Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу (а.с. 3). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 02 серпня 2008 року. Від шлюбу дітей не має. З листопада 2009 року вони з відповідачем шлюбних відносин не підтримують, оскільки через сварки та непорозуміння на побутовому ґрунті втратили почуття поваги та любові одне до одного. Проживають окремо одне від одного. Вважає, що шлюб розпався і його збереження неможливе. Спірного майна не мають. З цих підстав шлюб необхідно розірвати. У судовому засіданні позивач позов підтримала та прохала його задовольнити. Пояснення надала аналогічні викладеним у позовній заяві. Додатково пояснила, що є вагітною від іншого чоловіка, з яким має бажання укласти шлюб. Бажала після розірвання шлюбу відновити своє дівоче прізвище. Відповідач неодноразово належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але до суду не з’явився, письмових заяв та клопотань суду не надав (а.с. 16, 20). Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, то може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлювати заочне рішення). Позивач не заперечувала проти розгляду справи за відсутності відповідача. З цих підстав суд, спираючись на норми ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Заслухавши позивача, допитавши свідка та перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку, що позов підтверджений та підлягає задоволенню. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що [PERSON] вагітна від нього. Вони співмешкають разом і дитину, яку вона народить, він вважає своєю. У судовому засіданні встановлено, що сторони 02 серпня 2008 року уклали шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 773 (а.с. 4). Від шлюбу дітей не мають. На даний час не підтримують сімейно-шлюбні відносини. Майновий спір у сторін відсутній. Судові витрати по справи становлять 38 гривень 50 копійок (а.с. 1-2). Згідно з вимогами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 СК України дружина має право пред’явити позов про розірвання шлюбу протягом її вагітності, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою. Згідно з вимогами ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв’язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. З наведених норм чинного сімейного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Сторони юридично перебувають у зареєстрованому шлюбі, але фактично мешкають окремо одне від одного, спільного господарства не ведуть. За тай час, доки сторони мешкали окремо, позивач завагітніла від [PERSON], який дитину, що народить позивач, вважає своєю. За таких обставин подальше життя подружжя та збереження сім’ї, через те, що батьківство зачатої дитини визнано іншою, ніж відповідач, особою, суд вважає неможливим з тих підстав, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, що має істотне значення. Тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved