Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

У липні 2011 року Публічне акціонерне товариство «Мегабанк» звернулося до Ленінського районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідачів про стягнення в солідарному порядку заборгованості по кредитному договору. Позов мотивований тим, що 27.06.2007 між Відкритим акціонерним товариством «Мегабанк» та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір № 171/2007. Відповідно до умов цього договору відповідач на придбання транспортного засобу отримав кредит у сумі 106050,00 грн. строком до 27.06.2012 із процентною ставкою за користування кредитом 18,5 відсотків річних. Виконання даного договору забезпечено договором застави майна від 27.06.2007 № 90/2007-з та договорами поруки від 27.06.2007, які укладено з відповідачами [PERSON] та [PERSON] У встановлений кредитним договором строк грошові зобовязання відповідач виконує з систематичними порушеннями. У звязку із цим, станом на 20.06.2011 заборгованість по кредиту складає 90138,00 грн., в т.ч. прострочена 67184,00 грн., заборгованість по прострочених процентах - 30319,67 грн., поточних процентах 12,77 грн., пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів 13618,94 грн., штрафу 20355,08 грн. та штрафу за невиконання страхових зобовязань 10605,00 грн., що в загальній сумі складає 165049,46 грн. Про порушення грошових зобовязань позивач на адресу відповідачів неодноразово надсилав вимоги щодо погашення заборгованості, які залишилися без виконання. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не \~зявилися, про \~час та місце розгляду \~справи повідомлені\~ належним чином. Заяви про розгляд справи за своєї відсутності та письмові заперечення проти позову до суду не надали. Оскільки \~позивач не \~заперечує проти \~заочного вирішення \~справи, суд вважає \~можливим на підставі статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) розглянути \~справу у \~відсутність \~відповідачів та постановити \~заочне рішення. \~ \~ Заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та закону. Положеннями статей 610, 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом. \~ 27.06.2007 між Відкритим акціонерним товариством «Мегабанк», правонаступником якого за усіма правами та обовязками є Публічне акціонерне товариство «Мегабанк», і [PERSON] укладений кредитний договір № 171/2007 (далі кредитний договір), на умовах якого позичальнику надано грошові кошти сумі 106050,00 грн. на придбання автомобіля марки Богдан, модель А066, реєстраційний номер [NUMBER]. Кредит надано строком по 26.06.2012, із сплатою процентів 18,5 відсотків річних. Додатковою угодою від 05.01.2010 № 2 сторони зменшили проценти за користування кредитом з 18,5 відсотків до 0,1 відсотка річних. Отримання відповідачем кредиту та часткове погашення боргу підтверджується платіжним дорученням від 27.06.2007 № 3 та випискою з особового рахунку позичальника. Станом на 20.06.2011, в порушення умов, передбачених кредитним договором, відповідач у встановлений строк зобовязання по погашенню кредиту та відсотків не виконує. На вказану дату залишок по кредиту 90138,00 грн., в т.ч. прострочена заборгованість становить 67184,00 грн., заборгованістю по процентам 30332,44 грн., в т.ч. процентів за травень червень 2011 року 12,77 грн. Відповідно до пункту 7.1 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів відповідач зобовязався сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення платежу від несвоєчасно сплаченої суми, що на вказану вище дату складає 13618,94 грн. Крім того, на підставі пункту 7.2 кредитного договору позичальник також зобовязаний сплатити за невиконання зобовязань з повернення кредиту штраф у розмірі 10 відсотків від суми несвоєчасно сплаченого кредиту, який складає 6718,40 грн. та штраф за несвоєчасно сплачені проценти у розмірі 10 відсотків, який складає 3031,68 грн., а також 10605,00 грн. штрафу за порушення умов договору щодо страхування життя. Вказана заборгованість підтверджена розрахунком до позову. Відповідно до підпункту 3.3.1 пункту 3.3 кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів у разі порушення позичальником умов кредитного договору. Про негайне виконання грошових зобовязань та дострокове погашення кредиту позивач на адресу відповідачів надіслав рекомендованим листом з повідомленням вимоги від 11.07.2008 № 04/900/7, 13.11.2007 № 04/2167, 20.10.2008 № 04/1431-8, 09.12.2008 № 04/1795, 04.11.2009 № 81-01/2360, 10.02.2010 № 81-01/325, які залишилися невиконаними. Як вбачається із умов кредитного договору та розрахунку заборгованості до позову за порушення строків погашення кредиту та процентів до відповідача застосовано штрафні санкції у вигляді пені (пункту 7.1) та штрафу (пункт 7.2). Тобто, за одне й те саме порушення зобовязання передбачено подвійну відповідальність одного виду. При цьому в статті 61 Конституції України зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. \~ За таких обставин, правомірним є стягнення лише однієї штрафної санкції, а саме процентів в сумі 13618,94 грн., нарахування яких відповідає частині третій статті 549 ЦК України та розрахунок яких позивач здійснив із застосуванням річного строку позовної давності, встановленого пунктом 1 частини другої статті 258 ЦК України. У звязку із цим, вимоги в частині стягнення штрафу задоволенню не підлягають. Щодо стягнення з відповідачів штрафу у розмірі 10605,00 грн., передбаченого пунктом 7.2 кредитного договору за порушення умов щодо страхування життя, позов в цій частині задоволенню не підлягає, оскільки позивач пропустив річний строк позовної давності. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього Кодексу, яким врегульовано відносини позики. Згідно частини другої статті 1050 вказаного Кодексу в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому за користування позикою. Таким чином, позов в частині стягнення заборгованості по кредитному договору є правомірною, а тому з урахуванням вище наведеного загальна сума стягнення складає 134089,38 грн. (90138,00 грн. - заборгованість по кредиту, 30332,44 грн. - процентів та 13618,94 грн. пені). Із матеріалів справи вбачається, що зобовязання за кредитним договором забезпечені договорами поруки від 27.06.2007, які укладені з відповідачами [PERSON] та [PERSON] Згідно пункту 1.1, 2.1, 3.1 договорів поруки поручителі взяли на себе зобовязання перед банком відповідати у солідарному порядку по борговим зобовязанням боржника [PERSON] в повному обсязі. Відповідно до статті 553 ЦК України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобовязань боржником. Правові наслідки порушення зобовязання забезпеченого порукою, встановлені статтею 554 цього Кодексу. Відповідно до цієї норми у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (частина перша). Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частина друга). На підставі статей 526, 530, 536, 543, 549, 550, 551, 553, 554, 610, 611, 1050, 1054 ЦК України суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості по кредитному договору в сумі 134089,38 грн. Відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідачів у рівних частинах пропорційно до розміру задоволених вимог на користь позивача підлягають стягненню судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial