Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] міської ради, третя особа відділ держкомзему у м. Броварах Київської області про визнання незаконним рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради в частині передачі у приватну власність [PERSON] земельних ділянок по вул. Кірова, 40 у м. Броварах, що межують із земельною ділянкою по вул. Кірова, 42 у м. Броварах, визнання недійсним державних актів на право власності, видані на імя [PERSON] на земельні ділянки, що межують із земельною ділянкою по вул. Кірова, 42, в м. Броварах та визнання недійсною реєстрацію державних актів на право власності на земельні ділянки. В ході розгляду справи позивач неодноразово уточнювала позовні вимоги та просила суд зобовязати [PERSON] повернути їй західну частину земельної ділянки в частині накладання меж земельної ділянки [PERSON] по вул. Кірова, 40 у м. Бровари на її земельну ділянку по вул.Кірова, 42 у м. Броварах (межі проходять через поворотні точки А, 4,17, 14,69, 26,15, Б) та зміщення вказаних меж в сторону її межі земельної ділянки з подальшим її накладанням, визнати недійсним виданий [PERSON] по вул. Кірова. 40. у м. Бровари Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0, 1000 га серії ЯЖ № 907985, кадастровий номер земельної ділянки 3210600000:00:021:0148 в частині накладення меж земельної ділянки [PERSON] по вул. Кірова, 40 у м. Броварах на її частину земельної ділянки з подальшим її накладенням, а також визнати недійсною реєстрацію зазначеного державного акту в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010933800085 від 02 березня 2009 року, прийняти рішення, яким зобовязати [PERSON] відновити межі земельної ділянки внатурі (на місцевості) по вул. Кірова, 40 у м. Бровари, шляхом звернення до землевпорядної організації для повторного винесення меж внатурі на підставі Генерального плану (схеми) від 25 лютого 1953 року по вул. Кірова, 40 у м. Броварах, визнати за позивачем право користування південною частиною земельної ділянки поза новими виправленими межами плану земельної ділянки від 09 листопада 1953 року [PERSON] площею 700 кв.м., якою вона добросовісно, відкрито і безперервно фактично користується з 1953 року згідно з планом ТОВ „Термін від 2010 року по вул. Кірова, 42 у м. Броварах за винятком частини земельної ділянки, якою добросовісно, безперервно, відкрито фактично користується з 1953 року [PERSON] Свій позов обґрунтовує тим, що її чоловік [PERSON] звертався до виконкому [PERSON] селищної ради депутатів трудящих із заявою про надання йому земельної ділянки, в довідці архівного відділу [PERSON] міської ради Київської області від 21 лютого 2011 року № 05-06/К-20 зазначено, що згідно протоколу № 13 засідання виконкому [PERSON] селищної ради депутатів трудящих від 13 серпня 1953 року вирішено наділити 0,07 га [PERSON] по вул. Кірова в м. Бровари. На підставі рішення №952 виконкому [PERSON] районної ради депутатів трудящих від 08 грудня 1953 року [PERSON] була відведена під індивідуальне будівництво земельна ділянка площею 700 кв.м. по вул. Кірова, 26 у м.Броварах, відповідно вказаного рішення земельна ділянка відводилась із селищного земельного фонду, який входив до єдиного державного земельного фонду. В рішенні не зазначені відомості про наділення сину [PERSON], земельної ділянки саме із садиби або саме із земельних лишків батька [PERSON] Позивач посилається на Акт відведення внатурі земельної ділянки від 09 листопада 1953 року згідно рішення № 952, згідно якого передається земельна ділянка, разом із закріпленими на ній геотехнічними знаками, присутньому при її відведенні забудовнику [PERSON] На підставі плану земельної ділянки від 09 листопада 1953 року затвердженого Київським міжміським бюро технічної інвентаризації, та згідно з рішенням № 952 земельна ділянка в м. Броварах по вул. Кірова, 42 відведена в безстрокове користування під забудову [PERSON] Позивач зазначає, що при винесенні меж земельної ділянки внатурі (на місцевості) зясувалось, що площа ділянки становить 924 кв.м., що на 224 кв.м. більше за площу, що відведена згідно з рішенням № 952. У план земельної ділянки були внесені виправлення та нанесені виправлені нові межі. Позивач посилається на те, що на плані земельної ділянки, а саме її південної частини ділянка [PERSON] межує з ділянкою [PERSON], та не зазначено, що вона межує із земельною ділянкою [PERSON] Згідно рішення виконкому [PERSON] міської ради депутатів трудящих № 645 від 15 жовтня 1954 року спірна південна частина ділянки площею 224 кв.м. була вилучена у [PERSON] Позивач вважає, що спірна частина ділянки первісно таки була нанесена саме на план земельної ділянки [PERSON], однак на підставі внесених до плану земельної ділянки виправлень та нанесених виправлених нових меж спірна південна частина ділянки згідно рішення № 952 в подальшому не була відведена [PERSON], тобто вилучена у [PERSON] південна частина земельної ділянки. Спірна південна частина ділянки поза новими межами на плані земельної ділянки [PERSON] вибула з користування [PERSON] та не перейшла у користування до [PERSON] На даний момент спірна частина земельної ділянки є державною власністю. Позивач посилається на те, що вона з 1953 року користується південною частиною земельної ділянки поза новими виправленими межами на плані земельної ділянки [PERSON] 21 липня 1982 року помер її чоловік [PERSON], після смерті свого чоловіка позивач одержала свідоцтво про право на спадщину за законом від 22 листопада 1990 року на 1/2 частину жилого будинку з відповідними надвірними будівлями, що знаходяться по вул. Кірова, 42 у м. Броварах. Жилий будинок розташований на 700 кв.м.. тому позивач зазначає, що при переході прав власності на будинок до неї перейшло право користування земельною ділянкою площею 700 кв.м. зазначена земельна ділянка не приватизована. Позивач також посилається на те, що у [PERSON] власника будівель по вул. Кірова, 24 у м. Броварах було три генеральних плани (схеми) від 28 червня 1948 року , від 25 лютого 1953 року, 14 березня 1953 року. Згідно генерального плану від 28 червня 1948 року [PERSON] мав у користуванні земельну ділянку площею 1869 кв.м.; від 25 лютого 1953 року площею 1655 кв.м.: від 14 березня 1953 року площею 1655 кв.м. Разом з тим, на генеральному плані від 25 лютого 1953 року за відтиском штампу та належним чином посвідченим рішенням виконкому [PERSON] селищної ряди депутатів трудящих №645 від 15 жовтня 1954 року по всій довжині була чітко нанесена штрихованою лінією межа земельної ділянки площею 1200 кв.м., що залишилось у користуванні [PERSON], яка і була зареєстрована за ним. 18 липня 1985 року помер [PERSON] На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом [PERSON], до [PERSON] перейшло право власності на 74/150 частин будинку з відповідними частинами будівель по вул.. Кірова, 24 (40) у м. Броварах, а [PERSON] 76 /150 частина будинку з відповідними частинами будівель та споруд по вул. Кірова, 24 (40) у м. Броварах. [PERSON] та [PERSON] успадкували будинок, що значиться на генеральному плані від 25 лютого 1953 року, але на генеральному плані від 14 березня 1953 року значиться не той будинок, а його площа та конфігурація відмінна від конфігурації спадкового. Позивач вважає, що посилання [PERSON] на те, що при переході права власності на будівлі по вул.Кірова, 24(40) у м. Бровари до неї перейшло і право користування площею земельної ділянки, що більша понад 1200 кв.м. є безпідставним та не ґрунтується на законі. Позивач посилається на те, що її право користування земельною ділянкою площею та фактичні межі земельної ділянки площею - 0,07 га по вул. Кірова, 42 в м. Броварах в частині поворотних точок які проходять по ламаній лінії, порушуються виданим на імя [PERSON] державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 907985 площею 0,1000 га по вул. Кірова, 40, оскільки вона накладаються на її частину земельної ділянки. Таким чином згідно з Державними актами на право власності на землю, площа земельної ділянки [PERSON] становить 0,1280 га, а фактично відповідач користується 0,1368 га. Не погоджуючись із первісним позовом, [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом в якому просить суд визнати незаконним п.1.7. рішення [PERSON] міської ради Київської області від 20 вересня 2007 року № 454-27-05 щодо передачі у власність земельної ділянки площею 0, 1280 га, в тому числі 