Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

30.05.2011 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на квартиру, свої вимоги обґрунтовував тим, що 01.05.2011 року він придбав у [PERSON] квартиру № 59, яка розташована в будинку № 2 по провулку Молодіжний в м. Зеленодольськ Апостолівського району Дніпропетровської області. Право власності відповідача підтверджується свідоцтвом про право власності. Вони досягли всіх істотних умов договору, на оплату вартості квартири позивач передав відповідачеві 20\~000 грн., про що останній склав розписку, оскільки 01.05.2011 року був вихідний день, вони домовились 05.05.2011 року зявитись до нотаріуса, крім того, витрати по переоформленню квартири відповідач взяв на себе. 05.05.2011 року відповідач відмовився йти до нотаріуса та запропонував піти 11.05.2011 року, після чого 11.05.2011 року знову відмовився йти до нотаріуса, оскільки у нього не було коштів для оплати вартості послуг нотаріуса. Після цього він неодноразово звертався до відповідача з проханням посвідчити договір нотаріально, однак відповідач ухиляється від посвідчення договору та від явки до нотаріуса. На підставі ст. 15,16,220,328, 334, 392 ЦК України просить визнати дійсним договір купівлі-продажу вказаної квартири від 01.05.2011 року , визнати за ним право власності на вказану квартиру. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутності (а.с.16). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON], який діяв на підставі довіреності (а.с.17) позов підтримав, пояснив, що 01.05.2011 року сторони уклали договір купівлі-продажу квартири № 59, яка розташована в будинку № 2 по провулку Молодіжний в м. Зеленодольськ Апостолівського району Дніпропетровської області, досягли всіх істотних умов договору, на оплату вартості квартири позивач передав відповідачеві 20\~000 грн., про що останній склав розписку, крім того, витрати по переоформленню квартири відповідач взяв на себе. Після цього позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням посвідчити договір нотаріально, однак відповідач ухиляється від посвідчення договору та від явки до нотаріуса. На підставі ст. 15,16,220,328, 334, 392 ЦК України просить визнати дійсним договір купівлі-продажу вказаної квартири від 01.05.2011 року , визнати за позивачем право власності на вказану квартиру. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав повністю, пояснив, що 01.05.2011 року він продав квартиру № 59, яка розташована в будинку № 2 по провулку Молодіжний в м. Зеленодольськ Апостолівського району Дніпропетровської області позивачу, на оплату вартості квартири отримав 20\~000 грн., у визначений позивачем час зявитись до нотаріуса не вийшло, оскільки він був відсутній у місті, від явки до нотаріуса не ухиляється, має можливість зявитись. Просив позов задовольнити, визнати за позивачем право власності на вказану квартиру. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. З свідоцтва про право власності на житло від 03.06.1997 року встановлено, що квартира за адресою м. Зеленодольськ, провул. Молодіжний, 2 /59 належить на праві власності [PERSON] [PERSON] має технічний паспорт на дану квартиру, копію якого додано до матеріалів справи. З довідки КП Апостолівське БТІвід 12.09.2011 року встановлено, що квартира за адресою м. Зеленодольськ, провул. Молодіжний, 2 /59 зареєстрована за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності. З розписки від 01.05.2011 року встановлено, що [PERSON] отримав від [PERSON] гроші в сумі 20\~000 грн., яка є вартістю нерухомого майна квартири по провулку Молодіжний, 2/59 у м. Зеленодольськ Апостолівського району. Згідно даної розписки відповідач зобовязався зявитись до нотаріуса для посвідчення договору та здійснити всі витрати по переоформленню квартири на себе. У визначену у розписці дату відповідач не зявився до нотаріуса. Дані обставини підтверджені доказами і не оспорюються сторонами. Разом з тим, досліджені докази не підтверджують факт укладення договору купівлі продажу квартири від 01.05.2011 року між сторонами та визнання його дійсним з наступних підстав. Так, відповідно до ст. 655 ЦК України по договору купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність іншій стороні (покупцю), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і заплатити за нього визначену грошову суму. Ст. 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації. Відповідно до ч.3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, є укладеним з моменту державної реєстрації. Оскільки відсутня державна реєстрація договору він не є укладеним, а отже не може бути визнаний дійсним. До правовідносин, які виникли між сторонами не може бути застосовано ч.2 ст. 220 ЦК України, на яку як на правову підставу посилається у своєму позові позивач, оскільки договір купівлі-продажу квартири підлягає не тільки нотаріальному посвідченню, а й державній реєстрації. На дану обставину звернуто увагу і Пленуму Верховного Суду у постанові від 06.11.2009 N 9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, де в п. 13 зазначено, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК ( 435-15 ) не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. Крім того, в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт ухилення відповідача від нотаріального посвідчення вищевказаного договору, оскільки відповідач пояснив, що дійсно 05.05.2011 року він не зявився до нотаріуса, оскільки був за межами міста, більше зявитись до нотаріуса йому не пропонували, він має можливість зявитись до нотаріуса у інший час. Отже можливість нотаріального посвідчення договору не втрачена. Крім того, сторони не надали доказів про те, що спірна квартира не знаходиться під забороною відчуження, хто зареєстрований у спірній квартирі. Тому, на підставі ст.15,16, 220, 328, 334, 392 ЦК України у задоволенні позову позивача слід відмовити.

Outcome: dismissed