Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

У серпні 2011 року позивач звернувся до районного суду з названим позовом. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 18 липня 2007 року між ним та [PERSON] було укладено договір та додатковий договір про надання останньому строком до 17 липня 2014року кредиту в розмірі 52\~794,00 дол. США. В забезпечення виконання зобовязань позичальника по кредиту 1, та кредитному договору 2, між Банком та Відповідачем 18 липня 2007 року був укладений договір застави автомобіля, посвідчений [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за № 1933. За умовами даного договору [PERSON] мала регулярно сплачувати частину кредиту та відсотки за користування кредитом. Проте починаючи з липня 2011 року відповідачка перестала вносити необхідні платежі. Неодноразові звернення працівників банку результатів не дало. Станом на 26 липень 2011 року за [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором-1 в розмірі 689,402грн. 18 коп., що складається: основна сума боргу 41\~495, 84 дол. США. Заборгованість по відсоткам - 2\~830,47 дол. США. Пеня за несвоєчасне погашення кредиту 336\~077,16 грн. Станом на 26 липень 2011 року за [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором-2 в розмірі 29,625грн. 36 коп., що складається: Пеня за несвоєчасне погашення кредиту 29\~625грн. 36 коп. Оскільки у встановлений строк [PERSON] кредит не погашала, відсотки за користування кредиту не сплачувала, тому позивач був вимушений звернутись до суду, у звязку з чим поніс додаткові витрати: за оплату судового збору 1 700 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120,00 грн. Просив суд стягнути з [PERSON] суму заборгованості за Кредитним договором 1 та Кредитним договором 2 в розмірі 719\~027 грн. 54 коп., яка включає заборгованість за основним боргом, заборгованість по нарахованих відсотках за користування кредитними коштами, а також заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту, відсотків та судові витрати в розмірі 1820 грн. У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав. Суду пояснив, що [PERSON] порушила взяте на себе зобовязання по щомісячній сплаті кредиту та відсотків за користування кредитом. У судовому засіданні відповідачка проти позову заперечувала. Суду пояснила, що дійсно отримав кредит в банку. Окрім того, суду подала зустрічну позовну заяву, де просила визнати недійсним кредитний договір від 18 липня 2007 року укладений між нею та банком на предмет застави автомобіля.. Тому просила відмовити у позові у повному обсязі. Ухвалою від 21.11.2011 року у задоволені заяви представнику позивача про забезпечення позову за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до [PERSON], було відмовлено Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що 18 липня 2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] був укладений договір № 02-169/07-А. За цим договором [PERSON] отримала кредит в сумі 52\~794,00 дол. США, яка була перерахована [PERSON]П що підтверджується заявою на отримання кредиту та заявою на видачу готівки, що міститься в матеріалах справи. Згідно п.3.2 кредитного договору №02-169/07-А банк надав відповідачу кредит у сумі 52\~794,00 дол. США , а позичальник зобовязується повністю повернути кредитні ресурси до 17 липня 2014 року. Відповідно до п. 3.5. кредитного договору у разі порушення позичальником будь-яких умов кредитного договору, банк має право призупинити видачу кредитних ресурсів, відмовити позичальнику у продовженні строку дії кредитного договору, а також вимагати дострокового повернення кредитних ресурсів, оплати нарахованих процентів по ним, неустойки відповідно до умов кредитного договору. Відповідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання горошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 6.1. кредитного договору встановлено, що за прострочення повернення кредитних ресурсів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку пеню з розрахунку 1 % (один процент) від простроченої суми за кожний день просторочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення Позичальником строків платежів. За ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. З пояснень, наданих суду та наданими суду документів, встановлено, що відповідач порушив строки погашення кредиту, сплати процентів за користування кредитом , а також плати за обслуговування кредитом. За ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається та, які підтверджували їх вимоги та заперечення. Позивачем надано суду достатньо доказів на підтвердження прострочення відповідачем строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Перевіривши подані суду розрахунки по кредиту, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути наявну заборгованість по кредиту в розмірі 719 027,54 грн., , нараховані відсотки за користування кредитом, та пеня за несвоєчасне погашення кредиту. 18 липня 2007 року між сторонами було договір застави автомобіля, посвідчений [PERSON] приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за № 1933. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. На підтвердження своїх витрат представник позивача надав платіжні доручення під № 5732 та № 5733 від 02 серпня 2011 року. При поданні позову було сплачено судовий збір, витрати на ІТЗ , що підтверджується відповідними квитанціями у розмірі 1820 грн. Тому позовні вимоги про відшкодування з [PERSON] понесених судових витрат підлягають задоволенню.

Outcome: approved