overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-03 00:00:00

Святошинський психоневрологічний інтернат м. Києва звернувся до суду з заявою про визнання [PERSON], [INFO], постійно проживаючу в Святошинському ПНІ м. Києва за адресою: м. Київ, вул. І.Крамського,16, недієздатною, посилаючись на те, що вона хворіє на стійку хронічну психічну хворобу, є інвалідом 2-ої групи безстроково внаслідок психічного захворювання, перебуває на повному державному забезпеченні й за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та не спроможна керувати ними. В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву. Представник зацікавленої особи подала заяву про слухання справи без її участі, тому суд, враховуючи думку представника заявника, матеріали та обставини справи, вважає за можливе розглянути без її участі справу. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є інвалідом 2-ої групи загального захворювання з 1989 р., перебуває на постійному проживанні і лікуванні в Святошинському психоневрологічному інтернаті м. Києва з приводу хронічного психічного захворювання-шизофренії параноідної форми, безперервно-прогредіентна течія, виражений апато-діссоціативний тип дефекту, неодноразово лікувалася в психіатричних лікарнях. Як вбачається з акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №801 від 2.08.2011 р., [PERSON] виявляє ознаки хронічного психічного захворюванням у формі шизофренії, параноідна форма, безперервно-прогредіентний тип перебігу, виражений апато-дісоціативний тип дефекту і за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення свої дій та керувати ними. Оскільки [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням та по своєму психічному стану не здатна розуміти значення своїх дій і керувати ними, то її необхідно визнати недієздатною. Витрати по справі, понесені судом, в силу закону слід віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-03 00:00:00

Святошинський психоневрологічний інтернат м. Києва звернувся до суду з заявою про визнання [PERSON], [INFO], постійно проживаючу в Святошинському ПНІ м. Києва за адресою: м. Київ, вул. І.Крамського,16, недієздатною, посилаючись на те, що вона хворіє на стійку хронічну психічну хворобу, є інвалідом 2-ої групи безстроково внаслідок психічного захворювання, перебуває на повному державному забезпеченні й за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення своїх дій та не спроможна керувати ними. В судовому засіданні представник заявника підтримав заяву. Представник зацікавленої особи подала заяву про слухання справи без її участі, тому суд, враховуючи думку представника заявника, матеріали та обставини справи, вважає за можливе розглянути без її участі справу. Судом встановлено, що [PERSON]., [INFO], є інвалідом 2-ої групи загального захворювання з 2001 р., перебуває на постійному проживанні і лікуванні в Святошинському психоневрологічному інтернаті м. Києва з приводу хронічного психічного захворювання-шизофренії параноідної форми, безперервно-прогредіентна течія, виражений апато-дісоціативний тип дефекту. Як вбачається з акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №802 від 2.08.2011 р., [PERSON] виявляє ознаки хронічного психічного захворюванням у формі шизофренії, параноідна форма, безперервний тип перебігу, виражений астено-дісоціативний тип дефекту і за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення свої дій та керувати ними. Оскільки [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням та по своєму психічному стану не здатна розуміти значення своїх дій і керувати ними, то її необхідно визнати недієздатною. Витрати по справі, понесені судом, в силу закону слід віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-03 00:00:00

05.10.2011 року [PERSON] (до шлюбу Шунько) Н.П. звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], в якому просить визнати дійсним договір № 26 купівлі-продажу нерухомого майна від 03 березня 1999 року, засвідчений Южноукраїнською філією Універсальної товарної біржі «Нерухомість Н» та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна, який було зареєстровано на Універсальній товарній біржі «Нерухомість Н» 03 березня 1999 року за № 26, вона придбала у відповідачів двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Оскільки договір купівлі-продажу був зареєстрований на біржі, а не посвідчено нотаріально, вона не може в повній мірі розпорядитися належним їй майном. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та суду пояснила, що оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна було зареєстровано не в нотаріальній конторі, а на біржі, він не являється правовстановлюючим документом, хоча умови договору сторонами належним чином виконані і ніяких претензій не виникало. Просила суд визнати дійсним договір купівлі-продажу № 26 від 03 березня 1999 року, зареєстрований в Южноукраїнській філії Універсальної товарної біржі «Нерухомість Н» та визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS]. Відповідачі в судове засідання не зявилися, причину неявки суду не повідомили, знаходяться за межами України. За таких обставин, враховуючи думку позивача, яка не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки наданими позивачкою документами підтверджується факт купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна № 26, зареєстрованого на Южноукраїнській філії Універсальної товарної біржі Нерухомість Н 03 березня 1999 року (а.с. 10), [PERSON] придбала у відповідачів двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Вищевказана квартира зареєстрована в Южноукраїнському БТІ, і на даний час належить позивачці на праві приватної власності (а.с. 14). Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно вимог ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що при укладені договору купівлі-продажу ні одна із сторін не порушила умов договору. А тому, на підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь борг по договору позики у розмірі 5000 грн., та 171 грн. судових витрат. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він передав відповідачу за договором позики 20 листопада 2010 року 5000 грн. Останній зазначену суму прийняв та зобов'язався повернути таку ж саму суму грошей, але в умовлений строк свої боргові зобовязання не виконав, що і стало причиною звернення до суду за захистом своїх прав. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та суду пояснив, що на прохання [PERSON] 20 листопада 2010 року позичив йому 5000 грн. Останній зобовязався повернути борг до 15 серпня 2011 року, про що власноручно написав розписку, але свої зобов'язання не виконав, що і стало причиною звернення до суду. Просив позов задовольнити та стягнути з [PERSON] на його користь борг по договору позики у розмірі 5000 грн. та 173 грн. судових витрат. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення позивача, яка не заперечувала проти прийняття заочного рішення, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20 листопада 2010 року між сторонами було укладено договір позики, за умовами якого [PERSON] передав [PERSON] в борг 5000 грн., а останній прийняв та зобовязався повернути їх позикодавцю до 15 серпня 2011 року. Відповідно до ст. 1046 ЦК України одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Укладення сторонами договору позики відповідає вимогам ч. 2 ст. 1047 ЦК України та підтверджується змістом боргової розписки (а.с. 6). В силу ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] на користь позивачки боргу по договору позики у сумі 5000 грн. підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України (в редакції від 22.09.2011 року) з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 51 грн. судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-03 00:00:00

Враховуючи складність справи, а також те, що для складення рішення у повному обсязі потрібен значний час, суд вважає за можливе відкласти складення рішення у повному обсязі на п'ятиденний строк з дня закінчення розгляду справи та оголосити вступну і резолютивну частину рішення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-03 00:00:00

- позивачка звернулася в суд з позовом, який підтримала в судовому засіданні і просила стягнути з відповідача [PERSON] .аліменти на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи тим, що 28.08.2001р. позивач усиновив сина [PERSON], 17.02.1994р. і на даний час являється його батьком. Факт підтверджується свідоцтвом про встановлення батьківства серії 1-СР № 104772, видане 28.08.2001р. відділом РАГС Соснівського районного управління юстиції м.Черкаси і свідоцтваом про народження від 14.09.2001р. видане Тишківською сільською радою Новомиргородського району, Кіровоградської області, на даний час вони проживають окремо і дитина знаходиться на її утриманні. Добровільно відповідач матеріальну допомогу не надає. Відповідач позов визнав і аліменти платити згідний. Вислухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, на тій підставі, що згідно ст.181 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Сторони проживають окремо, дитина знаходиться на утриманні позивачки, в зв'язку з чим суд вважає необхідним стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку та дивідендів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати покласти на відповідача. На підставі ст.ст. 181-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-03 00:00:00

[PERSON] подала до Носівського районного суду Чернігівської області позовну заяву про стягнення з [PERSON] аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 09 червня 2001 року вона та відповідач уклали шлюб. 16 листопада 2001 року від шлюбу народилася дочка [PERSON]. 12 грудня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Носівського районного управління юстиції було видано свідоцтво про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 91. Оскільки дитина перебуває на утриманні матері, а батько матеріальної допомоги не надає, то [PERSON] просила суд винести рішення про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу. У судове засідання позивач не зявилася, але надіслала до суду заяву, у якій вказала, що підтримує позовні вимоги, та просила розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився, про явку до суду був повідомлений належним чином. З Христинівського районного суду Черкаської області надійшов протокол судового засідання про допит в якості відповідача [PERSON]., з якого вбачається, що відповідач в судове засідання не зявився. Згідно довідки Великосевастянівської сільської ради Черкаської області № 1293 від 12.08.2011 року [PERSON] в селі В.Севастянівка Христинівського району Черкаської області не проживає. 04.10.2011 року до Носівського районного суду надійшов протокол судового засідання Саратського районного суду Одеської області про допит в якості відповідача [PERSON], де вказано, що відповідач в судове засідання не зявився, хоча про виклик був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення повістки до суду [PERSON] Дослідивши письмові докази, які містяться у справі, суд приходить до наступного. Відповідно до свідоцтва про народження (а. с. 6), батьком неповнолітньої [PERSON] є [PERSON]. Матірю дитини є [PERSON]. Згідно довідки № 335, виданої 18 травня 2011 року виконкомом Хотинівської сільської ради Носівського району, [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю, [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А тому суд робить висновок, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебуваючи з відповідачем у зареєстрованому шлюбі народила дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають біля позивачки і знаходиться на її утриманні. Відповідно до рішення Кіцманського районного суду від 03.02.2009 року відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання дітей аліменти, в твердій грошовій сумі в розмірі по 250 грн. щомісячно до їх повноліття. Зазначає, що її матеріальне становище погіршилось, через різке підвищення цін на промислові та продовольчі товари, тому такий розмір аліментів є дуже малим, а відповідач являється працездатним, інших утриманців не має і може сплачувати аліменти у більшому розмірі, тому просила збільшити розмір аліментів та стягнути по 400 гривень на кожну дитину щомісячно до їх повноліття. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, вказуючи, що змінилось економічне становище у країні, підвищився прожитковий мінімум, відповідач є здоровою, працездатною людиною, може сплачувати аліменти у більшому розмірі. Відповідач позов не визнав, пояснивши суду, що інших утриманців у нього справді не має, на даний час він не працює, а тому сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі не має можливості. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що на даний час неповнолітні [PERSON] та [PERSON] знаходяться на утриманні позивачки [PERSON], що підтверджується довідкою виданою виконкомом Лужанської селищної ради № 1206 від 04.10.2011 року. Згідно ст. 192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до вимог ст. 184 Сімейного кодексу України суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Встановлено, що відповідач нерегулярно працює в ресторані «Золотий Колос» в с. Мамаївці, має мінливий заробіток, інших утриманців не має. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому суд приходить до висновку, що найбільш оптимальним буде визначення розміру аліментів по 300 гривень на дитину, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму відповідного віку дитини. Враховуючи наведене, ст.ст. 180, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-03 00:00:00

09.09.2011 року позивачка [PERSON]. звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказує, що шлюб був зареєстрований між ними 01.09.2009 року в відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївського області, актовий запис № 191. Від даного шлюбу дітей не мають, проте відповідач відмовлявся розірвати шлюб в органах РАЦС. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з відповідачем спільне життя не склалося, вони виявилися з відповідачем різними за характером людьми, через що постійно виникали сварки. Крім того відповідач відбуває покарання, позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка [PERSON] повністю підтримала позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, судом про розгляд справи повідомлявся належним чином, до суду надіслав заяву в якій просить розглядати справу без його участі, позов визнає, не проти розірвання шлюбу. Вислухавши та дослідивши пояснення позивачки, вивчивши письмові докази по даній справі, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачкою та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З таких підстав суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення по справі і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст. 105,110,112 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою , що втратила право користування житлом. В обґрунтування позову вказала , що на підставі договору міни , посвідченого Зеленодольською нотаріальною конторою 14.07.1994 року за №367 , зареєстрованого в КП Апостолівське БТІ 18.07.1994 року , ноиер запису 91 в книзі 9 , 3/6 частини квартири №30 у домі №12 по вулиці Енергетична міста Зеленодольськ належить їй на праві приватної власності . З вказаною адресою зареєстрована та мешкає з малолітнім сином [PERSON] Рашідовичем , також зареєстрований її брат [PERSON], який більше як 5 років відсутній за вказаною адресою , виїхав на заробітки в невідомому напрямку. З того часу він комунальні платежі не сплачує , стосунки не підтримує утримання квартири не цікавиться . Вона вимушена сплачувати комунальні платежі і утримувати квартиру сама за власні кошти . Вважає , що відповідач втратив право користування житлом , просить визнати [PERSON] таким , що втратив право користування житлом в зв'язку з відсутністю понад 6 місяців . У судове засідання позивач не з'явилася , від неї надійшла заява про слухання справи за її відсутності , підтримала позовні вимоги . Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи належним чином повідомлений через засоби масової інформації . Сторони , які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи , у судове засідання не з'явились , у зв'язку з чим , відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України , фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось . Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд , дослідивши матеріали справи , вважає що позов підлягає задоволенню . Відповідно до ст . 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців , до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку . Факт того, що відповідач зареєстрований у квартирі позивачки підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім'ї та реєстрацію (ар.с. 8) ; квартира [ADDRESS] належить позивачці на підставі договору міни та договору дарування (ар.с.9-13), із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно встановлено , що [PERSON] являється власницею 3/6 частини квартири [ADDRESS] ; із акту депутатського обстеження від 26.07.2011 року встановлено , що в квартирі №30 будинку №12 по вул . Енергетична в місті Зеленодольськ Апостолівського району зареєстрований [PERSON] , але не проживає. Таким чином , судом встановлено , що відповідач понад 6 місяців не проживає за вказаною адресою в зв'язку з чим втратив право на користування житловим приміщенням .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-03 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.07.1983року. Позивачка просить розірвати шлюб, при цьому в судовому засіданні посилалася на те, що вступаючи в шлюб вона намагалася створити сім»ю основану на взаємній повазі та взаєморозумінні, але цього не трапилося. Психологічна несумісність, розбіжності в життєвих цінностях, інтересах привели до того, що фактично шлюб розпався, їх почуття давно вичерпані. Відповідач зловживає спиртними напоями, внаслідок чого між ними стали виникати сварки, які остаточно зруйнували їх відносини. З березня 2002року вони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо. Відповідач проти позову заперечував, направив до суду заяву в якій посилається на те, що у них є син 1984року народження. Стосунки між ним та дружиною збереглися дружні. Хоче зберегти сім'ю заради сина. Про судове засідання , яке призначалося на 4 листопада 2011року відповідач належним чином повідомлявся про день слухання справи, про що є відповідне повідомлення. Суд,

Outcome: approved