Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про виселення з самовільно зайнятого житлового приміщення та відшкодування моральної шкоди вказуючи, що 29.05.2006 року [PERSON] отримав ордер № 1395, виданий державним науково-виробничим підприємством Роторна право зайняття його сімєю житлового приміщення, що знаходиться по вул.. Ярославській,10 кім. 105 в м.Черкаси. Дане приміщення відноситься до гуртожитку сімейного типу. В серпні 2006 року після проведення реєстрації місця свого проживання у вказаній кімнаті зробили поточний ремонт помешкання, замінив замок на вхідних дверях, придбав та завіз меблі, постелив коврове покриття та завіз інші речі індивідуального призначення. Він та члени його сімї не встигли перевезти інші речі у кімнату № 105 в звязку з тим, що терміново виїхав у відрядження на декілька тижнів. Після того, як повернувся з відрядження дізнався, що члени його сімї : дружина, донька та неповнолітній син, які включені до ордеру на житлову площу мають державну реєстрацію і не змогли ввійти в кімнату оскільки відповідачі самовільно заселились до вищевказаної квартири. Причому при заселенні був зламаний замок на вхідних дверях та невідомо куди поділи речі. Окрім цього, зазначені особи мають житло в кімнатах № 831, 832 в будинку № 10 по вул.. Ярославській в м.Черкаси. Вважають, що їх право порушено так як вони мають ордер на заселення цієї кімнати, проте відповідачі порушують це право. Просять виселити відповідачів з кімнати 105 по вул.. Ярославській 10 в м.Черкаси та стягнути моральну шкоду в сумі 3000 грн, яка виражається в сильних душевних стражданнях повязаних з не проживанням у даній кімнаті. Черкаська міська рада звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання наказу арбітражного керуючого ДНВП Роторвід 26.05.2006 року Про надання статусу жилих кімнатнезаконним та скасувати його, ордер № 1395 на жиле приміщення виданий на [PERSON] визнати недійним та виселити [PERSON] та [PERSON] з нежитлового приміщення першого поверху житлового будинку № 10 по вул.. Ярославській в м.Черкаси. При цьому зазначив, що відповідно до п.2 рішення Черкаської міської ради від 13.06.2000 року № 5-77 Про згоду щодо безоплатної передачі обєктів права державної власності соціальної інфраструктури та житлового фонду державного науково- виробничого підприємства Ротору комунальну власність містаіз змінами та доповненнями внесеними рішенням Черкаської міської ради від 01.08.2006 року № 2-47, позивач дав згоду на безоплатну передачу у комунальну власність міста державного-житлового фонду з вбудовано-прибудованими приміщеннями, що перебували у повному господарському віданні державного науково-виробничого підприємства Роторпо вул.. Ярославській, 10 в м.Черкаси. Згідно п.3 даного рішення будинок по вул.. Ярославській,10 в м.Черкаси був переданий на баланс РЕУ-2 для подальшої експлуатації та утримання. Під час прийому-передачі житлового фонду було встановлено, що арбітражним керуючим ДНВП Ротор[PERSON] видано наказ від 26.05.2006 року № 196 Про надання статусу жилих кімнат, яким наказано надати нежитловим приміщенням першого поверху гуртожитку по вул.. Ярославській, 10 в м.Черкаси статусу житлових та використовувати їх під квартири з номерами 103-113, які переобладнати за кошти квартиронаймачів. Видаючи такий наказ арбітражний керуючий перевищив свої повноваження відповідно до Закону Україхни Про відновлення платоспроможностіборжника або визнання його банкрутомта не враховано положень п.4 Правил користування приміщеннями житлових будинків , який наголошує на тому, що переобладнання та перепланування житлових приміщень проводиться лише з дозволу власника будинку. В ході розгляду справи Соснівським районним судом м.Черкаси в 2008 році за позовом [PERSON] до ДНВП Роторвстановлено, що внаслідок неправомірних дій арбітражного керуючого та на підставі рішення адміністрації ДНВП Роторвід 29.05.2006 року на ім.я [PERSON] видано ордер № 1395 на жиле приміщення в м.Черкаси по вул.. Ярославській, 10 кім.105. Неправомірні дії арбітражного керуючого є підставою для визнання ордеру недійсним. На даний час квартира [ADDRESS] самовільно зайнята [PERSON] та [PERSON] які незаконного, без відповідної правової підстави заволоділи майном, що перебуває у комунальній власності міста. Просить визнати наказ арбітражного керуючого ДНВП Роторвід 26.05.2006 року № 196 Про надання статусу жилих кімнатнезаконним та скасувати його, визнати ордер № 1395 виданий на жиле приміщення на ім.я [PERSON] недійсним та виселити [PERSON] та [PERSON] з нежитлового приміщення першого поверху житлового будинку № 10 по вул.. Ярославській в м.Черкаси. Ухвалою суду від 15.09.2011року дані позови обєднані в одне провадження. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала, просила позов позивача задовольнити. [PERSON] Черкаської міської ради в частині визнання наказу арбітражного керуючого та визнання ордеру недійсним не визнала так як вважає, що ордер виданий [PERSON] на законних на те підставах. Крім того, просила застосувати строк позовної давності по даному позову. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, надали суду заяви в яких просили справу розглянути в їх відсутність. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги позивачів [PERSON] та ін.. не визнав, просив в позові відмовити. [PERSON] вимоги Черкаської міської ради про виселення його, також не визнав, просив в позові відмовити. При цьому зазначили, що у 1987 році по запрошенню ДНВП Роторйого мати приїхала до м.Черкаси працювати на завод. ДНВП Роторнадав їй гарантійний лист в якому їй гарантувалось забезпечення її гуртожитком по приїзду, а потім на протязі трьох років житлом. Повноцінного житла їй не надали. Отримала його мати лише дві кімнати в гуртожитку. Тому коли арбітражний керуючий [PERSON] почав надавати працівникам житло, його мати зверталась до арбітражного керуючого з проханням надати і їй кімнату для проживання сімї, але позитивного результату не було. Він на першому поверсі заселився в вільну кімнату, так як на той час в кімнаті гуртожитку проживало пять осіб і вони потребували поліпшення умов проживання. Арбітражний керуючий [PERSON] видав ордер на кімнату № 105 [PERSON] який жодного дня не працював на ДНВП Ротор, що не відповідає вимогам ст.55 ЖК України. На даний час він проживає в кімнаті № 105 та оплачує всі комунальні послуги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, хоч належним чином повідомлялась про час та місце слухання справи. За повідомленням [PERSON], в квартирі [PERSON] не проживає, хоч підтверджуючих цьому документів суду не надав. Третя особа представник Черкаської міської ради позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не підтримав, просила в позові відмовити. Як позивач по справі за позовом Черкаської міської ради, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник третьої особи Соснівської СУБ в судовому засіданні на вирішення спору покладалась на думку суду при цьому зазначила, що по реєстраційній картці в квартирі [ADDRESS] зареєстрований на даний час [PERSON] на підставі ордеру № 1395 від 29.05.2006 року. Даний будинок переданий на баланс РЕУ 2, на даний час СУБ Соснівського району рішенням Черкаської міської ради. Заборгованості по квартирній платі не існує. Представник ДНВП Роторв судове засідання не зявився. Відповідно довідки державного комітету статистики України, державне науково-виробниче підприємство Ротор, станом на 25.01.2008 року з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України вилучено. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника відповідача, третіх осіб, дослідивши матеріали даної цивільної справи , суд приходить до наступного. Судом встановлені наступні факти та правовідносини. Рішенням Черкаської міської ради від 13.06.2000 року № 5-77 Про згоду щодо безоплатної передачі обєктів права державної власності соціальної інфраструктури та житлового фонду державного науково-виробничого підприємства Ротору комунальну власність міста, будинок по вул.. Ярославській, 10 в м.Черкаси вирішено передати територіальній громаді міста. Рішенням Черкаської міської ради № 2-47 від 0-1.08.2006 року внесено зміни та доповнення до рішення Черкаської міської ради від 13.06.2000 року № 5-77, а саме дано згоду на безоплатну передачу у комунальну власність міста державного житлового фонду з вбудовано-прибудованим приміщенням, що перебували у повному господарському віданні ДНВП Роторза адресою вул.. Ярославська, 10 і інш.та передати на баланс РЕУ-2 для подальшого утримання. В матеріалах справи мається лист арбітражного керуючого ДНВП Роторза № 428 адресований міськвиконкому м.Черкаси щодо дозволу перепланування нежитлових приміщень першого поверху гуртожитку по вул.. Ярославській, 10 під житлові квартири. Даний лист зареєстрований за вхідним номером 5232-01-14 від 20.06.2006 року. Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради від 31.10.2007 року № 1500, змінено статус гуртожитку по вул.. Ярославській, 10 в м.Черкаси на житловий будинок та доручено ЧООБТІ внести відповідні зміни до технічного паспорту на обєкт по вул. Ярославській, 10 в м.Черкаси. Дане рішення прийнято на підставі службової записки управління житлово-комунального господарства міськвиконкому від 27.09.2007 року стосовно створення всіх необхідних умов щодо зміни статусу гуртожитку по вул.. Ярославській, 10 в м.Черкаси. Актом від 24.01.2008 року житловий будинок по вул. Ярославській, 10 в м.Черкаси переданий до комунальної власності міста. Наказом арбітражного керуючого [PERSON] від 26.05.2006 року № 196 нежитловим приміщенням першого поверху надано статус житлових та видані ордери на квартири. Як зазначив в своєму листі заступник міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради [PERSON], 26.09.2009 року, після видачі ордерів на помешкання, проведена реєстрація мешканців. Квартиронаймачами здійснено перепланування приміщень без відповідного на це дозволу міськвиконкому. На даний час частина нежитлових приміщень після проведеного перепланування, здається в оренду. Тобто, судом встановлено, що Черкаській міській раді був відомий факт видачі наказу арбітражним керуючим [PERSON] від 26.05.2006 року щодо надання статусу житлових приміщень першого поверху та видачі ордерів. Як зазначає позивач в своїх позовних вимогах, під час прийомки передачі житлового фонду і було встановлено, що арбітражним керуючим був виданий даний наказ. 29.05.2006 року [PERSON] отримав ордер № 1395, виданий державним науково-виробничим підприємством Роторна право зайняття його сімєю житлового приміщення, що знаходиться по вул.. Ярославській,10 кім. 105 в м.Черкаси. Дане приміщення відносилось до гуртожитку сімейного типу. В серпні 2006 року [PERSON] та члени його сімї були зареєстровані в даному приміщенні, про що підтвердила в судовому засіданні представник Соснівського СУБ, зазначивши, що [PERSON] та його члени сімї були зареєстровані в квартирі № 105 на підставі ордеру. [PERSON] зареєстрований в даному помешканні на даний час. Згідно ст.. 129 ЖК України, на підставі рішення про надання житлової площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану житлову площу. Статтею 59 ЖК України зазначено, що ордер може бути визнаний недійсним у судовому порядку у випадках, зокрема неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання житлового приміщення. Вимогу про визнання ордера недійсним може бути заявлено протягом трьох років з дня його видачі. Як встановлено в судовому засіданні ордер на зайняття житлового приміщення кім 105 по вул.. Ярославській, 10 в м.Черкаси позивач [PERSON] отримав 29.05.2006 року про що відомо було позивачам по справі, а саме Черкаській міській раді. Справа за позовом [PERSON] неодноразово призначалась до судового розгляду де були залучені до участі в справі Черкаська міська рада. [PERSON] же про визнання ордеру недійсним поданий лише в червні 2011 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Відповідно до ст. 267 ч.3 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі зробленою до винесення рішення. Представник позивача [PERSON] заявила в судовому засіданні про застосування строку позовної давності. Таким чином суд вважає, що позивачем, а саме міською радою в частині визнання наказу арбітражного керуючого № 196 від 26.05.2006 року та визнання ордеру недійсним пропущено строк позовної давності. Причин поважності пропуску позовної давності позивач в судовому засіданні не навела. Крім того, як встановлено в судовому засіданні, інші квартири під номерами 103, 104, 106-113 на даний час приватизовані та є власністю мешканців даного помешкання. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] та [PERSON] заселились в кімнату №105 по вул.. Ярославській,10 в м.Черкаси та проживають на даний час без відповідної реєстрації. Відповідно до довідки КП Соснівської СУБ, [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO], про що підтвердив в судовому засіданні і сам відповідач [PERSON] Як уже зазначалось вище, єдиною підставою для заселення в житлове приміщення є ордер. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] ордера на заселення приміщення не мають. Тому суд приходить до висновку, що відповідачі самовільно, без відповідної правової підстави заселились в квартиру № 105 по вул.. Ярославській в м.Черкаси, а тому підлягають до виселення. Посилання відповідача на те, що йому повинно бути надане дане житлове приміщення для поліпшення житлових умов в звязку з тим, що його матері гарантувалось надання квартири після запрошення ДНВП Роторна роботу, суд оцінює критично. Рішенням Соснівської районної ради від 16.08.2006 року, [PERSON] складом сімї дві особи, а саме вона та онук включені до списку загальної черги перебування на квартирному обліку. Відповідач, як зазначалось зареєстрований в кв.831-832 та також перебуває на квартирному обліку в виконавчому комітеті Черкаської міської ради з 22.10.1987 року складом сімї чотири особи. При таких обставинах суд приходить до висновку, що вимоги позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про виселення відповідачів підлягають до задоволення. Що стосується вимог позивачів в частині стягнення моральної шкоди, суд вважає, що дані вимоги задоволенню не підлягають. Позивачами не доведено факту заподіяння їм саме моральної шкоди та не надано суду доказів.

Outcome: approved