Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-19 00:00:00

У жовтні 2011 року позивач звернувся до суду із позовом та просив стягнути на його користь з відповідача моральну шкоду спричинену трудовим каліцтвом в розмірі 10000 грн. Рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2011 року позовні вимоги задоволено повністю. В апеляційній скарзі ПАТ «Марганецький гірничо - збагачувальний комбінат» просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, оскільки рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом першої інстанції встановлено, що позивач під час роботи на підприємстві відповідача отримав трудове каліцтво, висновком МСЕК від 20 травня 2008 року, йому первинно встановлено 65 % втрати професійної працездатності та визнано інвалідом третьої групи. Висновок суду першої інстанції про те, що з відповідача слід стягнути на користь позивача спричинену моральну шкоду є вірним та таким, що ґрунтується на встановлених судом обставинах та доказах. В судовому засіданні встановлено, що невиконання відповідачем своїх обовязків укладеного ним трудового договору за ст. 153 КЗпП України прямо спричинило настання обставин, які призвели до ушкодження здоровя і душевних страждань позивача і тому відповідно до ст. 237 1і КЗпП України з ПАТ «Марганецький гірничо - збагачувальний комбінат» підлягає стягненню моральна шкода. Посилання в апеляційній скарзі відповідача на те, що на спірні правовідносини не поширюється дія норми ст. 2371 КЗпП України і те, що зобовязання про відшкодування шкоди лежить на третій особі на Фонду соціального страхування, не можна прийняти, оскільки Законом України від 23 лютого 2007 року № 717 - виключено даний обовязок Фонду соціального страхування на відшкодування моральної шкоди застрахованим особам і як розяснено у рішенні Конституційного Суду України від 08 жовтня 2008 року, що відшкодування моральної шкоди покладено на підприємство на якому працює працівник. Розмір моральної шкоди визначено судом з урахуванням розяснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р., з подальшими змінами, Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретні обставини у справі, характер моральних страждань і наслідків, що настали. Суд при визначенні розміру спричиненої позивачу з боку відповідача моральної шкоди врахував, що позивачу встановлено 65% втрати професійної працездатності, 3 групу інвалідності, суд врахував фізичні і моральні страждання позивача, їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретні обставини у справі, наслідки, що настали. Однак згідно з матеріалами справи визначена судом сума відшкодування моральної шкоди - 10 000 грн. не відповідає важкості перенесених страждань позивача та ступеню втрати ним працездатності, у звязку з чим колегія суддів вважає, що суму відшкодування належить зменшити до 6000 грн. В іншій частині рішення відповідає нормам матеріального та процесуального закону.

Outcome: partial