Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-27 00:00:00

В липні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ФОП [PERSON] на свою користь грошові кошти в сумі 200\~000 грн., а також понесені по справі судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що 24.06.2011 р. ТОВ „Фірма „Лагор і К. лтд, згідно договору про уступку права вимоги № 24/06, передало на його користь право вимоги стягнення з відповідача боргу в сумі 200\~000 грн., що виник внаслідок неоплати товару по накладній №05/10 від 05.10.2010 р., проте в добровільному порядку відповідач борг не сплачує. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 серпня 2011 року позовні вимоги [PERSON] задоволено, стягнуто з відповідача на користь [PERSON] грошові кошти в сумі 200\~000 грн. та 120 грн. у відшкодування витрат на ІТЗ судового розгляду, а на користь держави 1700 грн. судового збору. В апеляційній скарзі ФОП [PERSON] просить скасувати дане рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в позові, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначає, що висновок суду про наявність між ним та ТОВ „Фірма „Лагор і К лтд. договірних відносин не відповідає дійсності та не підтверджений належними і допустимими доказами, оскільки наявна в справі накладна № 05/10 від 05.10.2010 р. не містить жодного посилання на існування у нього зобовязань перед ТОВ „Фірма „Лагор і К. лтд. Крім того, зазначений в накладній договір купівлі- продажу № 05/10 від 05.10.2010 р. в дійсності між сторонами не укладався. Апелянт заперечує проти показань свідка [PERSON], наполягаючи на тому, що саме за його проханням він розмістив в приміщенні 140 штук автошин, частина яких згоріла в результаті пожежі. Відповідач стверджує, що в даному випадку відсутні основні правові ознаки укладення між ним та ТОВ „Фірма „Лагор і К. лтд будь-якого правочину, а тому договірні відносини між ними також відсутні. Крім того, апелянт наполягає на тому, що до органів внутрішніх справ із заявою про замах на вбивство він не звертався, що підтверджується листом ЧРВ УМВС України від 17.08.2011 р. На думку відповідача, судом допущено порушення і норм процесуального права. Так, в якості свідка був допитаний [PERSON], який був одночасно і представником позивача, що суперечить ч. 1 ст. 41 ЦПК України. В письмових запереченнях [PERSON] просить апеляційну скаргу ФОП [PERSON] відхилити. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив із того, що знайшов своє підтвердження факт порушення відповідачем зобовязання щодо несплати вартості отриманого товару, невиконання вимог нового кредитора в установлений строк. Проте зазначені висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи та не ґрунтуються на вимогах закону, що регулює спірні правовідносини. В судовому засіданні апелянтом суду було надано договір зберігання №05/10 від 05.10.2010 р. за яким ТОВ „Фірма „Лагор і К. лтд в особі директора [PERSON] передало ФОП [PERSON] 200 шт. бувших у вжитку автошин, загальною вартістю 200\~000 грн., що підтверджується накладною № 05/10 від 05.10.2010 р. Згідно договору про уступку права вимоги № 24/06 від 24.06.2011 р., ТОВ „Фірма „Лагор і К. лтд відступило [PERSON] право вимоги від ФОП [PERSON] 200 000 грн. боргу, який виник внаслідок неоплати товару, отриманого вказаним підприємцем по накладній №05/10 від 05.10.2010 р. Згідно пояснень [PERSON], даних ним у судовому засіданні, за вказаним договором відступлення вимоги йому були відступлені права, передбачені договором купівлі-продажу. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказів на підтвердження існування вказаного договору купівлі-продажу суду надано не було. При відступленні права вимоги, відповідно до положень статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За вказаних обставин у позивача не виникло права вимоги до відповідача за договором зберігання №05/10 від 05.10.2010 р. Відповідно до положень статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, а тому рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові. Також з [PERSON] на користь фізичної особи-підприємця [PERSON] належить стягнути 970 грн. у відшкодування судових витрат.

Outcome: approved