Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-20 00:00:00

В травні 2011 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватВанк» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 16 238 грн. 76 коп. та судових витрат по справі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між Банком та відповідачем 21.08.2007 року був /кладений кредитний договір № [\, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 1 884 грн. 00 коп. на строк до 21.08.2008 року (включно), а останній зобов'язався вчасно повернути суму кредиту шляхом внесення щомісячних платежів, які складаються з заборгованості за кредитом, процентів за користування кредитними коштами в розмірі 12 % річних, комісії в розмірі 46 грн. 16 коп. щомісячно, а також інших витрат згідно умов договору. Взяті на себе зобов'язання, відповідно до умов кредитного договору, Банк виконав у повному обсязі. Проте, відповідач [PERSON], незважаючи на це, порушив його, оскільки, своєчасно не погашав кредит та не сплачував відсотки за користування ним, комісію, внаслідок чого станом на .10,03.2011 року утворилася заборгованість по кредитному договору в сумі 16 238 грн. 76 коп., яка складається з : ●заборгованості за кредитом у розмірі 1 425 грн. 64 коп.; ●заборгованості за процентами в розмірі 7 151 грн. 03 коп.; ●заборгованості по комісії в розмірі 415 грн. 44 коп.; ●пені в розмірі 5 997 грн. 19 коп.; ●штрафів у розмірі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), 749 грн. 46 коп. (процентна складова). В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідач у судове не з'явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача в заяві на адресу не заперечував проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема, судом встановлено, що між Банком та відповідачем 21.08,2007 року був укладений кредитний договір № МКХРЯХ11340110, в якому сторони узгодили всі його умови. Договір складається з письмової заяви позивальника з відмітками банку, а також Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) (далі - Умов). Відповідно до договору Банк зобов'язався надати та в подальшому надав позичальнику строковий кредит у розмірі 1 884 грн. 00 коп. на строк до 21.08.2008 року (включно). Зі своєї сторони позичальник зобов'язалася щомісячно (в період з 10 по 15 число кожного місяця) частинами повертати отриманий кредит, сплачувати проценти за користування ним в розмірі 1,0 % на місяць від суми залишку заборгованості по кредиту, а також сплачувати щомісячно винагороду за надання фінансового інструменту (комісію) в розмірі 46 грн. 16 коп., а всього вносити 213 грн. 70 коп. Згідно договору наслідками порушення його умов щодо своєчасного виконання зобов'язань позичальником є сплата ним Банку підвищених процентів на прострочену суму кредиту в розмірі 15,17 % на місяць, а також пені в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. 00 коп. за кожен день прострочення платежу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Крім цього, положення ст.ст. 546, 548-551, 553-554 ЦК України вказують на те, що г:щ зобов'язання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобовязання забезпечується, зокрема неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в Законі або договорі. З матеріалів справи слідує, що позичальник повинен був повністю погасити заборгованість по кредиту протягом періоду з 21.08.2007 року по 21.08.2008 року (включно), проте свої зобов'язання не виконав. Згідно п. 3.2.9 Умов, які є складовою частиною кредитного договору, споживач повинен повернути кредит та виконати всі обов'язки за договором до зазначеної в заяві про видачу дати. При порушенні позичальником визначеного в заяві строку погашення заборгованості в заборгованість в частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченої суми кредиту здійснюється нарахування відсотків відповідно до цих Умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Крім того, на прострочену суму нараховується пеня, що передбачена п. 5.1 Умов у розмірі 0,15 % від суми непогашеної заборгованості, але не менше 01 грн. 00 коп. за кожен день прострочення платежу. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість, що утворив станом на 10.03.2011 року, а саме: ●заборгованість за кредитом у розмірі 1 425 грн. 64 коп.; ●заборгованість за процентами в розмірі 7 151 грн. 03 коп.; ●заборгованість по комісії в розмірі 415 грн. 44 коп. Проте, не підлягають задоволенню вимоги банку про стягнення з відповідача штрафів, оскільки зазначене не передбачено умовами, укладеного між ними кредитного договору. Що стосується вимог про стягнення суми пені, то суд виходить з того, що Ч.З ст. 551 ЦК Сів дозволяє зменшити розмір неустойки за рішенням суду, за наявності кількох умов: а) якщо /зі неустойки значно перевищує розмір заподіяних невиконанням зобов'язання збитків; б) за наявності інших обставин, що мають істотне значення. При цьому, діючим законодавством не наводиться чіткий перелік таких обставин. За такого, враховуючи, що пеня є засобом цивільно - правової відповідальності та має бути співмірною з розміром основного боргу, суд вважає за можливе зменшити розмір пені, оскільки нарахований позивачем, значно перевищує розмір заборгованості за кредитом, до 1 000 грн. 00 коп. В силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задавав частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з урахуванням ступеня їх задоволення (62 %) в сумі 175 грн. 08 коп.

Outcome: partial