Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-31 00:00:00

До суду надійшла зазначена позовна заява та доповнення до позовної заяви, підтримуючи і обґрунтовуючи які позивачка в судовому засіданні зазначає, що злочинними діями відповідача [PERSON], а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження. За даним фактом було порушено кримінальну справу за ч.1 ст.122 КК України, в результаті розгляду якої суд встановив вину [PERSON] у скоєному злочині та звільнив від кримінальної відповідальності на підставі ст.1 п.В Закону України від 08.07.2011р. „Про амністію, а кримінальну справу - закрив. В результаті вчинення злочину відповідачем [PERSON] вона отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, на лікування яких вона витратила 3000,00 грн. Крім того неправомірними діями відповідач [PERSON] також спричинив їй тяжку моральну шкоду, яку вона оцінює у розмірі 90 000 грн., оскільки вона отримала тілесні ушкодження, що є тілесними ушкодженнями середньої тяжкості. Отримані ушкодження призвели не тільки до погіршення її здоров'я, а й до сильних психологічних страждань та нервових стресів. Тому вона просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь суму матеріальних та моральних збитків у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, оскільки вважає їх незаконними, безпідставними та не обґрунтованими. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши проаналізувавши та оцінивши в сукупності наявні докази по справі, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні дійсно відповідно до постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10.10.2011р. відносно [PERSON] було застосовано амністію та звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України. Однак під час розгляду даної кримінальної відповідач [PERSON] свою вину у скоєному злочині визнав повністю, тобто визнав нанесення тілесних ушкоджень позивачці [PERSON], але суму матеріальних збитків позивачки відповідач [PERSON] не визнає. Відповідно до п.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно до матеріалів цивільного позову, потерпіла зазначає, що нею на лікування від наслідків злочину було витрачено 3000грн. 00коп., однак на підтвердження цього позивачка не надає суду копій чеків та квитанцій, що підтвердили б дану суму. Тому суд вважає, що позовні вимоги стосовно стягнення матеріальних збитків позивачки [PERSON] є недоведеними та необґрунтованими, та такими що не підлягають задоволенню. Згідно до вимог ст.60 ЦПК України, кожна особа повинна довести обставини, на які вона посилається. Відповідно до п.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Outcome: partial