Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-18 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до суду, в якому просить стягнути з [PERSON] в її користь 5250 грн., що становить половину додаткових витрат, повязаних з навчанням та розвитком здібностей їхнього сина [PERSON]. Також просить стягнути із відповідача судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі пербувала у зареєстрованому шлюбі з 03.09.1993 року по 22.07.2010 року. Від спільного проживання у них народилося троє дітей син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], які проживають разом із нею та перебувають на її утриманні та вихованні. Рішенням Городенківського районного суду присуджено алімерти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття. Проте відповідач свої обовязки по утрманню дітей не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 2500 грн. За час навчання у школі їхній син [PERSON] проявив здібності до образотворчого мистецтва, у звязку із чим з 17 серпня 2010 року став студентом Косівського інституту прикладного мистецтва Львівської національної академії мистецтв, що стверджується копією контракту на навчання №б/н від 17.08.2010 року. Вважає, що здібності сина треба розвивати і підтримувати, так як в майбутньому вони забезпечать йому отримання професії. Відповідно утримання сина суттєво з більшилося : вона змушена оплачувати навчання за конторактом, житло дорогу до місця та з місця навчання, витрачати на начально методичний матеріал, забезпечувати посилене харчування. Однак відповідач на надає кошти на витрати сина, хоча його обовязок приймати участь в утриманні сина на рівні з нею. Вона працює вчилем [PERSON] ступенів, а її заробітня плата є єдиним джерелом доходу її сімї. Сама вона перебуває на обліку у звязку із захворюванням на бронхіальну астму, часто хворіє. Їхня дочка [PERSON] має захворювання опорно-рухомого апарату, яке вимагає обовязкового щорічного санаторно-курортного лікування. Все це робить становище сімї вкрай скрутним. В той час як відповідач сам усунувся від підтримки дітей та їх матеріального становища, хоча має можливість надавати їм таку підтримку. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо. Таким чином, вважає, що відповідач зобовязаний нести половину витрат на навчання їхнього сина. Згідно розділу 3 Контракту на навчання загальна вартість навчання становить 26400 грн. За 1-й курс (серпень 2010-червень 2011 року) позивачка оплатила 6600грн. За перший курс другого семестру сплатила 3300 грн. Так як навчання в інституті стало для неї неможливим, у грудні 2011 року вона перевела сина на навчання в Івано-Франківський професійний будівельний ліцей, де він навчається в даний час. За його навчання в цьому учбовому закладі нею сплачено 600 грн. Таким чином нею всього сплачено за навчання 10500 грн. половину з яких повинен оплачувати відповідач. Відповідач фізично здоровий, працездатний, регулярно працює, протягом останнього року пербував на заробітках за кордоном, де мав стабільний заробіток. Тому просить позовні вимоги задовольнити. В судове засідання позивачка не зявилася. До суду подала заяву в якій позовні вимоги підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомленням від 06.03.2012 року доводиться, що відповідач належно повідомлений про час і місце розгляду справи згідно вимог ч.4 ст. 74 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що повні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із таких підстав: судом встановлено, що позивачка та відповідач являються батьками [PERSON], [INFO], який навчався у Косівському інституті мистецтв прикладного та декоративного мистецтва Львівської національної академії мистецтв, що стверджується копією контракта №б/н від 17.08.2010 року. За 1-й курс навчання позивачка (серпень 2010 - червень 2011 року) оплатила 6600 грн. За 1-й семестр ІІ курсу (вересень-грудень 2011 року) сплатила 3300 грн. та 600 грн. за навчання з грудня 2011 року у Івано-Франківському професійному будівельному ліцеї. Син [PERSON] не дивлячись на те, що являється повнолітнім повністю перебуває на утримання матері, яка окрім того хворіє. Копіями квитанцій від 30.08.2010 року, 05.03.2011 року, 11.10.2011 року, 31.08.2011 року доводиться, що позивачкою сплачено за навчання 9900 грн. Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. В силу ст. 199 ч.1 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умов, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач в даний час працює за кордоном має певні заробітки і може сплачувати аліменти на час навчання сина. Тому виходячи із викладеного суд вважає, що позов слід задовольнити частково та стягнути із відповідача в користь позивачки 4950 грн. На підставі ст.ст. 198-201 СК України та

Outcome: partial