Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] спілка Аккордзвернувся до Заставнівського районного суду із позовною заявою про стягнення з відповідачки [PERSON] заборгованості по договору № 869 від 25.08.2006 року в сумі 185417 гривень, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 185,41 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі - 120 гривень. В обгрунтування позову посилається на те, що відповідно до умов укладеного договору погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів. Однак, всупереч умовам Договору та діючому законодавству, відповідач припинив виконувати взяті на себе зобов'язання - по Договору № 869 від 25.08.2006 року, чим порушила права Банка на вчасне повернення наданих кредитних коштів та отримання процентів за користування кредитними коштами. Станом на 11.10.2011 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 18\~541, 7 грн., з них: - залишок кредиту 4537,3 грн.; - залишок процентів 9467,1 грн.; - штрафні санкції 4537,3 грн; Позивач в судові засідання не зявився, подав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча своєчасно та належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, про що в справі свідчать поштові повідомлення. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, не зявилася в судове засідання і від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, тому згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України суд за згодою позивача допустив заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] 25.08.2006 року уклала з позивачем договір №869, згідно якого отримала кредит у розмірі 5000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення 01.08.2007 р. згідно п. 1.1 кредитного договору (а.с. 8). Відповідно до п. 2.2. кредитного договору позичальник зобовязаний здійснювати погашення кредиту в дату сплати відповідно до Графіка погашення кредиту, відсотків і винагороди, що зазначені в Додатку до даного Договору з урахуванням п. 2.3 даного Договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобовязання, якщо він не приступив до виконання \~ зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно зі ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідач [PERSON]І, умови кредитного договору не виконувала, а саме не сплачувала банку у строк платежів по погашенню кредиту, що призвели до того, що виникла заборгованість на суму 18541,7 грн, яку відповідач в добровільному порядку не погашає. Як вбачається з розрахунку заборгованості внаслідок несвоєчасного виконання зобовязання, відповідач заборгувала перед банком основний борг за кредитним договором в розмірі 18541,7 грн. /а.с.6/. З ч.2 ст.536 цього Кодексу вбачається, що розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до ст.1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом. Згідно п.3.2 Договору при порушенні строків сплати кредиту нараховується пеня у розмірі 0,5% від суми остаточної заборгованості за кожний день прострочення. Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 11.10.2011 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 18\~541, 7 грн., з них: - залишок кредиту 4537,3 грн.; - залишок процентів 9467,1 грн.; - штрафні санкції 4537,3 грн; Крім цього, у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача 185,41 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Outcome: approved