overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-17 00:00:00

У грудні 2011 р. позивач звернулася з позовом, в якому зазначено, що 04.11.1989 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Неповнолітня дитина постійно проживає з позивачем, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не здійснює в добровільному порядку. Посилаючись на те, що позивач потребує матеріальної допомоги відповідача, а відповідач в добровільному прядку допомоги не надає, хоча має таку можливість, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх виді заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов заволинити. Відповідач в судове засідання не зявився, представником відповідача за довіреністю, через канцелярію суду подано заяву, в якій представник відповідача проти задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/4 частини від усіх виді заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття не заперечував. Вивчивши усі надані письмові докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вивчивши усі надані докази у сукупності, беручи до уваги матеріальне положення позивача, відповідача, той факт, що позивач потребує матеріальної допомоги відповідача, відповідач працює, отримує постійний дохід, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу позивачці, суд вважає за доцільне стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення нею повноліття. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК судовий збір за подання позовної заяви, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача в дохід держави, оскільки дитина проживає з позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-17 00:00:00

ВАТ Полтавський ГЗК звернулось до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житлом в гуртожитку № 3 по вул. Строна, 25 в м. Комсомольську та стягнути з [PERSON] заборгованість з квартирної плати в розмірі 6569 грн., 00 коп, судові витрати покласти на відповідача. Посилаючись на те, що 28.07.2003 р. [PERSON] влаштувався на роботу на ВАТ Полтавський ГЗК та на підставі ордеру № 3925 від 12.09.2006 р. йому було надано право на заняття житлового приміщення (ліжко-місця) в гуртожитку № 3 по вул. Строна, 25 в м. Комсомольську і був зареєстрований за вищезазначеною адресою. В даний час відповідач в гуртожитку не проживає , в звязку з чим останній втратив право на проживання в гуртожитку. В судове засідання представник позивача не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від нього до суду надійшла заява в якій позов підтримав повністю, просить розглядати справу у його відсутність . Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши докази , надані сторонами на доведення обставин, на які вони посилаються , обґрунтовуючи свої позовні вимоги та заперечення, суд находить позов обґрунтованим і таким , що підлягає до задоволення. Згідно довідки ВАТ ПГЗК від 30.11.2010 р. будівля гуртожитку по вул. Строни, 25 в м. Комсомольську є власністю ВАТ Полтавський ГЗКта знаходиться у них на балансі . На підставі ордеру за № 3925 виданого ВАТ „ПГЗК 12.09.2006 р. [PERSON] отримав право на вселення в гуртожиток № 3 по вул. Строни, 25 в м.Комсомольську і був зареєстрований за вказаною адресою, згідно довідки з місця проживання . Згідно акту від 23.11.2010 р. про непроживання в гуртожитку № 3 по вул. Строни, 25 в м.Комсомольську [PERSON] не проживає в зазначеному гуртожитку з моменту отримання ордеру . Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, якщо наймач або члени його сімї були відсутні з поважних причин понад шести місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжений наймачем, а в випадках спору судом. Відповідно до виписки з особистого рахунку [PERSON] з жовтня 2007 р. по вересень 2011 р. не проводить щомісячної оплати жилого приміщення, внаслідок чого утворилась заборгованість з квартирної плати, яка складає 6569 грн 00 коп. Суд вважає, що зазначена сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача на користь ВАТ ПГЗКвідповідно до вимог ст.68 ЖК України. Питання про судові витрати у справі вирішено судом згідно з нормами ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-17 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язану з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, обгрунтування їх доказами, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-17 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовною заявою в якій просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DN81АR03110177 від 03.12.2007 в розмірі 121517,97 грн. звернути стягнення на предмет застави автомобіль [NUMBER]. В наступному позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором. В судовому засіданні представник позивача підтримав уточнені позовні вимоги, наполіг на їх задоволенні. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов має бути задоволений в повному обсязі з наступних підстав. Сторонами не заперечується факт укладення між собою кредитного договору № DN81АR03110177 від 03.12.2007 та наявності заборгованості за ним на теперішній час в розмірі 121517,97 грн., отже ці обставини є визнаними і не підлягають доказуванню. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання повинно виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-18 00:00:00

23.12.2011 року [PERSON] звернувся до суду з заявою в якій просила встановити факт належності їй архівної довідки Державного архіву Львівської області від 07.12.2011 року №928/01-36 де в написанні її прізвища була допущена механічна помилка. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Заінтересована особа, без самостійних вимог щодо предмету спору, в судовому засіданні не заперечувала на задоволені позовних вимог позивачки. Вивчивши доводи заяви та дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] як учасниця війни звернулася до Управління праці та соціального захисту населення Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області (далі УПСЗН) з заявою про надання їй статусу учасника війни. На підтвердження встановлення такого факту на запит УПСЗН до Державного архіву Львівської області останній надав архівну довідку від 07.12.2011 року №928/01-36 про те, що заявниця [PERSON] дійсно разом із родиною була переселена у Тернопільську область. Однак, як вказує заявниця [PERSON] та згідно вищезгаданої довідки, її прізвище та ім'я у даній довідці відрізняється від дійсного, а саме замість [PERSON] записано [PERSON], що не відповідає паспортним даним і перешкоджає останній в надані їй статусу учасника війни. Вищевказана довідка була допущена у зв'язку з перекладом прізвища та ім'я заявниці з російської на українську мову. Дійсне прізвище та ім'я заявниці [PERSON] в судовому засіданні засвідчено копією її паспорту, свідоцтва про народження, а також свідоцтвом про смерть її сестри [PERSON]. Відповідно до п.2 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факт, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт належності правовстановлюючих документів, про що просить заявниця, має юридичне значення так як дасть змогу їй оформити відповідний статус учасника війни. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню, адже вони достовірно підтверджені в судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення коштів , посилаючись на те що 1.02.2008року було укладено кредитний договір з відповідачем [PERSON] , з [PERSON] укладено договір поруки . Відповідачі свої зобов'язання за Кредитним договором не виконують, до цього часу відповідач [PERSON] кошти не повернула, крім того, у зв'язку з невиконанням умов договору, боржник зобов'язаний сплатити суму боргу, процент за користування кредитом, а також пеню та штрафні санкції, в зв'язку з чим має заборгованість у сумі 152447грн.43 коп. , тому просить стягнути суму боргу та сплачені судові витрати з відповідачів солідарно. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов з викладених в ньому підстав та просив позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з'явилися , про день та час розгляду справи повідомлені , причину неявки не повідомили . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, приходить до слідуючого. В судовому засіданні встановлено, що 1.02.2008року позивач та [PERSON] уклали кредитний договір №49.32/4108-А на суму 189037грн. під 13,2 % , зі строком користування 2.2.2015р., з [PERSON] укладено договір поруки. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідач [PERSON]свої зобов'язання за Кредитним договором не виконує, в зв'язку з чим має заборгованість по наданому кредиту станом на 23.09.2011р. у сумі 152447грн.43 коп. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно ст. 611ЦК України у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно до ст.. 543 ЦК України у разі солідарного обов»язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов»язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача в стягненні коштів на його користь з відповідачів солідарно засновані на законі та підлягають задоволенню. Згідно із ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1524 ,47 грн. судового збору та 120грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, витрати на публікацію в пресі 630 грн. а всього 2274,47 грн. у відшкодування понесених позивачем та документально підтверджених судових витрат. Враховуючи викладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 9338,70 гривень, мотивуючи тим, що 28 жовтня 2006 року між Кредитною спілкою «Аккорд»та членом кредитної спілки «Аккорд»[PERSON] був укладений кредитний договір № Алло1/До-06/678. Відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 2288,00 гривень, з кінцевою терміном погашення не пізніше 28.10.2007 року, зі сплатою відсотків та частини кредиту в терміни та розмірах, не менш, ніж це вказано в рекомендованому графіку платежів. Станом на день подачі позову до суду відповідач порушив умови договору та припинив виплати за кредитним договором. Невиконання відповідачем зобов’язань за кредитним договором призвело до виникнення заборгованості по кредиту. Представник позивача в судове засідання не з’явився, надав суду заяву з проханням про розгляд справи у його відсутність. Відповідач до судового засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду неповідомленні, тому суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України розглядає справу в заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. 28 жовтня 2006 року між Кредитною спілкою «Аккорд»та членом кредитної спілки «Аккорд»[PERSON] був укладений кредитний договір № Алло1/До-06/678.. Згідно з п. 1.1 кредитного договору, кредитна спілка надала позичальнику кредит у розмірі 2288,00 гривень. Отримання грошових коштів позичальником підтверджується видатковим ордером. Відповідно до п. 2.2 кредитного договору, кредит позичальнику була надано строком до 28.10.2007 року. Позичальник зобов’язався щомісячно сплачувати спілці нараховані відсотки та частину кредиту в терміни та розмірах, не менш, ніж це вказано в рекомендованому графіку платежів. При дотриманні позичальником умов сплати кредиту, передбачених у рекомендованому графіку платежів, нарахування відсотків є мінімальним: на залишок суми кредиту. Розмір та порядок нарахування відсотків за користування кредитом, передбачено п. 2.3 кредитного договору. Однак всупереч договірним зобов’язанням, в установлені графіком терміни позичальником не повернути належні грошові кошти, в результаті чого сума кредиту не зменшувалась, а відсотки нараховувались на фактичний залишок суми кредиту за кожний день користування кредитом. Відповідно до п. 3.2 кредитного договору, при порушенні строків сплати кредиту нараховується пеня в розмірі 0,5 % від суми остаточної заборгованості за кожний день прострочення. На день подачі позову до суду, сума боргу за тілом кредиту складає 2288,00 гривень, за відсотками становить 4762,7 гривень, за пенею 2288,00 гривень, а всього 9338,7 гривень. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 21683,2 гривень, мотивуючи тим, що 29 лютого 2008 року між Кредитною спілкою «Аккорд»та членом кредитної спілки «Аккорд»[PERSON] був укладений кредитний договір № ДО-08/165. Відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 6050,00 гривень, з кінцевою терміном погашення не пізніше 28.02.2009 року, зі сплатою відсотків та частини кредиту в терміни та розмірах, не менш, ніж це вказано в рекомендованому графіку платежів. Станом на день подачі позову до суду відповідач порушив умови договору та припинив виплати за кредитним договором. Невиконання відповідачем зобов’язань за кредитним договором призвело до виникнення заборгованості по кредиту. Представник позивача в судове засідання не з’явився, надав суду заяву з проханням про розгляд справи у його відсутність. Відповідач до судового засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду неповідомленні, тому суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України розглядає справу в заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. 29 лютого 2008 року між Кредитною спілкою «Аккорд»та членом кредитної спілки «Аккорд»[PERSON] був укладений кредитний договір № ДО-08/165. Згідно з п. 1.1 кредитного договору, кредитна спілка надала позичальнику кредит у розмірі 6050,00 гривень. Отримання грошових коштів позичальником підтверджується видатковим ордером. Відповідно до п. 2.2 кредитного договору, кредит позичальнику була надано строком до 28.02.2009 року. Позичальник зобов’язався щомісячно сплачувати спілці нараховані відсотки та частину кредиту в терміни та розмірах, не менш, ніж це вказано в рекомендованому графіку платежів. При дотриманні позичальником умов сплати кредиту, передбачених у рекомендованому графіку платежів, нарахування відсотків є мінімальним: на залишок суми кредиту. Розмір та порядок нарахування відсотків за користування кредитом, передбачено п. 2.3 кредитного договору. Однак всупереч договірним зобов’язанням, в установлені графіком терміни позичальником не повернути належні грошові кошти, в результаті чого сума кредиту не зменшувалась, а відсотки нараховувались на фактичний залишок суми кредиту за кожний день користування кредитом. Відповідно до п. 3.2 кредитного договору, при порушенні строків сплати кредиту нараховується пеня в розмірі 0,5 % від суми остаточної заборгованості за кожний день прострочення. На день подачі позову до суду, сума боргу за тілом кредиту складає 6050,00 гривень, за відсотками становить 9583,2 гривень, за пенею 6050,00 гривень, а всього 21683,2 гривень. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-18 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 11545,35 гривень, мотивуючи тим, що 08 травня 2006 року між Кредитною спілкою «Аккорд»та членом кредитної спілки «Аккорд»[PERSON] був укладений кредитний договір АБВ/До-06/91. Відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 2700,00 гривень, з кінцевою терміном погашення не пізніше 28.05.2007 року, зі сплатою відсотків та частини кредиту в терміни та розмірах, не менш, ніж це вказано в рекомендованому графіку платежів. Станом на день подачі позову до суду відповідач порушив умови договору та припинив виплати за кредитним договором. Невиконання відповідачем зобов’язань за кредитним договором призвело до виникнення заборгованості по кредиту. Представник позивача в судове засідання не з’явився, надав суду заяву з проханням про розгляд справи у його відсутність. Відповідач до судового засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду неповідомленні, тому суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України розглядає справу в заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. 08 травня 2006 року між Кредитною спілкою «Аккорд»та членом кредитної спілки «Аккорд»[PERSON] був укладений кредитний договір АБВ/До-06/91. Згідно з п. 1.1 кредитного договору, кредитна спілка надала позичальнику кредит у розмірі 2700,00 гривень. Отримання грошових коштів позичальником підтверджується видатковим ордером. Відповідно до п. 2.2 кредитного договору, кредит позичальнику була надано строком до 28.05.2007 року. Позичальник зобов’язався щомісячно сплачувати спілці нараховані відсотки та частину кредиту в терміни та розмірах, не менш, ніж це вказано в рекомендованому графіку платежів. При дотриманні позичальником умов сплати кредиту, передбачених у рекомендованому графіку платежів, нарахування відсотків є мінімальним: на залишок суми кредиту. Розмір та порядок нарахування відсотків за користування кредитом, передбачено п. 2.3 кредитного договору. Однак всупереч договірним зобов’язанням, в установлені графіком терміни позичальником не повернути належні грошові кошти, в результаті чого сума кредиту не зменшувалась, а відсотки нараховувались на фактичний залишок суми кредиту за кожний день користування кредитом. Відповідно до п. 3.2 кредитного договору, при порушенні строків сплати кредиту нараховується пеня в розмірі 0,5 % від суми остаточної заборгованості за кожний день прострочення. На день подачі позову до суду, сума боргу за тілом кредиту складає 2700 гривень, за відсотками становить 6145,35 гривень, за пенею 2700,00 гривень, а всього 11545,35 гривень. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Outcome: approved