Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за опалення і гаряче водопостачання у розмірі 6090 грн. 64 коп., яка виникла за період з 01.05.2005 року по 31.12.2010 р. Зазначає, що відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS], користується послугами централізованого опалення та гарячого водопостачання, але належним чином не оплачує отримані послуги. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за опалення і гаряче водопостачання у розмірі 6090 грн. 64 коп., а також судові витрати у розмірі 171 гривні. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON], яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, заперечувала проти застосування строків позовної давності. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнала. Просила суд застосувати відповідно до ст. 257 ЦК України строки позовної давності. Також посилалась на ту обставину, що в межах строку позовної давності борг відсутній, оскільки оплачує отримані послуги кожен місяць, навіть переплачує за них. Вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідач мешкає у квартирі [ADDRESS], згідно довідки Комунального підприємства "Жилкомсервіс" Московської філії дільниці № 34. З розрахунку заборгованості нарахувань та сплат за опалення і гаряче водопостачання встановлено, що відповідач з травня 2005 року сплачує нарахування не в повному обсязі, у зв'язку з чим станом на 31 грудня 2010 року виникла заборгованість в розмірі 6090,64 гривень. Судом встановлено, що у позовній заяві вказано період заборгованості з пропущенням строків давності. Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України, загальна позовна давність, тобто строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист цивільного права або інтересу, складає три роки. Суд виходить з того, що позивач пропустив строк позовної давності, щодо стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання, яка утворилась з 01 травня 2005 року, а відтак відмовляє в задоволенні позову за період з 01 травня 2005 року по 31 січня 2008 року. За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме за період з 01.02.2008 року по 31.12.2010 року у сумі 1537 гривень 69 копійок з урахуванням строку позовної давності. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 20 ч.3 п.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року, плата за надані послуги вноситься щомісяця, відповідно до показань засобів обліку або затверджених нормативів. Приймаючи до уваги, що відповідач зобов'язаний своєчасно сплачувати плату за отримані послуги, суд задовольняє позов частково. При цьому, суд не приймає заперечень відповідача щодо її переплати за послуги теплопостачання з січня 2011 року, оскільки розрахунок заборгованості, наданий представником позивача, перевірений судом та є вірним, а позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості пред*явлені за період до 31.12.2010 року. З копії рішення Московської районної ради м. Харкова встановлено, що позивачу надана відстрочка від сплати судового збору до винесення судом рішення. Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідачів в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного та

Outcome: partial