overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку №23 по вулиці Райніса в м. Дніпропетровську. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що їй на праві власності належить будинок №23 по вулиці Райніса в м. Дніпропетровську. В будинку були зареєстровані, крім позивачки, її мати [PERSON], неповнолітня донька [PERSON] та чоловік відповідач по справі [PERSON] 19 вересня 2006 року шлюб між сторонами було розірвано, але з 2005 року відповідач пішов із сімї, проживає за іншою адресою, яка позивачу не відома, а тому позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку №23 по вулиці Райніса в м. Дніпропетровську та зняти його з реєстрації. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про день слухання справи сповіщений належним чином, через оголошення у засобах масової інформації - газету «Вісті Придніпров'я»№87 (1275) від 10.11.2011. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи - Сектора громадянства, еміграції та реєстрації фізичних осіб Амур-Нижньодніпровського районного відділу ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомляв. Вислухавши пояснення позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві власності, відповідно до договору купівлі-продажу від 23 травня 2000 року реєстровий №1143, належить будинку №23 по вулиці Райніса в м. Дніпропетровську. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 19.09.2006 року. Відповідач є зареєстрованим у зазначеному будинку та з 2005 року в будинку не проживає, що підтверджується поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] та актом від 30.11.2011 року. Відповідно до ст. 405 ЦК України, член родини втрачає право користування житловим приміщенням, якщо він не проживав в ньому без поважних причин більше ніж один рік. Оскільки реєстрація відповідача за вказаною адресою не дозволяє позивачці розпорядитися своєю власністю, крім того, вона змушена нести витрати по оплаті поточних платежів, тому суд вважає визнати [PERSON], таким, що втратив право користування житловим приміщенням в будинку №23 по вулиці Райніса в м. Дніпропетровську.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 2005 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який був розірваний рішенням суду від 21.12.2010 року №2-6228/10. Від спільного життя є неповнолітня дитина донька [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якої батьком вказаний відповідач [PERSON]. Оскільки на даний час сторони проживають окремо, шлюбні відносини припиненні, а відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, тому позивачка просить суд стягувати щомісяця з [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу слухати в її відсутність, про що надала письмову заяву. Відповідач проти позову не заперечував, просив справу слухати у його відсутність, про що надав письмову заяву. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який був розірваний рішенням суду від 21.12.2010 року №2-6228/10. Від спільного життя є неповнолітня дитина донька [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якої батьком вказаний відповідач [PERSON]. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, яка проживає та знаходиться на утриманні позивачки. Інших стягнень аліментів з відповідача не робиться, утриманці відсутні, тому суд вважає стягувати щомісяця з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], що проживає: [INFO], аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], до її повноліття на користь матері [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 28.02.2011 року. Також з відповідача підлягає стягненню 188,20 гривень судового збору на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-30 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду,в якому зазначила,що з 17 листопада 2007 року вона перебуває шлюбі з відповідачем. 22 березня 2008 року у них народилась дочка - [PERSON]. Просила шлюб розірвати,посилаючись на те,що вони тривалий час проживають окремо, не підтримують ніяких стосунків. Вважає, що сім'я розпалась остаточно та поновлена бути не може,дочку просила залишити на виховання їй,стягнувши з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх його заробітків, витрати по розірванню шлюбу покласти на відповідача. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю з тих самих підстав. Відповідач в судові засідання двічі не з'явився,будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи,про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу в відсутність відповідача,в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України,на підставі наявних у справі доказів. Суд,заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив: сторони перебувають в шлюбі з 17 листопада 2007 року. Від шлюбу мають дочку - [PERSON], [INFO]. Сторони більш двох років проживають окремо,не підтримують ніяких стосунків. Відповідач допомоги на матеріальне утримання доньки добровільно він не надає. Відповідач є працездатним,утримання по виконавчим листам з його заробітної плати не проводяться,інших осіб,яких відповідач повинен утримувати по закону - не має. Зазначені обставини підтверджені дослідженими судом доказами і вважаються доведеними. Спірні правовідносини виникли з сімейних відносин та регулюються ст.ст.110,112,180,182,183,191 СК України. Оцінивши докази в їх сукупності,суд вважає,що позов підлягає задоволенню,сім'я сторін розпалася і не може бути збережена,тому суд розриває шлюб,дитину залишає на вихованні позивача. Суд прийшов до висновку,що відповідач ухиляється від добровільного утримання дитини,має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх своїх заробітків кожному та стягує з нього аліменти в цьому розмірі та допускає рішення в цій частині до негайного виконання в межах платежу за один місць. Відповідачем надана заява про залишення їй прізвища,яке вона отримала під час реєстрації шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України,відповідачу залишити прізвище, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу, що розривається - [PERSON]. Задовольняючи позов суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати - сплачений нею судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 38 грн. 50 коп. та судовий збір в сумі 188 грн. 20 коп., задовольняючи вимоги про стягнення аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-30 00:00:00

4 березня 2007 року померла [PERSON] тітка позивачки, після смерті якої відкрилась спадщина на будинковолодіння № 12 по вул. Пушкіна в с. Ташлик Смілянського району Черкаської області. За життя вона склала заповіт, згідно з яким усе своє майно, де б воно не було та з чого б не складалось. заповіла позивачці у справі. Позивачка, посилаючись на те, що вона після смерті [PERSON] в установленому законом порядку отримала у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, але будинковолодіння в свідоцтво не включено, так як відсутні правовстановлюючі документи на будинковолодіння, просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надіслав суду листа, в якому проти позову не заперечує і просить розглянути справу у відсутності його представника. Позов підлягає до задоволення з наступних підстав. [PERSON] померла 4 березня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, і після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно. Відповідно до заповіту, який на день смерті не змінений та не скасований, посвідченого 09 лютого 2005 року секретарем виконавчого комітету Ташлицької сільської ради Смілянського району та зареєстрованого в реєстрі за № 71, [PERSON] усе своє майно і усе те, на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] позивачці у справі. Із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] звернулась в установленому законом порядку лише позивачка у справі, з заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався - це підтверджується листом Смілянської державної нотаріальної контори від 17 листопада 2011 року за № 2093/02-14. З довідок від 13 вересня 2011 року та 17 жовтня 2011 року № 697 та № 777, відповідно, вбачається, що власником будинковолодіння № 12 по вул. Пушкіна в с. Ташлик Смілянського району являється [PERSON]І, яка за цією адресою була зареєстрована та проживала до дня смерті. Земельна ділянка, на якій розташоване будинковолодіння, неприватизована. Враховуючи те, що на час відкриття спадщини позивачка являється єдиною спадкоємицею за заповітом, який ніким не змінений і не скасований, та відсутні інші спадкоємці, які б мали право на обовязкову частку у спадщині, тому за позивачкою повинно бути визнано право власності на спадковове майно. На підставі наведеного, ст.ст. 1220, 1222, 1223 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-30 00:00:00

Позивачка у позові посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем вона має сина який навчається в учбовому закладі і потребує матеріальної допомоги, просить суд стягнути з відповідача, аліменти на її користь на навчання сина в розмірі 1/6 частини щомісячно, до завершення навчання. Позивачка просила суд розглянути справу без її участі. Відповідач, який був допитаний судовим дорученням, позов визнав. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити з наступних підстав: Згідно ст.199 СК , якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Як вбачається з матеріалів справи ( л.с.3 ) відповідач є батьком сина [PERSON] 02.06.1993р. народження, який, згідно довідки ( л.с.5) навчається в учбовому закладі до 31.01.2012р. Відповідно до ст..200 СК, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і ( або) у частині від заробітку платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених в ст..182 СК. Враховуючи вище наведене суд вважає за необхідне позов задовольнити. На підставі викладеного та ст.ст..182,.199,200 СК ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-30 00:00:00

КП "Водоканал" звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідачів боргу по оплаті за воду й послуги каналізації. У заяві вказує, що відповідачі проживають в [INFO] й користуються послугами КП "Водоканал", однак оплату за послуги підприємства вносять не в повному обсязі. У результаті чого утворилася заборгованість за період з 01.09.2008р. по 31.03.2011р. в сумі 5738 грн. 89 коп. На підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 546 від 28.10.1999р. "Про порядок оплати послуг за водоспоживання й водовідведення", збір плати з населення збирається окремо від інших комунальних послуг на розрахунковий рахунок КП "Водоканал". У відповідності зі ст.ст. 67, 68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги, у число яких входять послуги з водопостачання й каналізації. Відповідачі в добровільному порядку відмовляються вносити плату за надані послуги, чим завдають матеріальної шкоди підприємству. Представник позивача просить суд задовольнити заявлений позов, стягнути солідарно з відповідачів у рахунок погашення заборгованості по оплаті за воду й послуги каналізації 5738 грн. 89 коп., а також судові витрати. Відповідачі суду заперечень не надали, до суду не зявилися, про день і час слухання справи повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у відповідності зі ст.ст. 67, 68 ЖК України наймач зобов'язаний вчасно вносити плату за надані послуги. Згідно ст. 64 ЖК України, члени родини наймача, що проживають із ним спільно, несуть солідарну з ним відповідальність по зобов'язаннях. На думку суду, позовні вимоги підтверджені й доведені в повному обсязі: довідкою про заборгованість, довідкою про склад родини, копією рішення міської Ради від 28.10.1999р., копією статуту КП "Водоканал". Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідачів солідарно судовий збір у сумі 57 грн. 39 коп. і 120,00 грн. за інформаційне технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом,зазначила,перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина - [PERSON],[INFO]. З серпня 2011 року вони проживають окремо та відповідач ніякої допомоги на утримання сина не надає. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітків(доходів). Крім того просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітків(доходів) на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, т.я. вона не працює, доглядає сина, ніяких доходів не має. В судовому засіданні позивач позов підтримала з наведених в позовній заяві підстав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав,погодився платити аліменти на утримання дружини та сина в зазначеному позивачем розмірі. Вислухавши сторони,дослідивши матеріали справи,суд встановив: сторони перебувають в шлюбі,зареєстрованого 24 квітня 2010 року. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO],що підтверджується свідоцтвом про його народження. Допомоги на матеріальне утримання доньки добровільно він не надає. [PERSON] працює,утримання по виконавчим листам з його заробітної плати не проводяться,інших осіб,яких відповідач повинен утримувати по закону - не має. Зазначені обставини визнані відповідачем та вважаються судом доведеними в порядку ч.І ст.61 ЦПК України. Спірні правовідносини виникли з сімейних відносин та регулюються ст.ст.80,84,180,182,183,191 СК України. Враховуючи викладене суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини та дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі 1/4 частини всіх своїх заробітків кожному та стягує з нього аліменти в цьому розмірі та допускає рішення в цій частині до негайного виконання в межах платежу за один місць. Задовольняючи позов суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач посилається на те, що 20 квітня 2011 року померла його мати [PERSON], яка проживала в [INFO]. За життя [PERSON] склала заповіт на його користь. Заповіт посвідчено Страхоліською сільською радою 17 травня 2001 року за реєстром №42. На день смерті його матері залишилось спадкове майно: жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в с.Страхолісся по вул..Цвєтковій,5 Іванківського району Київської області. 02 листопада 2011 року позивач звернувся до Іванківської районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на жилий будинок. У видачі свідоцтва про право на спадщину на жилий будинок йому було відмовлено, оскільки позивачем був пропущений строк для прийняття спадщини (шість місяців з дня відкриття спадщини). Заяву про прийняття спадщини він не подав, з причини повної некомпетентності. До нотаріальної контори позивач не звернувся за станом здоров»я, часто хворіє. Внаслідок цього ним був пропущений 6-місячний термін подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, який закінчився 20 жовтня 2011 року. Позивач просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON]. У судове засідання сторони не з»явилися. Позивач подав до суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглядати справу у його відсутності. Відповідач, Страхоліська сільська рада, звернулися до суду з листом про те, що позов [PERSON] визнають та просять розглядати справу без участі представника сільської ради. Суд, вивчивши письмові докази, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, приходить до висновку про задоволення позову як обґрунтованого доказами та такого, що відповідає вимогам ст.1272 ЦК України, оскільки строк прийняття спадщини позивачем пропущений з поважної причини, ніхто, крім нього, на спадщину не претендує. На підставі наведеного ст.ст.1270,ч.3 ст.1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-30 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сімєю з [PERSON] без реєстрації шлюбу з 1998 року по день її смерті 20 травня 2010 року В судовому засіданні заявник та його представник [PERSON] заяву підтримали, пояснив судові, що [PERSON] та [PERSON] з липня 1998 року по день смерті останньої, 22 травня 2010 року, проживали однією сімєю в [ADDRESS], вели спільне господарство. Проте, оформити, шлюбні відносини не встигли з незалежних від них причин. Зацікавлена особа в судове засідання не зявилась. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], в судовому засіданні пояснили, що вони проживають з адресою м. Українка Обухівського району по вул. Будівельників 4. В їхньому домі проживала [PERSON] З 1998 року разом з нею почав проживати [PERSON], якого вони характеризують з позитивною сторони, та підтверджують, що вони проживали однією сімєю, веди спільне господарство, завжди були разом, [PERSON] допомагав матеріально [PERSON], доглядав за нею коли вона хворіла, допомагав її родичам, тощо. Вислухавши заявника, представника заявника, свідків. перевіривши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ОК № 186049 від 21.05.2010 року [PERSON] померла 20.05.2010 року. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.05.2010 року та копії паспорту [PERSON] на праві приватної власності належала квартира в Обухівському районі, [ADDRESS], де вона була зареєстрована. Згідно ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Як вбачається з досліджених матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] з 1998 по 2010 роки проживали разом, спільно вели господарство, мали спільний побут права та обовязки, в звязку з чим суд приходить до висновку про проживання [PERSON] та [PERSON] однією сімєю з 1998 року по 20.05.2010 року. За таких обставин, суд вважає необхідним задовольнити вимоги заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-30 00:00:00

Сторони перебували в фактичних шлюбних відносинах, від якого мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який в дійсний час постійно мешкає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. Посилаючись на вищезазначені обставини, а також на те, що відповідач добровільно ніякої матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, хоча за своїм сімейним та матеріальним станом, а також станом свого здоровя відповідач спроможний надавати таку допомогу, в поданій заяві позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/3 частки усіх видів прибутку щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. Справу просив розглянути без його участі. Відповідач позов визнав в повному обсязі, справу просив розглянути без його участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому, згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів та наявність у нього інших утриманців, а також інші обставини, що мають істотне значення. Із наданих позивачкою доказів (а.с.2-5) судом встановлено, що сторони дійсно перебували в фактичних шлюбних відносинах, від якого мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який в дійсний час постійно мешкає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні. При цьому відповідач працює, інших утриманців не має, хронічними хворобами не страждає. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що при таких обставинах позов підлягає задоволенню в повному обсязі, так як судом встановлено, що відповідач дійсно не надає матеріальної допомоги на утримання своєї неповнолітньої дитини, хоча за своїм сімейним та матеріальним станом, а також станом свого здоровя відповідач спроможний надавати таку допомогу. Вирішуючи позов таким чином суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 188 грн.20 коп. На підставі викладеного, ст.ст.180-184,191 СК України,

Outcome: approved