпотечний кредит придбали квартиру [ADDRESS]. Після отримання вказаної квартири, чоловік оформив на себе свідоцтво про право власності та технічний паспорт на вказане житлове приміщення. На даний час у спірній квартирі зареєстровано три особи: вона, відповідач [PERSON] та їх неповнолітня донька. Як вказує позивачка, у червні 2010 року відповідач залишив її та доньку, забрав свої речі й почав жити окремо. Згодом, скориставшись її тривалою поїздкою до матері в с. Лихолітки Козелецького району Чернігівської області, відповідач 30.11.2010 року самовільно змінив замки вхідних дверей в квартирі. Всі спроби вирішити питання мирним шляхом та отримати комплект ключів від вхідних дверей успіху не мали. Незважаючи на неодноразові звернення до дільничного інспектора Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві 09.12.2010 року та 31.01.2011 року, а також виклик наряду міліції 18.02.2011 року, відповідач продовжує перешкоджати їй користуватися житловим приміщенням. За результатами перевірки ЖОІ № 962/2777 від 18.02.2011 року було встановлено, що відповідач здає квартиру квартирантам, в той час як вона змушена разом з донькою проживати у своєї матері в с. Лихолітки Козелецького району Чернігівської області. Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що будучи членом сімї власника квартири, та залишаючись зареєстрованою в спірній квартирі, вона позбавлена права користування жилим приміщенням, позивачка просить задовольнити її вимоги. В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] в судовому засідання проти позову заперечує, посилаючись на те, що він є одноосібним власником квартири [ADDRESS], так як на погашення кредиту, отриманого на її купівлю, витрачає свої власні кошти. Тому, відповідач вважає, що реєстрація позивачки в спірній квартирі, власником якої він є, не надає їй право на проживання в ній, оскільки право власності є непорушним. Представник третьої особи ВАТ КБ «Хрещатик» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Представники третіх осіб: Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації та Органу опіки і піклування Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, - просять слухати справу у їх відсутність (а.с. 38, 67). Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника третьої особи ВАТ КБ «Хрещатик» на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] та її представника [PERSON], а також відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Відповідно до ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Згідно ст. 65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Відповідно до ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 11.06.2005 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Як встановлено судом, 26.10.2007 року, тобто під час перебування в шлюбі, між [PERSON] та ВАТ КБ «Хрещатик» було укладено Договір іпотечного кредиту № 37/07-230М, відповідно до якого банк згідно з Положенням «Про порядок фінансово-кредитної підтримки молодих сімей та одиноких молодих громадян на будівництво (реконструкцію) житла в м. Києві», затвердженим рішенням Київської міської ради від 18.11.2004 року за № 570/1980, надав довготерміновий іпотечний кредит в сумі 233.247 грн. 31 коп. для інвестування в будівництво житла квартири [ADDRESS], з кінцевим терміном погашення 20.05.2036 року (а.с. 8-11). Крім того, з метою забезпечення виконання зобовязань в повному обсязі, що випливають з договору іпотечного кредиту № 37/07-230М, 26.10.2007 року між відповідачем та ВАТ КБ «Хрещатик» було укладено Договір іпотеки № 37/07-230М-01, згідно якого іпотекодавець передав в іпотеку майнові права на квартиру, що стане його власністю у майбутньому згідно з договором про участь у фонді фінансування будівництва, а саме: квартиру [ADDRESS] (а.с. 13-14). Також, з метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань [PERSON] за вищевказаним договором іпотечного кредиту, 26.10.2007 року між ВАТ КБ «Хрещатик» та позивачкою [PERSON] було укладено договір поруки № 37/07-230М-02, згідно якого остання, як поручитель [PERSON], взяла на себе обовязок відповідати за зобовязаннями позичальника, що випливають з кредитного договору (а.с. 20-21). Як вбачається зі свідоцтва про право власності від 27.05.2008 року, виданого на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення № 877-С/КІ від 26.05.2008 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 17). На даний час у вказаній квартирі зареєстровано три особи: сторони по справі та їх неповнолітня донька [PERSON], [INFO] (а.с. 22). Судом також встановлено, що через конфліктні стосунки, відповідач [PERSON] не бажає мешкати з позивачкою в одній квартирі. Вказані обставини підтверджуються як поясненнями сторін, так і постановою Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 11.12.2010 року про відмову у порушенні кримінальної справи (а.с. 23). Крім того, як вбачається з висновку Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві за результатами перевірки ЖОІ № 962/277 від 18.02.2011 року, працівниками міліції було встановлено, що на даний час в спірній квартирі мешкає гр. [PERSON], [INFO], який заключив договір з [PERSON] на оренду даної квартири. При цьому [PERSON] пояснив, що про конфліктну ситуацію в родині [PERSON] йому нічого невідомо (а.с. 19). Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку, що всупереч вимогам ч. 1 ст. 405 ЦК України, відповідач [PERSON] своїми діями порушує право позивачки та їх неповнолітньої доньки, як членів сімї власника житла, на користування жилим приміщенням, а тому вважає вимоги [PERSON] про вселення її разом з донькою у квартиру [ADDRESS] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved