Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, виселення та зняття з реєстраційного обліку, 3 особа : Відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області, в якому зазначає, що 02 липня 2009 року відповідно договору купівлі- продажу придбала у відповідачів та набула право власності на квартиру за адресою [ADDRESS]. Відповідно до п. 13 договору Купівлі продажу від 02 липня 2009 р. відповідачі були зобовязані знятись з реєстрації не пізніше 02 вересня 2009 року, та звільнити вищезазначену квартиру не пізніше 02 вересня 2009 року та передати ключі. Однак відповідачі не виконали свого зобовязання, не звільнили квартиру не забрали свої речі та продовжують проживати там по теперішній час. Наявність проживання та реєстрації відповідачів в квартирі позивачки є перешкодою у здійсненні нею права користування та розпорядження своїм майном, у звязку з чим вона вимушена звернутись до суду. Також позивачка просить суд стягнути з відповідачів на її користь витрати на правову допомогу у розмірі 5\~328 грн. 00 коп. та судові витрати у розмірі 45 грн. 50 коп. Представник позивачки в судовому засідання підтримала позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачка [PERSON] до судового засідання зявилась, заперечувала проти позову у повному обсязі, посилаючись на те, що відповідний договір купівлі продажу підписала обманним шляхом з боку позивачки, вона вважала, що підписує у нотаріуса не договір купівлі продажу, а договір позики. Представник відповідачки [PERSON] заперечувала проти задоволення позову у повному обсязі та пояснила, що позивачка заволоділа спірною квартирою шахрайським шляхом про що Комінтернівським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківської області порушена кримінальна справа за фактом за ст.. 190 КК України. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився знаходиться у Харківському слідчому ізоляторі № 27 за обвинувачення за ст.. 121 ч. 2 КК України. У наданому до суду поясненні заперечував проти позову у повному обсязі. Представник 3 особи - Відділ громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Комінтернівського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області, в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином у встановленому Законом порядку. Вислухавши представника позивачки, відповідачку, дослідивши надані письмові матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, не суперечать закону та підлягають частковому задоволенню. До такого висновку суд прийшов виходячи з наступного. Відповідно договору купівлі-продажу № 2716 від 02 липня 2009 року посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Шир оковою В.А. [PERSON] придбала квартиру за адресою [ADDRESS]. у [PERSON] , [PERSON] (а. с. 6-7), тим самим набула право власності на вищевказане майно та внесено в реєстр права власності на нерухоме майно від 16.10.2009 р. (а. с. 8); Відповідно до п. 13 договору Купівлі продажу від 02 липня 2009 р. [PERSON], [PERSON] були зобовязані знятись з реєстрації не пізніше 02 вересня 2009 року, та звільнити вищезазначену квартиру не пізніше 02 вересня 2009 року та передати ключі.(а. с. 7-8); З відповіді СГІРФО в Комінтернівському районі м. Харкова вбачається, що минулі власники квартири зареєстровані за адресою [INFO]. (а. с. 4); Відповідно до ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно до ст.. 150 ЖК України, особи , які мають в приватної власності житловий будинок, (частину житлового будинку), квартиру, користуються ним, (нею) для особистого проживання та проживання членів родини, та мають право розпоряджатись цією власністю за своїм бажанням (продавати, дарити, заповідати, надавати в оренду, укладати угоди). В судовому засіданні було встановлено та не заперечувалось відповідачкою [PERSON], що вона та її син в добровільному порядку без фізичного та психологічного тиску поїхали до нотаріуса та підписала відповідний договір. Таким чином , суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог про виселення, проживання відповідачів в квартирі 40 у будинку по проспекту Героїв Сталінграду, 161 у м. Харкові, перешкоджає позивачці здійснювати своє право на користування та розпорядження своїм майном, тому позовні вимоги в цієї частині підлягають задоволенню. Факт порушення кримінальної справи за ст.. 190 КК України не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог позивачки про виселення [PERSON], [PERSON] Також відповідачі не скористувались своїм правом та не оспорювали недійсність договору купівлі продажу в судовому порядку. Крім того, суд у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, вважає можливим стягнути з відповідачів у солідарному порядку на користь позивачки витрати повязані з оплатою судового збору у розмірі 8 грн. 50 коп. та витрати повязані з оплатою інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 37 грн. 00 коп. Позовні вимоги в частині зняття з реєстраційного обліку [PERSON], [PERSON] задоволенню не підлягають оскільки суд не може вирішувати питання, що відносяться до компетенції органів державної влади та місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 11 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживанняреєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального орган) виконавчої влади з питань реєстрації (далі - орган реєстрації) в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах, районах у містах, а також у містах Києві та Севастополі. Частиною 1 ст. 7 вказаного Закону передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту орган) реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідачів витрат за надання юридичних послуг, суд приходить до наступного. Постановою Кабінету Міністрів України № 590 від 27 квітня 2006 року „Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави затверджено граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом справи. Граничний розмір витрат, повязаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення в цивільній справі у випадку, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не повинен перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Позивачкою розрахунок наданих послуг (консультації, складання позовної заяви тощо) з зазначенням часу, який було витрачено на надання такої допомоги не наданий, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: partial