Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-07 00:00:00

Фізична особа підприємець [PERSON] (далі ФОП [PERSON]І.) 25.08.2011 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату користування житловим приміщенням та водопостачанням з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і пояснив суду, що [PERSON] являється власником квартири № 15 загальною площею 76 кв.м. будинку № 5 по вул. Леніна у с. Велика Круча, Пирятинського району, Полтавської області, яка являється абонентом ФОП [PERSON], який надає послуги з користування житловим приміщенням та водопостачанням на підставі укладеного договору на комунальні послуги № 226 від 01 серпня 2007 року з приватним підприємством «Хазар-2007», яке уклало договір оренди від 01 листопада 2008 року з ФОП [PERSON] Відповідач [PERSON] являється абонентом ФОП [PERSON] на підставі укладеного договору на комунальні послуги № 226 від 01 серпня 2007 року з приватним підприємством «Хазар-2007». Відповідач отримує послуги, але оплату не вносить і тому з листопада 2008 року по серпень 2011 року заборгувала ФОП [PERSON] 1952 грн. 51 коп., з них: 1734 грн. 20 коп. борг за житлово-комунальні послуги, 156 грн. 66 коп. витрати від інфляційних процесів, 61 грн. 65 коп. - 3% річних. В звязку з чим представник позивача просить стягти вказану суму з віднесенням на рахунок останнього всіх судових витрат, повязаних із розглядом справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Її неявка не перешкоджає розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлено: Відповідач [PERSON] проживає [INFO], згідно копії договору на комунальні послуги № 226 від 01 серпня 2007 року є абонентом з комунальних послуг, які надає ФОП [PERSON] (а.с. 7-10) Нарахування вартості комунальних послуг позивачем здійснюється згідно тарифів, затверджених рішенням виконавчого комітету Великокручанської сільської ради Пирятинського району Полтавської області від 15.02.2011 року № 8, та від 14.04.2011 № 23 (а.с. 11-12) Відповідач [PERSON] не проводила розрахунків, і станом на 01.08.2011 року її борг по оплаті за користування житловим приміщенням та водопостачанню перед ФОП [PERSON], згідно розрахунку заборгованості (а.с. 13) становить 1952 грн. 51 коп. (з них: 1734 грн. 20 коп. - основного боргу, 156 грн. 66 коп. витрат від інфляційних процесів, 61 грн. 65 коп. -3% річних). Ухвалюючи рішення відповідно до ст. 213 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд повинен повно і всебічно зясувати обставини, на які сторони посилаються як на підставі своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно із ст. 526 Цивільним кодексом України (далі ЦК України) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно ст. 67 Житловим кодексом України (далі ЖК України), плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. У позовній заяві ФОП [PERSON] ставить вимогу про стягнення з відповідача [PERSON] 156 грн. 66 коп. витрат від інфляційних процесів на підставі ст. 625 ЦК України, 61 грн. 65 коп. 3% річних. Проте, з таким висновком позивача погодитися не можна. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, то зазначена норма ЦК щодо сплати заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюється лише на випадок прострочення виконання грошового зобовязання, яке визначене договором. Таким чином, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов слід задовольнити частково. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial