Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-17 00:00:00

Позивач у жовтні 2011 року звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства АКЦЕНТ-БАНК, [PERSON] про звернення стягнення, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно кредитного договору № CVF0AE00000374 від 21.09.2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 13662,04 дол. США, зі сплатою за користування ним 12,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.09.2012 року, проте в порушення умов договору свої зобовязання належним чином не виконував, що стало підставою для звернення до суду. Вимоги до відповідача [PERSON] що випливають зі згаданого кредитного договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем договір застави рухомого майна від 09.07.2008 року. Вимоги до відповідача [PERSON], що випливають зі згаданого кредитного договору, були забезпечені і шляхом укладання з відповідачем ПАТ А-Банк, договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, у звязку з чим вони є солідарним відповідачем за предявленим до стягнення боргом. З урахуванням викладеного просив суд звернути стягнення для задоволення грошових вимог на майно, що належить відповідачу [PERSON]. і передано ним в заставу автомобіль Ford, модель: Explorer, рік випуску 1997, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: 1FMDU34E8VZ09914, реєстраційний номер CЕ6568АІ, що належить на праві власності відповідачу [PERSON] шляхом продажу вказаного автомобіля ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ [PERSON] ПРИВАТБАНК(49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені [PERSON] договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ ПРИВАТБАНКвсіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Також просив стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства Акцент-Банк, [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 200,00 грн.; з [PERSON] на свою користь заборгованість 1950,00 грн. за надання юридичних послуг та витрат, повязаних з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права; з [PERSON] на свою користь судових витрат. Відповідно до заяви представник позивача просив слухати справу без його участі. Позовні вимоги підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання у справі не з'явилися, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, у зв'язку з чим судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № CVF0AE00000374 від 21.09.2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 13662,04 дол. США, зі сплатою за користування ним 12,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 20.09.2012 року. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. В забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором від 21.09.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений Договір застави рухомого майна - автомобіля Ford, модель: Explorer, рік випуску 1997, тип ТЗ: легковий, № кузова/шасі: 1FMDU34E8VZ09914, реєстраційний номер CЕ6568АІ. Крім того, позивачем 20.10.2010 року з відповідачем ПАТ А-Банк було укладено договір поруки № 167, згідно якого розмір відповідальності Поручителя перед Кредитором обмежується сумою у розмірі 200 грн., відповідно до якого останній є солідарними відповідачем. Згідно зі статтею 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Відповідно до ст. 19 Закону України Про заставу, за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання. забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договорам не виконував належним чином у зв'язку з чим станом на 07.10.2011 року утворилася заборгованість за кредитним договором № CVF0AE00000374 від 21.09.2007 року у розмірі 103287 грн. 69 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, позовні вимоги ПАТ КБ Приватбанкзнайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають частковому задоволенню, оскільки вимоги щодо укладання від імені відповідача договору купівлі продажу будь яким способом з іншою особою покупцем, зі зняттям автомобіля з обліку в органах ДАІ, а також надання банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, протирічать нормам Закону України Про заставущодо процедури звернення стягнення на заставлене майно та правовим позиціям, висловлених Судовою платою у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ при перегляді цивільних справ у касаційному порядку у І кварталі 2011 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та правову допомогу, підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: partial