Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-09 00:00:00

Позивач звернувся до Сватівського районного суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованість за освітні послуги у розмірі 480 грн., упущену вигоду у сумі 1600 грн., 3% річних за період з 01.02.2010 року по 31.10.2011 року у сумі 25.20 грн., 10.13 грн. інфляції за період з 01.02.2010 року по 31.10.2011 року , а всього 2115.33 грн., та судові витрати вказавши, що з відповідачем було укладено договір № 1060/з1.08.07 від 17.08.2007 року про підготовку молодших спеціалістів в Артемівському технікумі залізничного транспорту за власні кошти, на заочне відділення строком навчання з 01.09.2007 року по 31.01.2007 рік. Загальна вартість навчання 5600 грн., а за навчальний рік 1600 грн. Відповідач в порушення укладеного договору не виконав свої зобовязання та сплатив технікуму за освітні послуги 3520 грн. Наказом АТЗТ по Дебальцевскій філії № 12\\з.в. від 01.02.2010 року, відповідач був відрахований з технікуму 01.02.2010 року за порушення графіку навчального процесу, невиконання умов договору відповідно до п.6.1 договору. Відповідач позов визнав частково у розмірі 480 грн. заборгованості за освітні послуги прояснивши, що заборгованість виникла із-за відсутності у нього коштів і роботи на той час. В іншій частині позов не визнав. Суд, вислухавши відповідача, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне частково задовольнити позов Артемівського технікуму залізничного транспорту, а саме в частині стягнення з відповідача на користь технікуму заборгованість за освітні послуги у розмірі 480 грн., 3% річних за період з 01.02.2010 року по 31.10.2011 року у сумі 25.20 грн. і 10.13 грн. інфляції а всього 515.33 грн. В іншій частині позовних вимог належить відмовити за недоведеністю. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами 17 серпня 2007 року було укладено договір № 1060/з1.08.07 про підготовку молодших спеціалістів в Артемівському технікумі залізничного транспорту строком навчання з 01.09.2007 року по 31.01.2007 рік. , на заочне відділення, за власні кошти. Загальна вартість навчання 5600 грн., за навчальний рік 1600 грн. Позивачем на виконання договору було надано освітні послуги відповідача в період з 01.09.2007 року по 01.02.2007 року. Послуги припинені з вини відповідача, оскільки він у порушення договору порушив графік навчального процесу, тобто припинив відвідувати заняття. Відповідач в порушення укладеного договору не виконав свої зобовязання та сплатив технікуму за освітні послуги 3520 грн., заборгованість склала 480 грн., що визнає відповідач.Наказом АТЗТ по Дебальцевскій філії № 12\\з.в. від 01.02.2010 року, відповідач був відрахований з технікуму за порушення графіку навчального процесу, невиконання умов договору відповідно до п.6.1 договору. Дія договору припинена з 01.02.2010 року , а.с. №12-18. Суд, частково задовольнивши позов виходив із того, що відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України позивачу як особі, якій завдано збитків в сумі 480 грн. у результаті порушення цивільного права на оплату наданих освітніх послуг відповідно до договору № 1060/з1.08.07 укладеного з відповідачем, відповідач на підставі ч.1 ст. 509 ЦК України зобовязаний ці збитки відшкодувати як реальні ч.2 ст. 22 ЦК України. Підтвердженням такого висновку є ст. 526 ЦК України, яка передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідач як боржник який порушив зобов'язання, на підставі ч. 1 ст. 623 ЦК України має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки, а також відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України як боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання зобов'язаний сплатити позивачу суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, у відповідності із наданим позивачем розрахунком так як інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Щодо вимог позивача про стягнення упущеної вигоди, то суд вважає, що дані вимоги не підлягають задоволенню оскільки позивач не надав суду доказів у підтвердження доходів які позивач міг бе реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене, ч.2 ст. 22 ЦК України, та про заходи, вжиті позивачем щодо їх одержання ч.4 ст. 623 ЦК України. Посилання позивача на недоотримані від відповідача 1600 грн. не є доходами у розумінні ч.2 ст.22 ЦК України, а є плата за освітні послуги, які за вказаний позивачем період невиконання договору не надавались. Також, згідно ст.ст.79, 81, 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь Артемівського технікуму залізничного транспорту судові витрати пропорційно задоволеним вимогам 12.44 грн. сплаченого державного мита, 29.28 грн. сплачених витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного

Outcome: partial