Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

В березні 2011 року ПАТ Донецькобленерго звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за безобліково спожиту електроенергію з урахуванням індексу інфляції та 3% річних. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 23.11.2009 року під час обстеження позивачем приладу обліку електроенергії, електроустановок, електропроводки на обєкті відповідача за адресою: м.Дзержинськ, с. Щербинівка, вул. Октябрьська, 24 було виявлено порушення [PERSON] користування електричною енергією для населення затверджених Постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357, а саме самовільне підключення електроустановок до електромережі, яке не є власністю споживача, виявити яке представники енергопостачальника при проведенні контрольного огляду не мали можливості. Накид на мережевий ввід. Факт даного порушення зафіксовано в акті № 105037 від 23.11.2009 року. Відповідно до п.53 [PERSON], Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем [PERSON] користування електричною енергією, затвердженої Постановою НКРЕ від 04.05.2006 року № 562 зі змінами та доповненнями, енергопостачальник здійснив перерахунок шляхом визначення кількості недорахованої, але спожитої електроенергії та її вартості, що становить 239,22 грн. З урахуванням вимог ч.2 ст.625 ЦК України та рекомендацій Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.1997 року відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ сума грошового зобовязання з урахуванням індексів інфляції становить: 239,22 грн. х 1,04 (індекс інфляції) = 248,79 грн. Отже інфляційні витрати складають: 248,79грн. 239,22 грн.=9,57грн. Сума 3% річних становить 239,22 грн. х 270 днів х (3%/365дні)/100%)=5,30 грн. Таким чином боржник повинен сплатити суму 239,22грн.+9,57грн.+5,30грн.=254,09грн., яку позивач і просить стягнути у судовому порядку з відповідача. Крім того, просить стягнути судові витрати з відповідача. У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог. Зазначив, що відповідно до 1166 ЦК України відповідач повинен доказати, що його вини немає, однак, відповідач, не довів вказаного, за час знаходження справи в суді жодного разу не оспорював в суді. Відповідач до судового засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не інформував. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є споживачем послуг по постачанню електричної енергії, які надає ПАТ Донецькобленергота зобовязаний оплачувати електричну енергію по відповідним тарифам та в строки, передбачені Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357. Відповідно до п.53 вищезазначених [PERSON] у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Розмір завданих збитків енергопостачальнику розраховується відповідно до оформленого акту про виявлення порушення та обчислюється відповідно до методики, затвердженої НКРЕ. Судом встановлено, що порушення відповідачем [PERSON] користування електричною енергією підтверджено актом № 105037 від 23.11.2009 року, який відповідач не підписав, однак акт вважається дійсним в разі підписання акту працівниками ПАТ Донецькобленерго, які були присутні при фіксуванні порушення (а.с.4) Відповідно п.53 [PERSON], Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем [PERSON] Користування електричною енергією, затвердженої Постановою НКРЕ від 04.05.2006 року № 562 зі змінами та доповненнями, енергопостачальник здійснив перерахунок шляхом визначення кількості недорахованої, але спожитої електроенергії та її вартості, що становить 239,22 грн. (а.с.4) Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. З урахуванням вимог ч.2 ст.625 ЦК України та рекомендацій Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.1997 року відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ сума грошового зобовязання з урахуванням індексів інфляції становить: 239,22 грн. х 1,04 (індекс інфляції) = 248,79 грн. Отже інфляційні витрати складають: 248,79грн. 239,22 грн.=9,57грн. Сума 3% річних становить 239,22 грн. х 270 днів х (3%/365дні)/100%)=5,30 грн. Таким чином боржник повинен сплатити суму 239,22грн.+9,57грн.+5,30грн.=254,09грн. Крім того, в порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., що підтверджується залученими до справи квитанціями про їх оплату. Оскільки у судовому засіданні встановлено, що належно повідомлений відповідач до судового засідання не зявився та не довів відсутність його вини, відповідно до ст.1166 ЦК України, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: approved