Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-07 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на предмет застави, в якій вказав, що між ним та відповідачем 06 листопада 2007 року був укладений договір надання кредиту №DN81AR03110044, згідно з яким відповідач отримав кредит в сумі 200960.39 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 9.60 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 05 листопада 2014 року. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, 06 листопада 2007 року з відповідачем був укладений договір застави, згідно з яким відповідач надав у заставу належний йому на праві власності автомобіль марки Hyundai модель Tucson 2.0 MT4, 2007 року випуску, № кузова/шасі KMHJN31BP8U759675, реєстраційний номер [NUMBER]. Позивач свої обов'язки перед відповідачем [PERSON] за кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, в зв'язку з чим має заборгованість станом на 04.05.2011 року у сумі 356909.18грн., яка складається з наступного: 150326.36грн. - заборгованість за кредитом; 66590.71грн. заборгованість про процентам за користування кредитом; 24456.14грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 115535.97грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідком порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частки суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Позивач просить звернути стягнення на предмет застави, тобто автомобіль Hyundai модель Tucson 2.0 MT4, 2007 року випуску, № кузова/шасі KMHJN31BP8U759675, реєстраційний номер [NUMBER], належний [PERSON] на праві власності. Крім цього позивач просить стягнути з відповідача судові витрати: судовий збір у сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 120 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засідання підтримала позовні вимоги в повному обсязі і просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Він пояснив, що дійсно отримав кредит у позивача 06 листопада 2007 року та придбав автомобіль Hyundai. В забезпечення зобовязань між ним та банком був укладений договір застави, згідно з яким він надав у заставу цей автомобіль. Деякий час він сплачував кредит, а з березня 2008 року він кредит не платить, оскільки не має на це коштів. Дійсно, він знає, що з травня 2009 року автомобіль Hyundai знаходиться на стоянці Приватбанку. Він перестав сплачувати кредит, тому що вважав, що оскільки автомобіль знаходиться у Банка, то кредит сплачений, хоча договірні відносини з банком не припинені. До моменту звернення банку до суду, він в банк не звертався, покупців не шукав. Вважає, що у нього перед позивачем є борг, але не в такій сумі. Просить позивачу в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні не визнала позовні вимоги і пояснила, що вона вважає, що позивач порушив вимоги закону, звернувшись з цим позовом до суду. Так, банк порушив закон, безпідставно конфіскувавши автомобіль відповідача. Крім того, банк в односторонньому порядку змінив умови договору, оскільки звернувся до суду в той час, коли строк кредитного договору ще не закінчився. До того ж подані позивачем розрахунки вона не в змозі зрозуміти. Просить в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачем [PERSON] 06 листопада 2007 року з позивачем був укладений кредитний договір № DN81AR03110044. З відповідачем був укладений договір застави від 06 листопада 2007., за яким предметом застави являється автомобіль Hyundai модель Tucson 2.0 MT4, 2007 року випуску, № кузова/шасі KMHJN31BP8U759675, реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно з укладеним кредитним договором [PERSON] отримав кредит у сумі 200960.39 грн. та зобов'язався повернути його разом з відсотками за користування кредитом до 05 листопада 2014 року. Відповідно до п.2.2.4 Кредитного договору погашення кредиту провадиться в порядку, сумах і строки, передбачені п.2.3.3. та 7.1 цього договору. Однак свої обов'язки він не виконує, і станом на 04 травня 2011 року заборгованість за кредитом складає 356909.18 грн. Цю суму відповідач та його представник не оспорили. Згідно з п.2.3.7 Кредитного договору та ч.2 ст.1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець, тобто банк, має право вимагати дострокового повернення всієї суми кредиту, яка залишається та сплати процентів, належних йому. Суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути всю суму заборгованості за кредитним договором у сумі 356909.18грн., яка складається з наступного: 150326.36грн. - заборгованість за кредитом; 66590.71грн. заборгованість про процентам за користування кредитом; 24456.14грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 115535.97грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, нарахування та стягнення якої передбачено ст.1050 ч.1 ЦК України та Кредитним договором. Згідно договору застави, укладеному банком з відповідачем борг за кредитом забезпечується переданим в заставу майном: автомобілем марки Hyundai модель Tucson 2.0 MT4, 2007 року випуску, № кузова/шасі KMHJN31BP8U759675, реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно ст.20 ч.1 Закону України "Про заставу" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання заставодержатель, тобто банк, вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет застави. Тому, у зв'язку з невиконанням відповідачем [PERSON] зобов'язань за кредитним договором у встановлений строк, суд вважає за необхідне для задоволення вимог Банку звернути стягнення на вказані вище предмети застави. У судовому засіданні не встановлено інших кредиторів, вимоги яких мають бути задоволені за рахунок предметів застави. Задовольняючи вимоги Банку про звернення стягнення на предмети застави, у відповідності до вимог ст.ст.25, 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", ст.ст.19,20 Закону України "Про заставу", суд вважає за необхідне встановити спосіб реалізації предмета застави шляхом його продажу Банком будь-якій особі - покупцеві. Задовольняючи позовні вимоги Банку, суд вважає за необхідне згідно з вимогами ст.88 ЦПК України стягнути Банку з відповідача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 1700 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Outcome: approved