Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-07 00:00:00

24 жовтня 2011 року позивач звернувся з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що будинковолодіння № 23 по вул. Братів Пнівчуків (Горького) в смт. Печеніжин Коломийського району належало на праві власності колгоспному двору, головою якого були [PERSON] та [PERSON]. В 1974 року [PERSON] померла. Оскільки на момент її смерті в дворі залишились проживати інші члени двору, то після смерті [PERSON] відповідно до вимог ст. 563 ЦК України (в редакції 1963 року) спадщина в майні колгоспного двору не відкривалась. Станом на 01 липня 1990 року в житловому будинку по вул. Братів Пнівчуків, 23 в смт. Печеніжин були зареєстровані і проживали: [PERSON] - голова двору;Мацьків [PERSON] - син; [PERSON] - невістка; [PERSON] - онучка; [PERSON] - онучка; [PERSON] онук. Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які не втратили права на частку в дворі, то кожному належить по 1/6 частині житлового будинку з господарськими спорудами. 21 листопада 1993 року померла його мати, [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/6 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: смт. Печеніжин, вул. Братів Пнівчуків, 23, Коломийського району Івано-Франківської області. Спадкоємцем за законом на спадщину є він, оскільки відповідно до ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) фактично прийняв спадщину. Крім нього інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена не має. З метою оформлення спадщини після смерті [PERSON] він звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. У відповідності до п. 126 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріус витребував подати правовстановлювальний документ на будинковолодіння. Надане ним свідоцтво про право власності на голову колгоспного двору не прийнято нотаріусом на тій підставі, що воно видане тільки на голов колгоспного двору, а крім них були ще інші члени колгоспного двору, які мали частку колгоспного двору. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на власність в бувшому колгоспному дворі не претендують, а тому просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: вул. Братів Пнівчуків, 23, смт. Печеніжин, Коломийського району. Від позивача до суду поступила заява, в якій він позовні вимоги підтримує та просить розглядати справу без його участі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, але подали до суду заяву, згідно якої позов визнають, відмовляються від права власності на спадкове майно та просять розглядати справу без їх участі. Зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що будинковолодіння № 23 по вул. Братів Пнівчуків (Горького) в смт. Печеніжин Коломийського району належало на праві власності колгоспному двору, головою якого були [PERSON] та [PERSON], про що їм видано свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння відповідно до рішення виконкому Печеніжинської селищної ради народних депутатів від 30 січня 1962 року № 2. Зазначений будинок зареєстрований в Коломийському МБТІ та записаний в реєстрову книгу за реєстровим № 205. В 1974 року [PERSON] померла. Оскільки на момент її смерті в дворі залишились проживати інші члени двору, то після смерті [PERSON] відповідно до вимог ст. 563 ЦК України (в редакції 1963 року) спадщина в майні колгоспного двору не відкривалась. Станом на 01 липня 1990 року в житловому будинку по вул. Братів Пнівчуків, 23 в смт. Печеніжин були зареєстровані і проживали: [PERSON] - голова двору; [PERSON]- син; [PERSON] - невістка; [PERSON] - онучка; [PERSON] - онучка; [PERSON] - онук, наведене підтверджується довідкою Печеніжинської селищної ради від 03 червня 2011 року № 1090. Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які не втратили права на частку в дворі, то кожному належить по 1/6 частині житлового будинку з господарськими спорудами. 21 листопада 1993 року померла [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей 22 листопада 1993 року зроблено відповідний актовий запис за № 59. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/6 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: смт. Печеніжин, вул. Братів Пнівчуків, 23, Коломийського району Івано-Франківської області. Спадкоємцем за законом на спадщину є позивач, оскільки відповідно до ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року) фактично прийняв спадщину, що підтверджуються довідкою Печеніжинської селищної ради від 03 червня 2011 року № 1090. Крім нього інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена не має. З метою оформлення спадщини після смерті [PERSON] він звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. У відповідності до п. 126 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріус витребував подати правовстановлювальний документ на будинковолодіння. Надане ним свідоцтво про право власності на голову колгоспного двору не прийнято нотаріусом на тій підставі, що воно видане тільки на голів колгоспного двору, а крім них були ще інші члени колгоспного двору, які мали частку у колгоспного двору. Відповідно до вимог ст. ст. 346, 347 ЦК України особа може відмовитись від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. Так, як [PERSON] прийняв спадщину відповідно до ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 року), [PERSON], [PERSON], [PERSON]та [PERSON] на власність в бувшому колгоспному дворі не претендують і відмовляються від права власності на нього, то суд приходить до висновку, що необхідно визнати за позивачем право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: вул. Братів Пнівчуків, 23, смт. Печеніжин, Коломийського району. Наведене стверджується: копією свідоцтва про смерть /а.с.5/, копією свідоцтва про право власності на домоволодіння /а.с.7/, копією технічного паспорта на житловий будинок /а.с.8-11/, довідкою Печеніжинської селищної ради № 1090 від 03.06.2011р./а.с.12/, довідкою Коломийського МБТІ № 34180 від 21.04.2011р. /а.с.13/, листом Першої Коломийської районної державної нотаріальної контори № 996/02-14 від 24.10.2011 /а.с.15/. На підставі ст.,ст. 548, 563 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.,ст. 328, 346, 347,1222, 1268 ЦК України та

Outcome: approved