Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-04 00:00:00

03.08.2011 року позивачка гр. [PERSON] звернулася з позовом про визнання за нею права власності на нерухоме майно за законом на збудовані її матірю та братом будівлі, в тому числі самовільно , які складаються з житлового будинку літер А-1 , огорожі № 1 та колодязя літер к , які розташовані в селі Брусівка Біловодського району, вулиця Леніна, б. № 46 та на земельну ділянку площею 0,59 га , на якій розташований житловий будинок з огорожею та колодязем. В судовому засіданні представник позивача гр. [PERSON] також вказав, що батько позивачки помер в 1973 році, мати та брат позивачки будувала будинок та господарські споруди приблизно в 1970-1971 році, гр. [PERSON] померла 18.01.1996 року, гр. [PERSON]І помер 20.02.2010 року . Після смерті брата позивачка фактично прийняла спадщину на все майно, бо на час смерті останнього спадкодавця звернулася своєчасно з заявою про отримання спадщини до Біловодської нотаріальної контори , але не змогла отримати свідоцтва про право на вищевказане нерухоме спадкове майно у звязку з відсутністю оформлених правовстановлюючих документів на житловий будинок та господарські будівлі, в тому числі на земельну ділянку, оскільки за рішенням відповідача від 27.07.1997 року № 21 гр. [PERSON] було передано у приватну власність спірну земельну ділянку, але державний акт на неї за своє життя він не отримав. Будинок з надвірними будівлями на час смерті спадкодавців не був офіційно прийнятим до експлуатації. За даними довідки - характеристики на будинок рік зведення будівель не вказаний , вказана тільки його вартість 26829,81 гривня. Відсутність правовстановлюючих документів на будинок з господарськими спорудами та на земельну ділянку не дали змоги оформити спадщину через Біловодську нотаріальну контору, про що в матеріалах справи є постанова про причини відмови у вчиненні нотаріальної дії та рекомендовано звернутися до суду в позовному порядку . Представник позивача гр. [PERSON] просить суд позов задовольнити, взявши до уваги доводи позивачки та відсутність заперечень представника належного відповідача. Представник Брусівської сільської Ради гр. [PERSON] позовні вимоги визнав повністю та 16.08.2011 року звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутністю представника відповідача . Судом встановлено, що гр. [PERSON] є рідним братом позивачки, все життя проживав з матірю, після смерті матері будо прийнято рішення Брусівської сільської Ради від 28.07.1997 року про виділення йому земельної ділянки під будинком та господарськими спорудами, але державний акт він отримати не міг з причин відсутності документів на будинок та господарські споруди. Позивачка та її представник подали для огляду суду оригінали документів, які маються в відповідача, за якими було встановлено, що дійсно спадкодавцю гр. [PERSON] було виділено земельну ділянку відповідно вищезазначеного рішення № 21 від 28.07.1997 року «Про передачу у приватну власність земельних ділянок», в якому під № 136 зазначено, що гр. [PERSON]І виділено 0,59 га землі для обслуговування житлових будинків та ведення особистого господарства, раніше за даними по господарської книги він вів спільне господарство з гр. [PERSON] до 1996 року включно , будівлі були зведені до 1992 року, але державний акт на земельну ділянку ним не був отриманим . Вислухавши учасників процесу,оглянувши надані сторонами письмові докази, оглянувши заяви третіх осіб гр. [PERSON], його матері гр. [PERSON], та КП « Біловодське БТІ» про відсутність заперечень щодо задоволення позову , та інші докази у справі, суд приходить до висновку, що позов може бути задоволеним частково , оскільки за ст. ст. 10, 11 ЦПК України сторони надають суду докази або заперечення, розпоряджаються наданими їм правами на власний розсуд. Позивачка та її представник надали суду документи, які засвідчують передання у власність земельної ділянки на імя гр. [PERSON] за рішенням від 28.07.1997 року Брусівською сільською Радою безплатно у приватну власність для обслуговування житлового будинку і ведення особистого підсобного господарства, рішення не скасоване на час розгляду справи, але правовстановлюючий документ, який передбачений Земельним Кодексом України, суду не було надано. Відповідно до ст. 125, 126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку , а також право постійного користування виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом , крім випадків, визначених ч.2 цієї статті, за якою також право власності на земельну ділянку посвідчується цивільно - правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки , укладеною в порядку, встановленому законом , у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою та свідоцтвом про право на спадщину. При розгляді справи встановлено, що до складу спадщини не ввійшла земельна ділянка як така, що належала б спадкодавцеві на момент відкриття спадщини з причин відсутності державного акту та його державної реєстрації. Також суд не може задовольнити позовні вимоги за їх безпідставністю щодо виділення померлим гр. [PERSON] та [PERSON] по ? частині спірного житлового будинку в селі Брусівка Біловодського району на вулиці ім. Леніна, б. № 46 за безпідставністю позовних вимог. В частині визнання права власності на житловий будинок, огорожу та колодязь, суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову, оскільки вказані житлові та господарські будівлі були виділені на підставі діючого законодавства Української РСР,які були побудовані та розташовані на землях колгоспу , що підтверджується довідкою БТІ, за якою на час розгляду справи житловий будинок має 38 процентів зносу, , а інші споруди від 45 до 60 %, даних про їх невідповідність будівельним нормам та правилам в матеріалах справи не має, інші спадкоємці з заявою про отримання спадщини після смерті гр. [PERSON] до нотаріальної контори не зверталися, на даний час також не мають претензій щодо отримання спадщини спадкоємцем другої черги . На основі викладеного,

Outcome: partial