Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-09 00:00:00

В серпні 2011 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до ДП Дзержинськвугілляшахта ім. Ф.Е. Дзержинського, третя особа Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в м. Дзержинську про відміну та визнання незаконним відмову в складанні акту, визнання нещасного випадку на виробництві та спонукання до складання акту за формою Н-1. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що він знаходиться у трудових відносинах з відповідачем. 08.02.2008 року позивач працював у ІІ зміну на дільниці № 3, отримавши наряд на виконання робіт під землею разом із [PERSON]. йшов по території шахти до ствола № 4 для спуска в шахту. В районі ствола, спіткнувся і його нога потрапила в стрілочний перевід , в результаті чого не зміг самостійно підвестись. За допомоги напарника дійшов до медпункту шахти де йому і було надано медичну допомогу. Нещасний випадок було зареєстровано, як побутову травму. 05.04.2008 року позивач звернувся до відповідача із заявою щодо створення комісії по охороні праці шахти для складання акта по формі Н-1 у звязку із травмою. На засідання комісії позивачу було відмовлено у складанні акту, у звязку з відсутністю документів, які б підтверджували, що травма отримана на виробництві. Позивач вважаючи дії комісії неправомірними, звернувся до суду із заявою про встановлення факту нещасного випадку на виробництві та складання акту за формою Н-1. Рішенням суду від 24.12.2010 року в задоволенні позову йому було відмовлено. У звязку з цим, позивач 16.06.2011 року звернувся до територіального управління держміськпромнагляду по Донецькій області із заявою надати предписання комісії з розслідування нещасних випадків на виробництві , щодо повторного розслідування нещасного випадку, але йому було відмовлено. Позивач вважає відмову комісії з розслідування нещасного випадку на виробництві, її аргументи у складанні акту про нещасний випадок за формою Н-1, з посиланням на відсутність документів, що підтверджують наявність нещасного випадку на виробництві непереконливою, та такою, що суперечить доказам за сукупністю. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача позовні вимоги не визнав. Представник третьої особи позовні вимоги не визнав, надав заперечення по справі, в яких зазначив, що [PERSON] 25.03.2008 року звернувся до ВП шахта ім.. [PERSON] із заявою про розслідування нещасного випадку та складання акту за формою Н-1, але йому було відмовлено, у звязку з відсутністю на підприємстві документів, які б підтверджували отримання травми на виробництві. В індивідуальній карті амбулаторного хворого [PERSON]А вказано, що отримана травма є побутовою. Не погодившись з даним рішенням [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою Про встановлення факту нещасного випадку на виробництві та складання акту по формі Н-1. Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 14.09.2009 року позовні вимоги було задоволено та зобовязано ВП шахта Ф.Е. Дзержинського ДП Дзержинськвугілляскласти акт про нещасний випадок, що стався з [PERSON], як пов'язаний з виробництвом по формі Н-1. Не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції, відділенням Фонду у м. Дзержинську було подано апеляційну скаргу. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 21.01.2010 року апеляційна скарга була відхилена та рішення Дзержинського міського суду Донецької області залишено без змін. На виконання ухвали Апеляційного суду ВП шахта ім.. Ф.Е. Дзержинського ДП Дзержинськвугіллясклала акт за формою Н-5 від 10.03.2010 року розслідування нещасного випадку, що стався 08.02.2008 року в 14год.00хв. на ВП шахта ім.. [PERSON] акт № 13 за формою Н-1 про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом від 10.03.2010 року. Не погодившись з ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 25.01.2010 року, відділення Фонду у м. Дзержинську подало касаційну скаргу до Верховного суду України. Ухвалою ВСУ від 19.05.2010 року касаційна скарга була задоволена частково, рішення Дзержинського міського суду від 14.09.2009 року та ухвала Апеляційного суду Донецької області скасовані і справа передана на новий розгляд до суду першої інстанції. Рішенням Дзержинського міського суду Донецької області від 24.12.2010 року [PERSON] в позові було відмовлено. Не погодившись з даним рішенням позивач подав апеляційну скаргу на вищезазначене рішення. Ухвалою Апеляційного суду від 07.06.2011 року апеляційна скарга [PERSON] була відхилена, а рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 24.12.2010 року залишено без змін. Таким чином, позовні вимоги позивача Про встановлення нещасного випадку на виробництві та складанні акту за формою Н-1розглядалися судами різних інстанцій неодноразово і йому було відмовлено. Заслухав пояснення позивача, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або сопорюваних прав чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.\~ \~\~В судовому засіданні встановлено, що 08.02.2008 року позивач працював у ІІ зміну на дільниці № 3, отримав наряд на виконання робіт під землею. В районі ствола, спіткнувся і його нога потрапила в стрілочний перевід. З допомогою напарника дійшов до медпункту шахти де йому і було надано медичну допомогу. Нещасний випадок було зареєстровано, як побутову травму. Відповідно до вимог ст.. 14 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть. На підставі ст.. 22 Закону України Про охорону праціроботодавець повинен організувати розслідування нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими обєднаннями профспілок. Відповідно до п.8 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві затвердженого Постановою КМУ від 25.08.2004 року № 1112 Про кожний нещасний випадок потерпілий або працівник, який його виявив, чи інша особа - свідок нещасного випадку повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу уповноважену особу підприємства і вжити заходів до подання необхідної допомоги потерпілому. Згідно з п. 10 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництвіроботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок, зобов'язаний негайно повідомити про нещасний випадок робочий орган виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням підприємства, утворити наказом комісію з розслідування нещасного випадку у складі не менше ніж три особи та організувати розслідування. Відповідно до п. 13 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництвіобстеження місця нещасного випадку, одержання пояснень потерпілого, свідків та причетних до нещасного випадку осіб, зясування обставин і причин нещасного випадку, визначення чи пов'язаний це випадок з виробництвом, установлення осіб які допустили порушення законодавства про охорону праці та складання акту розслідування нещасного випадку встановлюється лише у разі ліквідації підприємства-роботодавця. Відповідно до п. 38 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництвіпосадова особа органу Держнаглядохоронпраці має право у разі відмови роботодавця скласти або затвердити акт форми Н-5, акт форми Н-1 (або форми НПВ) чи незгоди потерпілого або особи, яка представляє його інтереси, із змістом акта форми Н-5, акта форми Н-1 (або форми НПВ), надходження скарги або незгоди з висновками розслідування про обставини та причини нещасного випадку чи приховання нещасного випадку видавати обов'язкові для виконання роботодавцем або робочим органом виконавчої дирекції Фонду - у разі нещасного випадку з особою, яка забезпечує себе роботою самостійно, приписи за формою Н-9 згідно з додатком 8 щодо необхідності проведення розслідування (повторного розслідування) нещасного випадку, затвердження чи перегляду затвердженого акта форми Н-5, акта форми Н-1 (або форми НПВ), визнання чи невизнання нещасного випадку пов'язаним з виробництвом і складення акта форми Н-1. Рішення посадової особи органу Держнаглядохоронпраці може бути оскаржено у судовому порядку. Позивач в своєму позові не уточнив чи не зводяться його вимоги до оскарження рішення комісії з розслідування нещасного випадку. Разом з тим, зясування зазначених обставин має значення для вірного вирішення спору. Оскільки вирішення іншої вимоги - про зобовязання скласти акт про нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом є похідною від вирішення вимоги про встановлення факту нещасного випадку на виробництві. Виходячи з наведеного, суд вважає за доцільне в задоволенні позову [PERSON] відмовити, оскільки зясування обставин і причин нещасного випадку, визначення, чи повязаний нещасний випадок з виробництвом, та складання відповідних актів є спеціальною компетенцією комісії з розслідування нещасного випадку, а не суду.

Outcome: dismissed