Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Лип*янської сільської ради і просить суд визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом після померлого 14.04.2011 року [PERSON], право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: вул. Полтавська, 1, с. Лип*янка, Карлівський район, Полтавська область. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.04.2011 року помер її батько - [PERSON], який володів та користувався житловим будинком по вул. Полтавській, 1 в с. Лип*янка Карлівського району. [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого все належне йому майно заповів позивачу. В передбачений законодавством шестимісячний термін вона подала заяву про прийняття спадщини. Її мати - [PERSON], відмовилася від обовязкової частки у спадщині. Крім того 29.08.2011 року [PERSON] подала до приватного нотаріуса Карлівського районного нотаріального округу Полтавської області [PERSON], заяву про те, що не претендує на частку у спільному майні подружжя. Рідна сестра позивача - [PERSON], також відмовилася від прийняття спадщини. Інших заяв про прийняття чи про відмову від прийняття спадщини померлого [PERSON] не надходило. Інші спадкоємці, які б мали право на обовязкову частку у спадщині відсутні. Однак, переоформити спадкове майно вона не має можливості, через відсутність правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на будинок. В судовому засіданні представник позивача підтримує позовні вимоги у повному обсязі з підстав вказаних у позовній заяві і просить суд задовольнити позов. Від відповідача надійшла заява, в якій вони просять суд справу розглядати без їхньої участі і зазначають, що не заперечують проти задоволення позову. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову в ході попереднього судового засідання. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. В судовому засіданні встановлено, що 14.04.2011 року помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії 1-КЕ №187887, а.с. 5) В судовому засіданні досліджено заповіт складений [PERSON] 11.04.2006 року. Згідно заповіту, [PERSON] заповів усе належне йому майно своїй дочці [PERSON] (а.с. 10) Із записів у свідоцтві про народження серії ЯР № 437734, свідоцтві про шлюб серії 1-КЕ №043026, свідоцтві про розірвання шлюбу серії 1-КЕ №122291 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є однією і тією ж самою особою. (а.с.11, 13, 14) Відповідно до ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON], право на обовязкову частку у спадщині мали його дружина та його донька [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що донька померлого - [PERSON] та дружина померлого [PERSON] від обовязкової части у спадщині відмовилися, про що свідчать їхні заяви про відмову від прийняття спадщини від 29.08.2011 року. (а.с. 17-19) В заяві [PERSON] від 29.08.2011 року, остання також зазначає, що не претендує на видачу свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, згідно ст. 63-65 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 64 СК України один із подружжя, може відчужити на користь іншого з подружжя, свою частку у праві спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Тому суд вважає за можливе визнати дійсною таку відмову [PERSON], від своєї частки у майні, що є спільною сумісною власністю, на користь її чоловіка [PERSON] Вище перелічені докази, свідчать про те, що [PERSON] є єдиною спадкоємицею майна померлого [PERSON] В судовому засіданні встановлено, що позивач не має можливості оформити спадкове майно, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який свідчить про належність спадкового майна померлому. Відповідно до п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №20/5, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року, свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. У позовній заяві позивач зазначає, що до складу спадкового майна входить житловий будинок, розташований в с. Лип*янка Карлівського району Полтавської області, по вул. Полтавській, 1. З Державного акту серії ПЛ на право приватної власності на землю, виданого 20.09.1995 року, вбачається, що [PERSON] належала земельна ділянка, площею 0,50 га, надана для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства., розташована на території с. Лип*янка Карлівського району. (а.с. 20) З технічного паспорту виготовленого станом на 06.07.2011 року, вбачається, що на вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок. (а.с. 7-9) З довідки Лип*янської сільської ради №908 від 25.08.2011 року вбачається, що житловий будинок, розташований в с. Лип*янка Карлівського району Полтавської області, по вул. Полтавській, 1, рахується на праві власності за [PERSON], який помер 14.04.2011 року. (а.с. 6) Аналіз вищевказаних документів, дає підстави вважати, що за життя [PERSON] дійсно належав житловий будинок, розташований в с. Лип*янка Карлівського району Полтавської області, по вул. Полтавській, 1. Враховуючи вищевикладене суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок, розташований в с. Лип*янка Карлівського району Полтавської області, по вул. Полтавській, 1, в порядку спадкування за заповітом після померлого 14.04.2011 року [PERSON]

Outcome: approved