Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-08 00:00:00

[PERSON] 24 жовтня 2011 року предявив позов до [PERSON] про повернення боргу за договором позики в сумі 39 878, 25 грн. У обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що до нього, позивача, з метою позики грошей в сумі 2 500 (дві тисячі пятсот) доларів США 29 липня 2008 року звернувся [PERSON] Вказані кошти, дав Стецю під розписку, яка була складена, як додаток до Договору позики, укладеного 29 липня 2008 року на строк до 1 листопада 2008 року. [PERSON] 22 серпня 2008 року звернувся з аналогічною просьбою позики грошей у розмірі 2 500 (дві тисячі пятсот) доларів США на умовах попереднього Договору позики, про що була складена друга розписка, відповідно до якої [PERSON] зобовязувався повернути борг у розмірі 5 000 доларів США до 1 листопада 2008 року. Вищезазначений Договір передбачав чотиримісячний термін на повернення суми позики ( п.4.1 Договору), але відповідно до п.4.2 на підставі розписки від 22 серпня 2008 року за погодженням сторін термін виконання зобовязання було змінено, позичальник зобовязувався повернути борг до 1 листопада 2008 року. Після закінчення цього строку [PERSON] протягом 7 календарних днів повинен був повернути суму боргу повністю. Проте до цього часу відповідач не виконав свої обовязки згідно договору. У телефонних розмовах, на вимогу повернути борг, [PERSON] заперечень не висловлював, борг визнавав, але не повертав, посилаючись на відсутність коштів та постійно просив відтермінувати виконання зобовязання. У звязку із цим, він , позивач звернувся до Самбірського міськрайонного суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу із [PERSON] та 23 квітня 2010 року видано судовий наказ. Однак, у звязку із відсутністю відповідача за місцем проживання, зазначений судовий наказ не набрав законної сили, копію цього наказу він отримав лише в липні 2010 року. Згідно статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору і сплата неустойки. Відповідно до п.6.2 Договору позики за прострочення зобовязань за цим Договором Позичальник виплачує штраф у розмірі 3% від суми позики, що складає 1196,34 грн. та пеню у розмірі 1% від простроченої суми, за кожен день прострочки. Таким чином три відсотки річних за період з 8 листопада 2008 року по жовтень 2011 року дорівнює 3 532,75 грн. Під час судового розгляду [PERSON] у підтримання позовних вимог посилався на обставини, викладені у позовній заяві та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не зявився, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, а тому суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] 29 липня 2008 року уклали Договір позики (а.с.9). Згідно п. 1.1 зазначеного Договору Позикодавець надав Позичальнику безпроцентну позику, а останній зобовязувався повернути позику у визначений цим Договором термін. У відповідності до п.2.1 зазначеного Договору розмір позики становить 2 500 (дві тисячі пятсот) доларів США, факт одержання грошей підтверджується розпискою, власноручно написаною Позичальником в момент передачі йому суми позики. Відповідно до умов Договору термін позики визначається з моменту набуття чинності цим Договором і становить 4 (чотири) місяці і після закінчення терміну, визначеного в п.4.1 цього Договору, Позичальник зобовязується протягом 7 календарних днів повернути Позикодавцеві суму позики. Факт отримання [PERSON] коштів підтверджується розпискою від 29 липня 2008 року. Із розписки від 22 серпня 2008 року відомо, що [PERSON] цього дня отримав від [PERSON] 2 500 доларів США на умовах Договору позики від 29 липня 2008 року та зобовязувався у строк до 1 листопада 2008 року повернути борг в сумі 5 000 доларів США. Згідно ст. ст. 526, 1049 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, позичальник зобовязаний повернути позичкодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно п.4.1 Договору Позики термін позики визначається з моменту набуття чинності цим Договором і становить 4(чотири) календарні місяці. У відповідності до п.4.2 цього Договору сторони змінили термін, визначений у п.4.1, та позичальник зобовязувався повернути кошти до 1 листопада 2008 року. Умови вищевказаного кредитного договору [PERSON] не виконав, він не повернув кошти у терміни, встановлені Договором. Згідно ч.1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. У відповідності до ч.2 ст. 625 боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 6.2 Договору позики встановлено, що за прострочення виконання зобовязань за цим договором Позичальник виплачує штраф у розмірі 3% від розміру позики та пеню у розмірі 1 % від простроченої суми за кожен день прострочення, а сума позики має бути виплачена з урахуванням встановленого індексу інфляції. Відповідно до ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов»язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 524 ЦК України передбачено, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. На час постановлення рішення офіційний курс Національного банку України складає 798,00 гривень за 100 доларів США, а тому позов підлягає задоволенню у сумі, яка перерахована на момент постановлення цього рішення та становить 5000 доларів США, що в еквіваленті становить 39 878, 25 грн. Крім цього, стягненню підлягають три відсотки річних від простроченої суми, що становить 3 532, 75 грн. та штраф, у розмірі три відсотки річних, відповідно до п.6.2 Договору позики, що становить 1196,34 грн. У звязку із задоволенням позову є підстави стягнути із [PERSON] в дохід держави судовий збір в сумі 446 грн.

Outcome: approved