overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

23 листопада 2011 позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача у справі про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Посилалася на те що вони зареєстрували шлюб з відповідачем 11 червня 1994 році в Костянтинівському відділі РАЦС, а\\з № 209, від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1\\4 частини доходів відповідача, до повноліття дитини. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала заяву в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі ( а.с. 13). Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 11 червня 1994 році в відділі РАЦС по м. Костянтинівці Донецької області, а\\з № 209, що підтверджується копією свідоцтва про одруження ( а.с. 4). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтві про народження дитини записаний відповідач у справі. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження дитини (а.с 5). Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів родини, а також інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони припинили спільне проживання, неповнолітня [PERSON] проживає з матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідач має можливість виплачувати аліменти на неповнолітніх дітей, оскільки працює та отримує доходи, непрацездатних членів родини та інших утриманців не має. Зазначені обставини визнані відповідачем у справі. На підставі викладеного з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісяця, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 188 грн., 20 коп, відповідно до Закону України Про судовий збір від 8 липня 2011 року № 3674-VI. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі з 03 червня 1999 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідач не бажає займатися питанням про розлучення. Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, посилаючись на ті обставини, що сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо. Позивач подав заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не зявився про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Про поважність причин неявки в судове засідання суд не повідомив. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі вимог ст.ст. 158, 169, 224 ЦПК України. Суд визнає позов таким, що підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, жодна з сторін не виявила бажання примиритися, тому спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

У вересні 2011 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «Комерційний банк «Надра») звернулося до суду із зазначеним вище позовом, у якому просить суд стягнути із [PERSON] кредитну заборгованість у розмірі - 88 852 грн. 68 коп., а також судові витрати. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши зібрані по справі докази, судом встановлені наступні факти й відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 05 жовтня 2006 року між ВАТ «КБ «Надра» та [PERSON] укладено кредитний договір № 30/МК23/2006-840 (а.с.7), за яким відповідач одержав у ВАТ «КБ «Надра» грошові кошти в сумі - 14 000,00 доларів США. Як вбачається із копії меморіального ордеру № КЬ-8 від 05 жовтня 2006 року [PERSON] одержав у ВАТ «КБ «Надра» грошові кошти в сумі - 14 000,00 доларів США. З копії розрахунку суми заборгованості вбачається, що загальний розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором складає - 88 852 грн. 68 коп. Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. В укладеному кредитному договорі визначені чіткі умови виконання сторонами взятих на себе зобов'язань. Банківською установою зобов'язання за договором виконанні в повному обсязі. Відповідач [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконав. Згідно із статтею 526 цього ж ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 533 ЦК України визначено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Таким чином, позов підлягає задоволенню й з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума боргу за кредитним договором з урахуванням нарахованих відсотків та інших платежів. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

У вересні 2011 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою № 7 у будинку № 15 по вулиці Гагаріна у місті Бровари. В обґрунтування позову зазначала, що вона проживає у [INFO]. Як власник даної квартири сплачує комунальні послуги і за себе, і за [PERSON], який прописаний в цій квартирі, проте більше 10 десяти років в ній не проживає. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що на підставі свідоцтва про право власності на житло видане фондом держмайна у місті Бровари згідно з розпорядженням від 28 березня 1995 року № 261 їй було надано квартиру [ADDRESS]. Її син [PERSON] у квартирі не проживає, жодних перешкод у користуванні даною квартирою вона не чинила, з невідомих для неї причин він забрав свої речі, добровільно залишив квартиру. Повернутися для проживання у квартиру [PERSON] жодного разу не намагався. Факт його непроживання у квартирі підтверджується актом обстеження житлових умов. Перебування його на реєстраційному обліку у даній квартирі створює для неї незручності. З моменту вибуття сина на інше місце проживання вона сам сплачує квартири\' плату та оплачує житлово-комунальні послуги. [PERSON] жодної участі в утриманні квартири не бере. В добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку він не бажає, що змусило її звернутися до суду. Оскільки [PERSON] за місцем реєстраційного обліку у квартирі [ADDRESS] відсутні понад 10 років без поважних причин, тому він втратив право користу вання цією квартирою. У судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала й просили їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній матеріалів. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. З довідки комунального підприємства Броварської міської ради «Броварське бюро технічної інвентаризації» від 06 грудня 2011 року № 836 вбачається, що право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності на житло видане фондом держмайна у місті Бровари згідно з розпорядженням від 28 березня 1995 року № 261. Відповідно до довідки комунального підприємства «Служба замовника» від 17 жовтня 2011 року № 1774 у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] - власник квартири, без права на житлову площу [PERSON]- син. Із акту обстеження матеріально-побутових умов проживання від 14 квітня 2011 року видно, що відповідач [PERSON] у квартирі [ADDRESS] не проживає більше десяти років. Згідно із ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік. Оскільки [PERSON] не проживає понад десяти років без поважних причин у квартирі [ADDRESS], яка належить [PERSON], суд дійшов висновку, що [PERSON] втратив право користування вказаною житловою квартирою. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

30.11.2011 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та його батьком [PERSON]. Заявлені вимоги мотивовані тим, що 16.02.2005 року помер [PERSON], який являвся батьком заявника. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, заявник має право на спадщину майна, яке залишилось після смерті батька. Для оформлення спадщини він звернувся до Вільшанської державної нотаріальної контори Кіровоградської області, але йому відмовили в одержані свідоцтва про прийняття спадщини у звязку з тим, що дані паспорта заявника не співпадають з іменем спадкодавця, а саме: по батькові заявника по паспорту "Віталійович" не співпадає з іменем спадкодавця "Віктор", через що неможливо встановити родинні відносини між заявником та спадкодавцем. Заявник просить суд встановити факт родинних відносин між ним та його померлим батьком [PERSON], який помер 16.02.2005 року. Заявник в судовому засіданні заявлені ним вимоги підтримав в повному обсязі та попросив суд їх задовольнити. Представник Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області в судове засідання не зявився. Надіслав до суду заяву в якій вказав, що заявлені вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення та просить суд розглянути справу без його участі. Вислухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні знайшов своє ствердження факт родинних відносин поміж [PERSON], [INFO] та його рідним батьком [PERSON], померлим 16.02.2005 року, який крім вищевказаного підтверджується наданими заявником наступними документами: копією паспорту заявника; копією свідоцтва про народження заявника ІІ-СМ № 406168 від 27.07.1965 року; копією свідоцтва про народження [PERSON] Федотовича РЯ № 828286 від 05.05.1958 року; копією свідоцтва про смерть [PERSON] серія 1-ОЛ № 005692 від 29.04.2005 року; довідкою Вільшанської селищної ради Вільшанського району Кіровоградської області № 3038 від 28.11.2011 року про те, що згідно запису по господарської книги №1 з 1971р. по 1973р. особовий рахунок №84, голова сім'ї [PERSON] [INFO], дружина [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO]. З даних письмових доказів вбачається, що [PERSON] дійсно був сином [PERSON]. Крім того, свідки [PERSON] та [PERSON] кожний окремо показали, що [PERSON] був сином [PERSON]. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано. Встановити іншим шляхом, крім судового, цей факт неможливо оскільки [PERSON] помер. Встановлення факту існування родинних відносин тягне для заявника юридичні наслідки, оскільки дає змогу оформити спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

30.11.2011 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та її матір'ю [PERSON]. Заявлені вимоги мотивовані тим, що 03.05.2009 року померла [PERSON], яка являється матір'ю заявника. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, заявник має право на спадщину майна, яке залишилось після смерті матері. Для оформлення спадщини вона звернулася до Вільшанської державної нотаріальної контори Кіровоградської області, але їй відмовили в одержані свідоцтва про прийняття спадщини у звязку з тим, що відповідно до представленого свідоцтва про народження та свідоцтва про одруження дошлюбне прізвище заявника не співпадає з прізвищем спадкодавця, а саме: прізвище заявника записано "Смирнова" а прізвище спадкодавця "Смирна", через що неможливо встановити родинні відносини між заявником та спадкодавцем. Заявник просить суд встановити факт родинних відносин між ним та її померлою матір'ю [PERSON], яка померла 03.05.2009 року. Заявник в судовому засіданні заявлені ним вимоги підтримав в повному обсязі та попросив суд їх задовольнити. Представник Дорожинської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області в судове засідання не зявився. Надіслав до суду заяву в якій вказав, що заявлені вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення та просить суд розглянути справу без його участі. Вислухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні знайшов своє ствердження факт родинних відносин поміж [PERSON], [INFO] та її рідною матір'ю [PERSON], померлою 03.05.2009 року, який крім вищевказаного підтверджується наданими заявником наступними документами: копією паспорту заявника; копією свідоцтва про народження заявника ЯТ № 156012 від 03.03.1949 року; копією свідоцтва про одруження заявника І-АБ № 363465 від 04.07.1971 року; копією свідоцтва про смерть [PERSON] серія 1-ОЛ № 089120 від 08.05.2009 року; витягом з погосподарських книг Дорожинської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області №239 від 29.03.2011 року про те, що згідно запису по господарської книги №394 за 1950-1952роки особовий рахунок №30, голова господарства [PERSON] [INFO], дружина [PERSON] [INFO], дочка [PERSON] [INFO], дочка [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO], син [PERSON] [INFO]. З даних письмових доказів вбачається, що [PERSON] дійсно була дочкою [PERSON]. Крім того, свідки [PERSON] та [PERSON] кожний окремо показали, що [PERSON] була дочкою [PERSON]. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідків і таких доказів суду не надано. Встановити іншим шляхом, крім судового, цей факт неможливо оскільки [PERSON] померла. Встановлення факту існування родинних відносин тягне для заявника юридичні наслідки, оскільки дає змогу оформити спадщину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

08.12.2011 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що 30.08.2008 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, від якого мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинені у 2011 році. Після цього відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання сина, не приймає участі у його вихованні, що суперечить вимогам ст.180 СК України, тому позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно, до повноліття дитини. В попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі у попередньому засіданні. Відповідач [PERSON] в судове засідання зявився, позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив справу розглядати у попередньому судовому засіданні. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 30.08.2008 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, зареєстрований виконкомом Лисівської сільської ради Красноармійського району Донецької області, актовий запис № 10 (а.с.5). Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO] (а.с.3), який приживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.4). Позивачка на даний час не працює, отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку (а.с.6). Відповідач, будучи батьком дитини позивачки, добровільно матеріальної допомоги, передбаченої ст.180 СК України, на утримання сина не надає, інших осіб на утриманні не має, стягнень по виконавчим листам з нього не проводиться. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В звязку з тим, що відповідач визнав позов повністю, і зміст цієї обставини не суперечить законодавству, суд вважає, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України суд ухвалює рішення на попередньому судовому засіданні в разі визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір у розмірі 188,20грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

сторони перебувають в зареєстрованому Довголуцькою сільською радою Стрийського району Львівської області шлюбі з 26.10.1991р. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивачка звернувся до відповідача з позовом про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що подружні стосунки між нею та відповідачем припинилися з 01.08.1999р., оскільки відповідач залишив сімю і відтоді перебуває у фактичних шлюбних стосунках з іншою жінкою. Примирення між ними неможливе. Спору про поділ набутого у шлюбі майна між ними немає, угода про утримання її як інваліда між ними досягнута. Вважала, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу з відповідачем недоцільне, тому наполягалв на розірванні шлюбу. Позивачка в судове засіданні не зявилась, подав заяву, в якій просив справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач, допитаний згідно ухвали суду від 11.11.2011р. в порядку окремого доручення в судовому засіданні Іллінецького районного суду Вінницької області 01.12.2011р. позов визнав в повному обсязі, погодився на розгляд справи за його відсутності. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки, визнання позову відповідачем є безумовним, не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд, переконавшись у правильному розумінні відповідачем змісту обставин справи, відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції відповідача з цього приводу, прийшов до висновку про те, що позов слід задоволити, так як встановлено, що розлад в сімї є стійким та тривалим - сторони з 01.08.1999р. разом не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Відтак, є всі підстави вважати, що у сторін відсутні будь-які почуття один до одного, їх нічого не повязує, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Майнового спору на час розгляду даної справи між сторонами немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

В грудні 2011 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові вказує на те, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 30 липня 2000 року. Даний шлюб для них перший. Від шлюбу у них дітей немає. Причиною звернення до суду стало через несумісність характерів, різні погляди на життя, сімейні відносини, з плином часу особисті взаємовідносини погіршилися, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, що приводило до виникнення неприязних стосунків, частих непорозумінь та конфліктів, склалася напружена атмосфера. Одруження з відповідачем виявилось не вдалим. Втрачені почуття взаєморозуміння, любові та поваги. Фактично сімя існує формально, позивачка вважає, що зберегти сімю не може, а тому просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та дала свої пояснення. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі та дав свої пояснення. Судом зясовано, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, сторони втратили почуття кохання та поваги один до одного, на примирення не погоджуються. При таких обставинах суд вважає, що сімя у сторін зберегтися не може існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін і це має істотне значення, а тому шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного та ст.ст.109,110,112 сімейного кодексу України,

Outcome: approved