Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-21 00:00:00

В жовтні 2011 року ТОВ «Зараз» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення коштів, мотивуючи це тим, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] корп. 6 в с. Чайки, Києво-Святошинського району Київської області і отримує послуги що включають в себе: витрати на утримання будинку та при будинкової території, опалення, водопостачання та водовідведення, які надаються ТОВ «Зараз». Відповідач ухиляється від підписання договору про управління будинком, надання комунальних послуг та послуг з утримання будинку, споруд та при будинкової території з метою невиконання свого обовязку по оплаті житлово-комунальних послуг. [PERSON] не здійснював оплату за спожиті житлово-комунальні послуги, в звязку з чим за період з 08.01.2008 по 14.10.2011 року утворилась заборгованість в розмірі 37664,45 грн. Неодноразові звернення, попередження та запрошення адміністрації позивача про погашення заборгованості не мають позитивного результату. Просив визнати договір про управління будинком, надання комунальних послуг та послуг з утримання будинку, споруд та при будинкової території укладеним та стягнути з [PERSON] на його користь борг з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних у сумі 63807,19 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник позов не визнали, просили відмовити. Вислухавши сторін, дослідивши наявні в справі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Так, встановлено, що [PERSON] є власником квартири №12 будинку №21 корп. 6 по вул. Лобановського в с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області, і отримує послуги що включають в себе: витрати на утримання будинку та прибудинкової території, опалення, водопостачання та водовідведення, які надає ТОВ «Зараз». Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання вище означених послуг» розрахунки за користування тепловою енергією, яка відпускається енергопостачальними організаціями, здійснюється споживачами відповідно до діючих тарифів, установлених місцевими органами влади на підставі показань приладів обліку споживання теплової енергії. Представник відповідача підтвердив, що дійсно [PERSON], як власник квартири, має сплачувати комунальні послуги, але лише ті, які включаються до звичайного переліку, тобто гаряче та холодне водопостачання, опалення, утримання прибудинкової території, тощо. Втім, він не отримував та не бажає отримувати надлишкові послуги, що примусово пропонуються йому позивачем. Вважає, що відповідач не здійснював оплату за спожиті житлово-комунальні послуги, оскільки існував конфлікт з позивачем з приводу названих надлишкових стягнень, що не було узгоджено з відповідачем під час укладення договорів про надання таких послуг позивачу охоронною компанією, послуг освітлення місць загального користування, поточному ремонту конструктивних елементів зовнішнього благоустрою, технічному обслуговуванню внутрішньобудинкових систем тепло-водопостачання, водовідведення, підкачування води, обслуговування диспетчерською службою, очищення дворових приямків, технічному обслуговуванню систем протипожежної автоматики та димовидаленню, професійне навчання персоналу позивача, на навчання та охорону праці, матеріальні витрати, обслуговування димовентиляційних каналів, озеленення, обслуговування позивача банком, тощо. Оскільки відповідач фактично цих послуг не отримував, у його квартирі ніхто не проживав, доступу до вентиляційних каналів, чи іншого обслуговування внутрішньобудинкових мереж працівники позивача не мали, що представник позивача не спростував у судовму засіданні, суду незрозуміло, яким чином було нараховано кошти позивачем відповідачу за неотримані ним послуги. Тому суд погоджується з розрахунком представника відповідача, долученим до матеріалів справи, та приходить до висновку, що суми коштів у розмірах: 1263,62 гривні за період з 25.10.2008 року по 01.01.2010 року, 2767,32 гривень за період з 01.01.2010 року по 01.01.2011 року, 2573,70 гривні за період з 01.01.2011 року по 17.10.2011 року, а всього на суму 6604,64 гривень нарахована позивачем відповідачу надлишково. Крім цього, зважаючи на заявлене представником відповідача клопотання про застосування строку позовної давності для частини вимог, що стосуються періода з 08.01.2008 року по 25.10.2008 року, та враховуючи, що позов подано до суду 26.10.2011 року, суд застосовує позовну давність для цієї частини вимог, на суму 495,60х3 + 455,95х6 + 168,95 = 4391,45 гривень. Заявлений позивачем розмір вимог складає 63807,19 гривень, з яких сума основного боргу 37664,45 гривень. Отже, з урахуванням вищенаведеного, у звязку з неоплатою відповідачем в період з 25.10.2008 року по 14.10.2011 року утворилась заборгованість в сумі 26668,36 гривень, яку суд має стягнути з відповідача на користь позивача разом з відповідною сумою інфляційних втрат, що складає 15494,32 гривні та 3% річних на прострочені платежі, що складає 3016,08 гривень, а всього 45178,76 гривень. Інша частина позовних вимог не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець зобовязаний підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Істотними умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, окрім іншого, є: найменування сторін; предмет договору; вичерпний перелік житлово-комунальних послуг, тарифи та їх складові на кожну з цих послуг, загальна вартість послуг; порядок оплати за спожиті житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст. 15 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», до переліку мінімально необхідних житлово-комунальних послуг не можуть включатися послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Згідно з ч.1 ст.26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», істотними умовами договору на надання житлово-комунальних послуг є вичерпний перелік житлово-комунальних послуг; Крім істотних договір може містити інші умови за згодою сторін. Договір не може містити умов, що вводять додаткові види оплати послуг, не передбачені типовими договорами на надання житлово-комунальних послуг, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Вартість інших послуг (утримання служб консьєржів, вбудованих паркінгів, установлення і утримання пристроїв замково-переговорного звязку тощо) сплачується понад розмір плати за послуги на підставі договорів, укладених між власниками житлових будинків (гуртожитків), власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень у гуртожитку), власниками нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку) та відповідними надавачами послуг. Крім того, позивач зазначає, що неодноразово звертався до відповідача з проханням зявитись для укладання договору, але жодних доказів в підтвердження своїх слів суду надано не було. З огляду на наведене суд має відмовити у задоволені цієї частини позову.

Outcome: partial