Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаною заявою, зазначив, що 17.08.2010 року померла його мати [PERSON]. В день її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,82га, що розташована на території Білозерської селищної ради Херсонської області, в контурі 125, ділянка №52, що підтверджується державним актом зареєстрованим 06.12.2001 року за №571 та на праві приватної спільної часткової власності Ѕ частина квартири [ADDRESS] загальною площею 42,4 м.кв. 15.04.2009 року його матір склала заповіт, яким все належне їй майно, з чого б воно не складалося і де б воно не було вона заповіла йому своєму синові - [PERSON] На час відкриття спадщини станом на 17.08.2010 рік він проживав разом з матірю за адресою: [ADDRESS], де проживає і по теперішній час. Протягом шести місяців він не заявляв про відмову від спадщини, на час відкриття спадщини постійно проживав разом зі спадкодавцем, а отже відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України як спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину. На даний час виникла необхідність отримати свідоцтво про право на спадщину, однак Білозерська державна нотаріальна контора відмовляється йому видати таке свідоцтво, пояснивши, що для отримання свідоцтва про право власності на спадщину йому необхідно встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Просив встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини 17.08.2010 року. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] вимоги, що відповідають вищевказаному, підтримав, просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не зявився, про причини неявки до суду не повідомляв, заяви чи клопотань не надавав. Заслухавши пояснення представника заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні правовідносини: Згідно копії свідоцтва про шлюб батьки заявника [PERSON] та [PERSON] 04.11.1953 року уклали шлюб. В період шлюбу у них згідно до свідоцтва про народження 29.10.1954 року народився син заявник по справі [PERSON]. 15.04.2009 року мати заявника [PERSON] склала заповіт, за яким все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося вона заповіла своєму синові [PERSON]. 17.08.2010 року [PERSON] померла, після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки та Ѕ частини квартири. Постійне проживання [PERSON] з [PERSON] підтверджується довідкою №3379 виданою 13.07.2011 року Білозерською селищною радою Херсонської області. Допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON] кожен окремо пояснили, що [PERSON] з 2009 року постійно проживав зі своєю матірю [PERSON] в [ADDRESS] по день її смерті, де проживає і до теперішнього часу. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї. У зв'язку з наведеним суд вважає, що заявник дійсно постійно проживав з [PERSON] по день її смерті 17.08.2010 р. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі у їх сукупності суд вважає, що в судовому засіданні надано достатньо доказів факту постійного проживання заявника із померлою на час відкриття спадщини.

Outcome: approved