Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на 1\\2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом від 08.02.2010 року [PERSON] Свої позовні вимоги мотивувала тим, що 02.03.2010 року помер її чоловік [PERSON], який 08.02.2010 року склав заповіт, згідно якого заповів все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і , взагалі, все те, що буде належати йому на день його смерті і на що він матиме право за законом [PERSON] Вказаним заповітом відповідач [PERSON] позбавлена права на спадщину. 29.03.2010 року своєчасно подала заяву про прийняття спадщини за заповітом. До спадкового майна належить ? частина квартири [ADDRESS], яка придбана відповідачем [PERSON] під час перебування в зареєстрованому шлюбі з покійним [PERSON] і є спільною сумісною власність подружжя. За відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на квартиру та згоди відповідача [PERSON] на визнання за [PERSON] права власності на ? частину квартири не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. До початку розгляду справи по суті з зустрічною позовною заявою звернулась [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання заповіту недійсним. Свої позовні вимоги мотивує тим, що заповіт [PERSON] від 08.02.2010 року є недійсним, оскільки волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі ( ст..1257 ЦК України). [PERSON] був тяжко хворим, не розмовляв, не міг розуміти на момент складання заповіту значення своїх дій та керувати ними, заповіт посвідчено без свідків. В судовому засіданні позивач по первісному позову [PERSON], її представник позов підтримали, в зустрічному позові просили суд відмовити, відповідач по первісному позову [PERSON] та [PERSON] та їх представники первісний позов не визнали, просили в ньому відмовити, зустрічний позов просили задовольнити. Третя особа до суду не зявилась, просила справу розглянути за її відсутності. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, всебічно і обєктивно оцінивши надані докази суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] та відмови в задоволенні зустрічного позову [PERSON] Судом встановлено, що 08 лютого 2010 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого скасовано заповіт, посвідчений [PERSON] приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу 30.03.2009 року за №632 та на випадок своєї смерті заповідав все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і , взагалі, все те, що буде належати йому на день його смерті і на що він матиме право за законом [PERSON] Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 10.02.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.9). 02 березня 2010 року в м.Чернігові помер [PERSON] у віці 56 років. Після його смерті відкрилась спадщина. 29.03.2010 року [PERSON] звернулась із заявою до Другої Чернігівської державної нотаріальної контори. По закінченню шестимісячного строку [PERSON] звернулась до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме на ? частину квартири [ADDRESS]. Право власності на вказану квартиру було зареєстровано за [PERSON] Постановою державного нотаріуса від 29.11.2010 року (а.с.29) [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії за відсутності правовстановлюючих документів. Як вбачається з матеріалів справи, квартира [ADDRESS] була придбана 20 травня 1997 року [PERSON] , що підтверджується договором купівлі-продажу (а.с.13). Право власності на вказану квартиру зареєстровано за [PERSON] Спірна квартира була придбана відповідачем [PERSON] під час перебування в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 12.08.1978 року по 02.02.2010 року (а.с.84-86). Оскільки квартира придбана в період шлюбу, то в силу чинних на той час ст. 22 КпШС стала спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до ст..28 КпШС в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснила, що спірна квартира були придбана за її кошти, які вона отримала від продажу квартири [ADDRESS], яка належала їй на праві власності (а.с.223) та будинку в селі Вересоч по вулиці Боженка 3 Куликівського району (а.с.224), який також належав їй на праві власності. Однак, доказів того, що саме отриманими від продажу вказаних квартири та будинку [PERSON] розрахувалась за придбання квартири [ADDRESS] до суду не надано. Звертаючись до суду з зустрічною позовною заявою [PERSON] зазначила, що її батько [PERSON] перед смертю і на час складання заповіту на ім.я [PERSON] тяжко хворів, приймав сильні знеболюючі препарати, які впливали на його свідомість, він не міг самостійно говорити. Відповідно до положень ст. ст. 1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт здійснюється особисто. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Отже, невідповідність зовнішнього волевиявлення заповідача його внутрішній волі є предметом доказування з посиланням на конкретні обставини, які обумовили таку невідповідність, та на норми ЦК України, які передбачають недійсність правочину саме з цих підстав. В судовому засіданні свідок [PERSON], яка працювала лікарем-терапевтом та оглядала [PERSON] вдома до часу його смерті, пояснила, що [PERSON] розмовляв, тихо, повільно, але розмовляв, що також узгоджується з показаннями свідків [PERSON], яка оформлювала розірвання шлюбу [PERSON] з [PERSON] , та [PERSON], яка реєструвала шлюб між [PERSON] та [PERSON] За клопотання [PERSON] судом було призначено судову почеркознавчу та посмертну комплексну судову психолого-психіатричну експертизу. Згідно висновку №625ц судово-почеркознавчої експертизи від 21.03.2011 року (а.с.142-153) рукописний текст заповіт мною прочитаний і підписаний власноручно… [PERSON]П.в заповіті від 08.02.2010 року виконаний [PERSON]. Підпис від імені [PERSON] в графі Підписв заповіті від 08.02.2010 року виконаний [PERSON]. На процес письма при виконанні даних підпису та рукописного тексту, ймовірніше за все, переважно на процес письма впливав такий збиваючий фактор як наявність у виконавця даного підпису та тексту хронічного захворювання, тобто даний стан, ймовірніше за все, на той період часу був для виконавця даного підпису та тексту звичайним, викликаний хворобливим станом (рак 4-го ступеня), що не виключає також застосування фармакологічних препаратів, алкоголю тощо. Згідно висновку (акту) №417 посмертної комплексної судової психолог-психіатричної експертизи (а.с.204-211) у [PERSON] на час складання заповіту 08.02.2010 року мали місце клінічні ознаки астенічного синдрому, обумовленого онкологічним захворюванням (F06.8 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), який не позбавляв його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, враховуючи і прийом знеболюючих ліків Трамадол. Таким чином, позивачем за зустрічною позовною заявою [PERSON] не доведено той факт, що волевиявлення [PERSON] під час складання заповіту від 08.02.2010 року на ім.я [PERSON] не було вільним і не відповідало його волі і він під час складання заповіту мав фізичну ваду не міг розмовляти, в наслідок чого не міг сам прочитати заповіт. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Outcome: approved