Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-13 00:00:00

Угрудні 2010 року позивач звернулась до суду з позовом з вищезазначеними вимогами. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 02.05.2010 року померла її мати [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS]. Заповіту на випадок своєї смерті вона не залишила. Спадкоємцями першої черги за законом є дві доньки померлої - позивач [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) та [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]). Позивач зазначає, що перед смертю мати тяжко хворіла і на час відкриття спадщини мешкала разом з нею в квартирі [ADDRESS]. Вважає, що спадщину після померлої матері прийняла в установленому законодавством порядку, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої матері протягом встановленого законом шестимісячного строку не зверталася, оскільки не знала як робити. В звязку з тим, що не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, позивач просить поновити строк для прийняття спадщини, встановити факт її постійного проживання з матірю [PERSON] на час її смерті та визнати за нею право власності на спірну квартиру. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Відповідач [PERSON], повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, надіслала до суду нотаріально засвідчену заяву, в якій позов визнала в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідно до ст. 168 ЦПК України, за згодою сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності вказаного відповідача на підставі наявних у справі доказів. Третя особа- 6-а Запорізька державна нотаріальна контора, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.. Відповідно до ст. 36 ЦПК України, за згодою сторін, суд вважає за можливе розглянути справу без участі третіх осіб. Суд, вислухавши пояснення сторін та інших учасників процесу, дослідивши матеріали справи та інші докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.05.2010 р. померла [PERSON] (згідно свідоцтва про смерть), якій відповідно до технічного паспорту та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно на праві власності належала квартира [ADDRESS]. Судом достовірно встановлено та відповідно наданих свідоцтв про народження, [PERSON] є матірю [PERSON] та [PERSON]. Позивач та відповідач у встановлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертались, оскільки позивач вважала, що прийняла спадщину за законом, постійно проживаючи у спірній квартирі. Свідок [PERSON], яка була сусідкою померлої [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що на протязі чотирьох років і по день смерті [PERSON] позивач [PERSON] мешкала разом зі своєю матірю за адресою: [ADDRESS] та доглядала за своєю хворою матірю, за даною адресою мешкає і на теперішній час, її рідна сестра [PERSON] на протязі 8-10 років мешкає у м.Москва, інших дітей у померлої не було. Свідок [PERSON], який є чоловіком позивача, в судовому засіданні підтвердив, що його дружина [PERSON] на протязі останніх років і по день смерті [PERSON] постійно проживала зі своєю матірю, доглядала за нею, не звернулась до нотаріальної контори у встановлений законом строк , оскільки вважала, що прийняла спадщину за законом, постійно проживаючи в спірній квартирі. Інших дітей, крім позивача та відповідача у померлої не було. Відповідно довідки з 6-ї державної нотаріальної контори після померлої [PERSON] спадкова справа не заводилась. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить нерухоме майно-квартира №125 в будинку №95 по вул. Космічна в м. Запоріжжя. За життя [PERSON] розпоряджень на випадок своєї смерті не залишала, договорів про відчуження належного їй нерухомого майна та договорів довічного утримання не укладала. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, підтверджується письмовими доказами у справі та не заперечується сторонами, що відповідачка є рідною донькою спадкодавця, а тому має право на спадкування за законом у першу чергу. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову. Оцінивши наведені докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач, яка постійно мешкала із спадкодавцем на момент відкриття спадщини, а після його смерті стала до фактичного управління та володіння спадковим майном, вчинила дії щодо прийняття спадщини, що дає суду підстави поновити строк для прийняття спадщини, встановити факт прийняття нею спадщини у вигляді квартири [ADDRESS] та визнати право власноcті на даний спірну квартиру в порядку спадкування за заповітом. На підставі викладеного і

Outcome: approved