Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-19 00:00:00

Позивач - Тернопільська міська рада в листопаді 2011 року пред"явив до суду позов до відповідачів [PERSON], [PERSON], третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Міське бюро технічної інвентаризації про визнання недійсним договору дарування укладеного 08 жовтня 2009 року між [PERSON] та [PERSON], посвідченого 08 жовтня 2009 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за номером 5645 та реєстрації [PERSON] права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудою на проспекті [PERSON], 60 у м. Тернополі у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Міське бюро технічної інвентаризації" 1 липня 2009 року за № 231651047. Позовні вимоги обґрунтовує тим,що підставою для укладення спірного договору стало надане 16 червня 2009 року [PERSON] у ТзОВ "Міське бюро технічної інвентаризації" та приватному нотаріусу рішення від 4 лютого 2009 року Тернопільського міськрайонного суду про визнання за ним права власності на самочинне перепланування житлового будинку на проспекті [PERSON],60 у м. Тернополі загальною площею 167,9 кв. м та житловою площею 99,7 кв. м, яке на той час було скасоване рішенням від 23 квітня 2009 року апеляційного суду Тернопільської області, про що відповідачам було достеменно відомо. Судом до участі у справі як третю особу було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "С.К.Ф." У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала та просить задоволити у повному обсязі, зсилаючись на обставини,що викладені у позовній заяві та додатках до неї, вважає,що спірний договір суперечить вимогам статей 203 та 215 ЦПК України, тому є недійсним. Також, є недійсною реєстрація відповідачем [PERSON] права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудою на проспекті [PERSON] ,60 у м. Тернополі у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Міське бюро технічної інвентаризації" 1 липня 2009 року за № 231651047, оскільки, ґрунтується на недійсному правочині. Таким чином, [PERSON] не був власником відчужуваного майна, яке є самочинним будівництвом, збудованим без відповідно затвердженого проекту на добудову, за відсутності затвердженого Тернопільською міською радою в установленому законом порядку акта державної технічної комісії про прийняття спірного майна до експлуатації . Відповідач [PERSON], який діє у власних інтересах та за дорученням від відповідачки [PERSON] позову не визнав пояснивши,що про нечинність рішення Тернопільського міськрайонного суду від 4 лютого 2009 року не знав, хоча і був присутнім 23 квітня 2009 року під час розгляду справи у апеляційному суді Тернопільської області, однак, оскільки не має юридичної освіти, не зрозумів, що рішення скасоване. Окрім цього, вважає,що спірним договором ніякі права Тернопільської міської ради, ні ним, ні його дружиною [PERSON] не порушені. З цих підстав вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Міське бюро технічної інвентаризації" позовні вимоги Тернопільської міської ради підтримав, вважає,що позов є підставним та підлягає до задоволення, оскільки, відповідач [PERSON] 16 червня 2009 року надав у Товариство з обмеженою відповідальністю "Міське бюро технічної інвентаризації" рішення від 4 лютого 2009 року Тернопільського міськрайонного суду про визнання за ним права власності на самочинне перепланування житлового будинку на проспекті [PERSON],60 у м. Тернополі загальною площею 167,9 кв м та житловою площею 99,7 кв м, яке ще 23 квітня 2009 року було скасоване рішенням апеляційного суду Тернопільської області, згідно із яким у задоволенні позову [PERSON] до Тернопільської міської ради про визнання права власності на самочинну добудову житлового будинку відмовлено. Представники третьої особи - Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна група "С.К.Ф." вважають,що заявлені позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення, оскільки, на час укладення спірного договору від 08 жовтня 2009 року відповідач [PERSON] не був власником відчужуваного майна, яке є фактично самочинним будівництвом, збудованим без відповідно затвердженого проекту на добудову, тому не міг користуватися, передбаченими законом правами власника, а саме розпоряджатись майном. Суд, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, встановив наступні факти : 8 жовтня 2009 року подружжя (відповідачі у справі) [PERSON] та [PERSON] уклали договір дарування житлового будинку з надвірними будівлями та спорудою,що розташований за адресою: м. Тернопіль проспект С. Бандери,60, посвідчений 08 жовтня 2009 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за номером 5645. Згідно із договором, маючи рівні права на володіння, користування та розпорядження житловим будинком з надвірними будівлями та спорудою, що розташований у м. Тернополі на проспекті [PERSON],60, як об"єктом спільної сумісної власності подружжя, виходячи при цьому з рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності на цей житловий будинок, [PERSON] безоплатно передав у власність, а його дружина [PERSON] прийняла у дар від нього його частку у праві спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок без виділу цієї частки. Як убачається із п. 1.2 спірного договору правовстановлюючими документами на житловий будинок на проспекті [PERSON], 60 у м. Тернополі, у тому числі, є рішення Тернопільського міськрайонного суду від 4 лютого 2009 року про про визнання за [PERSON] права власності на самочинне перепланування житлового будинку на проспекті [PERSON],60 у м. Тернополі загальною площею 167,9 кв м та житловою площею 99,7 кв м. Натомість рішенням від 23 квітня 2009 року апеляційного суду Тернопільської області рішення від 4 лютого 2009 року Тернопільського міськрайонного суду від скасоване та у позові [PERSON] до Тернопільської міської ради про визнання права власності на самочинну добудову відмовлено. За вказаних обставин, судом установлено, що відповідач [PERSON] не будучи власником майна вчинив дії щодо його розпорядження. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що спірний правочин - договір дарування від 08 жовтня 2009 року вчинений з недотриманням вимог ч. 1 ст. 203 ЦПК України, що згідно зі статтею 215 ЦПК України є підставою для визнання договору, укладеного 08 жовтня 2009 року між [PERSON] та [PERSON], посвідченого 08 жовтня 2009 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за номером 5645 - недійсним. Також, рішенням від 23 квітня 2009 року апеляційного суду Тернопільської області установлено, що у [PERSON] відсутній відповідно затверджений проект на переобладнання господарської будівлі під житловий будинок та затверджений Тернопільською міською радою в установленому законом порядку акт державної технічної комісії про прийняття спірного майна до експлуатації. Відповідно до Законів України " Про регулювання містобудівної діяльності" та "Про основи містобудування", ст. 376 ЦПК України будівництво об"єктів містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних рад, в разі самочинного будівництва вони вправі вимагати відповідних перебудов чи знесення. Відтак, Тернопільська міська рада, будучи органом, який відповідно до закону наділений повноваженнями щодо здійснення управління у сфері містобудівної діяльності, в тому числі контролю за дотриманням законодавства, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, проектної документації, вправі звернутись до суду за захистом своїх порушених прав, що полягають в укладенні між відповідачами всупереч вимогам закону договору, предметом якого є самочинно збудований об"єкт нерухомості. За вказаних обставин суд вважає безпідставними ствердження відповідача [PERSON] про те, що ніякі права Тернопільської міської ради ні його, ні відповідачки [PERSON] діями не порушено, натомість суд вбачає порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог про визнання спірного договору недійсним. Разом із тим , суд вважає необґрунтованими вимоги Тернопільської міської ради про визнання недійсною реєстрації права власності на житловий будинок, позаяк на підставі рішення суду про визнання договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями та спорудою, що розташований за адресою: м. Тернопіль проспект С. Бандери,60, недійсним підлягатиме скасуванню запис про реєстрацію за відповідачем [PERSON] права власності на сказаний об'єкт нерухомості, що у встановленому законом порядку здійснює Товариство з обмеженою відповідальністю "Міське бюро технічної інвентаризації".

Outcome: partial