Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-08 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом і просить стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача борг за договорами позики в сумі 371540 грн. 63 коп., посилаючись на те, що за період з 25.08.2009 року по 22.01.2011 року позивач позичила відповідачеві [PERSON] 29592 доларів США та 12175 Євро, які вона зобовязувалася повернути до вказаних у розписках дат. У визначені строки відповідач [PERSON] борг не повернула і добровільно виконувати зобовязання відмовляється. Частину коштів [PERSON] брала на лікування свого чоловіка [PERSON], а частину коштів на лікування матері [PERSON] Тому позивач просить стягнути борг солідарно з відповідачів. Станом на 29.03.2011 р. відповідно до курсу НБУ відношення долара США до гривні становило 7,9600 гривень, а відношення Євро до гривні 11,169472 гривень. Отже позивач просить стягнути з відповідачів солідарно 371540 грн. 63 коп. боргу та понесені ним судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнала частково, не заперечує проти того, що взяла в борг у позивача 1500 доларів США та 1350 Євро. Частину даних коштів повернула. В решті позов не визнає, зазначає, що більше ніяких коштів від позивача не отримувала, хоча і писала власноручно інші розписки на зазначені в них суми, бо так їй вказувала позивач як відсотки за користування взятими коштами. Також зазначила, що кошти позичала на навчання доньки, а не на лікування чоловіка чи матері. До правоохоронних органів з приводу того, що позивач змушувала її писати розписки, за якими коштів вона не отримувала, не зверталася. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позов не визнала, зазначила, що ніяких коштів від [PERSON] [PERSON] не отримувала, лікування останньої здійснювала [PERSON] за власні кошти. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача [PERSON], представника відповідача [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно з борговими розписками відповідач [PERSON] взяла в борг у [PERSON] наступні кошти: 1.28.08.2010 року 1500 доларів США; 2.24.09.2010 року - 1000 Євро, які зобовязувалася повернути до 08.10.2010 року; 3.11.10.2010 року 3100 Євро, які зобовязувалася повернути до 11.12.2010 року; 4.25.10.2010 року 2025 доларів США, які зобовязувалася повернути до 25.11.2010 року, та 1050 доларів США, які зобовязувалася повернути до 02.11.2010 року; 5.16.11.2010 року 3400 доларів США, які зобовязувалася повернути до 17.11.2010 року; 6.22.01.2011 року 11482 доларів США та 10135 доларів США, які зобовязувалася повернути до 29.01.2011 року; 6075 Євро, які зобовязувалася повернути до 10.02.2011 року, та 2000 Євро, які зобовязувалася повернути до 01.06.2011 року. Відповідач [PERSON] підтвердила, що всі надані суду боргові розписки писала власноручно. З нотаріально завіреної заяви вбачається, що позивач стверджує, що всі кошти, які зазначені в розписках, є ті суми, які відповідач [PERSON] отримувала в неї в борг, це не є відсотками за користування грошима чи переписаними розписками. Вважає, що пояснення [PERSON] щодо того, що кошти вона не отримувала, є намаганням останньої уникнути повернення грошей. Боргові розписки предявлені суду позивачем, що свідчить про те, що відповідач борг не повернула. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей. Згідно з вимогами ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника, або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення боргу підлягають задоволенню, оскільки розмір боргу підтверджується виданими позивачеві розписками, визначені ними строки для повернення позики закінчилися, а наявність в позивача боргових розписок свідчить про невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобовязань за договором. Однак позивачем не доведено, що частину позичених коштів відповідач [PERSON] брала разом із відповідачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] для їх лікування, проти цього заперечує і сама відповідач [PERSON], і представник відповідача [PERSON] Всі боргові розписки підписані відповідачем [PERSON] одноособово. Тому суд не вбачає законних підстав стягувати борг на користь позивача солідарно з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] і приходить до висновку про стягнення боргу лише з відповідача [PERSON] Посилання відповідача [PERSON] на те, що вона повертала частину боргу, а деякі кошти взагалі не отримувала, не підтвердженні належними та допустимими доказами. З відповідача [PERSON] також підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати: судовий збір, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та витрати позивача на правову допомогу, оскільки відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial