Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-12 00:00:00

В червні 2011 року Старокостянтинівський міжрайонний прокурор в інтересах держави, в особі Головного управління праці та соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації та [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки, мотивуючи тим, що згідно проведеної перевірки звернення [PERSON] від 20.05.2011 року встановлено, що останній має статус інваліда війни 1-ї групи. Згідно рішення Головного управління праці та соціального захисту населення Хмельницької облдержадміністрації [PERSON] було забезпечено автомобілем, 09 грудня 2010 року автомобіль "Славута" - ЗАЗ-1 1308-44 (модифікація М) державний номер [NUMBER] безкоштовно переданий для [PERSON] Згідно постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 02 березня 2011 року 27 лютого 2011 року близько 13 год. 30 хв. [PERSON] В перебуваючи к стані алкогольного сп'яніння, не маючи посвідчення водія, керував автомобілем [NUMBER], рухаючись із с. Красносілка в с. Сахнівці Старокостянтинівського району перед в'їздом в населений пункт, розпочав обгін невідомого автомобіля та при цьому пересік суцільну лінію дорожньої розмітки, крім того, розпочав обгін в місці, де видимість обмежена. Виїхавши на смугу зустрічного руху він допустив зіткнення із зустрічним автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого водії [PERSON] і [PERSON] отримали легкі тілесні ушкодження. Причиною ДТП стало грубе порушене [PERSON] "Правил дорожнього руху України". Згідно п.2 резолютивної частини постанови вирішено притягнути [PERSON]. до адміністративної відповідальності. Власником автомобіля [NUMBER], яким 27 лютого 2011 року керував [PERSON]В, є [PERSON] Пунктом 8 "Порядку забезпечення інвалідів автомобілями", затвердженого постановою КМ України №999 від 19.07.2006 року встановлено, що інвалід може бути достроково взятий на облік на підставі рішення колегії Мінпраці., зокрема, у разі неможливості відновлення автомобіля та непридатності його для подальшої експлуатації внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась не з вини інваліда або особи, яка керувала автомобілем у присутності інваліда, або і щасного випадку чи стихійного лиха, що підтверджуються відповідними довідкам, виданими підрозділами МВС чи МИС. Оскільки на момент ДТП за участю автомобілів [NUMBER] та ЗАЗ-11308-44 і д.н. [NUMBER] інвалід війни 1 - ї групи [PERSON] в автомобілі був відсутній, то права на дострокове взяття на облік для отримання нового автомобіля взамін непридатного він не має. Головним управлінням праці та соціального захисту населення Хмельницької облдержадміністрації надано суду клопотання в якому вони просять спрямувати на користь інваліда війни 1-ї групи [PERSON] кошти в сумі 38240 грн., які стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки. Судовий розгляд провести без участі представника Головного управлінням праці та соціального захисту населення Хмельницької облдержадміністрації. Позивачі, в судовому засіданні обставини викладені в позовній заяві підтримали у повному обсязі та просили їх задоволити. Співвідповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні, визнали факт вказаної позивачем дорожньо-транспортної пригоди, хоч юридично він не визнаний винуватим в вчиненні аварії, однак відчуває відповідальність за спричиненні його діями негативні наслідки для позивача. Тому і сплатив для останнього 1500 грн. на лікування, 400 грн. за проведення експертизи по визначенню майнової шкоди через пошкодження автомобіля, 108 грн. за оголошення в газету про виклик співвідповідача [PERSON] в судове засідання. Стосовно заявлених позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди він пояснив, що має на утриманні сімю, його дружина не має постійного заробітку, так як працює на сезонних роботах, двох неповнолітніх дітей, та ще одну неповнолітню дитину від першого шлюбу, також сплачує кредитні зобовязання, при цього його середній заробіток становить 900 грн. Визнав заявлений позов та погодився виплачувати щомісячно в незначному відсотку тільки із заробітної плати. Співвідповідач [PERSON] про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САЕ 202971 позивач [PERSON] є власником автомобіля марки ЗАЗ 110308 44 державний номер [NUMBER]. Постановою судді Старокостянтинівського районного суду від 15 квітня 2011 року співвідповідача [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так як він 27 лютого 2011 року близько 13 години 30 хвилин в с. Сахнівці Старокостянтинівського району на порушення вимог п. 2.9 „г Правил дорожнього руху України передав право керування автомобілем [NUMBER] співвідповідачу [PERSON], який знаходився в стані алкогольного спяніння і на порушення п. 14.6 „г, 8.5 (1.1) Правил дорожнього руху України виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки ЗАЗ 110308 44 державний номер [NUMBER], внаслідок чого автомобілі отримали технічні пошкодження. Постановою судді Старокостянтинівського районного суду від 29 червня 2011 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч. 2 ст. 130 КУпАП, але провадження по справі закрито на підставі ст. 38 КУпАП. Так як він 27 лютого 2011 року близько 13 години 30 хвилин в с. Сахнівці Старокостянтинівського району на порушення вимог п. 2.9 „г Правил дорожнього руху України керував автомобілем [NUMBER] в стані алкогольного спяніння і на порушення п. 14.6 „г, 8.5 (1.1) Правил дорожнього руху України виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки ЗАЗ 110308 44 державний номер [NUMBER], внаслідок чого автомобілі отримали технічні пошкодження. Дані обставини підтверджуються показами [PERSON], а також матеріалами справи про адміністративне правопорушення № 3-568/2011, зокрема, даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ВХ1 № 138986 та серії ВХ1 № 138987, висновком Старокостянтинівської ЦРЛ від 27 лютого 2011 року про наявність у [PERSON] алкогольного спяніння, письмовими та усними поясненнями [PERSON], який в судовому засіданні по розгляду справи про адміністративне правопорушення визнав вину в передачі керування автомобілем [PERSON], який перебував в стані алкогольного спяніння, при цьому останній сплатив визначений постановою суді штраф в розмірі 2550 грн., письмовими та усними поясненнями [PERSON], а також змістом постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 02 березня 2011 року відносно [PERSON] Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За пояснень позивача та співвідповідача [PERSON] дорожньо транспортна пригода сталася, в тому числі, внаслідок порушення правил дорожнього руху та створення аварійної обстановки з боку водія [PERSON] Таким чином співввідповідачем [PERSON] не було доведено суду \~факт що дорожньо транспортна пригода сталася в наслідок непереборної сили, або з вини потерпілого. Відповідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі /право власності, інше речове право тощо/ володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею ст. 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. При цьому збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки). У відповідності до ст.1166 ч.1 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст.1188 ч.1 п.1 цього ж Кодексу шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що внаслідок дорожньо-транспортної пригода, яка сталася 27 лютого 2011 року з вини як водія [PERSON] так і власника джерела підвищеної небезпеки [PERSON] позивачу заподіяні збитки, відшкодувати які мають здійснити пропорційно [PERSON] та [PERSON] При розподілі судових витрат суд виходить із положень ст. 88 ЦПК України, згідно яких, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачу пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у сумі 152 грн. 96 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 56 грн., з [PERSON] судовий збір у сумі 229 грн. 44 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 72 грн.

Outcome: partial