Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-11 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до ЗАТ «ВКФ «Варто» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Позовні вимоги мотивувала тим, що 05.03.2010 року у м. Снятині сталася ДТП, в результаті якої належному їй автомобілю « Тойота Каролла» було завдано значних пошкоджень. Згідно з постановою Снятинського районного суду від 25.03.2010 року винним у скоєнні вказаної ДТП визнано [PERSON], який керував автомобілем «МАЗ-533605», що належить відповідачеві. Вказаною ДТП було завдано матеріальних збитків на 30\~603 грн. 12 коп., що підтверджується висновком експерта, з яких 24\~044 грн. 87 коп. було відшкодовано страховиком за рахунок страхової виплати. Не відшкодовано залишилася сума збитків у розмірі 6\~558 грн. 25 коп. Просила стягнути зазначену суму з відповідача, як власника автомобіля, а також 800 грн. за проведення експертизи. Крім того вказала, що в результаті ДТП отримала сильне душевне потрясіння, оскільки на момент ДТП у машині знаходився її малолітній син. Зазначила також, що у неї був порушений звичний життєвий устрій. Моральну шкоду оцінила в 5 000 грн., яку просила стягнути з відповідача У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просив позов задоволити. Представник відповідача позов визнав частково, зазначив, що визнає позов у частині відшкодування завданих прямих збитків, а саме у сумі 3\~328 грн. 72 коп., в іншій частині позов не визнав. Суд заслухавши пояснення представників сторін, повно та всебічно дослідивши докази по справі, встановивши дійсні обставини справи приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.03.2010 року в м. Снятині по вул. Шевченка [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], який належить відповідачу, не дотримався безпечної дистанції, чим допустив порушення п. 13. 1 ПДР та спричинив зіткнення з автомобілем « Тойота Каролла», що належить позивачці. Постановою Снятинського районного суду від 25.03.2010 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладеного адміністративне стягнення у вигляду штрафу. Відповідно до ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що щкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. З матеріалів справи слідує, що власником автомашини « МАЗ-533605» є ЗАТ « ВКФ «Варто», з яким [PERSON] перебував у трудових відносинах на момент скоєння ДТП. Відповідно до ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обовязків. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 36 від 12.03.2010 року, вартість матеріального збитку, завданого автомобіль позивачки становить 30\~603 грн. 12 коп. Відповідно до Поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 837487 від 06.09.2009 року було застраховано цивільно-правову відповідальність ЗАТ «ВКФ «Варто». Позивачці було оплачено страхове відшкодування у сумі 24\~044 грн. 87 коп. Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що в частині стягнення матеріальних збитків позов підлягає до задоволення. Щодо стягнення моральної шкоди, слід зазначити, що позивачка зазнала емоційних втрат, її майно пошкоджене, у звязку з чим порушився звичний спосіб життя, проте вказаний [PERSON] розмір моральної шкоди є завищеним, тому суд на підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, враховуючи вимоги розумності і справедливості оцінює завдану позивачці моральну шкоду у розмірі 500 грн. Питання розподілу судових витрат суд вирішує згідно вимог ст. 88 ЦПК України, На підставі наведеного,

Outcome: approved