Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-19 00:00:00

Позивач ПАТ "АЕС Рівнеобленерго" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач. У зв'язку із частковою оплатою спожитої електричної енергії, протягом 2006-2010 років, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за поставлену електроенергію у розмірі 717,46 грн. 21.09.2010 року позивач направив претензію відповідачу із пропозицією погасити заборгованість, однак відповідач на претензію не відреагував та заборгованість у добровільному порядку не погасив. Крім того, позивач посилається на норми ст.ст. 625, 714 ЦК України, ст. 26 ЗУ "Про електроенергетику" від 16.10.1997 року №575/97-ВР, а також п.п. 19-22, 42 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою КМУ від 26.07.1999 року №1357, із яких прямо випливає обов'язок відповідача оплачувати спожиту ним електричну енергію, поставлену позивачем. Представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності №03 від 15.04.2011 року, подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Крім того ,у заяві зазначено, що позовні вимоги позивачем підтримуються у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся зазделегідь та у встановленому законом порядку ,про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не подавав. Суд, дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та постановлення заочного рішення, зі згоди представника позивача. Всебічно, повно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, відповідач є споживачем електроенергії Гощанської дільниці ПАТ "Рівнеобленерго", що підтверджується договором про користування електричною енергією від 25.07.2007 року, укладеним між [PERSON] та ПАТ "АЕС Рівнеобленерго" 25.07.2007 року. Відповідно до п. 16.2 вказаного договору, відповідач як споживач електроенергії зобов'язаний вчасно, а саме щомісячно до 10 числа наступного місяця, за календарний місяць, що минув, на основі виставленого енергопостачальною компанією рахунку по середньомісячному споживанню абонента, яке визначається енергопостачальною компанією відповідно до знятих показників електролічильника з врахуванням пори року, встановленої потужності, субсидій і пільг при їх наявності, здійснювати оплату вартості спожитої електричної енергії. Проте, відповідач у період з жовтня 2007 року по жовтень 2010 року не повність оплачув вартість спожитої електроенергії, що призвело до утворення заборгованості перед позивачем на суму 717, 46 грн, що підтверджується особвою карткою споживача (особовий рахунок 256110017), а також рахунком за електроенергію №9423526186 за жовтень 2010 року від 27.10.2010 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом ,не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначається, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно зч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання ,а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Крім того, згідно з п. 4 ст. 26 ЗУ "Про електроенергетику" від 16.10.1997 року №575/97-ВР, споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України ,стороні, на користь якої ухвалено рішення. суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати по справі, а саме держмито в розмірі 51,00 грн. та оплата ІТЗ за розгляд справи в розмірі 120,00 грн, на загальну суму 171,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved