Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Товаритсва з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», Товаритсва з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк»в особі Полтавської філії ТОВ «Укрпромбанк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»про припинення кредитного договору та договору застави транспортного засобі, зобов»язання внесення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна запису про припинення обтяження предмету застави та про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що 08 листопада 2007 року між ним і Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» було укладено кредитний договір №94/ФКВ -07 «споживчій кредит з щомісячним поверненням кредиту та щомісячною сплатою процентів по програмі «Авто в кредит». Також 08 листопада 2007 року між [PERSON] і Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" було укладено договір застави транспортного засобу №08/Zфкв -07. Предметом застави (п. 1.2.) є автомобіль марки TUCSON 2.0»легковий універсал, 2007 року випуску, № шасі (кузов, рами) [NUMBER] [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. До Акціонерного товариства «Дельта Банк»перейшли права первісного кредитора TOB «Укрпромбанк»по кредитному договору №94/ФКВ -07 AT «Дельта банк»змінив в односторонньому порядку умови повернення кредитних коштів, і процентів за користування ними, а також виставив позивачу комісію за управління кредиту в сумі 1503,15 грн.. Починаючи з липня 2010 року, тобто з часу отримання прав первісного кредитора АТ «Дельта банк»зловживає своїми правами і не виконує обов'язків, передбачених умовами Договору. Саме з липня 2010 року позивач вимушений відстоювати свої права, які прямо випливають із умов кредитного Договору №94ФКВ - 07 від 08.11.2007 року, що виражається у веденні довготривалої переписки, яка вийшла вже за рамки переговорів, і перейшла до погроз з боку АТ «Дельта банк». Оскільки, така поведінка з боку АТ «Дельта банк»є неприпустимою, позивач вимушений був звернутися до суду. Позивач просив: - визнати противоправною вимогу Акціонерного товариства «Дельта банк»сплатити ним на його користь суму в розмірі 1503,15 грн. (комісія за управління кредитом) та такою, що не підлягає сплаті, так як не передбачена умовами кредитного договору № 94/ФКВ -07 від 08.11.2007 року «споживчій кредит з щомісячним поверненням кредиту та щомісячною сплатою процентів по програмі «Авто в кредит»; - припинити дію кредитного договору №94/ФКВ -07 від 08.1 1.2007 року «споживчій кредит з щомісячним поверненням кредиту та щомісячною сплатою процентів по програмі «Авто в кредит», укладений між ним і Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк»в особі Полтавської філії TOB «Укрпромбанк»на підставі п. 7.3. цього Договору, у зв'язку з виконанням зобов'язань; - припинити дію договору застави транспортного засобу №08/Zфкв - 07 від 08.11.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON], і укладеного між ним і Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк»в особі Полтавської філії TOB «Укрпромбанк»на підставі п. 6.2. цього Договору, у зв'язку з виконанням зобов'язань; - зобов'язати Акціонерне товариство «Дельта банк»внести до Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про припинення обтяження предмету застави, а саме на автомобіль марки TUCSON 2.0»легковий універсал, 2007 року випуску, № шасі (кузов, рами) [NUMBER] [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]; - стягнути з Акціонерного товариства «Дельта банк»на його користь в рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 5000 грн.; - стягнути з Акціонерного товариства «Дельта банк»на його користь суму витрат на ІТЗ сплачених ним за подання позову; - стягнути з Акціонерного товариства «Дельта банк»на користь держави суму державного мита, у зв'язку з тим, що його звільнено від сплати державного мита відповідно до Декрету КМУ «Про державне мито». У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача - Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» позовні вимоги не визнав, просив у їх задоволенні відмовити. Інші представники відповідачів у судове засідання не з»явилися, будучи належним чином повідомленими про час і місце слухання справи, причини своєї неявки не повідомили. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та інші зібрані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 листопада 2007 року між [PERSON] і Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» було укладено кредитний договір №94/ФКВ -07 «споживчій кредит з щомісячним поверненням кредиту та щомісячною сплатою процентів по програмі «Авто в кредит»(надалі - Договір). Згідно розділу 1 вказаного Договору банк брав на себе зобов'язання надати позивачу цільовий кредит в сумі 26060,00 (двадцять шість тисяч шістдесят) доларів США, на придбання автомобіля Hyundai Tucson 2/0 GLS 4 WD. Відповідно до умов п.п.1.2. 1.5. 1.6 розділу першого Договору термін надання кредиту становив 84 місяці, ставка за користування кредитом складала 11.0%, і комісія за надання кредиту становила 1.0% від суми кредиту. Також 08 листопада 2007 року між [PERSON] і Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" було укладено договір застави транспортного засобу №08/Zфкв -07 (надалі -Договір застави). Предметом застави (п. 1.2.) є автомобіль марки TUCSON 2.0»легковий універсал, 2007 року випуску, № шасі (кузов, рами) [NUMBER] [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Уповноваженою особою банку при укладанні Договору і Договору застави був заступник начальник Полтавської філії TOB „Укрпромбанк" Новікова Тетяна Олександрівна, яка діяла на підставі довіреності від 07.03.2007 року, посвідченої приватним нотаріусом [PERSON] за реєстром №1575. Так, для виконання умов кредитного договору з боку банку було відкрито два рахунки на які позивачем сплачувалися сума основного боргу і сума за користування кредитними коштами (проценти). Відповідно до п.п. 2.1, 2.5 Договору сума основного боргу (тіло кредиту) сплачувалися на позичковий рахунок [NUMBER] в Полтавській філії TOB «Укрпромбанк», а згідно п.2.7 Договору нараховані банком проценти сплачувалися позивачем на рахунок [NUMBER] в Полтавській філії ТОВ «Укрпромбанк». Передбачені Договором платежі вносилися позивачем своєчасно на умовах договору і відповідно до графіку платежів до Договору, тобто на підставі Додатку №1, який є невід'ємною частиною Договору. На підставі ст.ст. 92, 95 Закону України «Про банки і банківську діяльність»і положення постанови Правління національного банку України №369 «Про затвердження Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства»від 28.08.2001 року та на підставі ст.ст. 512-519 ЦК України до Акціонерного товариства «Дельта Банк»перейшли права первісного кредитора TOB «Укрпромбанк»по кредитному договору №94/ФКВ -07. Про вказані обставини позивачу було повідомлено відповідним листом, і вже всі подальші платежі здійснювалися позивачем розрахункові рахунки AT «Дельта банк». На неодноразові звернення позивача до банку врегулювати взаємовідносини між сторонами AT «Дельта банк»надав листи, у яких засвідчив права первісного кредитора. AT «Дельта банк»змінив в односторонньому порядку умови повернення кредитних коштів, і процентів за користування ними, а також виставив позивачу комісію за управління кредиту в сумі 1503,15 грн.. Так, порядок повернення кредитних коштів і процентів за користування ними AT «Дельта банк»зобов'язав сплачувати позивача на один рахунок, з якого вони в подальшому будуть самостійно розподіляти і визначати яка саме сума, сплачена позивачем, буде направлятися AT «Дельта банк»на погашення отриманих позивачем кредитних коштів, а яка на погашення процентів за користування кредитними коштами. 3 такими умовами, позивач не погодився. Позивач вирішив на виконання п.4.2.5 Договору достроково повністю повернути кредит, сплативши при цьому проценти за фактичний період користування кредитом. Після сплати всієї суми по Договору і процентів, АТ «Дельта банк»направило позивачу листа, що після перерахунку всіх платежів, позивачем не доплачено суму в розмірі 49,44 дол. США., а також суму в розмірі 1503,15 грн. - комісію за управління кредитом. На виконання умов Договору позивач погасив суму в розмірі 49, 44 дол. США, а суму в розмірі 1503,15 грн. сплачувати відмовився, оскільки дана комісія, не передбачена п.1.7. Договору. Пунктом 7.3. договору передбачено, що Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами взаємних зобов'язань. Пунктом 3.2.3. 6.2. Договору застави транспортного засобу №08гфкв - 07 передбачено, що вказаний договір діє з моменту його підписання і до повного виконання сторонами зобов'язань, забезпечених заставою цього договору. Позивач як позичальник має право достроково виконати основне зобов'язання у повному обсязі або частково. Відповідно до п. 2.1. Договору застави заставодержатель зобов'язаний після повного виконання обов'язків позичальника за основним зобов'язанням за цим договором внести до Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про припинення обтяження предмету застави у строки та в порядку визначеному законодавством України. Статтями 598, 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, а також зобов'язання припиняється виконанням, яке проведено належним чином. Позивач пояснив, що своїми діями відповідачі завдали позивачу глибоких і тяжких душевних хвилювань, а також психологічний дискомфорт, які виразилися у вказаних вище моральних стражданнях, чим завдали йому моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 5000 грн.. Статтею 23 Цивільного Кодексу України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди у в зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї, чи близьких родичів. Вимоги в частині моральної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки не є документально підтвердженими. На підставі вищезазначеного,

Outcome: partial