Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-06 00:00:00

11.10.2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - у будинку № 1 по вул. Трудовій в м. Чернігові. Позов мотивовано тим, що позивачка згідно свідоцтва про право на спадщину за законом є власником будинку № 1 по вул. Трудовій у м. Чернігові. Разом з позивачкою в цьому будинку зареєстровані відповідач, її син [PERSON], невістка [PERSON]В та онук [PERSON] Відповідачу необхідно було стати на реєстраційний облік щоб отримати роботу, тому позивачка дала йому згоду на реєстрацію місця проживання в своєму будинку, за умови що він незабаром зніметься з реєстраційного обліку. Жодного дня відповідач в квартирі позивачки не проживав, не є її родичем , є зовсім сторонньою особою для позивачки. В добровільному порядку скасувати реєстрацію місця проживання відповідач не бажає. В судовому засіданні позивачка просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування будинком, посилаючись на обставини викладені в позові та наявні в матеріалах справи докази. Додатково позивачка пояснила, що знала матір відповідача, разом працювали. Відповідач відбував покарання у вигляді позбавлення волі, і коли прийшов то йому не було де прописатись, тому мати попросила позивачку щоб вона прописала його у своїй квартирі для того, щоб мати можливість забрати його до себе в Росію, куди раніше вона виїхала і на даний час вони там і мешкають. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце судового розгляду справи судом повідомлявся належним чином, про поважні причини неявки суду не відомо, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд визнав можливим справу розглянути у відсутність відповідача за наявними в матеріалах справи доказами. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він являється сином позивачки. Зареєстрований за адресою, де проживає мати. Знає, що мати прописала [PERSON] в своєму будинку, оскільки пожаліла його, так як після звільнення з місць позбавлення волі йому ніде було прописатися. В будинку позивачки він жодного дня не проживав, йому відомо, що відповідач виїхав до Росії, останнім часом його в м. Чернігові ніхто не бачив. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що власницею будинку № 1 по вул. Трудовій у м. Чернігові є [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 9). В будинку, крім позивачки прописані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO]. Беручи до уваги, що [PERSON] в буд. № 1 по вул. Трудовій ніколи не проживав та не проживає більше шести місяців, про що підтвердили в судовому засіданні позивач та свідок; дана обставина підтверджується актом, складеним комісією вуличного комітету № 36 (а.с. 5), плату за будинок і комунальні послуги відповідач не здійснював та не здійснює, що перешкоджає власникові будинку здійснювати права і нести обов'язки щодо вказаної будівлі, передбачені ст.67 ЖК України, не є членом сім»ї власника, суд

Outcome: approved