overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

26.10.2011 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи це тим, що сімейне життя не склалось, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння, з травня 2008 року спільне господарство та бюджет подружжя не веде. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судове засідання не прибув без поважних причин. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27.04.2007 року і є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). Відповідно до ст.24 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до шлюбу не допускається. Оскільки з травня 2008 року спільне господарство та бюджет подружжя не веде, позивач на примирення не згоден та поновлювати сімейні стосунки не бажає, а ступінь відчуженості сторін, нерозуміння один одного є значним їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливим і це є підставами для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

26.10.2011 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи це тим, що сімейне життя не склалось, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння, з 2006 року спільне господарство та бюджет подружжя не веде. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.08.1980 року (а.с.4). Відповідно до ст.24 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до шлюбу не допускається. Оскільки з 2006 року спільне господарство та бюджет подружжя не веде, сторони на примирення не згодні та поновлювати сімейні стосунки не бажають, а ступінь відчуженості сторін, нерозуміння один одного є значним їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливим і це є підставами для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

25.10.2011 року позивач діючи як опікун звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього правнука [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів, щомісячно, оскільки відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дитини їй не надає. Позивач в судове засідання не прибула, в поданій до суду заяві від 18.11.2011 року просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не прибув без поважних причин. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є матірю неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] і позбавлена батьківських прав згідно заочного рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 10.05.2011 року, а позивач є опікуном неповнолітньої дитини, яка на даний час мешкає разом з позивачем (а.с.2-5). Згідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину. Суд вважає, що відповідач як мати зобовязана здійснювати виплату позивачу аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини із всіх видів його доходів і ці обставини є підставами для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

24.05.2011 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 20\~399 доларів США 76 центів та судових витрат. В судове засідання представник позивача не зявився, до його початку надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався належними чином, причини неявки невідомі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.10.2007 року ПАТ КБ ПриватБанкта відповідачем уклали кредитний договір №CNGLAU 00150057. Згідно кредитного договору банк зобовязався надати відповідача кредит у розмірі 21\~557 доларів США 77 центів на термін до 10.10.2014 рок, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Банк свої зобовязання по кредитному договору виконав, надавши відповідачу кредит у розмірі 21\~557 доларів США 77 центів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України позикодавець має право вимагати достроково повернення позики та сплати належних процентів в разі прострочення позичальником повернення чергової частини позики. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 12.04.2011 року виникла заборгованість в розмірі 20 399 доларів США 76 центів, в тому числі: заборгованість за кредитом 11\~325,91 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом 4264,62 долари США., заборгованість по комісії за користування кредитом 602 долари США, пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитом 2605,90 доларів США, штраф (фіксована частина) 31,41 долар США, штраф (процентна складова) 969,92 доларів США, що підтверджується розрахунком (а.с.3). Таким чином заборгованість за кредитним договором в розмірі 20\~399 доларів США 76 центів підлягає стягненню з відповідача. Також підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 1 623 грн. 82 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

У звязку з необхідністю затрати значного часу для складання повного рішення, суд на підставі ст. ст. 209, 218 ЦПК України, вважає за необхідне відкласти його складання на строк 5 днів, до 03.12.2011 року, при цьому проголосивши його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

17.10.2011 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором вкладу на депозитний рахунок в розмірі 58751 грн 32 коп., а також 58751 грн у відшкодування завданої моральної шкоди та 966 грн 01 коп. у відшкодування понесених судових витрат. В обґрунтування позову послався на невиконання відповідачем своїх зобовязань, що виникли з договору вкладу на депозитний рахунок в частині повернення суми вкладу і нарахованих процентів після закінчення строку його дії, чим також завдано й моральної шкоди. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і наполягав на задоволенні. Представник відповідача не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 05.11.2008 року сторони уклали Договір № 205 про внесення вкладу на депозитний рахунок, відповідно до якого відповідач прийняв у позивача грошові кошти в сумі 55400 грн строком до 05.02.2009 року зі сплатою 24 процентів річних в кінці строку його дії (далі по тексту Договір). Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач умови договору не виконав і по закінченню строку його дії не повернув позивачу суму вкладу і не сплатив нараховані проценти, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 58751 грн 32 коп., зокрема: - заборгованість по вкладу 55400 грн, - нараховані проценти 3351 грн 32 коп. Визначений позивачем розмір заборгованості не спростований відповідачем, що являється підставою для її стягнення. Завдану моральну шкоду позивач мотивує невиконанням відповідачем умов Договору. Втім, Цивільний кодекс України не містить положень, які б передбачали можливість відшкодування моральної шкоди, що завдана невиконанням грошового зобовязання, а тому в цій частині позов не підлягає задоволенню. Таким чином, даний позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

07 листопада 2011 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем по справі [PERSON] вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 19.12.2007року, шлюб зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сімї, актовий запис № 2985. Шлюб у сторін перший. Від цього шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою. Спільне життя з відповідачем не склалось, з березня 2010 року вони припинили сімейно-шлюбні відносини з тієї причини, що відповідач перестав піклуватись про неї та сина, відповідач має іншу сімю, мешкають окремо, спору майнового характеру немає. Позивачка вважає, що примирення між ними неможливо, а тому просить розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] в попередньому судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги, прізвище просила змінити на дошлюбне Фесенко Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні визнав позов, не заперечує проти розірвання шлюбу, вважає примирення неможливим, оскільки в нього теж є інша сімя. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України за наявності для того законних підстав про задоволення позову Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 19.12.2007року, шлюб зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сімї, актовий запис № 2985.(а.с.6). Шлюб у сторін перший Від цього шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою. (а.с.8). Судом встановлено, що з березня 2010 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з тієї причини, що відповідач перестав піклуватись про позивачку та їх сина, кожен має іншу сімю, мешкають окремо, спору майнового характеру немає. Позивачка та відповідач вважають, що примирення між ними неможливо, а тому просять розірвати шлюб. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що з березня 2010 року сторони припинили сімейно-шлюбні відносини , кожен з них має іншу сімю, мешкають окремо, суд вважає, що такий шлюб суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню, шлюб слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

19 жовтня 2011 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти в розмірі ј частини всіх видів доходів відповідача на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у звязку з її навчанням. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила суд його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений завчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив. У звязку з чим, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в шлюбі до 25 жовтня 1994 року (а/с 4). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка навчається в Чернігівському національному педагогічному університеті імені [PERSON]. Враховуючи, що батьки повинні утримувати повнолітніх дітей, які навчаються за умови, що вони можуть надавати таку допомогу, інші суттєві обставини справи, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на утримання повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі ј частини всіх видів доходів щомісяця, на період її навчання, але не більше, як до досягнення нею 23 років. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

[PERSON] уклали шлюб, який 08 березня 1986 року зареєстрували в виконкомі Жуковцівської сільської ради Обухівського району Київської області, про що було зроблено запис за № 5. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. 16 листопада 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначивши, що під час спільного проживання відповідач зраджував їй, учиняв сварки. Більше 10 місяців вона проживає окремо, припинила шлюбні стосунки з відповідачем. Примирення неможливе. В судовому засіданні позивач позов підтримала з мотивів, які викладені в заяві, зазначила, що примирення неможливе, просила залишити їй прізвище набуте в шлюбі. В судовому засіданні відповідач позов визнав повністю, пояснив, що примирення не бажає, 10 місяців проживає окремо від сімї. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

В обгрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що 27 січня 2001 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народився син Віктор-07.09.2011 року народження та дочка Софія-26.02.2009 року народження. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, тому просить стягнути з [PERSON]. аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка подала заяву про розгляд справи в її відсутності, заявлений позов підтримала, просить його задоволити в повному обємі. Відповідач в судове засідання не з»явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день і час слухання справи повідомлений належним чином, що стверджується поштовим повідомленням. Дослідивши матеріали справи, суд находить позов підлягаючим частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбних відносинах. В них народився син Віктор-07.09.2011 року народження та дочка Софія-26.02.2009 року народження, які знаходяться на утриманні позивачки. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку (доходу) матері (батька), яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом з врахуванням матеріального становища обох сторін. Враховуючи те, що відповідач є працездатним, інших утримань з його заробітньої плати не проводиться тому позовні вимоги є обгрунтованими і підлягаючими задоволенню відповідно до прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, однак в розмірі 1/3 частини заробітку на 2-х дітей, як передбачено законом. На підставі наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

КП Черняхів-добробутзвернулось до суду з позовною заявою, в якій вказало, що 01.09.2009 року між КП Черняхів-Добробутта відповідачем по справі укладено договір про надання послуг з водопостачання, водовідведення, вивезення твердих побутових відходів та утримання будинків і прибудинкових територій за адресою: [ADDRESS]. За надані комунальні послуги з 01.08.2010 року по 01.08.2011 року відповідач не сплачував, внаслідок чого допустив порушення умов договору, прострочивши оплату та заборгував КП Черняхів-Добробуткошти в сумі 2813,53 грн. В зв'язку з цим, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість по квартплаті та комунальних послугах в сумі 2813, 53грн., та судові витрати понесені при зверненні до суду: на правову допомогу в розмірі 280 грн.; судовий збір в розмірі 51 грн.; витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 30 грн. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника КП Черняхів-Добробут. Позов підтримує, просить його задовольнити та винести рішення з попереднього судового засідання. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявився, подав до суду заяву про визнання позову та слухання справи у його відсутності. Наслідки визнання позову йому відомі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити виходячи із наступного. Відповідно до договору про надання послуг з водопостачання, водовідведення, вивезення твердих побутових відходів та утримання будинків і прибудинкових територій укладеного між сторонами 01.09.2009 року (а.с.6) КП Черняхів-Добробутзобовязаний надавати споживачеві [PERSON] вчасно та відповідної якості послуги з водопостачання, водовідведення, вивезення твердих побутових відходів, утримання будинків та прибудинкових територій, а споживач зобовязаний своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах передбачених договором. Відповідач своєчасно не сплачував за надані послуги внаслідок чого в нього з 01.08 2010 року по 01.08.2011 року утворилась заборгованість, в розмірі 2813, 53 грн., яку відповідач визнав та не оспорював. Правомірність тарифів на житлово-комунальні послуги стверджена відповідними рішеннями органів місцевого самоврядування. (а.с.9-12). В звязку з задоволенням позову, суд стягує з відповідача понесені позивачем при зверненні до суду судові витрати: витрати на правову допомогу 280грн.; судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення авансу в розмірі 80000 грн. з кожного, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 листопада 2010 року з відповідачами уклав договір авансу, за яким позивач передав [PERSON] та [PERSON] аванс у розмірі по 80000 грн. кожному, у рахунок придбання житлового будинку за адресою м.Житомир, провулок 3-й Каракульний,44 . Позивач в судове засідання не зявився, але від нього надійшла письмова заява про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю. Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча про дату , час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку та були викликані до суду через оголошення в газеті Житомирщина. В судовому засіданні встановлено, що 26 листопада 2010 року позивач домовився з відповідачами про придбання, в майбутньому, житлового будинку, що знаходиться в м.Житомирі, провулок 3-й Каракульний,44, який належить на праві приватної власності відповідачам, а саме: ідеальну частку 55\\200, що належить [PERSON] та ідеальну частку 55\\200, що належить [PERSON] та в рахунок придбання даного будинку передав відповідачам по 80000 грн., що стверджується заявами відповідачів нотаріально посвідченими від 26 листопада 2010 року (а.с.8-9). Однак відповідачі відмовилися укладати договори купівлі-продажу, після чого позивач звернувся до кожного з них з проханням повернути сплачені в рахунок виконання договорів авансів в сумах по 80000 грн., на що останні відмовилися. Згідно ст. 570 ЦК Українизавдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише у випадку наявності зобов'язання, яке б мало випливати із договору, укладеного сторонами. Оскільки договір купівлі-продажу квартири в установленому законом порядку між сторонами не укладено, передана відповідачам сума у розмірі 80\~000 (вісімдесят тисяч гривень) кожному є авансом, який підлягає поверненню позивачу у цьому ж розмірі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

Заявниця [PERSON] 23.08.2011р. звернулась до суду з заявою про встановлення належності правовстановлюючого документу, мотивуючи тим, що вона народилась 14.08.1956р. в с. Мамалига, Новоселицького району Чернівецької області. 21.12.1975р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила своє дівоче прізвище [PERSON] на [PERSON]. З 1972р. по 24.06.1985р. вона працювала в колгоспі Більшовицька правда Новоселицького району Чернівецької області. На даний час вона оформляє документи на пенсію і працівники пенсійного фонду вказали на недоліки в трудовій книжці, а саме: трудова книжка № 11-94, видана 11.06.1974р. на імя [PERSON] замість [PERSON], що перешкоджає оформленню пенсії, тому заявниця просить встановити, що зазначена трудова книжка № 11-94, видана 11.06.1974р. на імя [PERSON], належить їй. В судовому засіданні заявниця та представник заявниці вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в заяві. [PERSON], крім того, пояснила, що з 1958р. по 1985р. вона з сімєю проживала в [INFO] разом з бабусею [PERSON], яка померла в 1982р. та дідом [PERSON], який помер в 1975р., а в 1985р. вона з сімєю переїхали в с. Коблево, Березанського району. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився та не повідомив причину своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи. Заслухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про народження та паспортних даних вбачається, що [PERSON] народилась 14.08.1956р. в с. Мамалига Новоселицького району Чернівецької області, якій після реєстрації шлюбу 21.12.1975р. присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.8,4-6). Як вбачається з трудової книжки, трудова книжка № 11-94 видана 11.06.1974р. в колгоспі Більшовицька правда на імя [PERSON] (а.с.9-10). Відповідно до судового доручення, винесеного на підставі ст. 132 ЦПК України, допитані в судовому засіданні 05.10.2011р. Новоселицьким районним судом Чернівецької області свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що проживали по-сусідству з [PERSON], яку звали в селі [PERSON] і жила вона зі своєю бабусею [PERSON], її дошлюбне прізвище [PERSON]. Їм також відомо, що заявниця з 1972р. по 1985р. працювала в польовій бригаді колгоспу Більшовицька правда, а потім виїхала з села. Довідкою виконкому Несвоянської сільської Ради Новоселицького району Чернівецької області підтверджено, що [PERSON] (після зміни прізвища згідно свідоцтва про шлюб серії 1МИ №273699 від 21.12.1975р. - [PERSON]) [PERSON] з 1958р. по 1985р. проживала разом з членами сімї, в т.ч. [PERSON] та [PERSON] за адресою вул. Незалежності, №6 в с. Несвоя, Новоселицького району Чернівецької області. Враховуючи, що в судовому засіданні знайшла підтвердження та обставина, що під час видачі трудової книжки № 11-94 від 11.06.1974 р. допущені помилки в написанні імя заявниці і що виправити на даний час вказані помилки неможливо, вимоги заявниці підлягають задоволенню.

Outcome: approved