Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-23 00:00:00

Позивач [PERSON], звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, посилаючись на те, що 25 червня 2001 року в с. Маршинці, Новоселицького району Чернівецької області помер [PERSON], спадщину по смерті якого фактично прийнято [PERSON] в розмірі 5/6 частин господарства та [PERSON] в розмірі 1/6 частин господарства, як спадкоємець першої черги по закону яка має право на обовязкову частку в спадковому майні. 12 лютого 2002 року, по місцю свого проживання в [INFO], померла [PERSON], спадщину по смерті якої фактично прийнято [PERSON]. Однак підтвердити родинний зв'язок позивача з [PERSON] є неможливим у звязку із втратою свідоцтва про народження, а також відсутності даних записів в відділі реєстрації актів цивільного стану Новоселицького районного управління юстиції в Чернівецькій області, станом на 04.01.1940 рік як зазначено в паспорті позивача. В с. Маршинці, Новоселицького району, Чернівецької області по вул. Комсомольській, 20-А розташоване дворогосподарство, яке в період з 01.07.1990 року по 15.04.1991 років відносилось до категорії робочого двору та в ньому на той період були прописані двоє осіб: [PERSON] та [PERSON]. Тобто зазначене дворогосподарство відповідно до чинного на той час законодавства, належало всім зазначеним членам двору на праві спільної сумісної власності у рівних частках. За час життя спадкодавця право власності на зазначене господарство зареєстровано не було. 17.11.2010 року до Новоселицької державної нотаріальної контори позивачем було подано заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину по смерті [PERSON] на користь позивача і відповідно у ДНК заведена спадкова справа № 852. Однак 01.08.2011 року, Новоселицька ДНК в особі державного нотаріуса винесла постанову за № 1068/02-31, про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину про смерті спадкодавця за заповітом на житловий будинок з належним до нього господарськими будівлями та спорудами у звязку з тим, що до ДНК не надано правовстановлюючих документів на право власності та витяг з Реєстру права власності. В позові також зазначається, що право позивача на спадщину по смерті [PERSON], підтверджується складеним заповітом, посвідченим секретарем Маршинецької сільської ради, Новоселицького району, Чернівецької області від 25.11.1997 року № 103 та довідкою виконавчого комітету Маршинецької сільської ради, Новоселицького району, Чернівецької області № 1149 від 02.08.2011 року, про фактичне прийняття позивачем спадщини після смерті [PERSON] Враховуючи те, що у позивача відсутні правовстановлюючі документи нотаріус не може видати позивачу свідоцтво про право на спадщину. Просить суд встановити факт, що [PERSON], яка померла 12.02.2002 року була матірю [PERSON] [INFO]; визнати за [PERSON] право власності на 5/6 частини господарства по вул. Комсомольській, 20-А в с. Маршинці, Новоселицького району, Чернівецької області, до складу якого входять: житловий будинок літ. Ата огорожу № 1-2, в порядку спадкування за заповітом по смерті [PERSON], який помер 25.06.2001 року. Крім того визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину господарства по вул. Комсомольській, 20-А в с. Маршинці, Новоселицького району, Чернівецької області до складу якого входять: житловий будинок літ. Ата огорожу № 1-2, в порядку спадкування за законом по смерті [PERSON], яка померла 12.02.2002 року. Позивач в судовому засіданні підтвердила обставини зазначені в позові, та просила задовольнити вимоги позовної заяви. Представник позивача просив позов задовольнити та надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову визнала в повному обсязі, не заперечувала щодо визнання за позивачем [PERSON] права власності на 1/2 частку спірного дворогосподарства, на спадщину після смерті [PERSON] та [PERSON] не претендує. Свідок [PERSON], суду показав, що позивач [PERSON] є його матірю, а померла [PERSON] була його бабусею, тобто матірю позивача. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача та свідка, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що 25 червня 2001 року в селі Маршинці, Новоселицького району, Чернівецької області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-МИ № 067606 від 25 червня 2001 року. Судом також встановлено, що 12 лютого 2002 року в с. Маршинці, Новоселицького району, Чернівецької області, померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-МИ № 075994 від 12 лютого 2002 року. Відповідно до свідоцтва про одруження серії ІІ-ЯР № 790966 від 14 жовтня 1961 року [PERSON] та [PERSON] були чоловіком та дружиною. Від даного шлюбу є дві доньки [PERSON] та [PERSON], які є спадкоємцями першої черги на спадкове майно після смерті [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою сільської ради с. Маршинці, Новоселицького району, Чернівецької області № 1152 від 02 серпня 2011 року. Згідно довідки Маршинецької сільської ради № 1148 від 02 серпня 2011 року видана в тому, що господарство яке знаходиться в с. Маршинці, Новоселицького району, Чернівецької області по вул. Комсомольській 20-А, відноситься до категорії робочого двору і в ньому з 01.07.1990 року по 15.04.1991 роки проживали померлий [PERSON] та померла [PERSON]. Судом також встановлено, що позивач [PERSON] проживала до дня смерті з померлим [PERSON], що підтверджується довідкою Маршинецької сільської ради №1149 від 02 серпня 2011 року, та фактично прийняла спадщину за заповітом по смерті [PERSON], так як у встановленому законом порядку подала нотаріусу заяву про прийняття нею спадщини. Крім того позивач фактично прийняла спадщину по смерті [PERSON], оскільки на момент її смерті проживала з останньою, користувалась та розпоряджалась спадковим майном. На підставі досліджених матеріалів справи та пояснень свідка, суд вважає за можливе встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON], яка померла 12.02.2002 року, дійсно була матірю [PERSON], [INFO]. Позивач не може оформити право власності на спадкове майно, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадщину, а тому право власності в такому випадку, згідно ст. 392 ЦК України, може бути визнано в судовому порядку. Відповідач позовні вимоги визнала, що не порушує прав та інтересів інших осіб, оскільки, відповідно до представлених доказів, інших спадкоємців майна померлих крім відповідача - немає. На підставі наведеного суд вважає, що вимоги позову підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved