overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-06 00:00:00

19 листопада 2010 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просив стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору у сумі 28 865,11 грн. та судові витрати. В обгрунтування позову позивач вказував на те, що відповідно до укладеного договору № 201Б від 06.08.2008 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 17 241,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% річних за користування кредитними коштами з кінцевим терміном повернення 05 серпня 2011 року. Однак відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив про задоволення позову. Відповідач у судове засіданні не з`явився, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, тому суд на підставі ч.4 ст.169, ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 05 серпня 2008 року між позивачем та відповідачем по справі - [PERSON] був укладений кредитний договір № 201Б, на підставі якого позивач надав [PERSON] кредит у розмірі 17 241,00 грн. на купівлю товару строком повернення до 05.08.2011 року зі сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 24% на рік та щомісячної комісії у розмірі 172,41 грн. Відповідно до п. 2.4.1 Кредитного договору відповідач зобов`язався щомісячно погашати заборгованість по кредиту та процентам в сумі не меншій зазначеної у Графіку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином і відповідно до умов договору. На підставі ст. ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідачем не виконані взяті на себе зобов`язання відповідно до умов договору у зв`язку із чим станом на 25.10.2010 року заборгованість відповідача за кредитним договором склала 28 865,11 грн., що складається з заборгованості за кредитом у сумі15 871,89 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - б 550,56 грн., заборгованості по сплаті комісії 3 448,20 грн. та заборгованості по сплаті штрафних санкцій у вигляді штрафу, згідно п. 4.3. кредитного договору у сумі - 2 994,46 грн. Встановлені судом обставини і визначені відповідно до них правовідносини, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, а саме: розрахунком, договором. Таким чином вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, вказуючи, що сімейне життя з [PERSON] не склалося із-за різних поглядів на сімейне життя. У сім`ї відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили один до одного відчуття любові і пошани, перестали розуміти один одного. Шлюбні відносини не підтримують. Загальне господарство сторони не ведуть. Спроби до примирення ні до чого не привели. Сім`я розпалася і відновленню не підлягає. Майнової і житлової суперечки у сторін немає. Позивачка у судове засідання з*явилася, позовні вимоги підтримала, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю. Відповідач у судове засідання з*яився, проти задоволення позову не заперечував, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку сторін, встановивши дійсні мотиви розлучення, фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 130 ЦПК України, суд може ухвалити рішення у попередньому судовому засіданні, якщо відповідач визнав вимоги у повному обсязі. Судом встановленні такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 09 жовтня 1977 року Орджонікідзівською сільською радою Ширяєвського району Одеської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 11. (а.с. ) Від шлюбу сторони мають доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні було встановлено, що сімейні стосунки між сторонами не склалися. Шлюб виявився невдалим. Сторони разом не проживають, з причини постійних сварок та конфліктів, які відбувалися внаслідок несумісності характерів та поглядів на життя. Між сторонами склалися неприязнені відношення, які перешкоджають збереженню сім`ї. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-07 00:00:00

Харківський національний університет внутрішніх справ звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказують, що Наказом Національного університету внутрішніх справ (далі -ХНУВС) №210 о/с від 30.07.2002 року відповідача [PERSON] зараховано до складу курсантів ХНУВС. 10.10.2002 року між ХНУВС та відповідачем був укладений Договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України. Відповідно до Наказу ХНУВС № 318 о/с від 05.07.2007 року лейтенанта міліції [PERSON] було відраховано зі складу курсантів університету та відкомандировано для подальшого проходження служби до ГУ МВС України в Дніпропетровської області. Наказом УМВС України в Дніпропетровської області № 97 о/с від 07.04.2010 року старший лейтенант міліції [PERSON] був звільнений з органів внутрішніх справ України за пунктом 64 „ж" (за власним бажанням ) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ згідно листа ДКЗ МВС України від 26.03.2010 №6/1/1-1357. Відповідно до п. 3.1 Угоди про підготовку фахівців в Національному університеті внутрішніх справ за державним замовленням із числа осіб цивільної молоді, рядового і молодшого начальницького складу органів внутрішніх справ України та їх працевлаштування від 10.10.2002 року, укладеного між ХНУВС та відповідачем, останній зобов'язувався у разі звільнення з органів внутрішніх справ до встановленого трирічного терміну перебування на службі відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням під час навчання в університеті. Сума витрат складає 12368 гривень 97 коп. згідно з довідкою витрат, пов'язаних з утриманням рядового міліції [PERSON] за час навчання у ХНУВС. Представник позивача в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, з позовом згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку попереднього судового розгляду позов слід задовольнити із слідуючих обставин. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. А тому, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року № 313 «Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ»суд вважає, що слід стягнути з [PERSON] витрати пов'язані з навчанням в сумі 12368 грн. 97 коп. а також витрати пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 123 грн. 68 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., а всього 12612 грн. 65 коп. (дванадцять тисяч шістсот дванадцять грн. 65 коп.). На підставі ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-07 00:00:00

У липні 2011 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування пред*явленого позову позивачка вказала, що з відповідачем вона шлюб уклала 17 травня 2002 року. Шлюб у них повторний. Від шлюбу вони дітей не мають. Сімейні стосунки вони припинили у червні 2011 року та з того часу проживають в одній квартирі однак не ведуть спільного господарства. Причиною розпаду сім*ї послужила та обставина, що між ними в останній час постійно виникають сварки. Вона неодноразово просила відповідача змінити своє ставлення до неї та до сім*ї. Однак на її прохання він не реагує. За останній час між ними спроб для примирення та поновлення сімейних стосунків не було. Вважає, що їхня сім*я розпалась. Спору стосовно розподілу спільного майна між ними немає. Розлучатись в органах РАКСу відповідач не бажає. Просить позов задовольнити. Відповідач пред*явлений позов визнав та не заперечував проти розірвання їхнього шлюбу. Вказав, що спільне проживання вони припинили влітку 2011 року. Вважає, що їхня сім*я розпалась. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки не підтримують з червня 2011 року. Сторони припинили спільне проживання. За минулий час між сторонами спроб для примирення та поновлення сімейних стосунків не було. Сторони вважають, що їхня сім*я розпалась остаточно. При таких обставинах суд, оцінюючи всі докази, зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-07 00:00:00

30.03.2010 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом з матірю [PERSON] померлою 13.01.2004 р., на час відкриття спадщини, та визнання права власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS], як за спадкоємцем першої черги за законом. В обґрунтування вказує, що матір є власником зазначеної квартири, та при житті посвідчила заповіт на користь сестри [PERSON] відповідача по справі. Але сестра спадщину не прийняла як спадкоємець за заповітом, він же фактично прийняв спадщину проживав та доглядав матір яка хворіла що підтверджується актом, тому просить встановити вказаний факт та визнати за ним право власності на спадкову квартиру. Представник позивача [PERSON] надала заяву про підтримання позову, та розгляд справи в свою відсутність. Відповідач [PERSON] направила суду телеграму про визнання заявленого позову. Суд вважає що позов підлягає задоволенню. Оскільки відповідач позов визнала, відповідно до ст.130 ч.4, 174 ч.4 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке здійсненими судом заходами по перевірці на думку суду, не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Належність спадкодавцю квартири на праві власності, прийняття спадщини позивачем, наявність заповіту, не прийняття спадщини відповідачем яка проживає за межами України, родинні відносини підтверджується наданими позивачем та витребуваними судом доказами. Правовідносини між сторонами регулюються ст.ст.1261, 1268, 1269 ЦК України - згідно яких визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини, або відмові від спадщини спадкоємцями за заповітом, право на спадкування одержують спадкоємці першої черги за законом, якими є діти, дружина та батьки. Оскільки суду надано всі належні докази прав позивача на спадщину, не прийняття спадщини спадкоємцем за заповітом з чим погодилася відповідач то позов підлягає задоволенню, слід встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем, та визнати за [PERSON] право власності на спадкову квартиру як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері. На підставі ст.ст.1261, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі зареєстрованому 02.11.1996 року виконкомом Киківської сільської ради, Новоград-Волинського району, Житомирської області, актовий запис № 12. Від шлюбу мають неповнолітніх синів: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. З відповідачем припинили шлюбні відносини у звязку з несумісністю характерів, відсутності взаємопорозуміння та кохання крім того не проживають як сімя більше 6 років. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, наполягала на розлученні. Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи у суді. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, сторони зареєстрували шлюб 02.11.1996 року виконкомом Киківської сільської ради, Новоград-Волинського району, Житомирської області, актовий запис № 12, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6-8). Сторони більше 6 років разом не проживають. Спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини позивачка та відповідач поновлювати не бажають. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їх дітям.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-07 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов'язану з потребою у обґрунтуванні висновку суду, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-07 00:00:00

У березні 2011 р. КП ЖЕО № 14 звернулося до суду з позовом про визнання [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою № 4 будинку № 1 по вул. Брестській в м. Кривому Розі, мотивуючи свої вимоги тим, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в квартирі не проживають разом із неповнолітніми з жовтня 2006 р. і їх місце знаходження не відомо. Квартира не приватизована та є комунальною власністю міста. Обовязком житлово - комунальних підприємств є вживання заходів щодо збереження житлового фонду, який є комунальною власністю. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність та згоду на заочний розгляд справи. Відповідачі про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином , про що свідчить довідка поштового відділення № 66 м. Кривого Рогу про закінчення терміну зберігання листа. Відповідно до абзаців 2, 4, 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування , зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] (а.с. 4, 5). Відповідачі не проживають в квартирі з жовтня 2006 р., місце їх перебування не відома ( а.с. 7), тобто більше шести місяців, передбачених ст. 71 ЖК України, без поважних причин. Таким чином, відповідачі повинні бути визнані такими, що втратили право користування жилою площею, відповідно до ст.72 ЖК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-07 00:00:00

Позивач в березні 2011 року звернувся в суд з вищевказаним позовом, просив постановити рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на самочинно збудоване нерухоме майно прибудову веранди «6» площею 3,96 кв.м. та веранди «7» площею 2,73. до квартири [ADDRESS]. Представник відповідача виконавчого комітету Кременчуцької міської ради в судовому засіданні покладався на розсуд суду. Представник третьої особи - Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради не заперечував в задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи КП «КМБТІ» в судове засідання не прибув, просив справу розглянути без їх участі. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 20.03.1997 року [PERSON] було отримано свідоцтво про право власності на житло, а саме на квартиру 4 по вул. Московській у будинку 23, яка належить йому на праві власності. За час проживання в даній квартирі через необізнаність, що для прибудови до квартири веранди на першому поверху пятиповерхового будинку необхідно мати відповідний дозвіл, позивач самочинно прибудував веранду до квартири [ADDRESS] за рахунок чого площа збільшена на 6,69 кв.м. За замовленням ХК «АвтоКрАЗ» Проектне управління» був розроблений та погоджений проект прибудови веранди по вул. Московській, б. 23 кв. 4. Згідно висновку експертного будівельно- техічного дослідження №45-11 щодо прибудови веранди до квартири [ADDRESS] обєкт придатний для експлуатації. Можливість експлуатації веранди підтверджена висновком відділення з питань наглядово-профілактичної діяльності Автозаводського району м. Кременчука № 09-01/2409 від 22.12.2010 року та висновком Кременчуцької міської санітарно-епідеміологічної станції № 878-02/03-01 від 29.12.2010 р. Оскільки одним із способів захисту цивільного права у відповідності до ст. 16 ЦК України є визнання права, позивач вимушений ставити питання щодо визнання за ним права власності на самочинно збудоване нерухоме майно. Відповідно до ст. 42 Земельного кодексу України земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та при будинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками. Згідно ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відповідно до ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво. Таким чином, вважає суд, необхідно визнати право власності на самовільно реконструйоване нерухоме майно

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-07 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з названим позовом, вказуючи, що 05.10.1991 року, відділом ЗАГС Броварського міськвиконкому Київської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося із-за несумісності характерів та різних поглядів на життя, що призвело до фактичного припинення подружніх стосунків з грудня 2008 року. Вважає примирення та подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливим, тому просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідачка у судовому засіданні позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 05.10.1991 року, відділом ЗАГС Броварського міськвиконкому Київської області між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис № 552. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Також судом встановлено, що сторони з грудня 2008 року не підтримують шлюбні стосунки. Беручи до уваги наведене, та враховуючи, що сторони припинили шлюбні стосунки з грудня 2008 року, до цього часу їх не відновили, суд вважає, що шлюб сторін розпався, носить формальний характер, тому, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими і відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України такий шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-07 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, мотивуючи свої вимоги тим, що при видачі трудової книжки в 1975 році в графі дата народження була допущена помилка, а саме затертий запис і наведено рік народження 1956 . На даний час вона досягла пенсійного віку і звернулась до УПФУ у Новотроїцькому районі для оформлення документів для отримання пенсії та було встановлено, що в трудовій книжці виданій 30 червня 1975року затертий запис та наведений рік народження. Заявниця просить встановити факт, що трудова книжка видана 30.06.1975 року на імя [PERSON] (російською мовою) після укладення шлюбу [PERSON] (російською мовою) [INFO] належить їй [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги, наполягає на їх задоволенні. Представник зацікавленої особи до судового засідання не зявився, на імя суду надіслав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутність, заперечень проти викладених у заяві вимог не має. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до паспорта серії МО 35258 заявниця [PERSON], [INFO] (російською мовою [PERSON]) . Таким чином, згідно матеріалів справи, суд приходить до висновку, що трудова книжка видана 30.06.1975 року на імя [PERSON] (російською мовою) після укладення шлюбу [PERSON] (російською мовою) [INFO] дійсно видана [PERSON], [INFO]. Сукупність наведених доказів приводить суд до висновку, що заява підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-07 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Повне рішення суду виготовити протягом пяти днів.

Outcome: approved