Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-12 00:00:00

У серпні 2011 року до суду з позовом звернувся [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільної сумісної власності подружжя, а саме будинку № 18 по проїзду Новосибірському в Іллічівському районі м. Маріуполя, просив визнати будинок спільною сумісною власністю подружжя та визнати за ним право власності на Ѕ частку будинку. У позові позивач зазначив, що домоволодіння належить відповідачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.12.07 року. Значна частка домоволодіння була прибудована сторонами під час шлюбу, тому він звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на частку будинку. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги стосовно предмета спору про розподіл спільного сумісного майна, а саме будинку № 18 по проїзду Новосибірському в Іллічівському районі м. Маріуполя та вказав, що домоволодіння належить відповідачці [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.12.07 року. Значна частка домоволодіння була прибудована сторонами під час шлюбу, тому він просить визнати за ним право власності на певні житлові приміщення у будинку та у складі домоволодіння, а саме Ѕ помешкань 1-12, 1-11, 1-10, 1-5, 1-6, 1-1, 1-7,1-8 у будинку, а також Ѕ прибудинкових споруд вбиральні літ. В, гаражу літ. Б, погребу літ. Б/п, душу літ. Ж та відповідно визнати за ним право власності на частку домоволодіння у відповідності з висновком судової будівничо-технічної експертизи на 19/50 часток домоволодіння. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] визнала позовні вимоги позивача, зазначила, що дійсно спірний будинок є її власністю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.12.07 року. Вона не заперечує проти визнання частки домоволодіння спільною сумісною власністю сторін, оскільки за час шлюбу з 1981 року вони з чоловіком прибудували значну частку домоволодіння. Не заперечувала, проти того, щоб за позивачем визнати право власності на Ѕ помешкань 1-12, 1-11, 1-10, 1-5, 1-6, 1-1, 1-7,1-8 у будинку, а також Ѕ прибудинкових споруд вбиральні літ. В, гаражу літ. Б, погребу літ. Б/п, душу літ. Ж, за нею просила в свою чергу визнати право власності на помешкання 1-4, 1-2, 1-3 та 1-9 у будинку, а також Ѕ помешкань 1-12, 1-11, 1-10, 1-5, 1-6, 1-1, 1-7,1-8, а також Ѕ прибудинкових споруд вбиральні літ. В, гаражу літ. Б, погребу літ. Б/п, душу літ. Ж та визнати за сторонами право власності на домоволодіння у частках визначених за висновком будівничо-технічної експертизи проведеної по справі за нею на 31/50 частку домоволодіння, за позивачем відповідно на 19/50 часток домоволодіння у ідеальних частках. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що відповідачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.11.07 року належить домоволодіння № 18 по вул. Новосибірській в Іллічівському районі м. Маріуполя після смерті її батька [PERSON] З пояснень сторін у судовому засіданні вбачається, що, під час шлюбу з 1981 року вони мешкали разом з батьком відповідачки, прибудували значну частину домоволодіння, тому вважають можливим визнати частку домоволодіння спільною сумісною власністю сторін та визначити право власності сторін у ідеальних частках згідно висновку будівничо-технічної експертизи від 23.09.11 року. Згідно ст. 62 СК України якщо майно дружини, чоловіка під час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових витрат або витрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнано за рішенням суду об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Ідеальні частки сторін у домоволодінні № 18 по вул. Новосибірській в Іллічівському районі м. Маріуполя визначені висновком будівничо-технічної експертизи від 29.09.11 року за яким позивачу належить Ѕ помешкань 1-12, 1-11, 1-10, 1-5, 1-6, 1-1, 1-7,1-8 у будинку, а також Ѕ прибудинкових споруд вбиральні літ. В, гаражу літ. Б, погребу літ. Б/п, душу літ. Ж та, що складає 19/50 часток домоволодіння. Відповідно відповідачці належать помешкання 1-4, 1-2, 1-3 та 1-9 у будинку, а також Ѕ помешкань 1-12, 1-11, 1-10, 1-5, 1-6, 1-1, 1-7,1-8 у будинку, а також Ѕ прибудинкових споруд вбиральні літ. В, гаражу літ. Б, погребу літ. Б/п, душу літ. Ж, що складає 31/50 частку домоволодіння. Враховуючи, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження матеріалами справи, не оспорюються іншими сторонами та не порушують прав інших осіб, суд вважає доцільним у порядку передбаченому ст. 62 СК України визнати за позивачем право власності на 19/50 часток домоволодіння, а за відповідачкою на 31/50 частку домоволодіння № 18 по проїзду Новосибірському у Іллічівському районі м. Маріуполя.

Outcome: partial