Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просить визнати за нею право власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що в с. Козацьке по вул. 30 років Перемоги . Свої вимоги обґрунтовує тим, що в 1953-1954 роках вона разом з чоловіком [PERSON] власними силами збудували будинок з господарськими будівлями в с. Козацьке Бобровицького району по вул. 30 років Перемоги , 33 . Згідно довідки № 733 від 23.06.2011 року , виданої Козацькою сільською радою головою колгоспного двору з 1971 по 1973 роки був [PERSON] Після смерті чоловіка в 1973 році головою вказаного колгоспного двору стала позивачка і була головою до 1990 року до моменту зняття її з реєстрації у вказаному будинку. Хоча позивачка знялася з реєстраційного обліку в даному будинку, але фактично проживала в ньому до 1995 року, беручи участь своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Син позивачки [PERSON] з народження і до смерті проживав у вказаному будинку , збудованому батьками. В 1995 році позивачка перейшла проживати в інший будинок , так як до сина позивачки повернулася дружина . За час проживання сина позивачки з невісткою [PERSON] було перебудовано літню кухню. В 1981 році [PERSON] зверталася до суду з позовом в якому просила стягнути з [PERSON] кошти за збудовану літню кухню, вугілля , дерев»яні дошки та отримала грошову компенсацію. В жовтні 2001 році син позивачки зареєстрував шлюб з [PERSON]»ю Михайлівною , з якою проживав до самої смерті , до 2010 року . Документів, що посвідчують право власності на будинок в сина позивачки та невістки не було . В 2011 році позивачка звернулася до МБТІ щоб зареєструвати право власності на будинок, проте їй було відмовлено, так як власник помер , а на померлих право власності не реєструють. Так як син позивачки не зареєстрував нерухоме майно, то право власності в нього не виникло , відповідно до ст.331 ЦК України . Крім того , відповідно до положень ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті , тобто для оформлення житлового будинку на померлого немає підстав. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору , яке було придбане до 15.04.1991 року повинні вирішуватися , відповідно до норм , що регулювали власність цього двору , а саме ст.ст. 123, 126 ЦК УРСР. Отже позивачка не втратила право власності на частку в колгоспному дворі , оскільки до 1995 року брала участь своєю працею та коштами у веденні колгоспного двору , та воно збереглося за нею після припинення його існування. Оскільки будинок не належав сину спадкодавця , то він не є об»єктом спадкування. В судовому засіданні представники позивача вимоги підтримали , просять їх задовольнити. Представник третьої особи [PERSON] вимоги не визнав , просить відмовити в задоволенні вимог відмовити. Третя особа [PERSON] вимоги визнав. Представник Козацької сільської ради в судове засідання не з»явився, але від них надійшла заява про слухання справи в відсутність представника , вимоги визнають (а.с.23) Заслухавши учасників процесу, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено , що спірне майно , а саме житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами мало статус колгоспного двору станом на 15.04.1991 року і в будинку на той час проживало 2 особи , а саме позивачка [PERSON] та її син [PERSON] , кожному з яких належало на праві сумісної власності по ? частині майна , виходячи з положень ст.ст.120, 123 ЦК УРСР. В своїй позовній заяві позивачка сама визнає , що йдеться про майно колгоспного двору, яке належало на праві власності його членам, проте чомусь не бажає визнати , що син є повноправним членом цього двору , проживав в ньому з часу його створення та приймав участь своєю працею в створенні . При цьому [PERSON] , яка виписалася з будинку в 1990 році , проте продовжувала там фактично проживати до 1995 року, що підтвердили свідки в судовому засіданні , не втратила , відповідно до ст. 126 ЦК УРСР право на свою частку в майні колгоспного двору. Положення раніше діючого законодавства суд застосовує, виходячи з роз»яснень Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року « Про судову практику у справах про захист права приватної власності» та ст.5 ЦК України Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок , рік його забудови 1954 , решта будівель збудовано в 1970 році і по завершені будівництва , згідно довідки сільської ради житловий будинок , що в с. Козацьке Бобровицького району по вул. 30 років Перемогти , 33 з 1971 року внесений в по- господарські книги сільської ради та за ним закріплена земельна ділянка, що підтверджує , що даний будинок завершений будівництвом , експлуатувався тривалий час , проте не зареєстрований в органах МБТІ, особа є власником цього майна фактично , а для його юридичного підтвердження необхідна реєстрація. У [PERSON] та [PERSON] право власності виникло , проте вони його не зареєстрували . Для оформлення права власності на об»єкти , збудовані до 05.08.1992 року фізичні особи подають матеріали технічної інвентаризації та технічний паспорт об»єкта. Позивачка звернулася щодо інвентаризації та виготовлення технічного паспорта на будинок з надвірними будівлями та спорудами, отримала їх , проте в реєстрації права власності їй було відмовлено, оскільки як зазначила свідок [PERSON] станом на 15.04.1991 року вона не числилася зареєстрованою в будинку , а з»ясування питання щодо того чи втратила, чи не втратила вона це право станом на вказану дату до компетенції органів БТІ не входить. Отже позивачка правомірно звернулася до суду. Стосовно іншої частини будинку , то суд не може не погодитися з позивачкою , що дійсно право власності не може бути зареєстроване за померлим, але як і позивачці її сину належало на праві власності нерухоме майно в вигляді ? частини майна колгоспного двору та на яке спадкоємці померлого можуть визнавати право власності , оскільки відсутній правовстановлюючий документ , як на таке , що перейшло їм в порядку спадкування , що не суперечить положенням ст. 328 , 1218 ЦК України . Позивачка як мати померлого [PERSON] також вправі ставити питання про визнання за нею права власності на частину майно ( оскільки крім неї спадкоємцями є дружина та син померлого), яке перейшло їй в порядку спадкування.

Outcome: partial