Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-10 00:00:00

Позивач просить суд постановити рішення, згідно якому стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № DN81AR03110172 від 19.09.2007 року в розмірі 53687,70 грн., судовий збір в розмірі 536,88 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн., а всього 54344,58 грн. посилаючись на те, що 19.09.2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено вищевказаний кредитний договір, згідно з умовами якого відповідачці було надано кредит у розмірі 70018,00 грн. на термін дії до 18.09.2014 року. Відповідачка зобовязалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Відповідачка повинна надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором відповідачка сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. В порушення умов кредитного договору відповідачка свої зобов*язання виконала частково. У зв*язку з цим заборгованість відповідачки за кредитним договором станом на 13.04.2011 року становить 53687,70 грн. Відповідачка до судового засідання не з*явилася, про причини неявки суду не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать поштові повідомлення та оголошення в газеті «Слобідський край». Представник позивача в судове засідання не з»явився, надавши заяву, в якій повідомляється, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які позивач посилалася як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, суд дійшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19.09.2007 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір № DN81AR03110172, згідно якому останній. було надано кредит у розмірі 70018,00 грн. на термін дії до 18.09.2014 року. Відповідно договору погашення заборгованості [PERSON] повинна була надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором [PERSON] повинна сплачувати Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Заборгованість [PERSON] перед Банком станом на 13.04.2011 року складає 53687,70 грн.: -36184,12 грн. заборгованість за кредитом; -9835,83 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; -3578,26 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; - 4089,49 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; Статтею 526 Цивільного Кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 536 Цивільного Кодексу України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 Цивільного Кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.611 Цивільного Кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 612 Цивільного Кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України регламентує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved