Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-02 00:00:00

Позивач звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до відповідача [PERSON], зазначаючи, що з 14.03.1987 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з . За її власні кошти, отримані від продажу29.08.2005 року частини будинковолодіння були придбані два автомобілі, але зареєстровані на ім."я відповідача [PERSON], а саме: 23.08.2007 року MEBCEDES- BENS 815 D 2002 року випуску, шасі № WDB9700271K544199, державний номерний знак CA 1703 AM та 06.12.2006 року Iveco 75-14 2000 року випуску, шасі № ZCFA75A0002326192, державний номерний знак [NUMBER] . Спільні кошти на придбання автомобілів не використовувались, що підтверджується заявами [PERSON], посвідчені нотаріусом. Відповідно до усного договору [PERSON] зобов»язувався за її вимогою зняти з реєстрації автомобілі та зареєструвати за нею. 21.08.2011 року [PERSON] було вручено вимогу з проханням виконати зобов»язання, зняти з обліку автомобілі, але відповіді не отримано. Просить визнати за [PERSON] право власності на автомобілі MEBCEDES- BENS 815 D 2002 року випуску, шасі № WDB9700271K544199, державний номерний знак CA 1703 AM від 23.08.2007 року та Iveco 75-14 2000 року випуску, шасі № ZCFA75A0002326192, державний номерний знак [NUMBER] від 06.12.2006 року. В ході судового засідання позивач доповнила позовні вимоги, просила виключити з-під арешту транспортні засоби MEBCEDES- BENS 815 D 2002 року випуску, шасі № WDB9700271K544199, державний номерний знак CA 1703 AM від 23.08.2007 року та Iveco 75-14 2000 року випуску, шасі № ZCFA75A0002326192, державний номерний знак [NUMBER] від 06.12.2006 року накладені ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 травня 2011 року . В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] позов підтримав, просив задоволити, пояснивши, що про арешт автомобілів позивач дізналась від свого чоловіка [PERSON] в грудні 2011 року і тому змушена доповнити . Представник відповідача [PERSON] за довіреністю [PERSON], в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала щодо його задоволення, пояснивши, що заперечення, яке було надано до суду в листопаді 2011 року не відповідає дійсності, оскільки автомобілі були придбані дійсно за кошти позивача і це є постійними причинами сварки між подружжям. Представник відповідача [PERSON] за дорученням [PERSON] в судовому засіданні не заперечував щодо поділу майна подружжя, але вважає, що в даному випадку це є уникнення подружжя від сплати боргу по рішенню суду від 28.07.2011 року. Дані автомобілі, це єдине майно, на яке можливо звернути стягнення. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, відповідачів, дослідивши в судовому засіданні письмові матеріали справи та матеріали цивільної справи № 2-1591/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу, приходить до наступного. Як встановлено судом, подружжя [PERSON] перебуває у шлюбі з 14 березня 1987 року , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-СР № 460276 від 14.03.1987 року. Згідно договору купівлі-продажу від 29.08.2005 року [PERSON] продала 1\\3 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд по вул.. Благовісній, 250 в м. Черкаси за 196950 грн., що є еквівалентом 39 тис. дол.. США. За виручені кошти були в подальшому придбані автомобілі: 06.12.2006 року Iveco 75-14 2000 року випуску, шасі № ZCFA75A0002326192, державний номерний знак [NUMBER] та 23.08.2007 року MEBCEDES- BENS 815 D 2002 року випуску, шасі № WDB9700271K544199, державний номерний знак CA 1703 AM. Дані автом обілі були зареєстровані за відповідачем [PERSON], що підтверджується копіями технічних талонів. 10.08.2011 року відповідач [PERSON] звернувся до компетентних органів із заявами про те, що автомобілі MEBCEDES- BENS 815 D та Iveco 75-14 придбані його дружиною [PERSON] за її власні кошти, їх спільні кошти на придбання даних автомобілів не використовувались і зобов»язувався зняти їх з обліку на протязі десяти днів, тобто до 20.08.2011 року. Дані заяви були посвідчені приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] 21.08.2011 року позивач звернулась до відповідача [PERSON] з вимогою про виконання зобов»язання зняття з реєстрації в органах ДАІ вищезазначених автомобілів до 27.08.2011 року. До зазначеного терміну відповідач [PERSON] не виконав свого зобов»язання, це і змусило позивача звернутись до суду. Під час розгляду справи, позивач дізналась про рішення Придніпровського районного суду від 28.07.2011 року і накладення арешту на автомобілі MEBCEDES- BENS 815 D та Iveco 75-14 , які вона вважає, своїми. На судове засідання її ніхто не запрошував, про арешт автомобілів вона не була повідомлена, про що свідчать протоколи судових засідань від 11.05.2011р, 03.06.2011 року, 30.06.2011 року, 19.07.2011 року та 27.07.2011 року. Відповідно до п.п.2,3 ч.1 ст. 57 Сімейного кодексу України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка : майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Як вбачається із копії договору купівлі-продажу від 29.08.2005 року, 1\\3 частина житлового будинку № 250 по вул.. Благовісній в м. Черкаси, належала [PERSON] на підставі договору дарування № 1158 від 10.03.2000 року. Тобто позивач [PERSON] розпорядилась своєю власністю на свій розсуд і за отримані кошти придбала в 2006 році та 2007 році автомобілі MEBCEDES- BENS 815 D та Iveco 75-14. Про те, що дані автомобілі знаходяться під арештом дізналась в грудні 2011 року, що і змусило уточнити позовні вимоги. А тому суд приходить до висновку , що автомобілі MEBCEDES- BENS 815 D та Iveco 75-14 придбані позивачем [PERSON] за час шлюбу, але за її власні кошти і тому є її особистою власністю. Відповідно до ч.1 ст. 321 Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.05.2011 року про арешт вищезазначених автомобілів протиправно обмежила позивача [PERSON] у вільному користуванні своєю власністю. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, судом встановлені порушені права позивача, які підлягають захисту, тому позову слід задоволити.

Outcome: approved