overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-21 00:00:00

В липні 2011 року [PERSON], звернулася в суд з позовом до виконавчого комітету Свіршковецької сільської ради про визнання права власності на жиле приміщення та господарські споруди, вказуючи, що головою двору по вул. Молодіжній, 14, в с. Свіршківці Чемеровецького району Хмельницької області, був її дідусь [PERSON] , який помер 16.06.2009 року, а після його смерті позивач набула право на спадщину за заповітом. В даний час виникла необхідність у визнанні права власності на житловий будинок та господарські споруди, однак через те, що дані приміщення не були зареєстровані сільською радою і не визнано права власності на житловий будинок та господарські споруди (відсутній техпаспорт та свідоцтво про право власності), позивач не може оформити необхідні документи про право власності через бюро технічної інвентаризації, а тому була змушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача зявився, подану позовну заяву підтримав і просив її задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак від нього надійшла заява, згідно якої предявлений позов визнає і не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як у позивача відсутні будь-які перешкоди, які б не допускали визнання права власності на житлове приміщення та господарські споруди в порядку спадкування по вул. Молодіжній,14 в с. Свіршківці Чемеровецького району Хмельницької області. Судом обєктивно встановлено, що головою двору по вул. Молодіжній, 14, в с. Свіршківці Чемеровецького району Хмельницької області, був дідусь позивача [PERSON], який помер 16.06.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-БВ № 113704 від 18.06.2009 року. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є [PERSON], що підтверджується заповітом від 11.09.2001 року. Відповідно до ст.1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. В силу статті 1223 ч.2 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст.1268 ч.3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-21 00:00:00

Позивачі звернулися в суд з позовом до Хмельницької регіональної філії «Державне підприємство «Центр Державного земельного кадастру», [PERSON] районної державної адміністрації, управління держкомзему у [PERSON] районі про скасування державної реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки та зобовязання проведення розподілу земельних ділянок вказуючи, що вони проживали в одному селі і працювали в місцевому колгоспі, а з часом в реформованому сільськогосподарському підприємстві. Як вбачається з Указу Президента України та Законів України кожному із них виділено із земель місцевого сільськогосподарського формування земельну ділянку, на яку видалено сертифікат. В судове засідання представники позивачів зявилися, подану позовну заяву підтримали, а в частині про зобовязання [PERSON] РДА організувати і провести розподіл земельних ділянок між співвласниками земельних часток ( паїв) бувшого КСП ім.Калініна с.Вільхівці відмовляються. Предстаник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації в судове засідання зявилися, предявлений позов не визнає і заперечує проти його задоволення. Представник Хмельницької регіональної філії «Державне підприємство «Центр Державного земельного кадастру» та представник управління держкомзему у [PERSON] районі в судове засідання зявилися проти позову заперечили. Дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що в липні 2004 року було затверджено розпорядженням голови [PERSON] РДА за №361/2004 року, протокол останніх зборів власників земельних часток ( паїв) колишнього КСП ім.Калініна с.Вільхівці, яке постановою апеляційного суду Хмельницької області від 09.12.2005 року було скасовано. Не дивлячись на рішення суду, [PERSON] райвідділом Хмельницької регіональної філії державного підприємства «Центр ДЗК»проведено державну реєстрацію більшої частини державних актів, що були зареєстровані та видані на підставі розпорядження голови [PERSON] райдержадміністрації, яке скасоване судом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Рішенням Чемеровецького районного суду від 19.12.2009 року зобовязано районну адміністрацію організувати та провести повторні загальні збори пайовиків с.Вільхівці для розподілу земельних ділянок, однак цього не було зроблено. У відповідності до вимог ст. 1258 ЦК України «спадкодавці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків , встановлених ст.1259 цього Кодексу.»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-21 00:00:00

У червні 2011 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дитину, вказуючи на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають доньку [PERSON], [INFO], на утримання якої були стягнуті аліменти, але виплати в звязку з її повноліттям були припинені. В 2010 році [PERSON] поступила до Маріупольського державного гуманітарного університету на денне відділення платної форми навчання, на даний момент є студенткою першого курсу. Відповідач добровільно допомоги на навчання дитини не надає, позивачка з донькою знаходяться в скрутному матеріальному становищі та потребують матеріальної допомоги для забезпечення навчання. Прохала суд стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дня звернення до суду та до завершення навчання в університеті 30.06.2014 року. Позивач в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду лист, в якому позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду лист, в якому прохав справу розглянути за його відсутності. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку платника аліментів. Згідно з копією свідоцтва про народження відповідач [PERSON] є батьком повнолітньої [PERSON], [INFO]. Вивчивши матеріали, заслухавши сторони суд вважає можливим позов задовольнити стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-21 00:00:00

[PERSON] 12 липня 2011 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 18.06.2005 року у ВРАЦС Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №779. Причини розлучення обґрунтовуються тим, що спільне життя між сторонами не склалося, шлюбні відносини припинені з 2009 року, сумісне господарство не ведеться, неповнолітня дитина, за згодою сторін, залишається проживати з відповідачкою. У судове засідання сторони не зявилися, надали заяви з проханням справу розглянути без їх участі, позивач позов підтримує, відповідачка позов визнає. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено у ході судового засідання, сторони уклали шлюб 18.06.2005 року у ВРАЦС Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №779, про що свідчить повторне свідоцтво про шлюб серії «І-ЕЛ»№059610. За час шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO] Згідно даних [PERSON] при УМВС України в Чернігівській області, відповідачка зареєстрована проживаючою у Чернігівському районі, с. Березанка, вул. Радянська,32. Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки категорично не мають наміру. Примирення між сторонами неможливе. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-21 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-21 00:00:00

Позивач, [PERSON], звернулася із позовом до [PERSON] про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 29 липня 1994 року між сторонами укладено шлюбу. Після одруження вони стали проживати та вести спільне господарство у с. Рудники. Під час перебування у шлюбі позивач та відповідач разом виїздили на заробітки за межі України та за спільні кошти придбали автомобіль марки БМВ вартістю 3400 євро, що на даний час становить 38610 гривень. У вересні 2007 року за взаємною згодою з відповідачем [PERSON] поїхала на роботу за межі України, в Іспанію, з метою заробити грошей на спільні потреби. 17 грудня 2007 року позивач вислала на імя відповідача кошти у розмірі 1000 євро через КБ «Приватбанк». Сторони домовились накопичувати гроші, які позивач надсилатиме, на придбання необхідних речей. 7 травня 2007 року [PERSON] вислала [PERSON] 4050 євро, а 11 червня 2008 року 1000 євро. З початку червня 2008 року по червень 2009 року позивач вислала відповідачу 12 грошових переказів на суму 9600 євро, а всього за час перебування на заробітках [PERSON] вислала відповідачу 15650 євро. З урахуванням наявного автомобіля марки БМВ вартістю 3400 євро, та враховую, що станом на 11 липня 2011 року курс євро становить: 100 євро 1135.5999 гривень, вартість спільного майна становить 216332 гривні. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. У судовому засіданні відповідач не заперечив щодо задоволення позовних вимог, вказавши, що позивач висилала йому вказані гроші, а тому має право на половину даних коштів, як спільно набутих. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи приходить до наступного. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними та шлюбним договором. Відповідно до виписок із переказу коштів протягом 2007-2009 років позивачем надіслано на імя відповідача грошові кошти у сумі 15650 євро. Окрім того, у власності сторін автомобіль марки БМВ, вартістю 3400 євро, придбаний за спільні кошти. Загальна вартість спільного майна становить 19050 євро. Згідно довідки ВАТ «Державний ощадний банк України станом на 11 липня 2011 року курс євро становить: 100 євро 1135.5999 гривень. Отже загальна вартість спільного майна становить 216332 гривні. У звязку з цим вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що з відповідачем зареєструвала шлюб 19 квітня 1960 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Однією сімєю проживали до 1965 року. Підставою припинення шлюбних відносин позивачка вказує відсутність взаєморозуміння, відповідач зловживає спиртними напоями, на підставі чого виникали свари, сім*я розпалася і зберегти її неможливо, на примирення позивачка не згодна, прізвище просила залишити [PERSON]. В судове засідання позивачка не з"явилася, надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, на задоволенні позову наполягала, просила суд розглянути справу за її відсутності, не заперечувала проти прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з"явився,належним чином був повідомлений про дату та місце розгляду справи. Суд, зі згоди позивачки, ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 19 квітня 1960 року, шлюб зареєстрований Куйбишевським р- ЗАГС м.Сталіно, актовий запис № 752. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В даному випадку заходів для відновлення родинних відносин вжито не було, позивачка на примирення не згодна, зазначене свідчить про те, що родина розпалася остаточно. На підставі ст.ст.110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, пояснюючи, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 22.12.2007 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому позивачка просить стягнути з нього аліменти на їх утримання, у розмірі 1/3 частини заробітку та інших доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення ними віку повноліття. У судове засідання позивачка не з*явилася, подала заяву, у якій просить розглянути справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не з*явився, подав заяву, у якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки, як вбачається з копій свідоцтв про народження, відповідач записаний батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Доводи позивачки, що діти знаходяться на її утриманні, підтверджуються довідкою № 286 від 20.06.2011 року. Відповідач є працездатним, зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, бо має для цього матеріальну можливість. На підставі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення ним повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-21 00:00:00

У червні 2011 року [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з [PERSON] вона перебуває в цивільному шлюбі. Від сумісного проживання вони мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина в даний час проживає з нею та знаходиться на її утриманні. З квітня 2008 року вони припинили з [PERSON] подружні стосунки, проживають окремо, бюджет ведуть окремо. Вона працює, але її дохід не є достатнім для утримання дитини, тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом про стягнення аліментів з [PERSON] Враховуючи викладене, [PERSON] просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], з усіх видів його доходу в розмірі 1/3 частини до виповнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 вересня 2007 року народився [PERSON], батьками якого є позивачка у справі [PERSON] та відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження. Як пояснила позивач у судовому засіданні та не заперечував відповідач [PERSON], він, як батько, матеріально дитину не утримує, участі у вихованні сина не бере. Син [PERSON]ОГ., [INFO], дійсно проживає разом із матір»ю [PERSON] за адресою: с. Личанка, вул. Шевченка, 45, і знаходиться на її утриманні. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення, пояснивши, що дійсно коштів на утримання дитини не надає. За таких обставин суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В якому вказує, що 16 грудня 2008 року був зареєстрований шлюб між сторонами у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що свідчить актовий запис № 879. Від спільного шлюбу сина [PERSON] - [INFO]. Позивач вказує, що з початку подружнього життя стосунки в сімї були добрі, потім з вини відповідача між сторонами почали виникати сварки та непорозуміння з різних причин, викликалася міліція. Позивач вважає, що вказана поведінка виникла тому, що відповідач бажає продати належну позивачу на праві власності квартиру та на власний розсуд розпорядитися коштами. В серпні 2010 року відповідач забрала ключі від квартири, та перестала впускати в квартиру позивача, не допускає його в спілкуванні з сином, тому спільні сімейні відносини припинились, спільне господарство не ведеться. Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю, та просив задовольнити, оскільки дружина з ним не спілкується, забрала сина, вивезла всі речі з квартири, тому спільної згоди вони не дійшли. Відповідач в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 грудня 2010 року клопотання відповідача [PERSON] було задоволено, та надано строк подружжю для примирення до 03 червня 2011 року, але як вбачається з наданих пояснень позивача, примирення вони не досягли, а навпаки не спілкувались досить тривалий час, не досягли спільної згоди, щодо спілкування та виховання дитини. Суд вислухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони не підтримують подружніх стосунків та разом не проживають з серпня 2010 року, не ведуть спільного господарства, між сторонами постійно виникають сварки та непорозуміння, по даній причині шлюб існує формально. Спору майнового характеру у сторін немає. Сторони в зареєстрованому шлюбі вперше. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-21 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду,пов"язаного з потребою у обгрунтуванні доводів позивача,на що може бути витрачений значний час,суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Сторони можуть ознайомитися з повним текстом рішення після 27 липня 2011 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-21 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду,пов"язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін,на що може бути витрачений значний час,суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Сторони можуть ознайомитися з повним текстом рішення після 27 липня 2011 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Просить шлюб, зареєстрований з відповідачем 01.10.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 255, розірвати, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні характери та погляди на життя, що призводить до постійних суперечок та сварок. Крім того, позивач має іншого чоловіка, з яким бажає створити іншу сімю. Сторони разом не проживають з листопада 2008 року, спільний бюджет та господарство не ведуть, їх шлюб носить формальний характер. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просить його задовольнити. Відповідач позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення. Зазначив, що причиною розірвання шлюбу є те, що позивач знайшла іншого чоловіка. Позивач визнала цю обставину. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Враховуючи обставини справи, відсутність підстав для примирення у сторін, суд прийшов до висновку, що подальше сумісне проживання і збереження сім»ї стало не можливим. Підставою розірвання шлюбу суд визнає ту обставину, що позивач з 2008 року проживає з іншим чоловіком. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки в судовому засіданні відповідач позов визнав, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ч. 4 ст. 174 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved