Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на майно: житловоий будинок з господарськими спорудами, що розташований в с. Гордіївка, вул. Першотравнева, 25, Тростянецького району Вінницької області, 2/3 частини якого належали [PERSON], померлому 04.02.2006 року, та [PERSON], зазначивши, що після смерті чоловіка [PERSON] вчасно прийняла спадщину, до якої входив вищезазначений житловий будинок, однак, в силу відсутності правовстановлювальних документів на будинок, позбавлена можливості належним чином оформити свої спадкові права та змушена звернутись до суду з вимогою про визнання за нею права власності на вищевказане майно. Сторони в судове засідання не зявилися, однак подали до суду заяви, в яких позовні вимоги підтримують, визнають та просять справу заслухати у їх відсутність. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній документами та доказами. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини, докази та відповідні правовідносини: Відповідно до свідоцтва про смерть серія 1-АМ № 037761, зареєстрованого виконкомом Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, [PERSON] помер 04.02.2006 року (а.с. 5). Свідоцтво про одруження серія І-УР № 113407, зареєстроване Гордіївською сільською радою Тростянецького району Вінницької,зазанчає, що чоловіком позивачки є [PERSON], померлий 04.02.2006 року(а.с. 6). Зміст довідки № 671 від 03.10.2011 року, виданої виконкомом Гордіївської сільської ради Тростянецького району Вінницької, вказує, що згідно з погосподарської книги № 1 особовий рахунок 26, житловий будинок по Першотравнева, 25, с. Гордіївка Тростянецького району Вінницької області належить до суспільної групи колгоспників, станом на 15.04.1991 року склад двору наступний: [PERSON], який був головою двору, [PERSON] та [PERSON] (а.с. 23). Відповідно ст. 120 Цивільного Кодексу України в редакції, що діяла з 01.01.1964 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до п.п. «а» п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON], який був головою двору, [PERSON] та [PERSON] відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, були наділені правом сумісної власності на майно колгоспного двору, а саме: на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в с. Гордіївка, вул. Першотравнева, 25, Тростянецького району Вінницької області. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Свідоцтво про народження серія І-АМ № 313361 та свідоцтво про одруження серія 1-КИ № 186425 вказує, що післяшлюбне прізвище [PERSON] стало [PERSON](а.с. 14,15). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 1216 ЦК Ураїни, спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved