overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-19 00:00:00

02.09.2011 р. позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 22 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 116. Від сумісного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], -[INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Сімейні відносини між сторонами ускладнилися, з червня місяця 2011 року сімейні відносини припинені, вони перестали бути єдиною родиною, не ведуть спільного господарства. Відповідач має нагоду допомагати дитині, знаходиться в працездатному віці, офіційно працює електриком Апостолівської ЦРЛ. Інші утримання з відповідача не стягуються. Позивачка зазнає матеріальних труднощів, вважає, що відповідач повинен надавати їй матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, тому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1\\4 частини заробітку (доходу) відповідача. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Так відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Згідно ст.183 Сімейного кодексу України Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом в якому просить стягнути з відповідача по справі аліменти на утримання дітей. Позовні вимоги мотивувала тим, що з 1993 року перебувала з відповідачем по справі в зареєстрованому шлюбі, який між ними 15.06.2007 року розірвано і від якого у них народилося двоє дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, на даний час відповідач [PERSON] проживає окремо. Спільне господарство не ведеться. Неповнолітні діти проживають і знаходяться на її утриманні та вихованні. Однак їй тяжко самостійно утримувати їхніх дітей, а відповідач добровільно коштів на їхнє утримання не дає, на її прохання допомагати відмовляється, а тому вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивачка не зявилася, однак подала до суду заяву в якій просить зменшити позовні вимоги і стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 300 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, розгляд справи провести без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву в якій зазначає, що згідний сплачувати аліменти в користь позивачки на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 300 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття, розгляд справи просить провести без його участі. Дослідивши та перевіривши матеріали справи оцінивши докази та встановивши дійсні обставини справи суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 1993 року, який 15.08.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Снятинського районного управління юстиції Івано-Франківської області розірвано. Від спільного проживання у шлюбі у них народилося двоє дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, в якому батьками записані сторони по справі (а.с.4-5). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення ним повноліття. За таких обставин суд вважає, що з [PERSON] слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі по 300 грн. щомісячно на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] до досягнення ними повноліття у користь [PERSON]. На підставі викладеного та ст.ст. 180-184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в сім'ї виникали сварки, що привело до фактичного припинення шлюбних відносин, сторони від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. В судове засідання позивач не з'явилась та просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримує, про що надала суду письмову заяву. Відповідач в судове засідання не з'явився та просив розглядати справу за його відсутності, на розірвання шлюбу згоден, про що надав суду письмову заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 2003 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідач визнав підстави для розірвання шлюбу на які посилається позивач, таким чином суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому відповідно до ст. 112 СК України є підстави для розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де зазначає, що між нею та [PERSON] 12.02.2006 року укладено договір купівлі-продажу житлового будинку садибного типу, розташованого по вул. Лермонтова, 45 в с. Кучерявоволодимирівка Чаплинського району Херсонської області. Разом з тим позивачці стало відомо, що діюче законодавство передбачає обов?язкове посвідчення договору купівлі-продажу в нотаріальному порядку. Проте відповідачка відмовлялася від нотаріального посвідчення договору, а нещодавно померла. Просить визнати договір купівлі-продажу житлового будинку садибного типу, розташованого по вул. Лермонтова, 45 в с. Кучерявоволодимирівка Чаплинського району Херсонської області, дійсним та право власності на цей будинок. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідачка у судове засідання не з?явився, подавши письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 12.02.2006 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу житлового будинку садибного типу з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по вул. Лермонтова, 45 в с. Кучерявоволодимирівка Чаплинського району Херсонської області. Згідно ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, де зазначає, що її матірю була [PERSON], яка 24.02.1999 року померла. Після її смерті залишилась спадщина у виді земельної частки (паю) розміром 6,5 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цих часток в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП Росіята розташована на території Новонаталівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області. На день смерті матері вона проживала з нею і фактично прийняла спадщину. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено у видачі свідоцтва на право спадщини, оскільки за життя [PERSON] загубила оригінал сертифіката на земельну частку (пай). Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну частку (пай), яка належала її померлій матері. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подавши письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 24.02.1999 року померла мати позивачки [PERSON] Після її смерті залишилася земельна частка (пай), розміром 6,5 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цих часток в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП Росіята розташована на території Новонаталівської сільської ради Чаплинського району Херсонської області. Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом майна померлої [PERSON]. Крім неї інших спадкоємців немає. У встановлений законом строк позивачка до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернулася, але через відсутність оригіналу сертифікату про право на земельну частку /пай/ їй відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на спадщину. У відділі земельних ресурсів відмовляють у видачі сертифікату про право на земельну частку /пай/ у зв?язку зі смертю його власника. На день смерті матері позивачка проживала разом з нею і фактично прийняла спадщину. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-19 00:00:00

Позивачка звернулась в Ярмолинецький районний суд Хмельницької області із позовною заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В заяві вказала, що сторони зареєстрували між собою шлюб і від нього народилось двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], та син, [PERSON], [INFO] даний час шлюб між сторонами розірвано, сторони проживають окремо, діти проживають із позивачкою, відповідач перебуває в місцях позбавлення волі, матеріальної допомоги на дітей не надає, що змусило позивачку звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/3 частини від його доходу, але не менше 30 % встановленого законодавством мінімуму щомісячно. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просила позов задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився. Личаківською виправною колонією (№30) на адресу суду надіслано пояснення засудженого [PERSON], в яких він позов визнав в повному обсязі, просив слухати справу у його відсутності Заслухавши позивачку, дослідивши матеріли справи, суд приходить до наступного. Так, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав сторін та інших осіб. Крім визнання позову відповідачем, його обґрунтованість також підтверджується і іншими обставинами. Згідно свідоцтв про народження [PERSON], [PERSON], їх батьками вказано сторін. Згідно довідки виконкому Москалівської сільської ради Ярмолинецького району № 451 від 03.08.2011 року, діти перебувають на утриманні матері, [PERSON] Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину визначається судом. При визначені розміру стягнення аліментів суд враховує заявлений розмір позовних вимоги та встановлений законодавством мінімальний розмір аліментів на дитину і за таких обставин суд вважає позов обґрунтованим, приймає визнання позову та задовольняє позовну заяву.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 09.01.2010 року. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння. Подружні відносини припинили 22.07.2011 року. Спільне господарство не ведеться. Позивач в судове засідання не з»явився. Надав заяву, в якій справу просив розглянути у його відсутність, позов підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з»явилась. Надала заяву, в якій справу просила розглянути у її відсутність, позов визнала повністю. Просила прізвище змінити на дошлюбне «Ткач». Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.01.2010 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження відділу РАЦС Комсомольського МУЮ Полтавської області зроблено запис за № 02. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружні відносини припинили 22.07.2011 року, миритись категорично не бажають, їх сімя розпалась. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-19 00:00:00

В вересні 2011 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В позові вказує на те, що вона перебувала в шлюбі з відповідачем з 1999 року який розірвано 18 січня 2011 року. Від шлюбу у них народилися син [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з позивачкою та перебувають на її повному утриманні. Батько дитини [PERSON] вихованням дітей не займається, зовсім не турбується і не цікавиться їх здоровям, та майбутнім, матеріально добровільно не допомагає, фактично без поважних причин самоусунувся від виконання своїх обовязків по відношенню до сина. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України - батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні їх від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку щомісячно до досягнення ними повноліття. На даний час позивачка не працює, потрібні кошти на утримання дітей, а тому в сімї склалося важке матеріальне становище, а тому просила суд стягувати на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], 27.07.2006 року, в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені позовні вимоги, і дала свої пояснення. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та дав свої пояснення. Суд заслухавши позивачку, відповідача, дослідивши документи які маються в матеріалах справи вважає, що позов підлягає задоволенню. З копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON] народився 12.11.2000 року, батьками його є [PERSON] та [PERSON]. З копії свідоцтва про народження, що [PERSON] народилася 27 липня 2006 року, батьками її є [PERSON] та [PERSON]. Згідно до ст.180 СК України батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, мають окремі бюджети, малолітні діти знаходяться на утриманні позивачки. Відповідач працездатний, а тому з нього потрібно стягувати грошові кошти на утримання неповнолітніх дітей. З матеріалів справи не вбачається, що з відповідача проводяться будь-які стягнення по виконавчих листах. Вищенаведене підтверджується зібраними доказами по справі, а тому позов підлягає задоволенню зі стягненням з відповідача судових витрат по справі. На підставі викладеного та ст.ст. 180,182,184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись, що із 26.12.1997 року перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем і перебувають на її утриманні. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач проживає окремо від дітей, не утримує їх і не надає позивачу матеріальної допомоги на їх утримання. Просить постановити рішення про стягнення з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частини його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку до їх повноліття. Позивач, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, натомість подала заяву якою позов підтримала та просила розглянути справу у її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав: Судом встановлено, що 26.12.1997 року між сторонами укладено шлюб, від якого мають двох дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивача. Відповідач дітей не утримує і не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Відповідач працездатний, інших утриманців не має, аліменти з нього не стягуються. Згідно вимог ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 п.1 цього Кодексу способи виконання батьками обовязку по утриманню дитини визначаються за домовленістю між ними. Разом з тим, п.3 цієї норми визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Обставинами, які враховуються судом визначенні розміру аліментів є стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на обставини справи, суд вважає, що позов має бути задоволений шляхом стягнення на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3% частини всіх видів доходів відповідача до досягнення дітьми повноліття. У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 120-00 грн. та державне мито на корить держави в розмірі 51-00 гривня.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись,на те, що перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем у справі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно визнав себе батьком дитини, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що дитина проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає. Просить винести рішення про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів до повноліття дитини та стягнути з відповідача на її користь судові витрати, а саме: витрати на правову допомогу в розмірі 70-00 грн. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з»явилися, натомість подали заяви, якими позивач позов підтримала, відповідач позов визнав та просили розглянути справу за їх відсутності. Відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно вимог ст.181 п.1 Сімейного Кодексу України способи виконання батьками обовязку по утриманню дитини визначаються за домовленістю між ними. Разом з тим, п.3 цієї норми визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Обставинами, які враховуються судом визначенні розміру аліментів є стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на обставини справи, що викладені в позові і які визнав відповідач, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому останній має бути задоволений шляхом стягнення на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 84 ЦПК України, витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Відповідно до вимог ст. 88 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача понесені позивачем судові витрати по оплаті витрат з ІТЗ судового розгляду справи в сумі 30-00 грн. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. За викладеного з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 08-50 гривень та на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 70-00 грн.

Outcome: approved