Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-05 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся із позовом до [PERSON], у якому просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №НЕРОАК09020003 від 15.05.2006 року в сумі 17874,34 доларів США, що за курсом 7,98 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ №417/189 від 23.05.2011 р. складає 142637,23 грн. звернути стягнення на предмет застави автомобіль Citroen, модель Berlingo, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк»з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк»всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач зобов»язання за кредитним договором не виконує, предмет застави в заклад банку не передав, чим порушив умови договору, в результаті чого виникла заборгованість. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним позов задовольнити. Судом встановлено, що 15.05.2006 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №НЕРОАК09020003, відповідно до якого, ПАТ КБ «ПриватБанк»надав відповідачу кредит в сумі 15378 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,52 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.05.2013 року. Крім того, 15.05.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір застави рухомого майна, згідно якого останній надав в заставу автомобіль Citroen, модель Berlingo, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності відповідачу [PERSON] Станом на 31.05.2011 р. заборгованість за кредитним договором №НЕРОАК09020003 від 15.05.2006 року становить 17874,34 доларів США,, яка складається з: 11066,33 доларів США заборгованість за кредитом, 3855,79 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом, 845,90 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом, 2106,32 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Однак, відповідач зобов»язання за кредитним договором не виконує, предмет застави в заклад банку не передав. Відповідно до норм ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу умов договору, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства; Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди; За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та платити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Таким чином, позовні вимоги є такими, що ґрунтуються на законі та відповідають умовам кредитно-заставного договору, укладеним між сторонами. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Згідно з ч.1 ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Так, відповідно до п.4 ч.2 ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених ст. 26 зазначеного Закону. Положеннями ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень» передбачено, що обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема, як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Згідно вимог ч. 3 ст. 28 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»якщо боржник, у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обов'язок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду. Враховуючи, що відповідач порушив умови кредитного договору, а саме, неналежно виконував зобовязання по внесенню платежів за кредитним договором, та з урахуванням забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором - договором застави, суд вважає можливим, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, звернути стягнення на заставлене майно: автомобіль. Крім того, слід зазначити, що вимоги позивача про зняття спірного автомобілю з обліку органами ДАІ не підлягають задоволенню, оскільки на час ухвалення рішення між банком та органами ДАІ відсутній спір про право, вони не визначені банком відповідачами по справі. При таких обставинах питання про зняття спірного автомобілю з обліку може вирішуватись судом в позовному провадженні у разі порушення органами ДАІ прав банку чи при вирішенні питання про визначення порядку виконання рішення суду відповідно до вимог ст. 217 ЦПК України. Оскільки відповідач порушив істотні умови договору, щодо своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо звернення стягнення є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, на користь позивача з відповідача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial