Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-28 00:00:00

Позивачі 15.03.2010 р. звернулися до суду з позовом, в якому зазначають, що 22.07.1999 року [PERSON] за власні кошти придбав для проживання [PERSON] та [PERSON] - своїм батькам однокімнатну квартиру в [ADDRESS]. 14 вересня 2000 року [PERSON] та [PERSON] вказану квартиру подарували [PERSON] 12.08.2003 р. померла мати позивача [PERSON] Батько [PERSON] був хворим тому [PERSON] домовився з [PERSON] за оплату доглядати за батьком, остання проживала разом з хворим батьком в квартирі по вул. Крошенській, 41 кв.14. в м.Житомирі. В подальшому заочним рішенням Богунського районного суду м.Житомира за позовом [PERSON] та [PERSON] про розподіл частки у спадковому майні та визнання факту прийняття спадщини, визнано факт прийняття спадщини [PERSON] ? частини квартири( яка не була прийнята [PERSON]А.) після смерті [PERSON] та визнано право власності на вказану частину квартири. 23.11.2009 року шляхом обману [PERSON] отримала за договором дарування від [PERSON] спірну квартиру, яку в подальшому 29.12.2009 року продала [PERSON] та [PERSON] За таких обставин позивачі просять визнати недійсними договори дарування від 23.11.2009 року, купівлі-продажу від 29.12.2009 р. квартири [ADDRESS], зобовязати [PERSON] та [PERSON] повернути безпідставно набуту квартиру. В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав з підстав викладених в позовній заяві, просив позов задовольнити. Зазначив, що ухвалою Богунського районного суду від 01.10.2010 року заочне рішення відповідно до якого визнано факт прийняття спадщини [PERSON] ? частини квартири( яка не була прийнята [PERSON]А.) після смерті [PERSON] та визнано право власності на вказану частину квартири скасовано, в подальшому позовні вимоги залишено без розгляду. Відповідачі [PERSON] ( за їх участі в судовому засіданні) та їх представник позовні вимоги не визнали просили відмовити в задоволенні позову при цьому посилались на те, що на час укладання договору купівлі-продажу рішення суду від 15.10.2009 року було чинним, позивач [PERSON] за договором дарування дар не прийняв, оскільки знаходився за межами України, договір дарування не зареєстрував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином про що свідчить оголошення в газеті. Вислухавши представника позивачів, відповідачів та їх представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено що, 22.07.1999 року [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі продажу набули право власності на квартиру [ADDRESS]. 14.09.2000 року [PERSON] та [PERSON] подарували квартиру [ADDRESS] своєму синові [PERSON]. Даний договір державну реєстрацію не пройшов. 12.08.2003 року померла [PERSON] Заочним рішенням Богунського районного суду від 15.10.2009 року за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл частки в спадковому майні, встановлення факту прийняття спадщини, визнано факт прийняття спадщини [PERSON] ? частини квартири( яка не була прийнята [PERSON]А.) після смерті [PERSON] та визнано право власності на вказану частину квартири. 23.11.2009 року [PERSON] отримала за договором дарування спірну квартиру від [PERSON] 29.12.2009 року [PERSON] продала [PERSON] та [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Ухвалою Богунського районного суду від 01.10.2010 року заочне рішення від 15.10.2009 року відповідно до якого визнано факт прийняття спадщини [PERSON] ? частини квартири( яка не була прийнята [PERSON]А.) після смерті [PERSON] та визнано право власності на вказану частину квартири скасовано. Ухвалою від 01.10.2010 року позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про розподіл частки у спадковому майні та визнання факту прийняття спадщини та визнання права власності залишено без розгляду. Згідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п»ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 203 ЦК передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу Частиною 1 статті 319 ЦК передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд. В судовому засіданні доказами по справі підтверджено, що власник спірного приміщення позивач [PERSON] не відчужував приміщення, не мав наміру укладати договір відчуження майна. Квартира подарована [PERSON] [PERSON] [PERSON] належала дарувальнику на підставі скасованого рішення, що вказує на відсутність у останнього права власності . В подальшому квартира продана відповідачкою [PERSON] в той час, як вона набула права власності шляхом обману- представляла інтереси [PERSON] під час розгляду справи про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності, рішення за результатами розгляду є скасованим. Відповідно до ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це право, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 ЦК майно не можна витребувати у нього. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Згідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала від виконання цього правочину. Зі змісту розписки від 29.12.2009 року вбачається, що [PERSON] продала [PERSON] та [PERSON] спірну квартиру за 25200 дол. США .( а. с. 130). На підставі вказаної норми матеріального права, відповідно до зазначених обставин, суд зобовязує [PERSON] повернути [PERSON] та [PERSON] вказане майно- 25200 дол. США. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконано в гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземні валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом. Згідно з довідкою Національного банку України курс гривні до долара США станом на 29.08.2011 року , складає 797,07 грн. за 100 доларів США, таким чином вартість майна в гривні становить 25200,00 дол. США х 7,9707 грн. = 200861,64 грн. Посилання представника відповідача на відсутність державної реєстрації договору дарування від 14.09.2000 року як на умову того, що договір не є укладеним та не прийняття майна обдарованим є безпідставним, оскільки вимога щодо державної реєстрації правочинів набула чинності з 01.01.2004 року, а на передачу майна обдарованому вказує наявність у обдарованого нотаріально посвідченого договору дарування ( ст. 722 ЦК України)

Outcome: approved