0, 10 га для обслуговування жилого будинку і господарських споруд та 0,0280 га для ведення особистого селянського господарства, визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0280 га з кадастровим номером 3210600000:00:021:0149 зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010933800086, виданий 02 березня 2009 року на підставі рішення [PERSON] міської ради від 20 вересня 2007 року 27 сесії 05 скликання № 454 на імя [PERSON], визнати право користування земельною ділянкою в межах згідно генерального плану (схеми) садибної ділянки [PERSON] П,К. від 14 березня 1953 року за винятком площі, яка була надана [PERSON] згідно рішення виконавчого комітету [PERSON] районної ради депутатів трудящих від 08 грудня 1953 року № 952 і плану Київського міжміського бюро техінвентаризації від 09 листопада 1953 року. Зобовязати [PERSON] відновити межі належної їй земельної ділянки площею 700 кв.м. по вул.. Кірова, 42, в м. Броварах шляхом винесення відповідною землевпорядною організацією внатуру меж земельної ділянки згідно плану Київського міжміського бюро технічної інвентаризації від 09 листопада 1953 року, а також зобовязати звільнити належну [PERSON] земельну ділянку, яку вона безпідставно займає поза межами належної їй на право користування земельної ділянки площею 700 кв.м. Свій позов обґрунтовує тим, що вона не заперечує, що є невідповідність меж, площі та конфігурації земельних ділянок, так як садиба по вул.. Кірова, 24 (40) належала її батьку [PERSON], а садиба по вул. Кірова, 26 (42) до 1953 року належала сімї Компанець. Як вбачається з генерального садибної ділянки по вул. Кірова, 24 в м.Броварах [PERSON] від 25 лютого 1953 року та від 14 березня 1953 року межа між садибами мала вигляд ламаної лінії, що складається з відрізків розмірами 13,82 м, 9,4 м, 22,45 м, 8,0 м, У 1953 році сім»я Компанець обрала собі для проживання інше місце, внаслідок чого їх земельна ділянка звільнилася. Але враховуючи, що земельна ділянка була вкрай незручна для забудови, батько погодився змінити свою межу і відступив частину своєї землі сину. Таким чином в тому числі частково за рахунок батькової землі [PERSON] надали у користування земельну ділянку площею 700 кв.м., яка від вулиці Кірова мала ширину 16,1 м., довжину 40, 6 м, ширину в кінці садиби 17, 5 м. Колии були винесені внатуру меж земельної ділянки виявилося, що при таких параметрах брату має відійти земля з плодовими деревами, брат і батько домовились про те, що ширина земельної ділянки в кінці садиби буде меншою ніж визначено планом, а натомість батько дозволить брату користуватися частиною своєї земельної ділянки в кінці городу, тому і були змінені межі між вказаними земельними ділками. Батько та брат до виконкому про оформлення нових меж не зверталися згідно фактичної домовленості. Відповідно до генерального плану (схеми) садибної земельної ділянки № 24 по вул. Кірова в м. Броварах від 25 лютого 1953 року та від 14 березня 1953 року у користуванні [PERSON] перебувала земельна ділянка площею 1655 кв.м. На генерального плану (схеми) садибної земельної ділянки № 24 по вул. Кірова в м. Броварах від 25 лютого 1953 року в графі «Примечание» зазначено: «1200, излишек 455» Але про вилучення лишків земельної ділянки у [PERSON] органами місцевої ради не приймалося, фактично батькова земельна ділянка могла зменшитися за рахунок відступлення ним частини землі синові [PERSON] при відведенні останньому земельної ділянки від забудову за рішенням виконавчого комітету [PERSON] районної ради депутатів трудящих від 08 грудня 1953 року № 952. З 1998 року житловий будинок з надвірними будівлями по вул.. Кірова, 42 в м. Бровари належить [PERSON] При приватизації земельної ділянки у 2007 році рішенням [PERSON] міської ради від 20 вересня 2007 року за № 454-27-05 [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 0, 1280 га, в тому числі 0, 10 га для обслуговування будинку та господарських будівель та споруд 0,0280 га для ведення особистого підсобного господарства. При проведенні обмірів і виготовлення кадастрового плану ТОВ «Термін» з»ясувалось, що площа належної земельної ділянки складає 0, 1368 га, в той час як приватизовано 0,1280 га. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, про день час та місце розгляду була повідомлена належним чином. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, надали пояснення аналогічні змісту позовної заяви, в зустрічному позові [PERSON] просили відмовити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] частково визнали позов, а саме в частині визнання недійсним Державного акту на земельну ділянку виданого [PERSON] по вул. Кірова, 40, у м. Бровари - Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га серії ЯЖ № 907985, кадастровий номер земельної ділянки 3210600000:00:021:0148 в частині накладення меж земельної ділянки [PERSON] по вул. Кірова, 40 у м. Броварах. В іншій частині позовних вимог просили відмовити повністю. Зустрічну позовну заяву підтримали повністю, просили її задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради позовні вимоги як первісним позовом, так і зустрічним визнали частково. Не заперечували проти скасування п.1.7. рішення [PERSON] міської ради від 20 вересня 2007 року № 454-27-05, а також щодо визнання недійсними державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, серії ЯЖ № 907985, кадастровий номер земельної ділянки 3210600000:00:021:0148 та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010933800085, виданий 02 березня 2009 року на підставі рішення [PERSON] міської ради від 20 вересня 2007 року 27 сесії 05 скликання № 454 на імя [PERSON], визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0280 га з кадастровим номером 3210600000:00:021:0149 зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010933800086, виданий 02 березня 2009 року на підставі рішення [PERSON] міської ради від 20 вересня 2007 року 27 сесії 05 скликання № 454 на імя [PERSON]. Щодо позовних вимог про відновлення межі земельних ділянок просили винести рішення яким зобов»язати відновити спільні межі між спірними земельними ділянками. Вважають, що позовні вимоги про визнання права користування не підлягають задоволенню як за первісним позовом так і зустрічним, оскільки громадяни набувають право власності або право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів державної влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Кодексом або законами України за результатами аукціону. Набуття права користування земельною ділянкою можливе лише на підставі рішення органу місцевого самоврядування. Представник третьої особи відділу Держкомзему у м. Броварах Київської області в судове засідання не з»явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення та доводи сторін, та їх представників, суд прийшов до висновку, що первісний та зустрічний позови підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] районної ради депутатів трудящихся № 952 від 08 грудня 1953 року [PERSON] надано право на індивідуальне будівництво на земельній ділянці по вул. Кірова, 26, в м. Бровари площею 700 кв.м. Згідно акту від 09 листопада 1953 року на підставі вказаного вище рішення відведена внатурі земельна ділянка площею 700 кв.м. по вул. Кірова, 26, в м. Бровари та складений план земельної ділянки. Вказана обставина також підтверджується архівним витягом з протоколу № 13 засідання виконкому [PERSON] селищної ради від 13 серпня 1953 року. 22 листопада 1999 року державним нотаріусом [PERSON] міської державної нотаріальної контори видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім»я [PERSON] після смерті [PERSON], та свідоцтво про право власності. Свідоцтво про право на спадщину зареєстровано в реєстрі за № 1-3302. Спадкове майно на яке видано вказане свідоцтво складається з /г частини жилого будинку з відповідними частинами надвірних будівель, що знаходиться в м. Бровари, вул. Кірова, 42. Житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 700 кв.м. 25 квітня 1999 року [PERSON] подарувала [PERSON] 18/50 частин жилого будинку з відповідними будівлями: сарай-Б, вбиральня, по вул. Кірова, 40 в м. Броварах, що підтверджується договором дарування посвідченим державним нотаріусом [PERSON] міської державної нотаріальної контори [PERSON], та зареєстровано в реєстрі № 1-1081, та в [PERSON] бюро технічної інвентаризації У вказаному договорі дарування також зазначається, що на присадибній земельній ділянці площею 1329 кв.