Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публичного Акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (надалі ПАТ «[PERSON] Кривий Ріг»), про стягнення моральної шкоди. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що він пропрацював в цеху ремонтно металургійних печей в «Криворіжсталь» ім. В.І. Леніна, який в майбутньому неодноразово було перейменовано, та реорганізовано (на теперішній час правонаступником є Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг»), а саме: з 12.04.1979 р. вогнетривником, механіком цеху, старшим майстром з ремонту механічного устаткування; 10.06.2009 року був звільнений з підприємства за власною ініціативою. Рішенням лікувально експертної комісії Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини йому було встановлено 10.03.2011 року (протокол № 471) два професійні захворювання за діагнозом: хронічне обструктивне захворювання легень першої другої ст. (пиловий бронхіт першої другої ст., емфізема легень першої другої ст..); Нейросенсорна приглухуватість першого ст.. ( з легким зниженням слуху). [PERSON] розслідування професійного захворювання № 13, в пункті 17 комісією встановлено, що на його робочому місці було перевищення гранично допустимих показників праці, що і явились причиною отримання проф. захворювань. В пункті 19 Акту… зазначено факт вини керівництва ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в отриманні профзахворювань, порушення вимог чинного законодавства. Висновком медико - соціально експертною комісією від 18 травня 2011 р. йому первинно було встановлено 25 % втрати професійної працездатності: 20 % - хронічне обструктивне захворювання та 5% - туговухість. Наступний переогляд 01.05.2012 року. Він вважає, що з вини підприємства він отримав два професійні захворювання, втратив працездатність, в результаті переносить щоденні фізичні болі та моральні переживання: непокоїть важкість та біль у грудях; постійний сухий кашель; головний біль; виникає запаморочення; зниження слуху; непокоїть шум у вухах. Відчуває підвищену втому та загальну слабкість, в звязку з приступами кашлю не має можливості спати, відпочивати повноцінно, від цього постійно відчуває не лише фізичний дискомфорт, а й моральний. Почуває себе зовсім виснаженим, тому знаходиться в постійному нервовому стані. Причинену моральну шкоду він оцінює в сумі 192000 грн. та просить суд стягнути цю суму на його користь з відповідача [PERSON] акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг». У судовому засіданні позивач [PERSON] не був присутній, про час та місце розгляду справи сповіщений належно, що підтверджено матеріалами справи. Про причини неявки суд не сповіщено. Представник позивача, яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні зазначила щодо можливості розгляду справи за відсутністю її довірителя, оскільки останній, за станом свого здоровя не має змоги бути присутнім у судовому засідання та надав їй, як представнику усі повноваження, що передбачені законодавством України. Представник позивача в судовому засіданні позов [PERSON] підтримує повністю. При цьому послалась на обставини вказані в позовній заяві та просить при винесені рішення врахувати, що з вини підприємства позивачу заподіяна шкода здоровю, він втратив 25 % професійної працездатності в звязку з отриманням двох професійних захворювань. Позивач змушений систематично звертатися за допомогою до лікарів, що підтверджується виписними епікризами, оскільки постійно непокоять приступи кашлю, шум у вухах та значне погіршення слуху. В результаті в нього виникли зміни в життєвій діяльності, він змушений прикладати багато зусиль для організації свого життя та постійного підтримання працездатності. Представник відповідача - [PERSON] акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» - позов не визнала та заперечувала проти його задоволення у повному обсязі, оскільки вважає його не обґрунтованим. При цьому представник зазначила, що ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» вважає, що відповідно до Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоровя, повязане з виконання трудових обовязків, встановлення факту спричинення моральної шкоди покладено на медико-соціальні експертні комісії. Такого висновку позивач суду не представив. Позивачем не доведено факт заподіяння йому моральної шкоди, не надано доказів, які підтверджують глибину фізичних та моральних страждань, погіршення його здібностей, не надано доказів про перенесення позивачем моральних страждань та переживань, позивач не обґрунтував розмір моральних страждань та переживань. Крім того, вони вважають безпідставним звернення позивача до нього з позовом про відшкодування моральної шкоди, так як на їх думку, позивач свідомо обрав місце роботи з шкідливими умовами праці. Таким чином, Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг» не повинен виплачувати позивачеві моральну шкоду. Вислухавши представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав. При обговоренні питання про спричинення позивачеві [PERSON] моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи з урахуванням характеру, обсягу, тривалості та наслідків заподіяних позивачеві моральних страждань в звязку з отриманими професійними захворюваннями, стан його здоров'я, втрату професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотних вимушених змін у його життєвих стосунках.Із записів в трудовій книжці позивача встановлено, що він пропрацював в цеху ремонтно металургійних печей в «Криворіжсталь» ім. В.І. Леніна, який в майбутньому неодноразово було перейменовано, та реорганізовано (на теперішній час правонаступником є ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»), а саме з 12.04.1979 р. він працював вогнетривником; 26.02.1990 р. механіком цеху; 09.03.1996 р. старшим майстром з ремонту механічного устаткування; 10.06.2009 р. він був звільнений з підприємства за власною ініціативою. На теперішній час працює механіком в ТОВ «МК Монтаж». ( а.с. 6-8). Рішенням Українського науково-дослідного інституту промислової медицини позивачеві було встановлено 10.03.2011 року (протокол № 471) два професійні захворювання за діагнозом: хронічне обструктивне захворювання легень першої другої ст. (пиловий бронхіт першої другої ст., емфізема легень першої другої ст..); нейросенсорна приглухуватість першого ст.. (з легким зниженням слуху). 20.04.2011 року комісією в складі представників: Фонду соціального страхування від нещасних випадків та профзахворювань…, адміністрація ВАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», Дзержинська СЕС, було проведено розслідування та складено [PERSON] розслідування професійного захворювання № 13 ( а. с. 10-11). В пункті 17 Акту…встановлено, що на робочому місці позивача, було перевищення гранично допустимих показників праці, що і явились причиною отримання профзахворювань, а саме: запиленість повітря робочої зони - пил з вмістом вільного двоокису кремнію: середній 6.2 мг/м3 7.3 мг/м3 при гранично допустимій нормі 4.0 мг/м3; 6.4 мг/м3 при нормі 6.0 мг/м3; максимальний 10.6 мг\\м3 30.0 мг/м3 при гранично допустимій нормі 2.0 мг/м3; рівень шуму: 83 85 дБА при нормі 80 дБА. В пункті 19 Акту… встановлено факт вини підприємства відповідача в отриманні позивачем профзахворювання, а саме порушення п. 13 Закону України „ Про охорону праці та ст. 153 КЗпП України. Висновком соціально експертної комісії № 070462 від 18 травня 2011 року позивачеві первинно встановлено 25 % втрати професійної працездатності, з них: 20 % - по хронічному обструктивному захворюванню легенів та 5% - по туговухості. Наступний переогляд призначено на 01.05.2012 року. Лікарями встановлено протипоказання: несприятливий мікроклімат, пил, шум, переохолодження. ( а.с. 9). Відповідно наданих виписних суду епікризів, позивач в результаті отримання профзахворювань, проходив неодноразово стаціонарно лікування в 4 - й міській лікарні та в Українському науково дослідному інституті промислової медицини в звязку з погіршенням в стані здоровя. Відповідно медичних документів лікарями рекомендовано: спостереження у лікарів (терапевта, лора); медикаментозне лікування; оздоровлення в місцевому профілакторії; санаторно курортне лікування в теплий період року. ( а.с. 12-16). Отже, в судовому засіданні встановлено, що при виконанні трудових обовязків здоровю позивача була заподіяна шкода, він отримав два професійні захворювання. В результаті позивач втратив працездатність в розмірі 25 %. Він постійно проходить стаціонарно лікування, переносить щоденно фізичний біль та моральні переживання. При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками отриманих профзахворювань порушено звичайний для нього спосіб життя, він вимушений витрачати додаткові сили для організації свого життя, а при таких обставинах переносить моральні страждання та переживання. Суд вважає, що в даному випадку відповідач повинен виплатити позивачеві моральну шкоду. Суд не може погодитися із запереченнями представника відповідача, що позивач був ознайомлений із шкідливими умовами праці, погодився з ними, через що відсутня вина підприємства у заподіянні шкоди, оскільки той факт, що роботодавець ознайомив свого працівника з умовами праці, в тому числі її шкідливими факторами, не позбавляє підприємства від законодавчо встановленого обовязку забезпечити якісні та безпечні умови праці, а в даному випадку показники пилу як одного із шкідливих факторів, що став причиною профзахворювання позивача, перевищували гранично - допустимі концентрації, і причиною цього було саме недосконалість робочих місць, як визначено висновками комісії при розслідуванні профзахворювання, і які не оспорило підприємство-відповідач. Рішенням Конституційного Суду України №20-рп/2008 від 08.10.2008 р. встановлено, що обовязок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Ст. 153 КЗпП України встановлено, що «Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган». Ст. 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяна каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків. Ст. 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв,язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Як зазначено у рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України. Обговорюючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, суд виходить із суми, яку визначив позивач, тобто 192000 грн. Також, суд враховує характер та об'єм фізичних, душевних, психічних страждань позивача в результаті отриманих професійних захворювань; тривалість лікування, втрату можливості його трудової та соціальної реабілітації, що призвело до значних тяжких змін його життєвих зв'язків, а саме втрати 25 відсотків професійної працездатності. Вказані зміни потребують від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Суд також враховує вину підприємства відповідача - в порушенні вимог чинного законодавства, що призвело спричинення шкоду здоровю позивачеві. Зважаючи на вищевикладене, а також ступінь втрати професійної працездатності позивача 25 %, стан його здоров'я, наслідки які можуть наступити, тяжкість вимушених змін в житті, в результаті отриманих професійних захворювань, тривалість страждань і переживань, суд вважає, що компенсацію за заподіяні моральні страждання позивачеві [PERSON] слід призначити у розмірі 18000 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які він зазнає, а в задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити. [PERSON] ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» позивача у справі звільнено від державного мита.

Outcome: partial