Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Посилалася на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 липня 2003 року. Від спільного життя є одна малолітня дитина: [PERSON], 14 листопада 2005 року. Дитина проживає разом із нею. Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через психологічну несумісність, вони перестали розуміти один одного, що призвело до взаємного відчудження та втрати почуття любові, між ними часто виникали сварки. Пояснила, що збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить її інтересам. Шлюбні стосунки припинені з липня 2010 року. З того часу вони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Спору про розподіл майна немає. Також позивач звернулась до суду з вимогою про стягнення аліментів на утримання сина. Зазначила, що дитина є інвалідом з дитинства у звязку з чим потребує постійного догляду та додаткових витрат на лікування, харчування. Вона працює, однак її дохід незначний у звязку з чим матеріальне становище в неї важке. Відповідач - приватний підприємець, його дохід носить мінливий нерегулярний характер, добровільно надавати допомогу на утримання сина відповідача відмовляється. Просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно до досягнення нею повноліття. Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити. Відповідач також у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 11 липня 2003 року був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від шлюбу є одна малолітня дитина: син [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини (а.с.7). Сторони з липня 2010 року не підтримують шлюбних стосунків, в них окремий бюджет, спільне господарство ними не ведеться. Спірних питань про розподіл майна немає. А тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам сторін. Малолітній [PERSON], [INFO] проживає разом із позивачем. Вказану обставину відповідач не оспорював. [PERSON] записаний як батько в свідоцтві про народження дитини, запис про батьківство не оспорював. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, аліменти визначаються у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд також враховує ту обставину, що відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, обовязок по утриманню дитини є рівною мірою як для батька так і для матері і, відповідно до цієї норми, на позивачці також лежить обовязок по утриманню дитини. Як вбачається з пояснення відповідача, він приватний підприємець, його дохід носить мінливий нерегулярний характер. Відповідно до ст.21 Закону України "Про державний бюджет України на 2011 рік", прожитковий мінімум на дітей віком від до 6 років на місяць складає 816 гривень, на дітей віком від 6 до 8 років 977 гривень. На підставі вищевикладеного, враховуючи інтереси малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень щомісячно - підлягають задоволенню, оскільки саме такий розмір не ущемляє будь-чиїх прав та законних інтересів, а буде на користь дитини.

Outcome: approved