Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-20 00:00:00

У січні 2012 позивачка [PERSON] звернулася до Новоград-Волинського міськрайонного суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок номер 3, по 2-му провулку Червоноармійському, який знаходиться в місті Новограді-Волинському, Житомирської області загальною площею 89,75 кв.м., житловою площею 43,50 кв.м., вартістю 61 335 грн., із всіма надвірними спорудами, успадкований нею після смерті матері [PERSON], яка померла 06 листопада 2008 року. В обґрунтування позову позивачка вказує, що 06 листопада 2008 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями номер 3, який знаходиться в місті Новограді-Волинському, Житомирської області, по 2-му провулку Червоноармійському. Вона є спадкоємцем першої черги після смерті своєї матері за законом. При зверненні до нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на вказаний житловий будинок, тому у неї виникла необхідність звернення до суду. Позивачка в судове засідання не з’явилася, в письмовій заяві до суду просила справу розглядати за її відсутності, позовну заяву підтримує та просить задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не звився, в письмовій заяві до суду просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги позивача визнає та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 06 листопада 2008 померла матір позивачки –[PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на все її майно (а.с.4), в тому числі і на житловий будинок з господарськими спорудами по 2-му провулку Червоноармійському,3, в місті Новограді-Волинському, Житомирської області. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Будинок, який знаходиться за вищевказаною адресою належав [PERSON], який помер 30 квітня 1996 року, спадкоємцями якого були його дружина [PERSON] та син [PERSON], які прийняли спадщину, але не оформили своїх спадкових прав, оскільки [PERSON] помер 24 травня 2000 року, спадкоємицею якого була його мати [PERSON], яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав (а.с.5,6). Відтак, спадкоємцем за законом першої черги є позивачка [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] (спадкова справа №7 за 2012 року). Статтею 1297 Цивільного кодексу України зазначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, зобов’язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивачка 13 січня 2012 року звернулася до Новоград-Волинської державної нотаріальної контори Житомирської області із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний житловий будинок з господарськими спорудами. Однак, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13 січня 2012 року №51/02-31 державного нотаріуса Новоград-Волинської державної нотаріальної контори Житомирської області їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок разом із господарськими будівлями номер 3, який знаходиться в місті Новограді-Волинському, Житомирської області по 2-му провулку Червоноармійському (а.с.11). Причиною відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом стала відсутність у позивачки документів, які б підтверджували право власності матері позивача на вищевказаний будинок. [PERSON] повідомлення КП «Новоград-Волинського міжміського бюро технічної інвентаризації»№2842 від 19.12.2011 року слідує, що право власності на житловий будинок по 2-му провулку Червоноармійському,3, в місті Новограді-Волинському, Житомирської області не зареєстровано. (а.с.12). В судовому засіданні встановлено, що 22 грудня 1964 року між батьком позивачки [PERSON] та виконавчим комітетом Новоград-Волинської міської ради Житомирської області був укладений договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, посвідчений державним нотаріусом Новоград-Волинської державної нотаріальної контори Житомирської області 28 грудня 1964 року, зареєстрований в реєстрі за №6917, відповідно до якого [PERSON] у встановленому законом порядку надано в безстрокове користування земельну ділянку площею 600 кв.м. під забудову житлового будинку з господарськими будівлями номер 3, який знаходиться в місті Новограді-Волинському, Житомирської області по 2-му провулку Червоноармійському (а.с.14-15). [PERSON] відводу земельної ділянки від 18 грудня 1964 року [PERSON] була передана для користування в натурі земельна ділянка загальною площею 600 кв.м., яка знаходиться за адресою по 2-му провулку Червоноармійському,3, в м. Новограді-Волинському, Житомирської області (а.с.17). Як вбачається із [PERSON] про закінчення будівництва і вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння, добудови до існуючого будинку, побудованого замість старого від 22 серпня 1975 року [PERSON] розпочав будівництво будинку по 2-му провулку Червоноармійському,3, в м. Новограді-Волинському, Житомирської області у квітні 1965 року та закінчив будівництво у листопаді 1970 року з дотриманням всіх правил та норм та даний будинок було здано в експлуатацію (а.с.16). [PERSON] повідомлення Управління містобудування, архітектури та земельних відносин №48 від 19.03.2012 року при розгляді матеріалів інвентаризації на житловий будинок по 2-му провулку Червоноармійському,3, в м. Новограді-Волинському, Житомирської області самовільного будівництва не зазначено. Однак, під час свого життя батько позивачки [PERSON] та його дружина [PERSON] так і не встигли належним чином зареєструвати право власності на вказаний житловий будинок. Відповідно до роз’яснення Державного Комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 23.03.1999 року по об’єктах, державного замовлення, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05.08.1992 року №449, яким затверджено «Положення про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об’єктів державного замовлення», при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є замість акту прийняття в експлуатацію висновок про технічний стан будинку, що складається бюро технічної інвентаризації (в даному випадку технічні паспорти за 1991 рік та 2010 рік). Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у зв’язку із смертю фізичної особи, а відтак прийняття в експлуатацію та реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок на ім’я померлого оформленню не підлягає. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері [PERSON] та прийняла спадщину то і являється спадкоємцем всього іншого рухомого і нерухомого майна, яке належало померлій матері [PERSON]. Спадкування за ст. 1216 ЦК України є перехід прав та обов’язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до спадкоємців, тобто до позивачки [PERSON] Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права і обов’язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини. Виходячи з вищевикладеного, право власності у [PERSON] на житловий будинок по 2-му провулку Червоноармійському,3, в м. Новограді-Волинському, Житомирської області виникло внаслідок обставин, з якими закон пов’язує настання цивільно-правових наслідків, і за життя у неї об’єктивно існувало право володіння, користування та розпорядження спірним майном. Враховуючи наведені обставини, суд визнає позов обґрунтованим і задовольняє його.

Outcome: approved