Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-03 00:00:00

позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою, позовні вимоги по яких під час розгляду справи уточнювалися та збільшувалися, в якій просять постановити рішення, яким зобов'язати відповідачів [PERSON] та [PERSON] усунути перешкоди в користуванні приміщеннями 1-3, 1-15, підвального приміщення ІІ та сараю Д за адресою м.Яворів, вул.Завадівська, 6 Львівської області, зобовязати відповідачів знести самочинне будівництво і привести розташування приміщень в будинку в попередній стан, відновивши сходову клітку та підвальне приміщення до попереднього стану, в разі невиконання рішення протягом місяця з часу набрання рішення законної сили надати дозвіл позивачам за власний рахунок знести самочинне будівництво і привести розташування приміщень в будинку в попередній стан з подальшим відшкодуванням понесених ними витрат, поділити житловий будинок згідно рішення Яворівського районного суду від 17.05.1990 року. Позовні вимоги мотивовано тим, що рішенням Яворівського районного народного суду від 17.05.1990 року було реально поділено житловий будинок по вул.Завадівській, 6 в м.Яворові між співвласниками [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON] відповідно до їхніх часток. Після даного рішення суду власники виконали необхідні будівельні роботи, однак не провели реєстрацію в БТІ, тому будинок продовжував мати статус спільної часткової власності. 31.12.2003 року помирає [PERSON], після смерті якого спадщину прийняли його сини [PERSON] та [PERSON], які проживали в даному будинку. 07.11.2004 року помирає [PERSON], після смерті якого спадщину по закону прийняли позивачі та набули згідно свідоцтв про право на спадщину за законом по 1/24 частині будинку. 17.10.2005 року помирає [PERSON], після смерті якого спадщину по закону прийняли позивачі та набули згідно свідоцтв про право на спадщину за законом по 1/12 частині будинку. Після смерті [PERSON], яка була повязана з пожежею, позивачі тимчасово залишили будинок та стали проживати в [INFO]. Після отримання свідоцтв про право на спадщину в 2009 році вони потрапили до будинку, де встановили, що другий співвласник [PERSON] самовільно (незаконно) переобладнав приміщення, замурував дверні отвори, демонтував сходи тощо. Приміщення 1-3 та 1-15 [PERSON] забрав собі. Під час розгляду справи в судовому засіданні позивач [PERSON] збільшенні та уточнені позовні вимоги підтримала. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] вважає, що позовні вимоги його довірительки є обгрунтованими, при розгляді справи встановлено, що покійний [PERSON] без погодження із співвласниками самовільно перепланував житловий будинок, забрав частину приміщень, які належали [PERSON] та [PERSON] Його довірителька позбавлена доступу до цих приміщень. Представник позивача [PERSON] та неповнолітніх позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] гр.[PERSON] вважає заявлені позовні вимоги обгрунтованими, просить заявлений позов задоволити. Згідно свідоцтва про смерть первісний відповідач [PERSON] помер 05.10.2010 року і до справи в якості правонаступника покійного було притягнуто відповідача [PERSON] як спадкоємця по заповіту спадкодавця [PERSON] Представник відповідача [PERSON] гр.[PERSON] заявленого позову не визнав та пояснив, що перші дві позовні вимоги не мають законних підстав, так як перепланування в будинку покійним [PERSON] було проведено зі згоди попередніх власників, [PERSON] не міг погодити з позивачами перепланування, так як позивачі в будинку не проживали, право на спадщину набули в 2009 році, про що повідомили [PERSON] лише в 2010 році. Дійсно рішенням Яворівського районного суду від 19.05.1990 року було поділено житловий будинок між трьома сімями, а тому немає підстав для задоволення третьої позовної вимоги. Притягнута судом за клопотанням позивача [PERSON] в якості відповідача [PERSON] як спадкоємець по закону першої черги після смерті [PERSON] на розгляд справи не з'явилася, суд вирішив, зі згоди учасників судового розгляду, розглядати справу у її відсутності. Також в судове засідання не зявився представник третої особи виконавчого комітету Яворівської міської ради, який про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений і суд вирішив, зі згоди учасників судового розгляду, розглядати справу у відсутність представника третьої особи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], який помер 07 листопада 2004 року, та після смерті [PERSON], який помер 17 жовтня 2005 року, позивачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] як спадкоємці покійних набули право власності по 1/24 частині на житловий будинок №6 по вул.Завадівській (колишня вул.Червоноарміська) в м.Яворові Львівської області. Загальна частка позивачів в сукупності становить 1/2 частину вищевказаного житлового будинку. Судом також встановлено, що власником другої половини даного будинку являвся [PERSON], а саме власником 1/3 частини будинку на підставі договору купівлі-продажу від 16.10.1969 року, посвідченого нотаріусом Яворівської державної нотаріальної контори, реєстр №1994, та власником 1/6 частини будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті дружини [PERSON], посвідченого державним нотаріусом Яворівської державної нотаріальної контори, реєстр №10. Рішенням Яворівського районного народного суду Львівської області від 17.05.1990 року було задоволено позов [PERSON] та [PERSON] про поділ будинку №6 по вул.Червоноармійській (тепер. вул.Завадівська) в натурі, яким у власність позивачам було виділено приміщення 2-1 площею 15,2 кв.м, 2-2 площею 3,8 кв.м, 2-3 площею 16,0 кв.м, 2-4 площею 19,7 кв.м, 2-5 площею 5,5 кв.м, 2-6 площею 7,6 кв.м, в мезоніні приміщення 3-3 площею 14,4 кв.м, в підвалі приміщення І площею 14,0 кв.м. Решту приміщень в будинку було виділено іншим співвласникам [PERSON], [PERSON] та [PERSON], після смерті яких право власності в порядку спадкування за законом набули позивачі по справі. Даний поділ будинку було проведено на підставі ст.115 ЦК України (1963 року), де було передбачено, що кожний з учасників спільної часткової власності має право вимагати виділу своєї частки в натурі шляхом предявлення позову. При розгляді справи судом встановлено, що після набрання вищевказаним судовим рішенням законної сили співвласники будинку провели необхідні будівельні роботи, влаштували ізольовані житлові приміщення на дві сімї, однак зміни в переплануванні будинку не були зареєстровані в бюро технічної інвентаризації, де даний будинок продовжував обліковуватися на праві спільної часткової власності. За таких обставин, суд приходить до висновку, що після влаштування ізольованих житлових приміщень в будинку №6 по вул.Червоноармійській згідно судового рішення право спільної часткової власності було припинено і кожен з співвласників набув право власності на конкретні житлові приміщення. Тому суд визнає, що співвласники [PERSON], [PERSON] та [PERSON] згідно рішення суду, а після їх смерті позивачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] як спадкоємці за законом набули право власності на приміщення (згідно даних технічного паспорту станом на 24.04.2009 року) 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7, 1-13, 1-14, 1-15. Гр.[PERSON] по рішенню суду і в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON] набув право власності на приміщення (згідно даних технічного паспорту станом на 24.04.2009 року) 1-1, 1-2, 1-3, 1-8, 1-9, 1-10, 1-11, 1-12, 1-15, 1-16, 1-17, 1-18. Даний факт про реальний розподіл житлового будинку також визнавав гр.[PERSON] в письмовій заяві на імя міського голови для виготовлення технічної документації і присвоєння номера його частині будинку від 17.01.2008 року. Судом також встановлено, що гр.[PERSON] після смерті [PERSON], незважаючи на вищевказане судове рішення, без погодження із позивачами по справі як спадкоємцями спадкового майна, було проведено самовільне перепланування приміщень в житловому будинку. Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача, що [PERSON] погодив ці перепланування з первинними співвласниками, оскільки даний факт заперечила позивача [PERSON], яка пояснила, що на час пожежі, під час якої загинув [PERSON] перепланування в будинку відповідало судовому рішенню 1990 року. Щодо твердження представника відповідача, що [PERSON] не міг погодити ці перепланування з позивачами, які набули право власності в порядку спадкування в 2009 році, то відповідно до вимог ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Крім того, гр.[PERSON], всепереч вимогам ст.152 ЖК України, провів перепланування в будинку без дозволу виконавчого комітету Яворівської міської ради. Зокрема, в підвалі будинку було частково ліквідовано приміщення ІІ площею 10,2 кв.м та демонтовано дверний отвір в приміщення ІІ площею 13,4 кв.м, На першому поверсі будинку в приміщенні 1-3 площею 10,9 кв.м було демонтовано сходову клітку в підвальне приміщення та на мансардний поверх, ліквідовано дверний отвір в приміщення 1-4 площею 14,1 кв.м., влаштовано замість дверного отвору з приміщення на подвіря віконний отвір, переобладнано дане приміщення в кладову. На мансардному поверсі будинку в приміщенні 1-15 площею 5,6 кв.м було ліквідовано дверний отвір в приміщення 1-14 площею 16,2 кв.м., влаштовано дверний отвір в приміщення 1-16 площею 6,0 кв.м. Таким чином, позивачів як спадкоємців майна покійних [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було позбавлено права на приміщення в підвалі ІІ площею 10,2 кв.м, приміщенні на першому поверсі 1-3 площею 10,9 кв.м, примішення на мансардному поверсі 1-15 площею 5,6 кв.м, які самовільно були захоплені [PERSON] і приєднані до своєї частини житлового будинку. Ст.ст.317, 321 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном, Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Щодо позовних вимог, що в разі невиконання рішення суду протягом місяця з часу набрання ним законної сили надати дозвіл позивачам за власний рахунок знести самочинне будівництво і привести розташування приміщень в будинку в попередній стан, а також позовні вимоги до відповідача [PERSON], то суд вважає їх безпідставними, оскільки судове рішення є обовязковим до виконання, невиконання судового рішення є підставою для притягнення до відповідальності, порядок виконання судового рішення регламентується чинними законодавством, а відповідач [PERSON] не являється правонаступником гр.[PERSON] Оцінюючи докази по даній справі, які були досліджені та перевірені в судовому засіданні, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що при розгляді справи доведено, що позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] незаконними діями гр.[PERSON], правонаступником якого являється відповідач [PERSON] як спадкоємець за заповітом, позбавлені права власності на частину належного їм майна, в добровільному порядку спір між сторонами не вирішено, реальний розподіл будинку по рішення суду від 17.05.1990 року не був зареєстрований в бюро технічної інвентаризації, а тому заявлений позов в цій частині слід задоволити.

Outcome: approved