Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-27 00:00:00

Позовну заяву подано 11.08.2011 року, в судовому засіданні вона повністю підтримана представником позивача гр. [PERSON], яка діє за нотаріальною довіреністю від 01.08.2011 року. Представник позивача вказала, що згідно з вимогами Постанови Кабінету Міністрів України від № 57 від 27 січня 1995 року , ст.. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду громадян України» № 3857-Х11 від 21.01.1994 року , ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування , вільний вибір місця проживання та право вільно залишати територію України , за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідно до п.2-1 Правил перетинання державного кордону громадянами України передбачено для осіб, які не досягли 16 років, лише за згодою обох батьків та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, та за нотаріально посвідченою згодою. Так склалося , що донька представника позивача , вона ж позивач у справі, має малолітню дитину гр. [PERSON],[INFO], батьком якого відповідно до свідоцтва про народження, є відповідач у справі гр. [PERSON]. Відповідач ніяким чином не займається вихованням своєї дитини, не сплачує на сина аліменти, але також з незрозумілих для позивачки та її представника причин не надає згоди на тимчасове вивезення дитини за межі України, в тому числі і до Російської Федерації, де зараз працює позивачка у справі. Хлопчик проживає з представником позивача, будь - які намагання вирішити питання про нотаріально засвідчений дозвіл на вивезення дитини за межі України з відповідачем у справі натикаються на погрози, приниження та чергове ухиляння батька від свого прямого обовязку про участь у вихованні дитини та її матеріальному забезпеченню , яке вимагає позивач та її представник в рамках діючого законодавства України. У звязку з невизначеністю відповідача у цьому питанні протягом тривалого часу представник позивача просить суд винести рішення про надання дозволу за рішенням суду про вивіз гр. [PERSON] за кордон без нотаріально засвідченої згоди відповідача у справі. Відповідач гр. [PERSON] двічі викликався в судове засідання, суд виніс протокольну ухвалу про заочний розгляд справи, оскільки відповідач згідно повернутої до суду кореспонденції відмовився отримувати копії позовної заяви та інших документів, поданих позивачкою у справі, також повісток про виклик до суду,про що маються відповідні відмітки відділу поштового звязку та повернуті до суду. В судове засідання прибув гр. [PERSON], [INFO], інтереси якого за ухвалою суду в судовому засіданні представляє представник органу опіки та піклування Біловодської районної державної адміністрації гр. [PERSON] Гр. [PERSON] суду пояснив, що бачив свого батька гр. [PERSON] за роки свого проживання в селищі Біловодськ тільки двічі, обидва рази батько з ним не спілкувався, але батько перебував поряд з підїздом, де проживає його бабуся гр. [PERSON] Хлопчик просить суд задовольнити позовну заяву матері, бажає інколи виїздити з нею для спілкування за місцем її роботи та проживання, заява підтримана представником Біловодської районної Ради опіки та піклування гр. [PERSON] посилається на ст. 33 Конституції України та вважає, що необхідно врахувати інтереси позивача та дитини, бо відповідач перешкоджає вільному вибору та свободу пересування своєму неповнолітньому сину без будь яких підстав. Вислухавши сторони, оглянувши надані суду документи: -Копію паспортів позивача та її представника ; -довідку з місця мешкання; -копію свідоцтва про народження дитини та інші надані позивачем та її представником докази у справі, суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, тому відповідно до ст. 60 ЦК України суд може задовольнити позовну заяву гр. [PERSON], оскільки відповідач доводів позивачки та її представника, а також гр. [PERSON], [INFO], нічим не спростував, від участі у судовому засіданні відмовився, ніяких заперечень суду не подав, взагалі навіть не поцікавився змістом позовних вимог та долученими до них доказами , про що свідчать повернуті до суду документи. За Правилами перетинання державного кордону України , затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2010 року № 724 «Про внесення змін до Правил перетинання державного кордону громадянами України, виїзд з України громадян, які не досягли 16 річного віку, у супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків здійснюється : за п.п.2 п.4 вищевказаних Правил без нотаріально посвідченої згоди …за рішенням суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16- річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. На основі викладеного,

Outcome: approved