Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-30 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на предмет іпотеки. Мотивує свої вимоги тим, що між Банком та відповідачем [PERSON] 11.09.2007 року було укладено кредитний договір № NКUCGA00000148 згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 44 000.00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11.04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.09.2017 року. З метою забезпечення виконання відповідачем умов за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] і [PERSON] 11.09.2007 року було укладено договір іпотеки № NКUCGA00000148, згідно якого відповідачі надали Банку в іпотеку нерухоме майно, а саме, квартиру [ADDRESS], загальною площею 59.6 кв.м., що належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло. Відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує, в результаті чого станом на 15.06.2011 року заборгованість перед Банком становить 54\~798.60 доларів США, що відповідно до службового розпорядження НБУ від 20.06.2011 року за курсом 7.97 грн., складає 436 744.85 грн.. Просить в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру № 75 по бул. Шкільному, 5 в м. Южноукраїнськ, шляхом її продажу, виселити відповідачів та стягнути з них понесені позивачем судові витрати. Сторони в судове засідання не зявились. Представник позивача направив до суду письмову заяву в якій зазначив, що визнає позовні вимоги та просить слухати справу без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], причину неявки суду не повідомили про день місце та час розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши письмові матеріали справи суд приходить до наступного. Згідно договору № NКUCGA00000148 від 11.09.2007 року, відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 44 000.00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11.04% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 10.09.2017 року (а.с. 5-76). В забезпечення виконання відповідачем умов за кредитним договором, 11.09.2007 року сторони уклали договір іпотеки № NКUCGA00000148 посвідчений приватним нотаріусом Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області, згідно якого відповідачі [PERSON] і [PERSON] надали Банку в іпотеку нерухоме майно, а саме[ADDRESS] по бул. Шкільному, 5 в м. Южноукраїнськ, загальною площею 59.6 кв.м., яка належить їм на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла ВП ЮУ АЕС в м. Южноукраїнську 28.12.1994 року за розпорядженням № 3676, зареєстрованого в Южноукраїнському БТІ за р.6 кн.6 стор.108 та зареєстрованого в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно 20.08.2007 року за р. № 299045 (а.с. 8-10). Відповідач [PERSON] умови кредитного договору не виконав, у результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 15.06.2011 року становить 54\~798.60 доларів США, що відповідно до службового розпорядження НБУ від 20.06.2011 року (а.с. 16) за курсом 7.97 грн., складає 436 744.85 грн. (а.с. 11-12). За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини 2 статті 1050 та сатини 2 статті 1054 Цивільного Кодексу України наслідками порушення відповідачем зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ст. 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов`язання та умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань у не менше ніж тридцяти- денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону. Відповідачу було надіслано повідомлення № 30.1.0.0/2-959 від 01.06.2011 року з вимогою усунути порушення та було попереджено про звернення стягнення на заставлене майно. Листом № 4028 від 11.11.2011 року відповідачу запропоновано здійснити реструктуризацію боргу. Згідно ст. 12 Закону України Про іпотеку у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержавтель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. В силу ст. 33 Закону України Про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно ст. 39 Закону України Про іпотеку у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається в тому числі і спосіб реалізації предмета іпотеки. Оскільки відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору стосовно своєчасного погашення кредиту, вимоги Банку про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS], загальною площею 59.6 кв.м., що належить на праві власності [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, є правомірними, такими, що підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. Крім цього, Банк, звертаючись до суду з позовом про стягнення боргу шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, просив виселити відповідачів, які зареєстровані і проживають у квартирі, зі зняттям з реєстраційного обліку. Щодо цих позовних вимог, то вони задоволені бути не можуть, виходячи із норм ст.ст. 39, 40 Закону України „Про іпотеку, де зазначено, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду якщо добровільно мешканці не звільняють квартиру, на яку звернуто стягнення як на предмет іпотеки протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Оскільки такі вимоги на час звернення з позовом не виконані, то позов в частині виселення та зняття з реєстрації не може бути задоволений. Позивач просить стягнути з відповідачів понесені ним судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1708.50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120.00 грн. Згідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідачів в солідарному порядку, на користь позивача належать витрати по сплаті судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Проте, згідно п. а) ч. 1 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України від 21 січня 1993 року, розміри ставок державного мита із позовних заяв встановлюються в розмірі 1% ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тому стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 1700.00 грн..

Outcome: partial