Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

30.01.2012 року позивач звернулася з вказаним позовом до відповідача та просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], по 800 гривен щомісяця до досягнення донькою повноліття, тобто до 08.09.2029 року, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути з відповідача на її користь ні її утримання по 500 гривен щомісяця до досягнення донькою 3-х років, тобто до 08.09.2014 року. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 23.03.2011 року та мають доньку [PERSON],[INFO]. Відповідач записаний батьком дитини, але коштів на її утримання не надає, а також не допомагає позивачу, з сімєю не проживає, тому вона вимушена звернутися з позовом до суду. Відповідач працює за наймом, має заробіток більше 3000 гривен щомісяця та інші доходи, отже має змогу допомагати дитині та дружині матеріально. Позивач [PERSON] підтримала позов у повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, не заперечує надавати допомогу неповнолітній доньці у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Допомагати дружині матеріально та утримувати її у нього немає можливості через відсутність постійної роботи та засобів для особистого існування. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вивчивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає,що позов підлягає задоволенню частково. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК - суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як встановлено у суді, сторони перебувають у шлюбі з 23.03.2011 року, актовий запис №11, місце реєстрації Відділ РАЦС Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області. Мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.3). Відповідач записаний батьком дитини. Донька проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. 08.01.2012 року відповідач покинув сімю, матеріальної допомоги на утримання дитини та дружини не надає. Дитина потребує матеріальної допомоги від своїх батьків, у тому числі і від відповідача. Він є здоровим, працездатним чоловіком, отримує заробітну плату,працюючи по найму, має інші доходи, отже може утримувати дитину матеріально і проти цього не заперечує. Сума, заявлена у позові дещо завищена, оскільки позивач не надала суду доказів про отримання відповідачем заробітної плати у сумі більше 1600 гривен щомісяця. Стягнення по аліментам не може перевищувати Ѕ частини заробітку (доходів) відповідача. Домовленості про утримання дитини сторонами не досягнуто, тому кошти повинні стягуватися в примусовому порядку у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Підстав для звернення рішення до негайного виконання суд не вбачає. Згідно ч.4 ст.84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що позивач отримує допомогу від держави у розмірі 830 гривен на дитину, за рахунок цих коштів та допомоги від батьків вона живе. Відповідач, на думку суду може надавати допомогу дружині, але у меншому, ніж заявлено, розмірі. Суд стягує на утримання дружини з відповідача по 200 гривен щомісячно до досягнення дитиною трьох років. На користь держави з відповідача суд стягує 214,60 гривен судового збору.

Outcome: partial