Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором 15119,87грн. та понесені при подачі позову до суду судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідачу на підставі додаткового договору до договору банківського рахунку №2625201001930 від 17 березня 2008 року було надано грошові кошти (кредит) для здійснення операцій з використанням платіжних карток у розмірі 15000грн., зі сплатою процентної ставки визначеної тарифами банку з терміном погашення до кінця строку дії банківської платіжної картки, яка видана на підставі договору банківського рахунку №2625201001930 від 20 вересня 2007 року. Відповідач не проводив сплату заборгованості по кредиту та нарахованих відсотках згідно умов договору, строк сплати яких настав, в результаті чого утворилася заборгованість, яка станом на 04 серпня 2011р. становить 15119,87грн., з яких: 8226,75грн. сума простроченої заборгованості по кредиту, 2308,31грн. сума простроченої заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами, 3934,61грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 610,20грн. пеня за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитними коштами. У звязку з наведеним, просить суму боргу стягнути в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву в якій просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила. Тому згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу у її відсутності за наявних у справі достатніх доказів. Дослідивши матеріали справи та зясувавши її дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Положення ст.1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Виходячи з положень ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Судом встановлено, що 17 березня 2008р. між ВАТ «Кредобанк»правонаступником якого є ПАТ «Кредобанк»та [PERSON] було укладено додатковий договір до договору банківського рахунку №2625201001930 від 20.09.2007р. та надано відповідачу кредитний ліміт в сумі 15000грн. на весь строк дії платіжної картки, яка видана на підставі договору банківського рахунку, але не довше строку перебування останньої в трудових відносинах з ПП «ХРТ Текстиль», зі сплатою за користування кредитом процентної ставки, визначеної тарифами банку. Згідно умов договору, банк зобов'язувався надати позичальнику грошові кошти (кредит) для здійснення операцій з використанням платіжних карток у розмірі та на умовах обумовлених договором, а позичальник зобов`язувався повернути кредит і сплатити проценти. Позивач свої зобов'язання по кредитному договору виконав в повному обсязі, перерахувавши кошти в сумі і порядку передбаченому договором, що підтверджується випискою по рахунку за період від 20.12.2007р. по 14.03.2008р. З наданих суду документів вбачається, що відповідач умов договору не виконала, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків. Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 04 серпня 2011р. утворилася заборгованість за кредитним договором на загальну суму 15119,87грн., з яких: 8226,75грн. сума простроченої заборгованості по кредиту, 2308,31грн. сума простроченої заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами, 3934,61грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 610,20грн. пеня за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитними коштами. На підставі наведеного позивачем 14.06.2011р. на адресу відповідачу направлялась вимога щодо погашення зоборгованості за кредитним договором, яка залишились останнью без реагування. Враховуючи наведене, факт порушення позичальником умов кредитного договору є доведеним, а тому доводи позивача щодо стягнення суми боргу в розмірі 15119,87грн. з відповідача є підставними. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 188,20грн. судового збору. На підставі ст.ст.525, 526, 530, 536, 610-612, 625, 1046-1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved