Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-28 00:00:00

Позивач - Комунальне підприємство Коблівський сількомунгосп 10.03.2011 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю, мотивуючи тим, що 15.09.2005 року було створено КП Коблівський сількомунгосп, власником якого відповідно до Статуту КП є Коблівська сільська Рада. На балансі КП знаходиться житловий будинок по вул. Баблідзе, 1, в с. Коблеве Березанського району, який передано на баланс Коблівської сільської Ради з балансу асоціації Одіхне-Сінд Республіканської фірми Синдбалнеосервиче-Молдова в 2001 році відповідно до постанови Республіканського Фонду майна профспілки Республіки Молдова від 15.12.1998 року за № 17. Будинок на час передачі у комунальну власність був заселений. Документи, які були підставою для вселення громадян в квартири, попереднім власником Коблівській сільській раді не передавались. Відповідно до п.4.2 Статуту вказаний житловий будинок є комунальною власністю громади Коблівської сільської Ради і закріплюється за КП на праві господарського відання, тобто КП є балансоутримувачем та титульним володільцем майна, який утримує його на балансі, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає у квартирі № 51 житлового будинку по вул. Баблідзе, 1 в с. Коблеве Березанського району Миколаївської області, ордер на яку Коблівською сільською Радою не видавався , квартира не приватизована. Відповідачка [PERSON] проживала в цій же квартирі , але потім придбала будинок по вул.Одеська в с.Коблеве Березанського району, де проживає на даний час. Відповідачі самовільно зайняли приміщення, яке позначене в плані 4-го поверху будинку під номером 18. Коблівська сільська Рада рішення про надання відповідачам цього приміщення не приймала, ордер не видавала. Оскільки законні підстави для користування цим приміщенням у відповідачів відсутні, добровільно самовільно зайняте приміщення відповідачі не звільнили, позивач просить усунути перешкоди в володінні та користуванні майном, зобовязавши відповідачів звільнити самовільно зайняте приміщення, яке на плані 4-го поверху будинку по вул. Баблідзе, 1 Березанського району Миколаївської області позначене під №18 та стягнути з відповідачів суму сплачених судових витрат. В свою чергу 18.04.2011 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зустрічним позовом до Коблівської сільської ради та Комунального підприємства Коблівський сількомунгосп про визнання права володіння та користування кімнатою №51 в будинку №1 по вул.Баблідзе в с.Коблеве Березанського району та двома нежитловими приміщеннями: ванної та туалету, які позначені на схемі 4-го поверху даного будинку під №18. Ухвалою суду від 01.11.2011 року до участі у справі залучено Коблівську сільську раду в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на боці позивача КП Коблівський сількомунгоспза первісним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що будинок № 1 по вул.. Баблідзе в с. Коблеве спочатку був гуртожитком, потім був переданий з балансу асоціації Одіхне-Сінду комунальну власність Коблівській сільській раді. Після створення КП Коблівський комунгосп йому був на баланс переданий цей будинок. Тобто, позивач являється балансоутримувачем та титульним володільцем будинку і має право звертатися до суду. Відповідач [PERSON] зареєстрований та проживає в [INFO]. [PERSON] раніше проживала в цій же квартирі на той час, коли вони самовільно зайняли нежиле приміщення, яке позначене в плані 4 поверху будинку під № 18. Коблівська сільська рада рішення про надання відповідачам цього приміщення не приймала. Тобто законні підстави у відповідачів відсутні. Цим приміщенням повинні користуватися всі мешканці, але воно закрите на ключ і доступу до нього немає. Право на квартиру № 51 позивач не оспорює. Просила усунути перешкоди, зобовязати [PERSON] та [PERSON] звільнити самовільно зайняте приміщення, розташоване на 4 поверсі будинку по вул.. Баблідзе, 1 в с. Коблеве Березанського району, позначене на плані 4 поверху будинку під № 18, а також стягнути з відповідачів витрати по сплаті держмита та ІТЗ. Як представник відповідача