м. розташований будинок, з надвірними будівлями: сарай, вбиральня, колодязь, огорожа, отмостка. В матеріалах спадкової справи № 44 щодо майна померлого 21 липня 1982 року [PERSON] міститься договір на право забудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 11 січня 1954 року виданого на пісдатві рішення виконкому від 08 грудня 1953 року № 952 в якому зазначено, що забудовнику, тобто [PERSON] відводиться земельна ділянка площею 700 кв.м. по вул. Кірова, 26 в м. Броварах. Згідно довідки характеристики від 12 жовтня 1990 року виданої [PERSON] за вказаним будинком зареєстрована земельна ділянка площею 733 кв.м. по фактичному користуванню, з відміткою про те, що площа буде встановлена після обміру квартала. В матеріалах спадкової справи № 44 щодо майна померлого 21 липня 1982 року [PERSON] міститься договір на право забудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 11 січня 1954 року виданого на пісдатві рішення виконкому від 08 грудня 1953 року № 952 в якому зазначено, що забудовнику, тобто [PERSON] відводиться земельна ділянка площею 700 кв.м. по вул. Кірова, 26 в м. Броварах. Згідно довідки характеристики від 12 жовтня 1990 року виданої [PERSON] за вказаним будинком зареєстрована земельна ділянка площею 733 кв.м. по фактичному користуванню, з відміткою про те, що площа буде встановлена після обміру квартала. За вказану площу земельної ділянки [PERSON] у 1998, 2001 році сплачувала земельний податок. В довідці-характеристиці від 24 червня 1998 року виданої [PERSON] для одержання свідоцтва про право на спадщину по вул. Кірова, 40 в м. Броварах не зазначена площа земельної ділянки на якій розташований вказаний житловий будинок. Вказана довідка міститься в матеріалах спадкової справи № 47 щодо майна померлої 07 вересня 1997 року [PERSON] Як вбачається із договору на право забудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 25 червня 1949 року [PERSON], що міститься в матеріалах спадкової справи № 89 щодо майна померлого 18 липня 1985 року [PERSON], зазначається відведена ділянка площею 1200 кв.м. під будівництво житлового будинку. Також в довідці -характеристиці від 05 березня 1986 року за № 8 видана [PERSON] зазначається, що за житловим будинком № 40 по вул. Кірова, в м. Броварах зареєстрована земельна ділянка площею 1200 кв.м. по фактичному користуванню. Також зроблена відмітка про те, що розмір земельної ділянки підлягає визначенню в майбутньому при обмірі земель кварталу. 20 вересня 2007 року [PERSON] міською радою Київської області прийнято рішення за № 454-27-05 року про передачу земельних ділянок громадянам у власність, надання в оренду та внесення змін до рішень [PERSON] міської ради. В п.1.7 зазначається передати у власність земельну ділянку [PERSON], проживаючій [INFO], земельну ділянку загальною площею 0, 1280 га, у тому числі 0, 1000 га для обслуговування жилого будинку та господарських будівель та 0, 0280 га для ведення особистого селянського господарства по вул. Кірова, 40. На підставі вказаного рішення [PERSON] міської ради від 20 вересня 2007 року за № 454-27-05 року [PERSON] видані Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, серії ЯЖ № 907985, кадастровий номер земельної ділянки 3210600000:00:021:0148 та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010933800085, виданий 02 березня 2009 року, а також Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0280 га з кадастровим номером 3210600000:00:021:0149 зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010933800086, виданий 02 березня 2009 року. Як вбачається із збірної кадастрової схеми земельних ділянок [PERSON] згідно державних актів та [PERSON] згідно плану від 09 листопада 1953 року, а також збірної кадастрової схеми земельних ділянок [PERSON] згідно державних актів та [PERSON] згідно кадастрового плану 2010 року складених ТОВ «Термін» існує накладання меж належних [PERSON] та [PERSON] суміжних земельних ділянок. Дана обставина зазначається і в листі від 27 вересня 2010 року наданого відділом Держкомзему у м. Броварах Київської області, а саме в ньому зазначається, що спеціалістами відділу були перевірені межі земельних ділянок по вул. Кірова, 42, та встановлено, що земельна ділянка по вул. Кірова, 42 в м. Броварах, знаходиться в користуванні [PERSON], а земельна ділянка по вул. Кірова, 40 знаходиться у власності [PERSON] згідно державних актів на право власності на землю. Фактична ширина земельних ділянок по вул. Кірова, 40 та вул.. Кірова, 42 не відповідає розмірам, вказаним в Державних актах на право власності на землю [PERSON] та генеральному плану [PERSON] Відповідно ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені ук приватизації земельної ділянки, яка перебуває у їх користуванні, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішенням органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельної ділянки приймається на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Відповідно до ч. 9 ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. Відповідно ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішенням органів державної влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Кодексом або законами України або за результатами аукціону. В ст. 126 Земельного кодексу України зазначено про те, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Враховуючи наведені вище обставини та зазначені норми, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині скасування п. 1.7 рішення [PERSON] міської ради Київської області від 20 вересня 2007 року № 454-27-05 щодо передачі у власність [PERSON], проживаючій за адресою [INFO], земельної ділянки площею 0, 1280 га в тому числі 0, 10 га для особистого обслуговування жилого будинку і господарський споруд та 0,0280 га для ведення особистого селянського господарства, та одночасно приходить до висновку про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, серії ЯЖ №907985, кадастровий номер земельної ділянки 3210600000:00:021:0148 та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010933800085 на імя [PERSON] та Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0280 га з кадастровим номером 3210600000:00:021:0149 зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010933800086, виданих 02 березня 2009 року на підставі рішення [PERSON] міської ради від 20 вересня 2007 року 27 сесії 05 скликання № 454- 27-05 на імя [PERSON]. Так як суд визнав недійсним державні акти на право власності на земельну ділянку, тому немає підстав додатково визнавати недійсною їх реєстрацію в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю. В частині надання в користування земельної ділянки позовні вимоги задоволенню не підлягають, з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 140, ч.1 ст. 144 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи; органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов»язковим до виконання на відповідній території. Пунктами а, б, в, г, к ст. 12 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень міської ради у галузі земельних відносин на території міст належить: розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування, вилучення їх із земель комунальної власності, викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідної територіальної громади міста, вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. Таким чином зважаючи на те, що позивач [PERSON] не зверталась до органів місцевого самоврядування про надання у користування земельної ділянки, а також що вказане питання взагалі у встановленому порядку не вирішувалось, немає рішення у відмові в наданні у користування земельної ділянки, вирішення вказаного питання належить до функцій місцевого самоврядування, тому немає підстав в задоволенні вказаних позовних вимог. Відповідно ст. 152 Земельного Кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов»язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. В ст. 106 Земельного Кодексу України визначається, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Таким чином позивач як по зустрічному позову, так і по первісному позову не надали докази на обґрунтування своїх вимог та в судовому засіданні не були доведені обставини на які кожен з них посилається щодо зобов»язання відновити межі суміжних земельних ділянок.

Outcome: partial