Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що з 1969 року по даний час проживає в житловому будинку в с. Первомайське вул. Гагаріна, 10 Синельниківського району. Будинок належав на праві власності його батькові [PERSON]. Згідно технічного паспорту на будинок від 06.06.1990 року будинок мав загальну площу 91 кв.м та складався з жилого будинку (літ. А 1) площею 54, 4 кв. м, вбиральні (літ. Б 1), погрібу (літ. П 1), огорожі (літ. № 1, 2), водо колонки (літ. № 3). Жилий будинок складався з наступних приміщень: коридору площею 6, 3 кв. м, кладової площею 2, 4 кв. м, кімнати площею 12, 7 кв. м, кухні площею 6, 4 кв. м, кімнати площею 9, 3 кв. м, кімнати площею 6, 9 кв. м, кімнати площею 19, 1 кв. м. 17.02.1990 року його батько помер і він став проживати в даному будинку один. Батько заповіту не залишив. Після його смерті ні він, ні будь-хто інший до нотаріальної контори про прийняття спадщини не звертався і не претендує на отримання спадщини. В 1991 році він одружився і разом із своєю родиною спільно проживали і повністю утримували цей будинок і прибудинкову земельну ділянку, сплачували всі комунальні платежі,робили поточні та капітальні ремонти, вели домашнє господарство весь цей час. Починаючи з 1990 року і по цей час він за свій рахунок зробив добудову та перебудову вищезазначеного домоволодіння, повністю його відремонтував (поміняв вікна, двері, дах, оздоблювання тощо), провів водопровід, газо- та електропостачання, систему автономного водовідведення, опалення. В 2003 році ним розпочато процедуру відведення у приватну власність на його імя земельної ділянки площею 0,12 га для будівництва та обслуговування даного житлового будинку. На даний час згідно технічного паспорту домоволодіння загальною площею 130 кв. м складається з: житлового будинку (А 1) загальною площею 104 кв. м, вбиральні (Б 1), літнього душу (В 1), гаражу (Г 1) загальною площею 19 кв. м, погрібу (П 1) загальною площею 7 кв. м, огорожі (№ 1, 2), водо колонки (№ 3). В тому числі житловий будинок (А 1) внутрішньою загальною площею 79, 2 кв. м складається з: кухні 8, 8 кв. м, кімнати 12, 7 кв. м,ванни 6,4 кв. м, кімнати 9, 3 кв. м, кімнати 6, 9 кв. м, кімнати 19,1 кв. м, кімнати 13, 3 кв. м, коридору 2, 7 кв. м. Загальна вартість даного будинку з господарськими спорудами та будівлями складає 74831 грн. Починаючи з 1990 року та до даного часу він відкрито (більше 20 років) безперервно володіє нерухомим майном, при цьому посилався на ч. 1 ст. 344 ЦК України. У звязку з цим просить суд визнати за ним право власності за набувальною давністю на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами загальною площею 130 кв. м. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснив обставини справи таким чином як вони викладені вище. Також пояснив, що після смерті батька до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини не звертався, так як не було можливості. Після смерті батька добудував кімнату до будинку, збудував гараж, літній душ, вбиральню, огорожу. Дані споруди в експлуатацію не вводив, будівництво здійснював без дозволу інспекції ДАБК. В судове засідання представник відповідача не з'явився, але надав суду листа, згідно якого просить суд розглянути справу без його участі, з позовом та рішенням суду згодні. В судовому засіданні свідок [PERSON], [PERSON] пояснили, що проживають з позивачем по сусідству з самого його народження. Позивач постійно проживає [INFO]. Після смерті батька в 1990 році позивач проводив в будинку ремонтні роботи, провів каналізацію, здійснював добудову, збудував гараж, вбиральню, літній душ, сплачує комунальні послуги. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що позивач її чоловік. Проживає разом з ним та їх дітьми в даному будинку з 19.01.1991 року, проводили ремонтні роботи, провели газопостачання, воду, збудували гараж, літній душ та вбиральню, добудували кімнату до будинку, збудували огорожу. На дані споруди мають лише технічний паспорт, чи вводили в експлуатацію, пояснити не може. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, встановив наступне. Матеріалами справи встановлено та не заперечувалось сторонами, що 17.02.1990 року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті залишилося майно житловий будинок з господарськими спорудами за адресою с. Первомайське вул. Гагаріна, 10, загальною площею 91 кв.м. Позивач зі своєю родиною проживає в даному будинку після смерті свого батька, але до нотаріальної контори про прийняття спадщини не звертався. З 1990 року і по даний час позивач проводив в будинку ремонтні роботи, вів домашнє господарство, здійснив добудову кімнати до будинку, збудував гараж, літній душ, вбиральню, огорожу, сплачує комунальні послуги. У звязку з цим площа даного домоволодіння збільшилася до 130 кв. м. Дані обставин підтверджуються поясненнями свідків, копіями технічних паспортів, довідками з місця його проживання про склад сім'ї, копіями квитанцій про придбання будівельних матеріалів, договорами на проведення ремонтних робіт, договорами про надання комунальних послуг. Згідно довідки Синельниківського МБТІ № 2222 від 16.06.2011 року даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами зареєстрований на підставі свідоцтва про право власності виданого 26.06.1990 року виконкомом Синельниківської міської ради за [PERSON]. Згідно довідки Мар'ївської сільської ради № 296 від 27.05.2011 року земельна ділянка по вул. Гагаріна,10, в с. Первомайське не приватизована. При цьому позивач посилається на ч. 1, ч. 4 ст.. 344 ЦК України як на підставу своїх позовних вимог. Він вважає, що більше десяти років відкрито та безперервно володіє чужим нерухомим майном. Згідно ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно пунктів 1 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 13.04.2011 року № 461, цей порядок визначає процедуру прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів (далі - об'єкти). 2. Прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до I - III категорії складності, та об'єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами (далі - Інспекція) поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації (далі - декларація). У разі прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків I та II категорії складності, побудованих без наявності дозволу на виконання будівельних робіт до 31 грудня 2009 р., особливості реєстрації декларації та її форма визначаються Міністерством будівництва та житлово-комунального господарства. 3. Прийняття в експлуатацію об'єктів, що належать до IV і V категорії складності, здійснюється на підставі акта готовності об'єкта до експлуатації шляхом видачі Інспекцією сертифіката. Згідно ст. 28 - 1 Закону України Про планування і забудову територійдля організації будівництва та підготовки будівельного майданчика до початку виконання будівельних робіт з будівництва об'єкта замовник може отримати дозвіл на виконання підготовчих робіт. Дозвіл на виконання підготовчих робіт не дає права на виконання будівельних робіт. Дозвіл на виконання підготовчих робіт надається Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами (далі - інспекції державного архітектурно-будівельного контролю). Згідно ст. 29 Закону України Про планування і забудову територійдозвіл на виконання будівельних робіт - документ, що засвідчує право замовника та підрядника на виконання підготовчих (якщо підготовчі роботи не були виконані раніше відповідно до дозволу на виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт, підключення об'єкта будівництва до інженерних мереж та споруд. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю. Згідно п. 1.1 Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт від 05.12.2000 року № 273 дозвіл на виконання будівельних робіт з нового будівництва, реконструкції, реставрації та капітального ремонту будинків, споруд та інших об'єктів, розширення і технічного переоснащення (далі - роботи з будівництва) є документом, що посвідчує право забудовника (замовника) та генерального підрядника на виконання будівельних робіт, у відповідності до затвердженої проектної документації, підключення до інженерних мереж та споруд та надає право відповідним службам на видачу ордера на проведення земляних робіт. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, які одночасно ведуть реєстр наданих дозволів. Виконання будівельних робіт без вищезазначеного дозволу забороняється. Згідно п. 2.1 даного Положення у разі проведення реконструкції, реставрації, капітального ремонту та технічного переоснащення будинків, споруд та інших об'єктів без зміни цільового призначення об'єкта замовник (забудовник) крім рішення виконавчого органу відповідної ради, Київської та Севастопольської державної адміністрації про дозвіл на будівництво подає також копію документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або письмову згоду його власника на проведення зазначених робіт. Відповідно до п. 5.1 даного Положення виконання будівельних робіт на об'єктах без одержання дозволу або його завчасної перереєстрації, а також виконання не зазначених у дозволі будівельних робіт уважається самовільним і тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством. З матеріалів справи вбачається, та не заперечувалось позивачем, що ним були збудовані станом на червень 2011 року споруди гараж, літній душ, вбиральня, була добудована до будинку одна кімната без затвердженої проектної документації та дозволу інспекції ДАБК, на даний час дані споруди не прийняті до експлуатації. Крім цього, з 1990 року після смерті батька позивач не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Отже, положення статі 344 ЦК України не регулюють даних правовідносин, у звязку з чим посилання позивача на ч. 1, ч. 4 ст. 344 ЦК України є безпідставним. Також не вбачається з пояснень свідків, що позивач володіє чужим майном за набувальною давністю. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає необхідним в задоволенні позовних вимог відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed