Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-11 00:00:00

У грудні 2011 року ПАТ КБ «Приват Банк» звернулось до суду із даним позовом, в якому просить суд стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 18359, 87 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 12 березня 2008 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким банк надав останньому грошові кошти в сумі 7 000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 31.10.2011 року відповідачем прострочено виконання зобовязань, щодо повернення кредиту та нарахованих процентів, заборгованість останньої складає 18 359,87 грн. Враховуючи ту обставину, що відповідач порушив виконання грошових зобовязань банк має право вимагати дострокового повернення всієї наданої суми та сплати плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит у сторону зменшення. Представник ПАТ КБ «Приват банк» в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити, пояснення надав аналогічні тексту фабули позовної заяви. Відповідач в судове засідання не зявилася, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ст. 77 ЦПК України у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони або інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Суд розглядає дану справу на підставі наявних в ній даний з постановления заочного рішення. Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини справи, та надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 березня 2008 року між банком та [PERSON] було укладено договір, за яким банк надав останньому грошові кошти в сумі 7000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п. 1.1 Статуту ПАТ Комерційний банк «Приват Банк» (нова редакція) ПАТ КБ «Приват Банк» є правонаступником всіх прав та обовязків ЗАТ Комерційний банк «Приват Банк», що існував у формі закритого акціонерного товариства тип якого у відповідності до Установчих зборів акціонерів ЗАТ Комерційний банк «Приват Банк» було змінено на публічне акціонерне товариство та який було перейменовано на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк». Відповідач порушив взяті на себе зобовязання щодо погашення основної суми боргу та сплати процентів за користування кредитними коштами. Так з розрахунку вбачається, що всього заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 12 березня 2008 року складає 18359, 87 грн. Правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Оцінюючи в сукупності всі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними і такими, що підлягають задоволенню, оскільки судом було достовірно встановлено, що відповідач порушив умови взятого на себе зобовязання щодо своєчасного погашення суми кредиту та відсотків за його користування. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З цих підстав вимоги позивача про стягнення судового збору, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду даної справи в суді також підлягають повному задоволенню та стягненню із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved