Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись у своїх вимогах на те, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №105434, виданого 26.07.2004 року Марківською селищною радою , він є власником земельної ділянки площею 7,2716 га(пай №466), яка розташована в межах Марківської селищної ради Луганської області. 01.08.2008 року між ним та ЗАТ СВФ «Агротон»( з грудня 2009 року ПрАТ СВФ «Агротон») в особі голови правління [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки площею 7,2716 га, який зареєстровано в Марківському реєстраційному офісу , про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26.02.2009 року за № 225551040940000222. Нещодавно йому стало відомо про те , що вказаний договір оренди землі є неукладеним з наступних підстав: - згідно вимог ст.18 Закону України «Про оренду землі»договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Згідно вимог ст.17 Закону України «Про оренду землі»передача обєкта оренди орендарю здійснюється за актом приймання-передачі. Згідно п.20 договору оренди передача земельної ділянки орендарю здійснюється у тижневий строк після державної реєстрації за актом її приймання-передачі. Акт прийому-передачі земельної ділянки був підписаний ними одночасно з договором оренди землі,тобто 01.08.2008 року ,до дня державної реєстрації договору оренди землі. Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про оренду землі»істотними умовами договору оренди землі є: обєкт оренди ( місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації,форм платежу, строків , порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки , яка передається в оренду; умови, збереження стану обєкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцю ; існуючі обмеження ( обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони ,яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення обєкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Невідємною частиною договору оренди землі на підставі ч.4 ст.15 Закону України «Про оренду землі»є план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень(обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі обєкта оренди; проект відведення земельної ділянки у випадках,передбачених цим Законом. На порушення цієї норми Закону до підписаних сторонами документів не долучено плану або схеми земельної ділянки,яка передається в оренду ,її кадастрового плану ,що унеможливлює її ідентифікацію на місцевості. Разом з тим інформація про обєкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки), як зазначено вище,є однією з істотних умов договору оренди земельної ділянки. Отже,підписані ними документи не містять необхідної інформації про обєкт оренди як одну з істотних умов договору оренди землі,тобто договір не є укладеним. Неукладений договір не породжує для його сторін прав та обовязків ,на досягнення яких було спрямоване їх волевиявлення під час його документального оформлення. У разі передчасної передачі майна на виконання юридично ще не укладеного договору майна право на це майно в набувача не виникає і власник може витребувати його в порядку ,встановленому главою 83 ЦК України. Оскільки договір оренди земельної ділянки не є укладеним,відтак ПрАТ СВФ «Агротон»користується нею без достатньої правової підстави ,і таким чином , він вимагає повернення від відповідача безпідставно набутого майна. Позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач двічі в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення . Тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Представник третьої особи, відділу Держкомзему у Марківському районі, в судове засідання не зявився , що не є перешкодую для розгляду справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані і підлягають задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЛГ №105434, виданого 26.07.2004 року Марківською селищною радою , позивач є власником земельної ділянки площею 7,2716 га(пай №466), яка розташована в межах Марківської селищної ради Луганської області. 01.08.2008 року між ним та ЗАТ СВФ «Агротон»( з грудня 2009 року ПрАТ СВФ «Агротон») в особі голови правління [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки площею 7,2716 га, який зареєстровано в Марківському реєстраційному офісу , про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26.02.2009 року за № 225551040940000222 Відповідно до ч.4 ст. 15 ЗУ Про оренду землі\\ у редакції, чинній на момент проведення державної реєстрації договорів оренди\\, невідємною частиною договору оренди землі є план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду, кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень \\обтяжень\\ у її використанні та встановлених земельних сервітутів, акт визначення меж земельної ділянки в натурі \\на місцевості\\, акт приймання передачі обєкта оренди, проект відведення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Законом. На порушення вказаної норми Закону, до договору оренди землі , підписаних між позивачем та відповідачем, не додано кадастрового плану земельних ділянок з відображенням обмежень \\обтяжень\\ у їх використанні та встановлених земельних сервітутів та, акту визначення меж земельної ділянки в натурі \\на місцевості\\, що унеможливлює ідентифікацію обєкта оренди та визначення цього обєкта у натурі на місцевості. Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору та умови, визначені законом як істотні. Згідно ч.1 ст. 15 ЗУ Про оренду земліістотними умовами договору оренди землі серед інших, зокрема ,є : обєкт оренди \\місце розташування та розмір земельної ділянки\\ та існуючі обмеження \\обтяження\\ щодо використання земельної ділянки. З підписних сторонами документів неможливо визначити обєкт оренди у натурі, а також існуючі обмеження \\обтяження\\ щодо використання вказаних земельних ділянок, тобто підписані документи не містять необхідних даних про істотні умови договору оренди землі, що в свою чергу свідчить про недосягнення сторонами згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивач виконав вимоги вказаної норми Закону та довів обставини, на які посилався як на підставу своїх вимог до відповідача, а саме те, що до вказаного договору оренди землі при їх підписанні та реєстрації у порушення вимог ЗУ Про оренду земліне було додано необхідних даних про істотні умови договору оренди землі. Таким чином, суд вважає, що вказаний договір оренди землі, незважаючи на його підписання сторонами та подальшу державну реєстрацію ,не є укладеним й відповідач користується земельною ділянкою без достатньої правової підстави. Не укладений договір не породжує для його сторін прав та обовязків, на досягнення яких було спрямоване їх волевиявлення при його документальному оформленні. Згідно ч.1 ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Оскільки земельна ділянка знаходиться в користуванні відповідача , останній повинен повернути їх позивачу . В звязку з повним задоволенням позиву з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved