Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа - приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі- продажу квартири. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в період з 08.09.2001 року по 21.03.2008 року він перебував в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] 30.10.2003 року подружжям спільно придбана квартира за адресою: [ADDRESS], в якій вони проживали до розірвання шлюбу, після чого він був змушений переїхати на інше місце проживання Як стверджує позивач в тексті позовної заяви відповідач без його відома відчужила вищевказану квартиру [PERSON], але договір купівлі- продажу від 24.02.2011 року був укладений нею без наміру створення правових наслідків, а вчинений з метою недопущення поділу спільно нажитого майна, так як спірний договір укладений під час розгляду судом справи про поділ предмету даного договору, при укладенні спірного договору використано нотаріально посвідчену згоду позивача на відчуження квартири від 08.08.2009 року, спірний договір укладений за символічну ціну, а саме за 120 000 грн. 00 коп. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Позивач по суті позову пояснив, що спірна квартира придбана сторонами за спільні кошти подружжя. Після розірвання шлюбу він надав згоду відповідачу на відчуження квартири, так як попередньо ними була досягнута згода про поділ виручених за неї коштів навпіл, покупець квартири [PERSON] є приятилем матері відповідача, квартира відчужена за 120\~000 грн. 00 коп., в той час коли її середня ринкова вартість близько 560\~000 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та заперечувала щодо його задоволення, пояснила, що спірна квартира вже була предметом розгляду в суді, а саме відповідно рішення Броварського міськрайонного суду від 16 травня 2011 року та ухвали Апеляційного суду Київської області від 07 листопада 2011 року встановлено, що вказана квартира не є спільним майном подружжя, а її особистою власністю. Відповідач [PERSON] позов не визнав, суду пояснив, що придбав вищевказану квартиру в [PERSON], яка дійсно є донькою його приятельки, за 120\~000 грн. 00 коп., але дозволив пожити [PERSON] в квартирі з маленькою донькою тимчасово на її прохання. Третя особа приватний нотаріус Броварського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилась, до суду надала заяву , в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідачів, повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, приходить до висновку що в задоволенні позову належить відмовити з наступних підстав. Сторони [PERSON] та [PERSON] перебували зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2001 року по 21 березня 2008 року. 30 жовтня 2003 року за договором купівлі- продажу [PERSON] придбала двокімнатну квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS]. 21 березня 2008 року шлюб між сторонами було розірвано. 08 серпня 2009 року позивач [PERSON] надав згоду [PERSON] на відчуження вищевказаної квартири, що нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно якої [PERSON] погодився з тим, щоб умови договору купівлі- продажу квартири ( в тому числі і сума договору) визначались [PERSON] самостійно. 24 лютого 2011 року [PERSON] уклала договір купівлі - продажу відповідно якого [PERSON]П придбав в неї спірну квартиру за 120\~000 грн. 00 коп. Позивач наполягає на тому, що даний договір купівлі- продажу квартири є фіктивним, укладений відповідачем без наміру створення правових наслідків, а вчинений з метою недопущення поділу спільно нажитого майна - квартири за адресою: [ADDRESS]. Відповідно ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлюються цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Як вбачається з матеріалів справи, згідно рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2011 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя квартири № 77, що розташована за адресою: бульвар Незалежності, 5 в м.Броварах Київської області, та встановлення порядку користування жилим приміщенням, - відмовлено. Відповідно вказаного рішення суд встановив, що квартира № 77 за адресою: [ADDRESS] не є спільним майном подружжя, а особистою власністю [PERSON] Ухвалою від 07 листопада 2011 року Апеляційний суд Київської області апеляційну скаргу [PERSON] відхилив, вищевказане рішення Броварського міськрайонного суду від 16 травня 2011 року залишив без змін. Касаційна скарга на ухвалу Апеляційного суду Київської області подана не була, таким чином рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 травня 2011 року набрало законної сили. Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа щодо якої встановлено ці обставини. Оскільки судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено що спірна квартира не є спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON], договір купівлі- продажу квартири укладений на підставі нотаріально посвідченої згоди на відчуження, наданої позивачем, що не була ним скасована, в якій визначено, що умови договору купівлі- продажу квартири ( в тому числі і сума договору) визначаються [PERSON] самостійно. [PERSON] уповноважена, як власник, на власний розсуд визначати ціну квартири та всі інші умови договору відчужила квартиру [PERSON] за 120 000 грн. 00 коп. Останній, будучи вже власником спірної квартири, використовуючи своє право користуватись, розпоряджатись своїм майном на власний розсуд ( ст. 319 ЦК України) на прохання [PERSON] дозволив тимчасово проживати в квартирі відповідачу з малолітньою донькою. З огляду на вищевикладене, суд приходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] є непідтвердженими та не доведеними доказами, тому суд приходить до висновку в задоволенні позову відмовити.

Outcome: dismissed