Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, який мотивувала тим, що з 25 листопада 2006 року вона з відповідачем перебуває у шлюбі. Під час перебування у шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO]. З січня місяця 2011 року сторони почали проживати окремо один від одного, позивачка у матері в с.Яснопільщина Липоводолинського району, а відповідач в с.Анастасівка Роменського району Сумської області, де створив фактично нову сімю, перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, яка є матірю неповнолітнього сина, народженого від іншого чоловіка. Зазначає, що відповідач має постійне місце роботи, проте його доходи носять нестабільний, змінний характер через те, що він зайнятий на сезонних сільгоспроботах і працює на посаді тракториста-машиніста. Також повідомляє, що вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення останньою трирічного віку, новонароджена дитина має незадовільний стан здоровя з вродженою вадою серця та потребує періодичного обстеження та лікування, а інші джерела доходів у неї відсутні. Оскільки відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання матері та дитини не надає, проте має таку можливість та, як вважає позивачка, зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісяця до досягнення нею повноліття та 500 грн. щомісячно на утримання позивачки, як матері малолітньої дитини, до досягнення дочкою трьох років. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити позов з вищевикладених підстав, додавши, що її щомісячні доходи до подачі цього позову складалися зі 130 грн. матеріальної допомоги на дитину до досягнення нею трирічного віку, а у липні 2011 року від управління праці та соціального захисту населення Роменського райдержадміністрації вона вперше отримала 960 грн. матеріальної допомоги як на малозабезпечену сімю. Також пояснила, що зараз вона перебуває на обліку у лікаря-гінеколога по місцю своєї реєстрації. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зазначивши, що погоджується щомісячно платити 300 грн. аліментів на утримання малолітньої дитини, а сплачувати аліменти на утримання його дружини до досягнення дитиною трьох років він відмовляється, так як матеріальну допомогу на малозабезпечену сімю їй сплачує держава. Також зазначив, що він зараз має заборгованість із заробітної плати по своєму місцю роботи за останні три місяці, а за квітень місяць 2011 року він отримав лише 20 % від нарахованої заробітної плати; його праця носить сезонний характер: посівні (весна кожного року) та збиральні (липень-вересень) місяці він отримує стабільні та достатньої високі заробітки, взимку перебуває на обліку в районному центрі зайнятості, або його переводять на роботу сторожа на цей період). Також зазначив, що у шлюбі перебуває вперше, інших утриманців, включаючи неповнолітніх дітей та батьків, він не має, має нормальний стан здоровя. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі 25 листопада 2006 року зареєстровали шлюб (а.с.4). У шлюбі від відповідача позивачка народила малолітню дочку: [PERSON], [INFO], яка спільного проживає зі своєю матірю в с.Яснопільщина Липоводолинського району Сумської області без реєстрації (а.с.5,8). Відповідач є зареєстрованим в [INFO], однак зі своєю сімєю [PERSON] та дитиною [PERSON] по цій адресі не проживає, перебуває у фактичних шлюбних відносинах з гр.[PERSON] та мешкає за іншою адресою в с.Анастасівка з цією жінкою та її малолітнім сином, [INFO], ведучи спільне господарство; позивачка також зареєстрована за цією адресою в с.Анастасівка (а.с.3,7,10,64). За станом здоровя [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку в Перекопівській АЗПСМ та у лікаря-кардіолога з діагнозом вроджена вада серця, відкрите овальне вікно СК ост. (а.с.59). Ці факти визнані сторонами як обєктивно існуючи в дійсності, а також відповідачем визнано, що він, як працездатна фізична особа, має нормальний стан здоровя без наявності у нього тяжких хронічних захворювань, інших непрацездатних утриманців (в тому числі батьків) та малолітніх дітей, окрім дитини, народженої позивачкою від нього, у нього немає; дочка [PERSON] постійно проживає з її матірю (позивачкою по справі) в с.Яснопільщина у її батьків. Як пояснили сторони, у судовому порядку питання про розірвання шлюбу між сторонами порушено з ініціативи відповідача, проте як до попереднього, так і після попереднього судового засідання сторонами не надано доказів в підтвердження розірвання шлюбу саме в судовому порядку. При визначені розміру аліментів, які слід стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання дитини до досягнення нею повноліття, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і цей обовязок батьків є абсолютним. При цьому суд враховує наступні обставини: По-перше, позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та отримувала у період часу з 20 липня 2009 року по 31 травня 2011 року в управлінні праці та соціального захисту населення Роменської райдержадміністрації допомогу по догляду за дочкою [PERSON] до досягнення нею трирічного віку в розмірі 130 грн. 00 коп., з 01 червня по 30 вересня 2011 року державна допомога перерахована у збільшеному розмірі і вона складає 960 грн. 00 коп., має задовільний стан здоровя (у період перебування на стаціонарному лікуванні у Роменській ЦРЛ з 29 жовтня по 09 листопада 2010 року їй встановлено діагноз «прогресуюча правобічна трубна вагітність», інвалідність позивачці не встановлювалася (а.с.58,60,70). По-друге, відповідач є молодою людиною працездатного віку, має нормальний стан здоровя, статусу інваліда І-ІІІ груп йому не встановлювався, у шлюбі з позивачкою він перебуває вперше та інших утриманців, крім неповнолітньої дочки, він не має, йому нараховується нерегулярний (сезонний) заробіток по основному місцю роботи (зокрема, у жовтні-листопаді 2010 року [PERSON] нараховано 6994 грн. 96 коп., протягом грудня 2010 року березень 2011 року сукупний нарахований заробіток відповідача склав 3527 грн. 53 коп., у квітні-травні 2011 року йому нараховано заробітну плату в розмірі 3480 грн. 49 коп.), за сумісництвом він не працює (а.с.27,63). З урахуванням усіх вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про обовязок відповідача щомісячно сплачувати на користь позивачки на утримання малолітньої дитини до досягнення нею повноліття аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., оскільки саме цей розмір цього щомісячного платежу враховує сімейно-матеріальне положення сторін, стан здоровя сторін та малолітньої дитини. Крім цього, суд зауважує, що розмір стягуваних аліментів, встановлений у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на утримання малолітньої дочки [PERSON], визначається саме в цьому розмірі, тому що при його встановленні враховані також такі істотні обставини на боці позивачки, а саме: незадовільний стан здоровя новонародженої дитини та постійне проживання дочки спільно з її матірю в с.Яснопільщина. При визначені розміру аліментів, які слід стягувати з відповідача на користь позивачки на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, суд виходить з наступного. У відповідності до ч.1 ст.85 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно з ч. 4 ст.84 СК України право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, цей обовязок відповідача по даній справі не є абсолютним та він повязується із його можливістю платити цей вид аліментів. З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне визначити розмір цього виду аліментів в сумі 150 грн., оскільки він відповідає матеріальному стану відповідача, його платоспроможності (з урахуванням обовязку сплати аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття). Наявність нарахованого, але невиплаченого по місцю роботи відповідача заробітку, на думку суду, не є підставою для звільнення його від сплати цього виду аліментів, так як борг по зарплаті, зі слів відповідача, періодично та в повному обсязі погашається його роботодавцем, що забезпечить відповідно і сплату заборгованості по аліментах, і не може свідчити про неплатоспроможність відповідача. За цих обставин, суд вважає, що наявність боргу по невиплаченій заробітній платі у відповідача по місцю його постійної роботи свідчить про наявність у нього можливості сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку. З урахуванням вищевикладеного, задовольняючи позов [PERSON] частково суд вважає, що позивачка не довела належними та допустимими доказами наявність у відповідача більших нерегулярних доходів, які б підтверджували такий його майновий стан, який дозволяв сплачувати йому два види аліментів в таких розмірах, стягнення яких порушувала перед судом позивачка. Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 51 грн. та витрати інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. на користь держави.

Outcome: partial