overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-07 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 27 жовтня 2002 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції, актовий запис за №1614. Від шлюбу у них є двоє дітей донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що збереження сім'ї неможливе, оскільки їхня сім'я розпалася остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини між ними припинені близько трьох років назад, відповідач зловживає спиртними напоями. Основною причиною розриву відносин стало те, що вони різні за характером люди, що негативно вплинуло на їхні почуття, сімейні стосунки та виховання дітей. Просить шлюб укладений між ними розірвати. В судове засідання позивачка не зявилась, від неї до суду надійшла заява в якій просить суд справу розглядати в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в разі відсутності відповідача ухвалити заочне рішення. В судове засідання відповідач не зявився, хоча судом повідомлявся про час та місце розгляду справи, суд про причини неявки не повідомив. В наслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що в судове засідання не зявились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] 27 жовтня 2002 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції, актовий запис за №1614, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу /а.с.4/. Від шлюбу у сторін є діти, а саме донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтв про народження /а.с.7-8/. Суд вважає, збереження сім'ї неможливе, оскільки їхня сім'я розпалася остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Основною причиною розриву відносин стало те, що вони різні за характером люди, що негативно вплинуло на їхні почуття, сімейні стосунки та виховання дітей. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що збереження сім'ї між сторонами неможливе, суд вважає що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-07 00:00:00

27.10.2011 р. позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позові зазначила, що 29.05.2010 р. сторони уклали шлюб, від якого народилася дочка [PERSON], [INFO]. Сімейне життя позивачки з відповідачем не склалося з самого початку, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин вже близько року не проживають разом. Відразу після народження дитини відповідачка переїхала проживати до своїх батьків, де проживає на даний час. Відповідач ухиляється від своїх батьківських обовязків, не сплачує в добровільному порядку аліменти, тому позивачка просить стягувати аліменти на неповнолітню дочку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітню дитину. Відповідач [PERSON] при розгляді справи позовні вимоги визнав повністю. Вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Беручи до уваги визнання відповідачем повністю позову, і що це визнання не суперечить закону, не порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси, то відповідно до ст. 174 ЦПК України суд вважає, що позов є обгрунтовно доведеним і підлягає до задоволення. Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги такі обставини. Позивачка утримує одну неповнолітню дитину, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, відомостей про стабільний заробіток (доход) відповідача не має, а тому суд вважає що розмір аліментів має бути таким, який просить позивачка. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача у доход держави, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-07 00:00:00

31.10.2011 р. позивач звернувся до суду з цим позовом. В позові зазначив, що 29.05.2010 р. сторони уклали шлюб, від якого народилася дочка [PERSON], [INFO]. Сімейне життя позивача з відповідачкою не склалося з самого початку, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин вже близько року не проживають разом. Відразу після народження дитини відповідачка переїхала проживати до своїх батьків, де проживає на даний час, тому позивач просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить суд шлюб розірвати і не надавати строк для примирення. Відповідачка [PERSON] при розгляді справи позовні вимоги визнала повністю, з позовом згідна. Вислухавши пояснення позивача, відповідачки, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Згідно з п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як убачається із встановлених судом належними доказами обставин справи, що сторони уклали між собою шлюб 29.05.2010 р., сторони як одна сім'я спільно не проживають, не підтримують жодних стосунків, відповідачка не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд констатує, що шлюб між сторонами фактично розпався, а тому є законні підстави для задоволення позову [PERSON]. Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-07 00:00:00

[PERSON] звернувся 31.10.2011 року до суду з позовом про визнання за ним права власності на спадковий житловий будинок. В заяві зазначив, що 24.08.2002 р. померла мати позивача [PERSON], а потім 12.06.2010 року помер батько [PERSON]. Позивач успадкував житловий будинок в смт. Міжгірї по вул.. Прохідна, № 22, який залишився після смерті батьків. Позивач подала заяву в Міжгірську держнотконтору про прийняття спадщини. За відсутності у позивача правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок Міжгірська держнотконтора не може видати свідоцтво про право на спадщину на це майно і тому позивач просить визнати за ним право власності на жилий будинок № 22 по вул.. Прохідна в смт. Міжгірї, Закарпатської області. Позивач [PERSON] на розгляд справи не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить такий задовольнити. Відповідач на розгляд справи не зявився, подав суду письмову заяву про те, що не заперечує щодо визнання права власності на житловий будинок. Перевіривши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вимога позивачки грунтується і відповідає вимогам ст.ст. 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, підтверджується належними доказами в справі, то суд вважає, що є підстава, передбачена ст. 174 ЦПК України для задовольнення позову. Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-07 00:00:00

[PERSON] звернувся 24.10.2011 року до суду з позовом про визнання права власності на рухому річ. В заяві зазначив, що з 1980 р. по 1991 р. позивач працював на сезонних лісо заробітках в Новогородській області с. Люботино Російської Федерації. В 1990 році у рахунок заробітної плати позивачу було надано відповідні вузли, агрегати та запчастини до трактора Т-25 А і видано довідку рахунок для перевезення зазначених вузлів та агрегатів. Відповідні вузли, агрегати та запчастини до трактора марки Т-25 А позивач перевіз у контейнері залізної дороги, по місцю його постійного проживання [INFO]. Яких не будь документів на даний трактор крім довідки-рахунку йому ненадавалось та не укладалось договору купівлі-продажу. Даний трактор після доставки по місцю проживання було власноручно відновлено та зібрано придатним для експлуатації. На підставі довідки-рахунку позивачу було видано тимчасове свідоцтво про реєстрацію, строк дії якого стік на сьогоднішній період. На даний період позивач являється фактичним власником вищезазначеного трактора та довідкою Колочавської сільської ради. Жодних претензій, вимог або позовних заяв від будь-яких інших осіб, щодо питання власності відносно даного трактора не заявлялось. У 2008 році позивач звернувся в інспекцію державного технічного нагляду по Міжгірському району про встановлення на облік даного трактора та видачу йому свідоцтва про реєстрацію трактора марки Т-25, однак йому було відмовлено з мотивів відсутності у позивача договору купівлі-продажу на зазначений трактор. Тому позивач просить визнати право власності на рухому річ, а саме трактор марки Т-25 А. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю. Перевіривши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що вимога позивача грунтується і відповідає вимогам ст.ст. 316-319, 325, 328, 331, 336 Цивільного кодексу України, підтверджується належними доказами в справі, то суд вважає, що є підстава, передбачена ст. 174 ЦПК України для задовольнення позову. Судових витрат по справі не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-07 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанкзвернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № CNXRFO05780832 від 05.12.2007 року в сумі 27729,13 грн. та з [PERSON] і [PERSON] 200 грн. солідарно. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, заперечень проти позову не надали. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки представник позивача проти цього не заперечував. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 05 грудня 2007 року [PERSON] та ПАТ КБ ПриватБанкуклали кредитний договір № CNXRFO05780832, згідно якого банк надав йому кредит в сумі 6386,60 грн., а той в свою чергу зобовязаний сплачувати кредитні кошти у визначений строк та інші платежі, передбачені договором. Банк свої зобовязання за договором № CNXRFO05780832 від 05.12.2007 року виконав і надав кредитні кошти позичальнику в повному обсязі. Згідно договору поруки № 01 від 27.05.2011 року між ПАТ КБ ПриватБанкта [PERSON], укладеному в забезпечення виконання [PERSON] зазначеного договору, [PERSON] несе солідарну відповідальність з боржником в межах суми 200 грн. В порушення умов кредитного договору [PERSON] погашення основної суми кредиту та відсотків за його користування своєчасно не здійснював. За таких обставин, загальна сума боргу, відповідно до розрахунку банку, на час звернення до суду складає 27929,13 грн., а саме: 5481,73 грн. заборгованість за кредитом; 7,33 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 20633,92 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1306,15 грн. штраф (процентна складова). Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.ст. 610, 554 ЦК України боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники, проте, обсяг відповідальності поручителя встановлюється договором поруки. Наведене дає підстави вважати вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанкправомірними, а відповідачів таким, що за невиконання умов договору № CNXRFO05780832 від 05.12.2007 року повинні відповідати за цивільними зобовязаннями в розмірах встановлених цим договором та договором поруки № 01 від 27.05.2011 року, сплативши на користь банка відповідну суму боргу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-07 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанкзвернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № CNXRFD04020326 від 15.09.2008 року в сумі 42744,88 грн. та з [PERSON] і [PERSON] 200 грн. солідарно. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, заперечень проти позову не надали. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки представник позивача проти цього не заперечував. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 15 вересня 2008 року [PERSON] та ПАТ КБ ПриватБанкуклали кредитний договір № CNXRFD04020326, згідно якого банк надав йому кредит в сумі 4173,00 грн., а той в свою чергу зобовязаний сплачувати кредитні кошти у визначений строк та інші платежі, передбачені договором. Банк свої зобовязання за договором № CNXRFD04020326 від 15.09.2008 року виконав і надав кредитні кошти позичальнику в повному обсязі. Згідно договору поруки № 01 від 27.05.2011 року між ПАТ КБ ПриватБанкта [PERSON], укладеному в забезпечення виконання [PERSON] зазначеного договору, [PERSON] несе солідарну відповідальність з боржником в межах суми 200 грн. В порушення умов кредитного договору [PERSON] погашення основної суми кредиту та відсотків за його користування своєчасно не здійснював. За таких обставин, загальна сума боргу, відповідно до розрахунку банку, на час звернення до суду складає 42944,88 грн., а саме: 3650,44 грн. заборгованість за кредитом; 1,58 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 36771,68 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 2021,18 грн. штраф (процентна складова). Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.ст. 610, 554 ЦК України боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники, проте, обсяг відповідальності поручителя встановлюється договором поруки. Наведене дає підстави вважати вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанкправомірними, а відповідачів таким, що за невиконання умов договору № CNXRFD04020326 від 15.09.2008 року повинні відповідати за цивільними зобовязаннями в розмірах встановлених цим договором та договором поруки № 01 від 27.05.2011 року, сплативши на користь банка відповідну суму боргу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-07 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанкзвернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № CNXRRC05940066 від 08.09.2007 року в сумі 35352,99 грн. та з [PERSON] і [PERSON] 200 грн. солідарно. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, заперечень проти позову не надали. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки представник позивача проти цього не заперечував. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 08 вересня 2007 року [PERSON] та ПАТ КБ ПриватБанкуклали кредитний договір № CNXRRC05940066, згідно якого банк надав йому кредит в сумі 5060,00 грн., а той в свою чергу зобовязаний сплачувати кредитні кошти у визначений строк та інші платежі, передбачені договором. Банк свої зобовязання за договором № CNXRRC05940066 від 08.09.2007 року виконав і надав кредитні кошти позичальнику в повному обсязі. Згідно договору поруки № 01 від 27.05.2011 року між ПАТ КБ ПриватБанкта [PERSON], укладеному в забезпечення виконання [PERSON] зазначеного договору, [PERSON] несе солідарну відповідальність з боржником в межах суми 200 грн. В порушення умов кредитного договору [PERSON] погашення основної суми кредиту та відсотків за його користування своєчасно не здійснював. За таких обставин, загальна сума боргу, відповідно до розрахунку банку, на час звернення до суду складає 35552,99 грн., а саме: 5060,00 грн. заборгованість за кредитом; 28323,80 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1669,19 грн. штраф (процентна складова). Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.ст. 610, 554 ЦК України боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники, проте, обсяг відповідальності поручителя встановлюється договором поруки. Наведене дає підстави вважати вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанкправомірними, а відповідачів таким, що за невиконання умов договору № CNXRRC05940066 від 08.09.2007 року повинні відповідати за цивільними зобовязаннями в розмірах встановлених цим договором та договором поруки № 01 від 27.05.2011 року, сплативши на користь банка відповідну суму боргу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-07 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанкзвернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № CNXRRX04400396 від 13.09.2008 року в сумі 31278,79 грн. та з [PERSON] і [PERSON] 200 грн. солідарно. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, заперечень проти позову не надали. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки представник позивача проти цього не заперечував. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 13 вересня 2008 року [PERSON] та ПАТ КБ ПриватБанкуклали кредитний договір № CNXRRX04400396, згідно якого банк надав йому кредит в сумі 2195,01 грн., а той в свою чергу зобовязаний сплачувати кредитні кошти у визначений строк та інші платежі, передбачені договором. Банк свої зобовязання за договором № CNXRRX04400396 від 13.09.2008 року виконав і надав кредитні кошти позичальнику в повному обсязі. Згідно договору поруки № 02 від 01.06.2011 року між ПАТ КБ ПриватБанкта [PERSON], укладеному в забезпечення виконання [PERSON] зазначеного договору, [PERSON] несе солідарну відповідальність з боржником в межах суми 200 грн. В порушення умов кредитного договору [PERSON] погашення основної суми кредиту та відсотків за його користування своєчасно не здійснював. За таких обставин, загальна сума боргу, відповідно до розрахунку банку, на час звернення до суду складає 31478,79 грн., а саме: 2072,00 грн. заборгованість за кредитом; 129,00 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 537,80 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 26764,81 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1475,18 грн. штраф (процентна складова). Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.ст. 610, 554 ЦК України боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники, проте, обсяг відповідальності поручителя встановлюється договором поруки. Наведене дає підстави вважати вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанкправомірними, а відповідачів таким, що за невиконання умов договору № CNXRRX04400396 від 13.09.2008 року повинні відповідати за цивільними зобовязаннями в розмірах встановлених цим договором та договором поруки № 02 від 01.06.2011 року, сплативши на користь банка відповідну суму боргу. На підставі викладеного,

Outcome: approved