Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] де третя особа орган опіки та піклування Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідачкою [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з 30 вересня 1995 року, даний шлюб зареєстрований у відділі РАЦС Амур-Нижньодніпровської районної ради народних депутатів, від даного шлюбу у них народилися діти, а саме: донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2010 року шлюб між сторонами по справі розірваний, після розірвання шлюбу відповідачка залишила своє дошлюбне прізвище "[PERSON]". Після розлучення неповнолітні діти залишилися проживати з позивачем, оскільки відповідачка [PERSON] почала вживати наркотичні засоби, грати на ігрових автоматах, у зв'язку з чим стала залежною від них, тим самим в сім'ї створився негативний психоемоційний мікроклімат,відповідачка стала злісно ухиляться від утримання, навчання та виховання дітей, діти мешкають з позивачем, що підтверджується довідкою з місця проживання, у зв'язку з тим, що відповідачка [PERSON] не виконує батьківські обов'язки, тому позивач просив суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та стягнути на його користь з відповідача аліменти на утримання двох дітей у розмірі 800 грн. щомісяця до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. В судовому засіданні представник органу-опіки та піклування просив позов задовольнити. В судовому засіданні прокурор просив позов задовольнити. Допитані в судовому засіданні свідки, [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили про те, що відповідачка вихованням дитини не займається і не піклується про їх розвиток, зловживає наркотичними засобами. Відповідач в судове засідання не з'явилася про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. На підставі ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача та просив постановити заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, з'ясувавши думку інших учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову повністю з огляду на наступне. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, після розірвання шлюбу [PERSON] залишила прізвище дошлюбне "[PERSON]"(а.с.8) Батьками дітей, а саме: доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], відповідно до Свідоцтв про народження дітей (а.с.14-15) Як вбачається з Висновку комісії з питань захисту прав дитини Амур-Нижньодніпровської районної у м. Дніпропетровську ради від 04.05.2011 року, вважається доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] (а.с.9-10) Директором школи [PERSON] надано характеристику на [PERSON], в якій йдеться про те, що її мати участі у вихованні зовсім не займається, а займаються вихованням батько та дідусь з бабусею (а.с.11) Відповідно довідки від 06.05.2011 року, яка видана КЖЕП № 23 вбачається, що [PERSON], [INFO] проживає за адресою [ADDRESS] разом з донькою [PERSON] та сином [PERSON] (а.с.12) Ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей у відповідності до ст. 164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав щодо неповнолітньої дитини. Відповідно до роз'яснень, даних в п.п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав " №3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст.9 Конвенції про права дитини дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Факт ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини достовірно встановлено в судовому засіданні. За змістом ч.2 ст.166 СК України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Оскільки відповідач [PERSON] є матір'ю доньки [PERSON] [INFO] та сина [PERSON] [INFO], вона зобов'язані надавати матеріальну допомогу на їх утримання, відповідно до ст.ст.180-184 СК України, та згідно наведеного, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини та платника аліментів, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, питання щодо розподілу судових витрат суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 94,10 гривень.

Outcome: approved