по зустрічному позову [PERSON] пояснила, що Відповідно до п. 4.2 Статуту КП Коблівський сількомунгоспобєкт нерухомого майна житловий будинок є комунальною власністю громади Коблівської сільської ради і закріплюється за підприємством на праві господарського відання, тобто позивач є балансоутримувачем та титульним володільцем майна. Відповідно до діючого Цивільного кодексу України балансоутримувач та титульний володілець майна має такі ж права, як і власник майна, в тому числі звертатися в судовому порядку за захистом своїх інтересів. По зустрічному позову немає доказів того, що [PERSON] отримувала дозвіл на реконструювання чи використання нежилого приміщення. Згідно п. 19 Примірного положення про гуртожитки, зокрема встановлено, що мешканцям гуртожитку забороняється: провадити самовільно переобладнання і перепланування приміщень; захаращувати предметами домашнього вжитку балкони, пожежні проходи, коридори, сходові клітки й запасні виходи; самовільно переселятися з одного приміщення в інше. Нежиле приміщення душової є допоміжним приміщенням і приватизації не підлягає. Позивачі сплачують комунальні платежі за квартиру № 51, яка не є предметом спору, за підсобне приміщення платежі не сплачуються. Позивач вважає, що набув право власності на майно за правом набувальної давності. Але за правилами ст. 344 ЦК України особа набуває право власності на нерухоме майно не автоматично, а за рішенням суду, якщо добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито володіти протягом 10 років. Цією статтею не передбачено набуття права власності на самовільно зайняте і переобладнане допоміжне приміщення. Допоміжними приміщеннями повинні користуватися усі мешканці будинку, вони не можуть відчужуватися і не можуть ділитися в натурі, це будинок коридорного типу. Ці приміщення не можуть бути обєктом права власності. Просила в позові відмовити, оскільки позивачі є недобросовісними набувачами майна. Представник третьої особи на боці позивача по первісному позову та відповідача по зустрічному позову - Коблівської сільської ради - [PERSON] проти задоволення первісного позову не заперечувала та пояснила, що відповідно до вимог ЦК та ЗУ Про приватизацію державного житлового фондувідповідачі займають приміщення, яке знаходиться у спільній сумісній власності. Відповідачі звернулися до сільської ради із заявою про приватизацію допоміжних приміщень, але законом не передбачена приватизація допоміжних приміщень і виділення їх із спільної сумісної власності без згоди всіх співвласників. В задоволенні зустрічного позову просила відмовити. Представник відповідача-позивача [PERSON] позов не визнав, оскільки вважає , що позивачем не надано доказів того, що він являється власником майна, на яке він претендує. Те, що він являється балансоутримувачем, не дає йому права подавати позови до суду, свідоцтво про право власності на нерухоме майно у позивача відсутнє. Відповідачі не мають заборгованості по комунальним послугам. В грудні 1984 року відповідачі відповідно до спільного рішення адміністрації та профкому СМУ Молдкурортстройотримали житло. Цей будинок не можна вважати гуртожитком, оскільки він такого статусу не мав, це було приміщення відомчого житлового фонду. [PERSON] отримала душову, якою ніхто не користувався, переобладнала її. 26 років ні в кого не було претензій, відповідачі мають право на приватизацію цього приміщення, хоча вони отримали відмову Коблівської сільської ради. Просив визнати за позивачами [PERSON] та [PERSON] право володіння та користування за набувальною давністю житловою кімнатою № 51 та двома нежитловими приміщеннями. Відповідачка-позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги КП Коблівський сількомунгосппідлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що згідно акту передачі основних засобів виробництва, з балансу Коблевської сільської ради на баланс Коблівського СКГ передано житловий будинок по вул. Баблідзе, 1 (а.с.18), вартістю 790661 грн., що вбачається з бухгалтерської довідки вартості обєктів жилого масиву с. Коблеве, Березанського району Миколаївської області, які передано з балансу асоціації Одіхне-Синд Республіканської фірми Синдбалнеосервіче-Молдова на баланс місцевих органів самоврядування згідно постанови Республіканського Фонду майна Профспілок Республіки Молдова за № 17 від 15.12.1998 року (а.с.22) та акту прийому-передачі відомчого жилого фонду в комунальну власність (а.с.23). Згідно Статуту Комунального підприємства Коблівський сількомунгосп Коблівської сільської ради Березанського району Миколаївської області ( в новій редакції), затвердженого рішенням сесії Коблівської сільської Ради Березанського району Миколаївської області від 18.10.2010 року № 4, комунальне підприємство Коблівський сількомунгосп (надалі Підприємство) створене на підставі рішення сесії Коблівської сільської Ради Березанського району Миколаївської області (надалі - Власник) від 26.08.2005 року № 15 (п.1.1); підприємство має право укладати угоди, набувати майнові та особисті немайнові права, нести обовязки, бути позивачем та відповідачем у суді, господарському суді та інших юрисдикційних органах (п.3.6); майно підприємства є комунальною власністю громади Коблівської сільської Ради і закріплюється за Підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне Підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство). Здійснюючи право господарського відання (або оперативного управління), підприємство володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном на свій розсуд, вчиняючи щодо нього будь-які дії, які не суперечать чинному законодавству та цьому Статуту (п.4.2)(а.с.11-17). Таким чином у позивача КП Коблівський сількомунгосп на підставі Статуту та ст. ст. 398, 404 ЦК України виникло право володіння, користування та розпорядження зазначеним житловим будинком. Як вбачається з викопіювання з плану 4-го поверху будинку № 1 по вул. Баблідзе с. Коблеве (а.с.26), даний житловий будинок є коридорного типу з окремими кімнатами, які виходять у загальний коридор. Згідно акту обстеження будинку від 21.03.2011р. (а.с.27) при обстеженні комісією житлового будинку № 1 по вул. Баблідзе, в с. Коблеве Березанського району встановлено, що [PERSON], який проживає в квартирі № 51 самовільно зайняте підсобне приміщення, яке на плані зазначено під №18 на 4 поверсі будинку, про звільнення яких відповідач був попереджений письмово 10.02.2011 року (а.с.19). Нормативне визначення поняття нежилого приміщення дане в ст. 1 Закону України Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку від 29.11.2001 року № 2866-III, відповідно до якої нежилим приміщенням є приміщення, яке належить до житлового комплексу, але не відноситься до житлового фонду і є самостійним обєктом цивільно-правових відносин. Оскільки відповідачі самовільно без відповідної правової підстави зайняли нежиле приміщення в житловому будинку, позивач на підставі ст.ст. 396, 391 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права, яке підлягає задоволенню. Що стосується зустрічного позову [PERSON] та [PERSON] про визнання за ними права користування приміщенням у житловому домі, то він не підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено , що володільці будинку Коблівська сільська рада Березанського району Миколаївської області та КП Коблівський сількомунгоспне заперечують проти користування позивачами житловою кімнатою №51 по вул.Баблідзе,1 в с.Коблеве Березанського району Миколаївської області. Що стосується позовних вимог про визнання за позивачами права користування ванною кімнатою та туалетом, то ці позовні вимоги не підлягають задоволенню з підстав зазначених у мотивувальній частині рішення щодо позовних вимог КП Коблівський сількомунгосп до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, оскільки ці приміщення самовільно переобладнані позивачами з душової, яка значиться під №18 в плані 4 поверху будинку №1 по вул.Баблідзе в с.Коблеве Березанського району . Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачів [PERSON] та [PERSON] судові витрати, понесені позивачем КП Коблівський сількомунгосп на сплату держмита при подачі позовної заяви та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.

Outcome: approved