Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-29 00:00:00

У червні 2011 р. позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування свої позовних вимог позивач послалася на те, що шлюбні відносини між ними припинені через постійні сварки, втрату поваги один до одного, різні погляди на життя, а також те, що з серпня 2010 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Також зазначила, що від цього шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] 20.06.2007року народження та [PERSON] [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак надіслала до суду телеграму в якій просила суд розглядати справу у її відсутність та задовольнити позов. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.12.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ФП №024376, виданим 30.12.2006року Баловненською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] 20.06.2007року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФП №055448 виданого Баловненською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області 22.06.2007року; та [PERSON] [INFO] що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ФП №106147 виданого Баловненською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області 16.07.2009року. Шлюбні стосунки між подружжям припинені з серпня 2010 року, позивач заперечує проти примирення та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.. 56 СК України). Згідно ст. 112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб, зареєстрований 30.12.2006р. між сторонами - розірванню. У зв'язку з тим, що [PERSON] в судове засідання не з'явилася, а надала клопотань щодо зміни прізвища після розірвання шлюбу від неї не надходило, позивачу слід залишити після розірвання шлюбу прізвище [PERSON].

Outcome: approved