Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором №787с-льв від 16.04.2007р. в сумі 11967,50 грн. та понесених при подачі позову до суду судових витрат. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на підставі кредитного договору №787с-льв від 16 квітня 2007 р. відповідачу було надано кредит в розмірі 5000грн. строком до 20 квітня 2008 року, із сплатою за користування кредитом 0,13151% за кожен день користування кредитом. Проте відповідачем не виконуються умови кредитного договору та заборгованість станом на 18.08.2011року становить 11967,50грн., з яких: 5000грн. - заборгованість по кредиту, 1967,50грн. - заборгованість по відсотках, 5000грн. нараховані штрафні санкції, яку просить стягнути з останнього. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Тому згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності за наявних у справі достатніх доказів. Дослідивши матеріали справи та зясувавши її дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Судом встановлено, що 16 квітня 2007р. між Кредитною спілкою «Аккорд» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №787с-льв, згідно якого банк зобовязувався надати позичальнику кредит в розмірі 5000грн. строком до 20 квітня 2008 року зі сплатою 0,13151%, які нараховуються на фактичний залишок суми кредиту за кожний день користування кредитом. Згідно п.2.2 даного Договору позичальник зобов'язався щомісячно сплачувати проценти та частину кредиту в терміни та розмірах не менше, ніж відповідно вказано у рекомендованому графіку платежів (додаток №1). Відповідно до п.3.2 Договору, при порушенні строків сплати кредиту нараховується пеня в розмірі 0,5% від суми остаточної заборгованості за кожний день прострочення. Позивачем умови укладеного кредитного договору виконано та видано відповідачу кредитні кошти у вищезазначеному розмірі. Проте судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував та, згідно розрахунку заборгованості позивача, станом на 18 серпня 2011 р. утворилася заборгованість на загальну суму 11967,50грн., з яких: 5000грн. - заборгованість по кредиту, 1967,50грн. - заборгованість по відсотках, 5000грн. нараховані штрафні санкції. Враховуючи наведене, факт порушення позичальником умов кредитного договору є доведеним, а тому доводи позивача щодо стягнення суми боргу в розмірі 11967,50грн. з відповідача є підставними. Крім цього, згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути 188,20грн. судового збору. На підставі ст.ст.525, 526, 530, 536, 610-612, 625, 1046-1050, 1054 ЦК України, та

Outcome: approved