Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-12 00:00:00

20 грудня 2007 року відповідачка отримала кредит в розмірі 12000 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення коштів, що відповідає строку дії картки. Договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. У січні 2009 року кредитний ліміт було підвищено до 23100 грн. Позивач просить стягнути з відповідачки борг по кредиту станом на 31 серпня 2011 року в загальній сумі 56466,63 грн., а саме: поточний борг по кредиту 23038,98 грн., загальна сума боргу за відсотками 28887,57 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 1375,0 грн., штрафи за порушення умов договору 500,0 грн. фіксована частина, - 2665,08 грн. процентна складова, так як остання припинила його погашення та не реагує на попередження щодо дострокового погашення кредиту через невиконання його умов, а також витрати по справі у вигляді судового збору та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. Представник відповідачки позов визнав частково, пояснивши, що борг виник внаслідок фінансової кризи та зміни її матеріального стану. Крім того відповідно до ст. 18 ЗУ „Про захист прав споживачів несправедливими умовами договору є встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад 50% вартості продукції) у разі невиконання ним зобовязань за договором. Тому стягненню підлягає лише 50% тіла кредиту, що відповідно тягне зменшення інших показників боргів і загальна сума заборгованості повинна становити 39098,55 грн., в зв'язку з чим судові витрати підлягають стягненню пропорційно задоволеним вимогам. Заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Також згідно ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України договір є обовязковим до виконання сторонами, одностороння відмова від зобовязання не допускається та воно має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у визначений в ньому строк. 20 грудня 2007 року відповідачка підписала заяву про отримання кредитки „Голд, де також зазначила, що вона згодна з умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були їй надані для ознайомлення. Крім того після збільшення кредитного ліміту не були використані і ці кошти, що означає прийняття нею зміни умов договору. Як передбачено ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, чому відповідають і умови самого договору. Як вбачається з виписки по особовому рахунку з січня 2009 року відповідачка взагалі припинила внесення платежів на платіжну картку. Таким чином станом на 31 серпня 2011 року відповідачка мала заборгованість перед позивачем по вказаному кредитному договору, чим порушувала права останнього як сторони за договором, які підлягають поновленню шляхом задоволення його вимог. Суд вважає безпідставним посилання представника відповідачки на ст. 18 ЗУ „Про захист прав споживачів, оскільки вони не відповідають змісту даної норми. Вказана стаття визначає перелік умов договору, що є несправедливими, а також наслідки цього зокрема їх зміну чи визнання недійсними або всього договору. На даний час відсутнє рішення про визнання таких умов недійними або визнання недійним всього договору, а тому договір є чинним і сторони повинні виконувати його належним чином, так як погодили всі його умови. Крім того п.5 ст. 18 даного закону зазначає про непропорційно велику суму компенсації у разі невиконання договору. Проте тіло кредиту не може бути визнано компенсацією за таке невиконання , оскільки воно є самим предметом договору, в зв'язку з чим не можуть бути зменшені інші складові боргу, що вираховуються, виходячи з розміру тіла кредиту. Разом з тим у виписці по особовому рахунку зазначено про борг у грудні 2009 року та грудні 2010 року в сумі 500 грн. за видавничу комісію, яка договором не передбачена, а тому розмір боргу повинно бути зменшено на 1000 грн. В зв'язку з задоволенням позову з відповідачки на користь позивача також підлягають стягненню витрати по справі пропорційно задоволеними вимогам. На підставі ст. ст. 16, 525, 526, 530, 629, 651, 1050 ЦК України,

Outcome: approved