overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-27 00:00:00

24 вересня 2008 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 302 п/08/2008-980 за умовами якого [PERSON] отримала 20000 грн. зі сплатою 3,1% на місяць з кінцевим терміном повернення боргу до 19 вересня 2011 року. Позивач, посилаючись на те що [PERSON] взяті на себе зобовязання не виконує, звернувся в суд з позовом про стягнення з неї 38441 грн. 58 коп. Відповідачка в судове засідання не зявилась, хоча про день і час розгляду справи була повідомлена належним чином. Судом встановлено, що позивач надав [PERSON] 24 вересня 2008 року за кредитним договором № 302 п/08/2008-980, а вона отримала 20000 грн. зі сплатою 3,1% на місяць з кінцевим терміном повернення боргу до 19 вересня 2011 року. Відповідно до кредитного договору відповідачка повинна була здійснювати погашення кредитів та процентів щомісячно. В порушення цього відповідачка не сплачувала вчасно кредит за відсотки і станом на 18 квітня 2011 року допустила заборгованість 38441 грн. 58 коп. (непогашений кредит 18256 грн. 85 коп. несплачені відсотки 15015грн. 09 коп., несплачена пеня за прострочення строків виконання зобовязань 4809 грн. 09 коп., несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімального необхідного платежу 360 грн.) Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку встановленому договором. Оскільки відповідачка не виконала взяті по договору на себе зобовязання, ця заборгованість підлягає стягненню з неї на користь позивача. З відповідачки слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 504грн. 42 коп. (384 грн. 42 коп. судового збору, та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення). На підставі ст. ст. 526, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-27 00:00:00

5 травня 2008 року між ПАТ КБ „ПриватБанк та [PERSON] було укладено договір за умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 15000 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення боргу, що відповідає строку дії кредитної картки. Позивач, почилаючись на те, що [PERSON] взяті на себе зобовязання не виконує, звернувся в суд з позовом про стягнення з нього 20704 грн.17 коп. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Судом встановлено, що позивач надав [PERSON] 5 травня 2008 року за договором, а той отримав 15000 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення боргу, що відповідає строку дії кредитної картки. Відповідно до договору відповідач повинен був здійснювати погашення кредиту та процентів щомісячно. В порушення цього відповідач не сплачував своєчасно кредит та відсотки і станом на 31 серпня 2011 року допустив заборгованість 20704 грн.17 коп.( заборгованість за кредитом-12349 грн.01 коп., заборгованість про процентаи за користування кредитом-6393 грн. 06 коп.,заборгованість по комісії за користування кредитом -500 грн, штраф ( фіксована частина)-500 грн, та штраф ( процентна складова)-962 грн.10 коп. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку встановленому договором. Оскільки відповідач не виконав взяті по договору на себе зобовязання, ця заборгованість підлягає стягненню з нього на користь позивача. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України ,якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами ( з розстрочкою), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимогати дострокового поверненя частини позики,що залишилась та сплати процентів, належних йому. З відповідач слід стягнути на користь позивача 207 грн. 04 коп. судового збору. На підставі ст.ст.526,1049,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 21.11.2011 та до моменту досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те що відповідач є батьком дитини, однак ухиляється від обовязку щодо її утримання, не надає у добровільному порядку матеріальної допомоги. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 20.03.2005 народилась [PERSON], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 09.04.2005 зроблено відповідний запис за № 1141. У свідоцтві про народження батьками неповнолітньої [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON]. Позивач у судовому засіданні повідомила, що неповнолітня [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS], разом із нею. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За заявою одержувача аліментів суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України). Однак відповідач ухиляється від добровільного утримання дитини. Стаття 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-27 00:00:00

Позивачка просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 800 гривень щомісячно. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивачка надала заяву, у якій справу просить розглядати справу у її відсутності, уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну особу, щомісячно. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про поважність причин неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не надав. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та позивача, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України при визнанні відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження . Дитина проживає разом з матір'ю, перебуває наїїутриманні. Домовленості про утримання дитини сторони не досягли. Згідно зі ст. ст. 180, 183 СК України батьки зобов»язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів на утримання дитини, суд враховує матеріальне становище відповідача який є працездатним та здоровим, тому приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Матеріали справи дають суду підстави для задоволення позову, і це задоволення позову не суперечить діючому законодавству і не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-27 00:00:00

Позивач звернулась до суду 15.09.2011 року з даним позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки на протязі останнього року спільного проживання відповідач ніде не працював та не працює. Влаштовує сварки з будь-якого приводу, що завдає шкоди моральному здоров»ю позивачки та принижує її честь та гідність як дружини і матері. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сім'ї неможливим та недоцільним. Враховуючи те, що дитина проживає і знаходиться повністю на утриманні позивача, а відповідач не приділяє уваги дитині, від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку ухиляється, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 800 гривень щомісячно. Позивач надала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі % всіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час, місце розгляду справи належним чином повідомлений, про що свідчать поштові відправлення, направлені рекомендованими листами. Справа слухалась у відсутності сторін та в заочному розгляді згідно ст. ст.169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе визнати позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Дані правовідносини регулюються ст.ст. 110,112,180,182,183 СК України. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 14.06.2006 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони фактично , шлюбних відносин не підтримують, не мають ніяких спільних інтересів, не ведуть спільного господарства. В зв'язку з цим суд не знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим та недоцільним для сторін. Відповідач в добровільному порядку не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини. У відповідності до ст.183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання про розмір стягнення аліментів на утримання дитини, виходячи з вікових потреб дитини в матеріальному забезпеченні на загально необхідні речі та пов'язані з особливостями розвитку дитини, її стану здоров'я, враховуючи можливості матері та батька дитини надавати матеріальну допомогу, суд приходить до висновку про доцільність визначення розміру аліментів, що мають сплачуватися відповідачем на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 всіх доходів відповідча, щомісячно і до повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину з урахуванням певного її віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-27 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення, пов'язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою в якій просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше ЗО відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання малолітньої дочки [PERSON] до її повноліття. До початку судового розгляду справи позивачка звернулася до суду з письмовою заявою в якій змінила свої позовні вимоги та просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 100 грн. щомісячно на утримання дочки [PERSON] з урахуванням того, що відповідач має ще одну дитину від першого шлюбу та сплачує аліменти на її утримання. Як зазначила позивачка у своїй позовній заяві, що проживаючи з 2006 року у цивільному шлюбі з відповідачем 04.02.2009 року вона народила дочку [PERSON]. Відповідач залишив сім'ю та проживає окремо і будь-якої матеріальної допомоги на утримання спільної малолітньої дитини не надає. Дана обставина стала для неї підставою для звернення до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з відповідача. Сторони у судове засідання не з'явилися, але надіслали до суду письмові заяви в яких просили суд проводити розгляд справи за їх відсутності. Позивачка просила задовольнити змінену нею позовну вимогу в повному обсязі, а відповідач визнав змінену позовну вимогу позивачко: та не заперечував проти її задоволення судом. З'ясувавши всі обставини справи, судом були встановлені наступно факти. Сторони мають спільну малолітню дитину, а саме дочку [PERSON]. [PERSON], [INFO], що стверджується і свідоцтвом про народження І-ТП № 095154, виданим 26 лютого 2009 року відділом РАЦС Житомирського міського управління юстиції ( а.с.5 ). Встановленим фактам відповідають сімейні правовідносини. Наявність порушення відповідачем своїх обов'язків, як батька, утримувати свою малолітню дитину, яка потребує матеріальної допомоги є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-27 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення штрафних санкцій за договором позики, посилаючись на те, що 20 січня 2010 року рішенням Вишгородського районного суду Київської області позов по справі [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики задоволено та стягнуто на користь [PERSON] заборгованість за договором позики у розмірі 18750 грн. 00 коп. Позивач просить стягнути з [PERSON] суму - індекс інфляції за період прострочення виконання грошового зобовязання, а саме з липня 2004 року по жовтень 2010 року в сумі 16200 (шістнадцять тисяч двісті) грн. 00 коп., 3% річних в сумі 3547 (три тисячі пятсот сорок сім) грн. 60 коп., судові витрати у сумі 197 (сто девяносто сім ) грн. 47 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн. 00 коп. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечив проти позову та просить застосувати строк позовної давності. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Суд прийшов до такого висновку, виходячи з наступного. 20 січня 2010 року рішенням Вишгородського районного суду Київської області позов по справі [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики задоволено та стягнуто на користь [PERSON] заборгованість за договором позики у розмірі 18750 грн. 00 коп. Рішення суду вступило в законну силу. В відповідності до ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором законом. Згідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалість: в три роки. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в частині стягнення індексу інфляції за період прострочення виконання грошового зобовязання з листопада 2007 року по листопад 2010 року в сумі 8718 (вісім тисяч сімсот вісімнадцять) 75 коп., 3% річних в сумі 1687 (одна тисяча шістсот вісімдесят сім) грн. 50 коп. та стягнення з відповідача понесених судових витрат. В іншій частині позову позовні вимоги задоволенню не підлягають, у звязку з пропущенням позивачем строку позовної давності.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-27 00:00:00

До суду надійшов зазначений позов, обгрунтовуючи і підтримуючи який позивачка зазначає, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 17.02.2007р., який зареєстрований виконкомом Мирненської сільської ради, актовий запис №2. Це їх перший шлюб, в якому вони мають неповнолітнього сина [PERSON], 04.2007 р.н. На даний час вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо і їхній шлюб існує лише формально, тому вона просить їх шлюб розірвати, крім того в своїй заяві просить розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судовому засіданні не зявився, у своїй письмовій заяві на адресу суду позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу погоджується, просить слухати справу за його відсутності. Суд дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані по справі докази в їх сукупності, і дійшов висновку, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню з тих підстав, що спільне життя у сторін неможливе, шлюбні відносини сторони на даний час не підтримують, спільного господарства не ведуть, тривалий час мешкають окремо і сімя фактично розпалась, позивачка на розлученні наполягає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що між ними 5 липня 2008 року був зареєстрований шлюб в органах РАЦС. Від цього шлюбу вони мають неповнолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], які в даний час проживають з нею. У сторін шлюб перший. Фактично шлюбно-сімейні відносини припинені з січня 2010 року, з того часу сторони проживають окремо. Причиною розпаду їх сімї стали постійні сварки, відсутність довіри один до одного та взаєморозуміння. Майнового та житлового спору у сторін не має. Позивач [PERSON] надала суду письмову заяву в якій просила справу розглянути без її участі, позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] надав суду письмову заяву в якій проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку що позов слід задовольнити. Встановлено та підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що між сторонами 05 липня 2008 року був зареєстрований шлюб в органах РАЦС. Від цього шлюбу вони мають 2-х неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], які в даний час проживають з позивачем, що підтверджується довідкою Білецьківської сільської ради Кременчуцького району від 12.12.2011 року. У сторін шлюб перший. Фактично шлюбно-сімейні відносини припинені з січня 2010 року, з того часу сторони проживають окремо. Причиною розпаду їх сімї стали постійні сварки, відсутність довіри один до одного та взаєморозуміння. Майнового та житлового спору у сторін не має. Сторони не проживають разом, не мають наміру зберігати сімю, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Тому, суд з підстав ст. 112 СК України постановляє рішення про задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-27 00:00:00

позивач звернулася з позовом в суд до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі Ул частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Свої вимоги мотивує тим, що у шлюбі народився син [PERSON], 02.04.2009року народження. Оскільки одній важко утримувати дитин\, відповідач не надає матеріальної допомоги на отримання дитини, просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала просить позов задоволити. В судовому засіданні відповідач проти позову не заперечив, згідний сплачувати аліменти в розмір 1/4 всіх видів заробітку. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити. Судом встановлено, що у сторін народився син [PERSON], 02.04.2009року народження, котрий проживає з матірю [PERSON] та перебуває на її утриманні. Як вбачається з ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментного забезпечення суд, вирішуючи справу у межах заявлених вимог (ст. 11 ЦПК України), та відповідно до вимог ст. 182 СК України враховує стан здоровя дитини, матеріальне становище як платника, так і одержувача аліментів. Чинне законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ст. 7 ч. 8 СК України); а також зобовязує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст. 142 цього ж кодексу) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ст.7 ч.9 СК України). З вищенаведеного суд вважає, що з відповідача слід стягувати 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуну щомісячно ва утримання дитини. Аліменти слід стягувати з дня звернення позивачки до суду та допустити негайне виконання у межах одномісячного сукупного платежу аліментів на дитину. Разом з тим, відповідно до ст.2 Закону України «Про судовий збір» з [PERSON] слід стягнути 94 гривні 10 копійок судового збору. З наведених міркувань та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 06.02.2010 р. зареєструвала з відповідачем шлюб, від спільного життя у них народилася донька [PERSON], [INFO] Позивачка в даний час не працює, здійснює догляд за дитиною віком до 3 років. Поскільки відповідач не надає коштів на утримання дитини та самої позивачки , вона просила в судовому порядку стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку до повноліття дитини та кошти на своє особисте утримання в розмірі 1\\4 частини доходу до досягнення дитиною трирічного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги. Відповідач позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1\\4 частки свого доходу та кошти на утримання дружини в розмірі 1\\6 частки доходу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 лютого 2010 року, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], дитина перебуває на утримання матері, відповідач добровільно грошових коштів на утримання дитини не надає. Встановлено, що сторони проживають окремо, позивачка не працює, здійснює догляд за дитиною , потребує матеріальної допомоги, кошти на утримання дружини на період її догляду за дитиною віком до 3 років відповідач не надає, хоча має таку можливість, інших утриманців не має. Згідно ст.180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.183 СК України частка заробітку \\ доходу\\ матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст.84 СК україни дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною 3-х років. Враховуючи матеріальне становище сторін, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду 04.10.2011 р. і до повноліття дитини, а також кошти на її особисте утримання в розмірі 1\\6 частини доходу, починаючи з дня вступу рішення суду в законну силу до досягнення дитиною трирічного віку 16.08.2014 р. Крім того, з відповідача на користь держави належить стягнути 188,20 грн судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial