Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів посилаючись на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 04 лютого 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 132. Від шлюбнородинних відносин 27.06.2006 року народився син [PERSON], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Позивачка зазначає, що сім'я з відповідачем не склалась через відсутність взаємопорозуміння з різних питань, що виникали у житті, що призвело до того, що між подружжям втрачено почуття поваги та любові одне до одного. З грудня 2010 року подружжя не підтримують шлюбно-сімейні відносини, мешкають окремо, спільне господарство не ведеться, спільного бюджету не має. Також позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини посилаючись на те, що [PERSON] матеріальної допомоги на дитину, яка мешкає та знаходиться на утриманні у позивача, не надає, угоди про добровільну споату аліментів між подружжям не було досягнуто у звязку із чим позивач просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі. Спору про поділ майна, що є спільною власністю, немає. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні свій позов підтримала та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позовних вимог не заперечував, але вважає суму аліментів завищеною, посилаючись на те, що офіційного та стабільного заробітку на теперішній час не має. Перевіривши матеріали справи, вислухавши доводи учасників процесу, суд вважає, що позовна заява [PERSON] підлягає частковому задоволенню, при цьому суд виходить з наступного, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 04 лютого 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 132. Від шлюбнородинних відносин 27.06.2006 року народився син [PERSON], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Із-за відсутності непорозуміння, різних характерів, небажання відповідача надавати матеріальної допомоги на утримання дитини, що призвело до розпаду сім'ї, спільне господарство не ведеться, спільного бюджету не має, шлюбно-сімейні відносини не підтримуються з грудня 2010 року. Спору про поділ майна, що є спільною власністю, немає. Суд вважає, що сімя існує формально і відновленню не підлягає. Суд вважає, що сімя розпалась по вині відповідача, так як він легковажно поставився до питання збереження шлюбу. Також суд вважає можливим, враховуючи сукупність доказів та те, що відповідач [PERSON] ніде офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі ј частина з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Рішення в частині стягнення аліментів піддати негайному виконанню в межах платежу за 1-н місяць. Стягнення аліментів проводити починаючи від дня подачі позову до суду, а саме з 15.08.2011 року. Також, суд вважає, можливим стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн. та держмито у розмірі 51 грн.. Дитина після розірвання шлюбу залишається мешкати разом з позивачкою. На підставі висловленого і

Outcome: partial