Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-26 00:00:00

У грудні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] з вимогами про стягнення з відповідача аліментів на утримання: - неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], додатково ще з його пенсії до досягнення дочкою повноліття, починаючи з 1 листопада 2011 року; - повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], на час навчання в університеті, до його закінчення; - дружини [PERSON], [INFO], яка є інвалідом та пенсіонером довічно, у розмірі 50 % з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з 1 листопада 2011 року. Позивач посилалася на те, що з 12 січня 1991 року перебуває у шлюбі з відповідачем, є пенсіонером по віку та інвалідом-чорнобильцем категорії 1 у зв'язку з онкологічним захворюванням. Від шлюбу вони мають двох дітей. Молодша дочка [PERSON] проживає з нею і потребує постійної уваги і допомоги. Старша дочка [PERSON] після досягнення повноліття навчається в університеті на денному відділенні. Однак відповідач останнім часом почав ухилятися від виконання своїх обов'язків по утриманню дітей і від надання матеріальної допомоги на її утримання, маючи постійне місце роботи і достатній заробіток. В процесі судового розгляду позивач уточнила позовні вимоги і просила стягувати на утримання повнолітньої дочки [PERSON] аліменти у розмірі 20% заробітку щомісяця, починаючи з 1 листопада 2011 року, до закінчення навчання та аліменти у розмірі 10% заробітку щомісяця на своє утримання, починаючи з 1 листопада 2011 року. У судовому засіданні відповідач не заперечував проти задоволення позову з уванням уточнення вимог. Позивач пояснила, що відповідач сплачував аліменти на утримання двох неповнолітніх дочок з 2006 року. Після досягнення старшою дочкою повноліття стягнення на неї аліментів припинилось. На молодшу дочку стягуються аліменти у розмірі 20% заробітку. Просила стягувати аліменти на повнолітню дочку, яка навчається в університеті податкової служби, у розмірі 20 % заробітку до закінчення навчання. Крім того, просила стягувати аліменти у розмірі заробітку на своє утримання, оскільки вона хворіє і пенсії не вистачає на проживання та лікування. Третя особа підтримала позов в частині стягнення аліментів на своє утримання на період навчання, пояснивши суду, що навчається на денному відділенні за рахунок бюджету, не працює і власних доходів немає, гуртожитком не забезпечена, за оренду житла та комунальні послуги сплачує за договором щомісячно 1000 грн., у зв'язку з чим потребує матеріальної моги батьків. Відповідач суду пояснив, що має постійне місце роботи і заробіток, а також одержує аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] сплачує за рішенням суду з 2006 року. Не заперечує проти стягнення аліментів на утримання старшої повнолітньої дочки [PERSON] на період навчання у розмірі 20% заробітку. Не згоден із стягненням аліментів на утримання самої позивачки, оскільки вона одержує пенсію. Вислухавши сторони і третю особу, оцінивши досліджені докази, суд вважає правильним позов задовольнити частково з наступних підстав. Встановлено, що згідно свідоцтва про укладення шлюбу, копія якого долучена до справи, [PERSON] і [PERSON], - сторони по справі, перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12.01.1991 р. міським відділом ЗАГС м. Славутича Київської області, актовий запис № 2. Згідно долучених до справи копій свідоцтв про народження подружжя має двох дітей: дочку [PERSON], яка народилася 16 червня 1992 року, про що відділом ЗАГС Славутицького міськвиконкому Київської області зроблено актовий запис № 212 від 26.06.1992 р.; дочку [PERSON], яка народилася 21 листопада 2001 року, про що відділом РАЦС Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області зроблено актовий запис № 1 від 14.01.2003 р.. Питання про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей було вирішено по цивільній справі № 2-300/2006, яка перебувала у провадженні Славутицького міського суду Київської області згідно наданої ухвали про відкриття провадження у справі від 7 червня 2006 року. Згідно наданої копії довідки від 02.12.2001 р. № 418 [PERSON] є студенткою III курсу юридичного факультету денної форми навчання Національного університету Державної податкової служби України. Вступила згідно наказу № 1242 від 10.08.2009 р.. Строк закінчення 30.06.2014 р.. Відповідно до ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч. 2 цієї статті). За правилом ч. 3 цієї статті право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 цього Кодексу суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч. 2 цієї статті). Згідно наданої довідки ДСП ЧАЕС від 08.11.2011 р. відповідач [PERSON] працює в ДСП ЧАЕС слюсарем і сума його заробітної плати за останні шість місяців становила 45298,92 грн.. Крім того, згідно наданої довідки УПФУ в м. Славутичі від 25.01.2012 р. відповідач [PERSON] знаходиться на обліку як одержувач пенсії за віком і сума його пенсії за останні шість місяців становила 42042,58 грн.. Враховуючи, що відповідач визнав уточнений позов в частині стягнення аліментів у розмірі 20% заробітку на утримання повнолітньої дочки [PERSON], яка продовжує навчання після досягнення повноліття, суд за правилом ч. 4 ст. 178 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову в цій частині, оскільки його визнання не суперечить закону. В частині стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу ч. 2 цієї статті). Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, II, чи III групи (ч. 3 цієї статті). Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом (ч. 4 цієї статті). Як встановлено судом, позивач [PERSON] є інвалідом III групи, у зв'язку з чим за визначенням ч. 3 ст. 75 СК України належить до непрацездатних осіб. Разом з тим, згідно наданої довідки УПФУ в м. Славутичі від 18.01.2012 р. розмір її пенсії у січні 2012 року становив 2228,92 грн., що перевищує встановлений законом прожитковий мінімум. У зв'язку з цим за визначенням ч. 4 ст. 75 СК України позивач не належить до подружжя, що потребує матеріальної допомоги. Виходячи з цього, немає законних підстав для задоволення позову в частині стягнення аліментів у розмірі 10 % заробітку на утримання подружжя. Відповідно до правила ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір, від сплати якого позивач звільнена відповідно до закону.

Outcome: partial