Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обгрунтування позовних вимог позивачка посилалась на те, що трикімнатна квартира [ADDRESS] корп. 1 у м.Харкові належить на праві власності [PERSON]. 23.01.1996 р. [PERSON] склав заповіт, яким заповів належне йому майно, в тому числі спірну квартиру, своїй дружині [PERSON] (дочці позивачки). 30.07.2007 р [PERSON]помер. [PERSON] фактично спадщину прийняла, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем та була зареєстрована у спірній квартирі. 14.09.2010 р. [PERSON] померла. Після її смерті спадкоємцями першої черги є її мати [PERSON] (позивач) та дочка [PERSON] відповідач у справі. Після відкриття спадщини позивач [PERSON] подала заяву до Сьомої державної нотаріальної контори м.Харкова про прийняття спадщини. Відповідачка [PERSON] з заявою про прийняття спадщини не зверталась. Посилаючись на все вищенаведене, позивач просила визнати за нею право власності на спірну квартиру в цілому в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні представник позивачки адвокат [PERSON] позов підтримала. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] корп. 1 у м.Харкові належить на праві власності [PERSON] та зареєстрована за ним в цілому на підставі довідки ЖБК Титан-2від 25.12.1992 р., про що суду надано лист КП Харківське міськБТІвід 12.04.2011 р. (а.с. 4). 23.01.1996 р. [PERSON] склав заповіт, яким заповів належне йому майно, в тому числі спірну квартиру, своїй дружині [PERSON] (а.с. 14.12). 30.07.2007 р [PERSON] помер, про що суду надана копія свідоцтва про смерть (а.с. 7-8). В судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] фактично спадщину прийняла його дружина [PERSON], оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем та була зареєстрована у спірній квартирі, як вбачається з довідки ЖБК Титан-2від 20.06.2011 р. (а.с. 13). Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України [PERSON] слід визнати такою, що прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем та не заявляла про відмову від спадщини. 14.09.2010 р. [PERSON] померла, про що ВРАЦС по м.Харкову Харківського МУЮ видано свідоцтво про смерть (а.с.10). Сьома державна нотаріальна контора м.Харкова листом від 25.11.2011 р. повідомила суду, що після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа. 11.03.2011 р. до нотконтори з заявою про прийняття спадщини звернулась [PERSON], мати померлої. Відомості щодо подачі інших заяв від спадкоємців у спадковій справі відсутні, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Положеннями ст. 1272 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який протягом встановленого законом шестимісячного строку не подав заяву про прийняття спадщини вважається таким, що не прийняв її. З огляду на вищенаведене відповідачку [PERSON] слід визнати такою, що спадщину не прийняла, а за позивачкою [PERSON] слід визнати право власності на спірну квартиру в цілому в порядку спадкування за законом. Таким чином суд приходить до висновку, що позов заявлено законно, обгрунтовано, а тому він підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved