Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-09 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулася до суду із позовом до Ізяславської міської ради, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В позовній заяві позивачка вказує, що 04.08 2002 року помер її дід [PERSON], а 06.02.2003 року померла її баба [PERSON], яка фактично вступила в спадкування майном після смерті чоловіка, але офіційно його не оформила. Після її смерті відкрилась спадщина на майно, яке нею не було оформлено належним чином по заповіту їй, в тому числі на земельну ділянку, яка розташована по вул. Праці, 1\\2, в м. Ізяслав. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просить його задовольнити. Суду вона пояснила, що у встановленому законом порядку, шляхом подачі заяви, нею отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 7\\25 частини зазначеного у заповіті майна, в тому числі на [ADDRESS]. Право власності на земельну ділянку на якій розташований спадкова кватира в житловому будинок, звичним шляхом неможливою у звязку із відсутністю нормативно-грошової оцінки землі, що змусило її увернутись до суду із даним позовом та просити суд визнати за ним право власності в порядку спадкування на земельну ділянку в розмірі 0.0596 га. Представник відповідача та до суду не зявився, але надав письмову заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, проти задоволення позову не заперечує. З'ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд визнає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст. 30 ЗК України (ред.1992 р.) при переході права власності на будівлі і споруди разом з цими обєктами переходить право власності чи право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення. Відповідно до ст. 116, 131 Земельного Кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади в межах їх повноважень; громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування. Відповідно до ст. 1223, 1268, 1270 ЦК України право на спадкування мають всі визначені у заповіті; спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину, якщо протягом 6-місячного строку подав заяву до нотаріуса про її прийняття. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що позивачка являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] яка померла 06.02.2003 року (а.с. 24), та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно (а.с 25-27). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки розміром 0,0596 га, яка виділена для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства по вул. Праці1\\2 в м. Ізяслав, та передана у приватну власність, згідно рішення Ізяславської міської ради від 24.12.1996 року № 6\\22 (а.с. 22). 04.08 2002 року помер власник земельної ділянки [PERSON], а 06.02.2003 року померла [PERSON], яка фактично вступила в спадкування майном після смерті чоловіка, але офіційно його не оформила. Після її смерті відкрилась спадщина на майно, яке нею не було оформлено належним чином по заповіту їй, в тому числі на земельну ділянку, яка розташована по вул. Праці, 1\\2, в м. Ізяслав. За таких обставин суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, визнавши за позивачем право власності на земельну ділянку в порядку спадкуванню за заповітом.

Outcome: approved