Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-18 00:00:00

Відповідно до рішення Білогорівської селищної ради від 25 травня 1973 року [PERSON], який є чоловіком позивачки, була надана земельна ділянка для індивідуальне будівництво житлового будинку та господарських споруд за адресою будинок №54 по вул..Леніна с.Шипилівка Попаснянського району, після чого в період з 1973 по 1975 роки [PERSON] за власні кошти в межах наданої земельної ділянки побудував житловий будинок та господарчі споруди та став мешкати в цьому будинку разом із своєю родиною. Але у встановленому законом порядку самовільно побудовані житловий будинок та господарські споруди не були введені в експлуатацію та не були зареєстровані в райБТІ. 28 березня 2011 року [PERSON] помер і після його смерті відкрилась спадщина у вигляді нерухомого та рухомого майна, в тому числі й у вигляді житлового будинку №54 по вул..Леніна с.Шипилівка Попаснянського району. При цьому позивачка є спадкоємцем за законом першої черги і у встановленому законом порядку прийняла вище зазначену спадщину, але в дійсний час позбавлена права на власний розсуд розпоряджатися належним їй нерухомим майном у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на самовільно побудовані житловий будинок та господарчі споруди. А тому в поданій заяві позивачка просить суд визнати за нею право власності на самовільно побудований житловий будинок №54 по вул..Леніна с.Шипилівка Попаснянського району. Справу просила розглянути без її участі. Представник відповідача виконкому Білогорівської селищної ради Попаснянського району - згідно наданої заяви позовні вимоги визнав в повному обсязі, справу просив розглянути без його участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.331 ч.1 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, відповідно до вимог ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на самочинно збудоване нерухоме майно або на частку такого нерухомого майна, якщо це не порушує права інших осіб. Із наданих позивачем доказів (а.с.4-17) судом встановлено, що дійсно відповідно до рішення Білогорівської селищної ради від 25 травня 1973 року [PERSON], який є чоловіком позивачки, була надана земельна ділянка для індивідуальне будівництво житлового будинку та господарських споруд за адресою будинок №54 по вул..Леніна с.Шипилівка Попаснянського району, після чого в період з 1973 по 1975 роки [PERSON] за власні кошти в межах наданої земельної ділянки побудував житловий будинок та господарчі споруди та став мешкати в цьому будинку разом із своєю родиною. Але у встановленому законом порядку самовільно побудовані житловий будинок та господарські споруди не були введені в експлуатацію та не були зареєстровані в райБТІ. Також судом встановлено, що 28 березня 2011 року [PERSON] помер і після його смерті відкрилась спадщина у вигляді нерухомого та рухомого майна, в тому числі й у вигляді житлового будинку №54 по вул..Леніна с.Шипилівка Попаснянського району. При цьому позивачка є спадкоємцем за законом першої черги і у встановленому законом порядку прийняла вище зазначену спадщину, але в дійсний час позбавлена права на власний розсуд розпоряджатися належним їй нерухомим майном у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на самовільно побудовані житловий будинок та господарчі споруди. При таких обставинах суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст.331,376 ЦК України, ст.ст.2-4,12,19,48 Закону України Про власність,

Outcome: approved