Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-29 00:00:00

В травні 2011 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. В обґрунтування позову зазначає, що їй на праві власності належить кв. №1 будинку №12 по вулю Заводській в с. Курчицька Гута, Новоград-Волинського рай. Житомирської області. Для обслуговування, житла, господарських будівель і споруд відведено земельну ділянку площею 0,15 га. Наданий час вона не може користуватися зазначеною земельною ділянкою, оскільки її використовує без будь-якого її дозволу відповідач [PERSON]. На неодноразові звернення до нього звільнити її земельну ділянку він не реагує, а тому змушена звернутися до суду з даним позовом для захисту свої прав і інтересів. В судове засіданні позивачка не зявилась, надала суду уточнюючу заяву та клопотання про слухання справи про слухання справи у її відсутності, свої уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився повторно, в отриманні повістки про виклик до суду відмовився також повторно, а тому відповідно до ч.8 ст. 76 ЦПК України відповідач [PERSON] вважається повідомлений і суд за згодою позивача приходить до висновку про необхідність провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [ADDRESS], Новоград-Волинського рай. 10 січня 1994 року була придбана позивачкою у [PERSON] А згідно договору купівлі-продажу і на даний час згідно свідоцтва про право власності належить [PERSON] /а.с.5,8/. Згідно довідки Курчицької сільської ради від 20.06.2011 р. №515 за будинком, що належить [PERSON] рахується приватизована земельна ділянка площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку 12 кв. 1 по вул. Заводська, с. Курчицька Гута. Як розяснив п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», що до 01.01.2001 року при переході права власності на частку жилого будинку до земельних відносин застосовується ст.30 ЗК України 1990 року, після 01.01.2002 року -ст.120 ЗК України 2001 року. Таким чином в даному випадку суд застосовує ст. 30 ЗК України 1990 року. Згідно ст. 30 ЗК України при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. З урахуванням вищевикладено, суд вважає,що позивач має право на законних підставах користуватися частиною земельної ділянки, на якій розташована її частина будинку та частиною ділянки, яка \~необхідна для обслуговування будинку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] використовує земельну ділянку без дозволу її власника, тобто [PERSON], про що свідчить акт від 04.04.2011 року, довідка Курчицької сільської ради від 22.04.2011 р. №323 та постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 20.03.2011 р. /а.с.9,10,19/. Відповідно ст. 391 Цивільного Кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved