Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. В позові позивач зазначила, що їй відповідно до договору довічного утримання від 09.12.1990 року належить на праві приватної власності будинок №9 по вул. Ворошилова в с. Зарванці та приватизована земельна ділянка, на якій розташований даний будинок. Право власності на земельні ділянки підтверджують державні акти серія ВН №059486 та серії ВН222637, кадастровий №0520688906:04:008:0154. Суміжна земельна ділянка по вул. Ворошилова, №7 належить на праві власності [PERSON] на підставі державних актів серія ЯЖ № 776074 і серія ЯЖ №776073, кадастровий №052068890640080403 та №0520688906040080404. На згаданій земельній ділянці вздовж межі ростуть 26 штук фруктових дерев та 9 кущів на недопустимій відстані від лінії межі між будинковолодіннями сторін від 5 см до 1м. Позивачка неодноразово зверталася до відповідачів, подружжя Кулик, щоб останні обрізали гілля на старих деревах, пересадили молоді дерева та кущі на інше місце, оскільки їх насадження затіняють частину земельної ділянки позивачки. Позивачка щороку витрачає кошти на оранку, насіння та фізичну працю, а урожаю не має, а відповідачі, порушуючи вимоги ст.103 ЗК України, продовжують завдавати незручності позивачу в використанні частини земельної ділянки за призначенням. Враховуючи зазначене, позивачка була змушена звертатися із заявами на протиправні дії відповідачів до прокуратури, міліції, райдержадміністрації та неодноразово до Якушинецької сільради, представники якої склали два акти від 20.05.2011 року та від 25.08.2011 року, в яких зазначено, що 26 дерев та 9 кущів, що знаходяться на земельній ділянці [PERSON] на відстані від межі менше 3-х метрів для дерев і менше 1 м для кущів від лінії межі. Виходячи з зазначеного, позивачка просить суд зобовязати відповідачів усунути перешкоди у здійсненні права користування частиною приватизованої земельної ділянки шляхом обрізання гілля на 3-х деревах, решту дерев та кущі пересадити на інше місце або знести відповідно до акту від 25.08.11р. В судовому засіданні позивач та її адвокат позов підтримали. Позивач суду показала, що є власником будинку №9 по вул. Ворошилова в с. Зарванці та власником приватизованих нею двох земельних ділянок. Суміжна земельна ділянка по вул. Ворошилова, №7 належить на праві власності [PERSON] та використовується нею та її чоловіком [PERSON] Останні декілька років позивач постійно намагається вирішити з сусідами питання щодо усунення перешкод в користуванні належної їй земельної ділянки, оскільки гілля від дерев та близке розташування кущів заважають їй у здійсненні городництва. До цього позивач намагалася вирішувати питання миром, запрошувала комісії з сільської ради і відповідачі зробили певні дії по усуненню перешкод позивачу у використанні земельної ділянки, але вказані міри були тимчасові та не повні. Оскільки за останній рік вона не отримала врожаю на який розраховувала, а відповідачі не зробили дії яки від них вимагалися, позивач вирішила звернутися до суду за для розгляду спору шляхом постановлення відповідного рішення. Після проведення виїздного засідання, позивач зменшила позовні вимоги та просить суд зобовязати відповідачів усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, шляхом обрізання гілля на дереві горіх №2, діаметром 20 см., вишні за №4, діаметром 21 см. , шляхом знесення (або пересадження) не менш 3 м., сливи за №6 діаметром 13 см., сливи за №13, діаметром 10 см., шляхом знесення (або пересадження) не менш 1 м. коренів кущів шипшини за №28,30,32 та кущів бузку за №29,33,34. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх представник позов не визнали, в подальшому [PERSON] позов визнала частково, в частині необхідності зрізати гілки. Відповідачі суду показали, що постійно намагалися вирішити спір з позивачкою мирним шляхом. На її вимогу вони підрізали гілля, створювали можливість для вільного садівництва для позивачки, але вона продовжувала скаржитися і на місце знаходження їх земельних ділянок неодноразово виходили комісії сільської ради. Під час виїздного судового засідання відповідачі підрізали гілля, зрізали дерево та товсті гілки, які затіняли земельну ділянку, пересадили кущі та зрізали гілля бузків та шипшини, але позивач продовжує позиватися до суду. Враховуючи вказане, відповідачі просять в позові відмовити. Відповідач [PERSON] згодна провести зрізання гілок для врегулювання конфлікту з позивачкою. Заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне: Відповідно до договору довічного утримання від 09.12.1990 року позивачу належить на праві приватної власності будинок №9 по вул. Ворошилова в с. Зарванці, Вінницькго району та області та дві приватизовані земельні ділянки, під та поряд з будинковолодінням. Право власності на земельні ділянки підтверджують державні акти серія ВН №059486 та серії ВН222637, кадастровий №0520688906:04:008:0154. Суміжна земельна ділянка по вул. Ворошилова, №7 належить на праві власності [PERSON] на підставі державних актів серія ЯЖ № 776074 і серія ЯЖ №776073, кадастровий №052068890640080403 та №0520688906040080404. На згаданій земельній ділянці вздовж межі сторін згідно акту Якушинецької сільської ради від 24.05.2011р. та від 25.08.2011р. росли 26 штук фруктових дерев та 9 кущів на недопустимій відстані від лінії межі між будинковолодіннями сторін від 5 см до 1м. Так, згідно акту Якушинецької сільської ради від 25.08.2011р., дерево горіх №2 діаметром 20 см. росте на відстані 3,5 м. від межи, дерево вишня №4 діаметром 21 см. росте на відстані 2,2 м. від межи, дерево яблуня під №11, діаметром 50 см. росте на відстані 3,5м., слива №6, діаметром 13 см. росте на відстані 1,8м., дерево черешня за №7, діаметром 30 см. на відстані 1м. від межи, дерево вишня №8, діаметром 20 см. на відстані 1,6 м. від межи, дерево вишня №9, діаметром 15 см. на відстані 1,25м., дерево слива №10, діаметром 15 см. на відстані 1,2 м., яблуня №11, діаметром 50 см. на відстані 3,5м., дерево слива №12, діаметром 10 см. на відстані 0,6м., дерево слива №13, діаметром 10 см. на відстані 1,2м., дерево слива №10, діаметром 15 см. на відстані 1,2 м., дерево черешня №14, діаметром 0,5 см. на відстані 1,2м., дерево слива №15, діаметром 0,5 см. на відстані 1,35 м., дерево слива №16, діаметром 0,5 см. на відстані 0,6 м., дерево слива №17, діаметром 0,5 см. на відстані 1,1 м., дерево слива №18, діаметром 0,2 см. на відстані 0,5 м., дерево груша №19, діаметром 0,3 см. на відстані 2,1м., дерево слива №20, діаметром 0,5 см. на відстані 1,1м., дерево слива №21, діаметром 0,7 см. на відстані 1,2 м., дерево горіх №24, діаметром 0,2 см. на відстані 2,6 см., дерево абрикос №25, діаметром 0,4 см. на відстані 1,7 м., дерево вишня №26, діаметром 20 см. на відстані 1,3м., дерево слива №27, діаметром 15 см. на відстані 1,4 м., кущі: смородина №22 на відстані 0,5м., смородина №23 на відстані 0,7м., шипшина №28 на відстані 0,4м.,шипшина №30 на відстані 0,4м., шипшина №32 на відстані 0,5м.,бузок №29,33,34 на відстані 0,3-1м. Після проведення виїздного засідання, позивач зменшила позовні вимоги та просить суд зобовязати відповідачів усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, шляхом обрізання гілля на дереві горіх №2, діаметром 20 см., вишні за №4, діаметром 21 см. , шляхом знесення (або пересадження) не менш 3 м., сливи за №6 діаметром 13 см., сливи за №13, діаметром 10 см., шляхом знесення (або пересадження) не менш 1 м. коренів кущів шипшини за №28,30,32 та кущів бузку за №29,33,34. Визначаючись щодо заявленого позову, суд виходить з того, що згідно ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. За ст.103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам,землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). За ч. 2 ст.103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням(неприпустимий вплив). В силу ч. 3 ст.103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). Відповідно до ст.105 ЗК України у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням. Згідно ДБН 79-92 Житлові будинки для індивідуальних забудовників Українивстановлено наступні відстані для зелених насаджень від межи сусідньої ділянки до осі дерев повинна становити 3 метри, для кущів встановлено відстань в 1 м. За ст.319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону. За ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Як встановлено у судовому засіданні, та під час виїзного судового засідання, на якому було проведено огляд спільної межи сторін, розташовані вздовж межи дерева та кущі, у здійсненні городництва позивачу чиняться перешкоди та незручності, так як дерева, що ростуть на земельній ділянці відповідачів створюють значну тінь, в силу того, що є посадженими на незначній відстані, мають значний обсяг крони, обєм стовбура, засмічують земельну ділянку позивачки листям. Так, судом було встановлено, що між деревами за № 7 та №8 складає лише 2 м. 10 см., відстань між деревом за №6 та за №7 лише 3,82 м., дерево за №9 має два стовбура за 3,95 см. від дерева №8, має велику крону, що створює у вегетативний період значне затемнення земельної ділянки позивачки, обєм стовбура дерева за №9 (яблуня) складає 120 см. один стовбур і 166 см. інший стовбур. При цьому, дерево горіх за №2, згідно нумерації за актом Якушинецької сільської ради від 25.08.2011р. діаметром 20 см. знаходиться на відстані від межи в 3,5м., вишня за №4, діаметром 21 см. на відстані 2,2м., сливи за №6 діаметром 13 см. на відстані від межи в 1,8 м., слива за №13, діаметром 10 см. на відстані від межи в 1,2м. Під час виїзного судового засідання було зясовано, що відповідачами добровільно було проведено пересадження кущів смородини, обрізано кущі бузку та шипшини, але коріння не викопано, та збережено. Доказу того, що коріння вказаних кущів було перенесено чи видалено з грунту суду на час розгляду справи не надано. Коріння вказаних кущів шипшини за №28,30,32 знаходяться на відстані від межи в 40-50 см., а кущів бузку за №29,33,34 відстань від межи складає 30-40 см. Враховуючи, що судом було встановлено, що зазначені в уточненні до позову дерева та кущі знаходяться на відстані меншій ніж встановлено вищевказаними нормами ДБН 79-92, суд вважає, що права позивача підлягають до судового захисту шляхом постановлення рішення щодо задоволення вказаних вимог. Визначаючись щодо стягнення судових витрат, суд встановив, що відповідно до ст. 79 ЦПК України до судових витрат відносяться: судовий збір та витрати пов"язані з розглядом справи.До витрат пов"язаних з розглядом судової справи,належать витрати на інформаційно-технічне забезпечення,витрати на правову допомогу,витрати пов"язані з явкою до суду,витрати пов"язані з залученням свідків,спеціалістів,перекладачів,та проведення судових експертиз, а також вирати пов"язані з проведенням огляду доказів та вчиненням інших дій. До судових витрат суд відносить витрати позивача по оплаті державного мита та послуг ІТЗ на суму відповідно 38 грн. 50 коп. ( 8 грн. 50 коп. та 30 грн.). За ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, враховуючи доведеність позивачем понесених ним витрат документально, суд вважає, що судові витрати слід відшкодувати за рахунок відповідачів.

Outcome: approved