Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним пункт 1.1 Договору купівлі-продажу житлового будинку № 10 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами по вул..Степовій у с.Новопетрівка (№ 3888), укладений 17 грудня 2004 року між [PERSON] та [PERSON], в частині зазначення відомостей про знаходження земельної ділянки площею 1700 м2 у користуванні продавця. Зазначив, що рішенням Новопетрівської сільської ради від 17 грудня 2007 року № 04 [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою, щодо надання у власність земельної ділянки площею 0,07 га для будівництва та обслуговування житлового будинку за адресою: с.Новопетрівка, вул.Степова, 10. Вказане рішення оскаржене Бердянським природоохоронним прокурором до суду. Позивач зазначає, що під час розгляду вказаного позову йому стало відомо про укладання між [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу житлового будинку № 10 по вул..Степова в с.Новопетрівка, посвідченого приватним нотаріусом [PERSON]. Вказує, що визначення в пункті 1.1. Договору про те, що земельна ділянка площею 1700 м2 перебуває в користуванні продавця на підставі рішення сільської ради від 21.09.95 року № 57, не відповідає дійсності. Вказаним рішенням земельна ділянка передана у користування [PERSON], після смерті якої будинок, розташований на земельній ділянці, був покинутий з 1999 року та земельний податок не сплачувався більше 3-х років, заяв чи звернень від спадкоємців та інших осіб на оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянку до сільської ради не надходило. Позивач зазначає, що на момент укладання договору купівлі-продажу [PERSON] не був користувачем земельної ділянки та не міг ним бути ще й тому, що він не є громадянином України. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні 12.04.10 року та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні 22.11.11 року позовні вимоги підтримали. Зазначили, що про порушення своїх прав позивач дізнався лише під час розгляду справи за позовом Бердянського природоохоронного прокурора про скасування рішення Новопетрівської сільської ради від 17 грудня 2007 року про надання земельної ділянки в користування [PERSON]. Зазначення в пункті 1.1. про те, що земельна ділянка площею 1700 м2 знаходиться в користуванні продавця [PERSON] позивач вважає незаконним, оскільки земельна ділянка не знаходилася у нього в користуванні та він не був її власником. Представник [PERSON] та [PERSON] за дорученнями [PERSON], а також представник [PERSON] за договором адвокат [PERSON], позовні вимоги не визнали. Вважають, що права [PERSON] не порушено. Зазначили, що до [PERSON] відповідно до діючого на той час Земельного Кодексу України після смерті його матері в порядку спадкування разом з правом власності на будинок перейшло право користування земельною ділянкою, на якій знаходиться будинок. Вважають, що позивачем пропущений строк звернення до суду. Приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не зявилася. Повідомлена. До суду надано листа про розгляд справи за її відсутності та з проханням відмовити в задоволенні позову. Аналізуючи докази, суд приходить до наступного. Згідно ч. 1 ст. 203, ч. 1 ст. 215, ст. 217 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою- третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Відповідно до ст.ст. 257, 260, 261, 267 ЦК України (2003 рік) загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Статтею 377 ЦК України (2003 рік, в редакції чинній станом на 17.12.04 року) до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею та спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування. Якщо житловий будинок , будівля або споруда розміщені на земельній ділянці , наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельною ділянки, на якій вони розміщені, та частиною земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Згідно ст. 655 ЦК України (2003 рік) за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 657 ЦК України (2003 рік) договір купівлі-продажу нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ст.ст. 7, 30 Земельного Кодексу України (в редакції, чинній станом на 17.12.04 року) користування землею може бути постійним або тимчасовим. Постійним визнається землекористування без заздалегідь установленого строку. Тимчасове користування землею може бути короткостроковим до трьох років і довгостроковим - від трьох до двадцяти п'яти років. У разі виробничої необхідності ці строки може бути продовжено на період, що не перевищує одного строку відповідно короткострокового або довгострокового тимчасового користування. У постійне користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності: громадянам України для ведення селянського (фермерського) господарства, особистого підсобного господарства. У тимчасове користування земля надається Радами народних депутатів із земель, що перебувають у державній власності: громадянам України для городництва, сінокосіння і випасання худоби, ведення селянського (фермерського) господарства. При переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. Право власності або право користування земельною ділянкою у перелічених випадках посвідчується Радами народних депутатів відповідно до вимог статті 23 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 120, 125, 126 Земельного Кодексу України (в редакції, чинній станом на 17.12.04 року) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування на підставі договору оренди. При відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки. При переході права власності на будівлю або споруду до громадян або юридичних осіб, які не можуть мати у власності земельні ділянки, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташована будівля чи споруда. Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного 17 грудня 2004 року та посвідченого приватним нотаріусом Бердянського районного нотаріального округу [PERSON] (реєстр. №3888), [PERSON] продав, а [PERSON] купила житловий будинок № 10 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в с.Новопетрівка Бердянського району Запорізької області по вулиці Степовій. В пункті 1.1. вказаного договору зазначено: На земельній ділянці площею 1700 м2, яка перебуває в користуванні продавця на підставі рішення Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області № 57 від 21.09.1995 року, що підтверджується довідкою цієї ж ради від 15.12.2004 року, знаходиться … Судом також встановлено, що житловий будинок № 10 по вул.Степовій в с.Новопетрівка Бердянського району належав [PERSON] на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченим нотаріусом Бердянської районної держнотконтори 19 липня 2001 року (реєстр. № 950). Згідно довідки виконавчого комітету Новопетрівської сільської ради від 15 грудня 2004 року на житловий будинок за номером 10, який знаходиться в с.Новопетрівка Бердянського району по вулиці Степовій та належить [PERSON] заборон (арештів) немає. Земельна ділянка площею 0,17га, на якій розташований зазначений вище житловий будинок, знаходиться в користуванні на підставі рішення № 57 від 21 вересня 1995 року. Відповідно до рішення виконавчого комітету Новопетрівської сільської ради Бердянського району від 21 вересня 1995 року № 57 вирішено закріпити земельні ділянки за житловими будинками, які належать громадянам: [PERSON], яка проживає в [INFO] розміром 0,17га. Згідно довідки виконавчого комітету Новопетрівської сільської ради від 31.03.06 року № 72 земельна ділянка по вул.Степовій, 10 після смерті [PERSON], якій належав житловий будинок, що знаходився на земельній ділянці, знаходилася в занедбаному стані з 1999 року. Заяв або звернень спадкоємців або інших осіб на оформлення правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку до сільської ради не надходило. Земельний податок не сплачувався протягом 3-х років. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1529, складеного 03 серпня 2011 року судовим експертом ТОВ Регіональне судово-експертне бюро, мінімальна площа земельної ділянки, необхідна для обслуговування житлового будинку, будівель та споруд по вул.Степовій, 10 в с.Новопетрівка Бердянського району Запорізької області, які були предметом купівлі-продажу згідно договору купівлі-продажу, укладеного 17 грудня 2004 року між [PERSON] та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] (реєстр. №3888), складає 328,84 м2.. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що після смерті [PERSON] та оформлення [PERSON] права власності в порядку спадкування на житловий будинок, [PERSON] мав оформити документи на право користування або право власності на земельну ділянку, на якій знаходиться житловий будинок № 10 по вул.Степовій в с.Новопетрівка. Аналізуючи норми земельного законодавства, суд вважає, що до [PERSON] після смерті матері [PERSON] в користування перейшла земельна ділянка № 10 по вул.Степовій в с.Новопетрівка, на якій розміщений житловий будинок разом з будівлями та спорудами, та частина ділянки, яка необхідна для їх обслуговування, тобто - в розмірі не більше 328,84 м2. Окрім цього, аналізуючи довідку виконавчого комітету Новопетрівської сільської ради, яка була надана приватному нотаріусу [PERSON] при посвідченні договору купівлі-продажу, суд приходить до висновку, що в довідці зазначено про відсутність заборон (арешту) на житловий будинок, який належний [PERSON]. Про знаходження земельної ділянки № 10 по вул.Степовій в с.Новопетрівка в користуванні [PERSON] в довідці не вказано. Нотаріус при посвідченні правочину зобовязаний був перевірити правомірність користування продавцем [PERSON] земельною ділянкою в розмірі 1700 м2.. Суд приходить до висновку, що зазначення в пункті 1.1 договору про знаходження земельної ділянки площею 1700 м2 в користуванні продавця [PERSON] є незаконним та договір купівлі-продажу спірного будинку в цій частині належить визнати недійсним. Суд вважає, що строк звернення [PERSON] до суду не пропущений, оскільки вимоги, заявлені [PERSON], є відємними від вимог, заявлених 04 травня 2006 року. Крім цього, відповідно до матеріалів справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення порушень землекористувача, визнання недійсними договору дарування та державного акту на право власності на земельну ділянку, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, за зустрічним позовом [PERSON] провадження у справі не відкривалося. Суд вважає, що про порушення свого права на частину земельної ділянки [PERSON] дізнався в січні 2009 року після звернення Бердянського природоохоронного прокурора з позовом про визнання рішення Новопетрівської сільської ради недійсним. Даний позов [PERSON] до суду заявлений 18 вересня 2009 року, а саме в межах встановленого трирічного строку.

Outcome: approved