Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної інспекції захисту рослин Полтавської області про захист честі, гідності та ділової репутації та стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що [PERSON] з 02.03.2004 р. по 04.07.2007 р. працював на посаді начальника Державної районної станції захисту рослин Полтавського району, а з 05.07.2007 р. був переведений на посаду начальника Державної інспекції захисту рослин Полтавського району - Головного державного інспектора захисту рослин Полтавського району, де і працює на даний час. 06.12.2010 року в Державній інспекції захисту рослин Полтавської області, структурним підрозділом якої є Державна інспекція захисту рослин Полтавського району, позивач був ознайомлений із Службовою характеристикою, в якій були викладені відомості, що ганьблять його честь, гідність та ділову репутацію, так як є невідповідаючими дійсності, мають для нього ганебний характер, є образливими, створюють у колег і друзів для нього негативну репутацію, заподіють моральну шкоду. Дана характеристика була надана в атестаційну комісію інспекції і, в наступному, стала відома всім працівникам Державної інспекції захисту рослин Полтавської області. Оскільки, позивач вважає вказану характеристику його особистих здібностей безпідставною, дані фактичні твердження не відповідають дійсності, а тому вона ганьбить його честь, гідність та ділову репутацію, він вимушений був звернутися до суду. Позивач просив: - визнати недостовірною інформацію викладену в характеристиці на [PERSON]: «[PERSON] не має достатніх навиків організовувати свою роботу. Результати роботи часто потребують виправлень. Робота не виконується у встановлені терміни. Розпорядження керівництва виконує невчасно. Недостатньо орієнтується в нормативно - законодавчій базі, пов»язаній з виконанням посадових обов»язків. Професійні вміння і навички не забезпечують необхідний рівень виконання професійних завдань. При виконанні власних посадових обов»язків не виявляє ініціативи, активністю і творчим ставленням до справи не визначається. Дотримується правил внутрішнього трудового розпорядку, але потребує постійного контролю. Не має достатнього авторитету у колег, не вміє працювати в команді, не можна довірити будь-яку серйозну та важливу справу. У керівництві структурним підрозділом не виявляє достатнього професіоналізму. Не завжди надає потрібну інформацію та професійні поради.»; - зобов»язати Державну інспекцію захисту рослин Полтавської області спростувати дану інформацію шляхом складання нової характеристики; - стягнути з Державної інспекції захисту рослин Полтавської області на його користь моральну шкоду в сумі 10000 грн. та судові витрати. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, представник відповідача заперечувала проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та інші зібрані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, [PERSON] з 02.03.2004 р. по 04.07.2007 р. працював на посаді начальника Державної районної станції захисту рослин Полтавського району, а з 05.07.2007 р. був переведений на посаду начальника Державної інспекції захисту рослин Полтавського району - Головного державного інспектора захисту рослин Полтавського району, де і працює на даний час. 06.12.2010 року в Державній інспекції захисту рослин Полтавської області, структурним підрозділом якої є Державна інспекція захисту рослин Полтавського району, позивач був ознайомлений із Службовою характеристикою, в якій були викладені наступні твердження: «[PERSON] не має достатніх навиків організовувати свою роботу. Результати роботи часто потребують виправлень. Робота не виконується у встановлені терміни. Розпорядження керівництва виконує невчасно. Недостатньо орієнтується в нормативно-законодавчій базі, пов»язаній з виконанням посадових обов»язків. Професійні вміння і навички не забезпечують необхідний рівень виконання професійних завдань. При виконанні власних посадових обов»язків не виявляє ініціативи, активністю і творчим ставленням до справи не визначається. Дотримується правил внутрішнього трудового розпорядку, але потребує постійного контролю. Pie має достатнього авторитету у колег, не вміє працювати в команді, не можна довірити будь-яку серйозну та важливу справу. У керівництві структурним підрозділом не виявляє достатнього професіоналізму. Не завжди надає потрібну інформацію та професійні поради.». Дана характеристика була надана в атестаційну комісію інспекції і, в наступному, стала відома всім працівникам Державної інспекції захисту рослин Полтавської області. За весь час роботи в даній установі, на позивача не накладались дисциплінарні стягнення, він щомісячно отримує премії за належне виконання своїх посадових обов»язків. Позивачем постійно здійснюється підвищення кваліфікації, що підтверджується відповідними посвідченнями. Крім того, в 2005 році позивачу була винесена Подяка за сумлінне виконання поставлених державою завдань у сфері захисту рослин, проявлену ініціативу в організації та удосконалені роботи станції, в 2008 році був нагороджений Почесною грамотою за сумлінну працю і високий професіоналізм. На запит позивача до Управління АПР Полтавської ОДА, CEC Полтавського району, Спілки пасічників Полтавської області (організації з якими позивач співпрацює при виконанні своїх посадових обов»язків) були отримані відповіді, які повністю спростовують викладені в характеристиці твердження. Як державний службовець, позивач раз в три роки проходив службову атестацію, яка завжди була позитивною і встановлювалась його відповідність займаній посаді. При проведенні перевірок підлеглого йому відділу, не було виявлено будь-яких суттєвих порушень. Серед 25 структурних підрозділів, інспекції, щорічно проводиться рейтингування, за результатами якого інспекція Полтавського району зайняла в 2008 році - 1 місце, в 2009 році - 10 місце, в 2010 році - 12 місце. Всі дані факти відображені в особистій справі позивача. Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (стаття 34). Разом з тим відповідно до етапі 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію. У зв'язку з цим статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї. Відповідно до статті 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, крім всього, здоров'я, життя; честь, гідність і ділова репутація. Згідно з п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 ,.Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту. Зокрема під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб-підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Стаття 299 ЦК України встановлює, що фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Відповідно до ст. 270 ЦК України право на повагу до гідності, честі та недоторканість ділової репутації відноситься до особистих немайнових прав фізичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї, членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. При цьому, відповідно до ч.3 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Позивач вважає, що своїми неправдивими та образливими твердженнями відповідач завдав йому моральної шкоди, яка полягає в душевних стражданнях, які позивач зазнав внаслідок безпідставного публічного приниження його честі, гідності та ділової репутації. Дана інформація поширена серед значного кола співробітників, вона є негативною і образливою, оскільки пов'язана із звинуваченнями у безвідповідальності і недисциплінованості та формує у людей, які її сприймають, негативне, хибне уявлення про його та його діяльність, ускладнює його ділові та особисті стосунки, і завдає душевних страждань у вигляді зниження престижу, до втрати життєвих перспектив, кар"єри, роботи, неможливості реалізувати свої бажання, до зміни способу життя, почуття невпевненості в собі, безпомічності, втрати душевної рівноваги, спокою, дискомфортного стану за неможливістю продовжувати активну життєву позицію, сорому, приниження, відчаю, душевного болю. Позивач вимушений оправдовуватися перед своїми знайомими та друзями, втратив сон, апетит, постійно перебуває у пригніченому стані, що негативно впливає на його відносини з оточуючими. Внаслідок поширення неправдивої негативної інформації, позивач тривалий час вимушений докладати зусиль для спростування зазначеної інформації і відновлення своєї репутації та авторитету, серед знайомих та колег по роботі. Моральну шкоду позивач оцінює в 10 000 грн.. Вимоги в частині стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню, оскільки не є документально підтвердженими. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial