overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

21 червня 2011 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва із позовом до відповідача про стягнення з неї \~заборгованості за кредитним договором № 8972-С від 28 лютого 2007 року в сумі 1766 грн. 10 коп. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справу. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася судом належним чином, причини неявки суду невідомі. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку ст.224 ЦПК України, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 28 лютого 2007 року між сторонами було укладено \~кредитний договір № 8972-С, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит \~у розмірі 2000 грн. 00 коп. За користування кредитом встановлюється процентна ставка в розмірі 24% річних. Кінцевий термін повернення кредиту та процентів за ним-не пізніше 27 лютого 2009 року. Відповідно до п. \~2.1, 2.3 Договору відповідач \~зобов`язався погашати отриманий кредит щомісячно, в строк з 1-го по 20-те число відповідного місяця, згідно з графіком, сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного місяця, за який вони нараховані, а також разом з повним погашенням кредитом за фактичну кількість днів користування кредитними коштами в місяці, в якому здійснюється погашення. Дотепер відповідач свої зобов`язання \~за вищевказаним договором не виконав, сума заборгованості за кредитом \~становить 820 грн. 70 коп., заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом-592 грн. 18 коп., штраф-353 грн. 22 коп.,станом 17 березня 2011 року. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 1766 грн. 10 коп. 19 січня 2011 року відповідачу була надіслана вимога №1, згідно якої, я разі непогашення відповідачем у встановлений строк суми заборгованості за кредитним договором позивач звертатиметься до суду для стягнення заборгованості по кредитному договору. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 525, 526, 527, \~611, 612, 615, 625, 1049, 1050, 1054, ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов`язань, узятих на себе за кредитним договором, у зв`язку з чим з нього необхідно \~стягнути на користь позивача заборгованості за кредитним договором № № 8972-С \~від 28 лютого 2007 року в розмірі 1766 грн. 10 коп. Таким чином, позовні вимоги \~підлягають \~задоволенню. Відповідно до ст.ст. 81, 88 \~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 51 грн. 00 коп. та витрати на інформаційне-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 120 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою - вказуючи на те, що сім`я розпалася. У судовому засідання позивач позов підтримав, пояснивши суду, що одружився з відповідачкою 07 лютого 1981 року. Вважає, що сім`я розпалася остаточно на примирення з дружиною не згоден. Відповідачка до суду не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги останнього є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідністю з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на вищенаведені приписи ЦПК України та враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд задовольняє вимоги в повному обсязі. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] в серпні 2011 року пред`явила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що шлюб зареєстровано 26 січня 2008 року, про що зроблено актовий запис №40 Відділу РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей, 2008 та 2010 року народження. Сімейні стосунки не склались, оскільки вони є людьми з різними характерами. Тому, вважає, що подальше спільне життя і збереження сім?ї стали неможливими. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала та просить задоволити, оскільки, упродовж тривалого часу вона разом із відповідачем не проживає, не підтримує подружніх та сімейних стосунків, не веде спільного господарства. Таким чином перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з?явився, не повідомивши причин неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Сторони вступили у зареєстрований шлюб 26 січня 2008 року, про що зроблено актовий запис № 40 Відділу РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України. Від шлюбу сторін народилися: [INFO] син [PERSON] , [INFO] син [PERSON] . Через різні характери та погляди на життя сторони разом упродовж тривалого часу не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх і сімейних стосунків. Сім?я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. За вказаних обставин судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивачки, тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

В провадженні суду знаходиться вказана справа. Позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. А також враховуючи те, що батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей, просить стягнути аліменти з відповідача на її користь, на утримання сина у розмірі 957 грн. В процесі розгляду справи представник позивача вимоги змінив, визначив розмір аліментів, як ? частину заробітку відповідача. По справі ухвалене заочне рішення, яке скасоване за заявою відповідача та справа призначена до розгляду в загальному порядку. У судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судовому засіданні проти позову про розірвання шлюбу не заперечує, однак щодо стягнення аліментів пояснив наступне: проти стягнення аліментів не заперечує, але просить суд врахувати, що на даний час він вже сплачує аліменти на утримання іншої дитини сина [PERSON] , 1994 року народження, в розмірі ? частини заробітку, на даний час він не працює, тому спросить стягнення здійснювати в розмірі 1/6 частини його доходу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї неможливі. Позивач та відповідач бажають розірвання шлюбу таким чином позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд бере до уваги, що в судове засідання вимога щодо зміни прізвища у зв`язку з розірванням шлюбу не надходила та не розглядалася. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до свідоцтв про народження [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно постанови про відкриття виконавчого справдження, від 03.10.2003 року, відкрито виконавче провадження щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] в розмірі ? частини заробітку. Відповідач, в порушення своїх обов`язків, передбачених ст. 180 СК України, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина проживає з матір`ю, тому з відповідача належить стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини, враховуючи сплату аліментів на утримання іншої дитини в розмірі ? частини заробітку. Ухвалюючи рішення суд вважає за необхідне роз`яснити, що в порядку ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Таким чином позов підлягає частковому задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 51грн.00коп., а на підставі ст. 81 ЦПК України стягнути 120грн.00коп. на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-09 00:00:00

ПАТ Страхова група ТАСзвернулося до Московського районного суду м. Харкова за позовом до [PERSON] про стягнення суми, пов'язаної зі сплатою страхового відшкодування у розмірі 29943,33 грн., а також, судових витрат, понесених позивачем при подачі позову до суду в розмірі 419,43 грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності, підтримав заявлені позовні вимоги та просив стягнути з відповідача в порядку регресу зазначені суми. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст..ст. 224-226 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи,встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 11.11.2007 року в м. Харкові на вул. Ак. Павлова відбулася ДТП за участю транспортного засобу БМВ, реєстраційний № [NUMBER], під керуванням [PERSON] У результаті ДТП було пошкоджено застрахований у ЗАТ Страхова група ТАС транспортний засіб Шкода, реєстраційний № [NUMBER], який належить Харківській філії ЗАТ УСК Княжа на праві власності. Згідно з умовами договору, на підставі зібраних документів було розраховано та виплачено страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 29943,33 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №8844 від 21.12.2007 р. та №2564 від 18.03.2008 р. За загальним правилом, згідно зі ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Крім того, таке ж право визначене положеннями чинного законодавства окремо для страхових компаній (ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України Про страхування), згідно з якими, до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Винною, а отже і відповідальною особою є відповідач [PERSON], оскільки ДТП сталася внаслідок порушення ним п. 11.4 ПДР, тобто вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КпАП України, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності, що підтверджується постановою Московського районного суду м. Харкова, яка набрала законної сили. Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) до винної у заподіяних збитках особи, тобто до відповідача у розмірі 29943,33. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати. У звязку з чим, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-09 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Їй на праві приватної власності, на підставі договору купівлі продажу від 17.03.1998 року належить квартира [ADDRESS] району. В період з травня 1998 року по грудень 2009 року разом з нею спів мешкав відповідач по справі, якого вона тимчасово зареєструвала у вищезазначеній квартирі. З травня 2009 року стосунки між сторонами розірвалися і відповідач повернувся проживати до своїх батьків у будинок № 16 по вулиці Дорожній у с. Придніпровському Нікопольського району де і проживає по теперішній час. Відповідач з позивачем з грудня 2009 року не спілкується і не зявляється у належну позивачу квартиру. Особистих речей відповідача у квартирі [ADDRESS] району не має. Таким чином позивач вимушена нести додаткові витрати по оплаті за комунальні послуги, а також розпоряджатися належною їй власністю, тому вона вимушена звертатися до суду. Просить визнати відповідача особою такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі № 14 по вулиці Будівельників в с. Кам`янське Нікопольського району, та зняти відповідача з реєстрації у вищезазначеній квартирі. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши суду заяву з проханням справу розглянути в її відсутність, на позовних вимогах у заяві наполягала(а.с.19). Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву з проханням справу розглянути в його відсутність, проти позовних вимог у заяві не заперечував(а.с.16). Суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що на підставі ст.72 ЖК України позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, яка втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як було встановлено у судовому засіданні, [PERSON], позивачу по справі, на праві приватної власності, на підставі договору купівлі продажу від 17.03.1998 року належить квартира [ADDRESS] району(а.с.10). В період з травня 1998 року по грудень 2009 року разом з нею спів мешкав [PERSON], відповідач по справі, якого позивач тимчасово зареєструвала у вищезазначеній квартирі(а.с.8). З травня 2009 року стосунки між сторонами розірвалися і [PERSON] повернувся проживати до своїх батьків у будинок № 16 по вулиці Дорожній у с. Придніпровському Нікопольського району де і проживає по теперішній час. Відповідач з грудня 2009 року у квартирі [ADDRESS] району не проживає та особистих речей у квартирі не має, що підтверджується [PERSON] Придніпровської сільської ради від 04.07.2011 року(а.с.9). Таким чином позивач вимушена нести додаткові витрати по оплаті за комунальні послуги, а також не має можливості належним чином розпоряджатися належною їй власністю. За таких обставин, суд вважає можливим позовні вимоги позивача задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, заявила, що [INFO] року помер її батько [PERSON], а [INFO] року помирає її мати [PERSON]. Після їхньої смерті відкрилася спадщина на житловий будинок та земельні ділянки, які позивачка оформила на себе. Під час ремонту будинку, випадково в документах вона знайшла два свідоцтва про право власності на майновий пай, який належав її батькам. Відповідачі по справі, відмовилися від прийняття спадщини на майнові сертифікати на її користь, тому вона є єдиною спадкоємицею. На даний час вона виявила бажання оформити спадкове майно, але в нотаріальній конторі її відмовили, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майнові паї.. Тому змушена звернутись до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в якій справу просить розглянути без неї, позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] надали суду заяви в якій справу просять розглянути без них, позовні вимоги підтримують повністю та не заперечують проти їх задоволення. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надали суду заяву, в якій позовні вимоги визнали та не заперечували проти їх задоволення. Із копій свідоцтв про смерть (а.с.9-10) в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року, а [PERSON] померла [INFO] року. Із копій свідоцтв про народження (а.с.11) видно, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] яка згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.12) змінила прізвище на "[PERSON]". Із копії свідоцтв про право власності на майновий пай (а.с.1314) встановлено, що вони належать покійним [PERSON] та [PERSON] Із заяв (а.с.15-20) встановлено, що відповідачі відмовилися від прийняття своєї частки спадщини. Довідка Дяковецької сільської ради (а.с.21) свідчить, що [PERSON] після смерті батьків вступила в управління спадковим майном, обробляє земельну ділянку, доглядає за садом, проводить ремонт в будинку. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Судом встановлено факт, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року та [PERSON], який помер [INFO] року, оскільки вона до дня смерті проживала з ними в одному будинку, здійснювала догляд, що підтверджується також прийняттям спадщини. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, відповідача, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки [PERSON]. є спадкоємицею за законом, фактично вступила в управління спадковим майном після смерті [PERSON] та [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на такі обставини. 22 квітня 1995 р. він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося через несумісність характерів та поглядів на життя, у звязку з чим між ними виникали суперечки та сварки. Шлюбні відносини припинили з вересня 2009 року, спільне господарство не ведеться. Подальше сумісне проживання і зберігання шлюбу не можливе. Просить суд шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 105, 110, 112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 22 квітня 1995 р. уклали шлюб, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Нікопольської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області, актовий запис №269. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне проживання та шлюбні відносини з відповідачем припинено у вересні 2009 року через несумісність характерів та поглядів на життя, у звязку з чим між ними виникали суперечки та сварки. Поновлювати шлюбні відносини з відповідачем позивач не має наміру, майнового спору між сторонами не існує. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що зберегти шлюб сторін неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачкою вони перебувають у шлюбі зареєстрованому 28.07.2006 року міським відділом РАЦСу Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 234. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З відповідачкою припинили шлюбні відносини у звязку з несумісністю характерів, відсутності взаємопорозуміння та кохання. Крім того, не проживають разом як сімя майже пять місяців. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Просить задовольнити позов. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала, також наполягала на розлученні. 08.08.2011 року, Новоград-Волинським міськрайонним судом, з метою збереження сімї сторонам надавався строк на примирення тривалістю 2 місяці. 10.10.2011 року, після спливу строку на примирення, суд, заслухавши позивача, відповідачку, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, сторони зареєстрували шлюб 28.07.2006 року міським відділом РАЦСу Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції, актовий запис № 234, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони майже пять місяців як сімя не проживають. Спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини позивач та відповідачка не поновлюють. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їх дитині. Крім того, у строк наданий судом для примирення, а ні позивач, а ні відповідачка заходів на примирення не бажали вживати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-09 00:00:00

В жовтні 2011 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Новоград-Волинської міської ради про визнання за нею права на користування та проживання у [INFO]. На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що в 1967 році її чоловіку разом з сімєю, ПМК-114 де працював чоловік, було надано для проживання відомчу квартиру [ADDRESS]. Після смерті її чоловіка, якій помер 23 жовтня 1994 року, вона продовжила проживати в зазначеній квартирі. Рішенням Новоград-Волинської міської ради від 01 березня 2007 року №132 житловий будинок №40-а по вул. Вокзальній в м. Новограді-Волинському переданий в державну комунальну власність. Наданий час вона продовжує проживати в цій квартирі і має намір її приватизувати але відсутність ордеру, якій дає їй право на проживання, не дає їй можливості це зробити. Позивачка посилаючись на вищезазначені обставини просить суд позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала про що надала в судовому засіданні заяву. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, та давши їм належну оцінку, беручи до уваги, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає його та задовольняє позов. Крім того, виходячи з аналізу змісту ст. ст. 1, 6, 9 Житлового кодексу України, ст. 29 ЦК України місцем постійного проживання особи є житлове приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням, а відтак і право на приватизацію разом з іншими членами сімї. \~ Враховуючи вище викладене,

Outcome: approved