Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-30 00:00:00

[PERSON]С, як фізична особа, працюючи директором Біосферного заповідника ім. Ф.Є [PERSON] «[PERSON] - [PERSON]», який розташований на території Чаплинського району Херсонської області в межах земель [PERSON] - [PERSON] селищної ради звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації і відшкодування моральної шкоди, посилаючись на те, що відповідачі маючи намір навмисно завдати йому моральної шкоди, принизити його честь, гідність і ділову репутацію як директора природоохоронної державної установи безпідставно звернулись зі скаргою, зареєстрованою 20 квітня 2010 року за №22/ 036272-21 ПК на адресу Президента України [PERSON] в приймальні Президента України і які у брутальній формі звинуватили його у протиправних діях - незаконному витрачанні бюджетних коштів у великому розмірі, незаконній агітації в передвиборних компаніях, безпідставному отриманні державних нагород, видачі на свій розсуд « законів і указів», загибелі великої кількості диких тварин, знищенні деревних насаджень на території дендропарку біосферного заповідника, будівництві особистого будинку в м. Києві, наявності особистої заправочної станції на території зоопарку, перевищені своїх службових повноважень, грубості, наглості і не компетентності. Вказану скаргу було підписано 161 громадянином селища [PERSON]. Крім того подібна скарга направлялась до Херсонської обласної державної адміністрації, Херсонської обласної прокуратури. За вказаними скаргами проведені перевірки діяльності директора заповідника органами прокуратури, МВС, екологічною інспекцією, Рахункової палатою Верховної Ради України, органами КРУ. Проведені перевірки вказаними органами не підтвердили будь-яких суттєвих порушень в діяльності директора заповідника [PERSON] а тому, не задовольнившись результатами перевірок, відповідачі організували повторні скарги і звернення з намаганням дискредитації діяльності директора заповідника, запросивши телеканал СТБ на зйомку компрометуючої телепередачі, яка транслювалась в телеефірі , подачу заяви від імені 174 жителів смт. Асканія- Нова на ім'я народного депутата України [PERSON], в якій спаплюжена діяльність директора заповідника [PERSON], з обзиванням його «тираном», « гадом», порівнянням до « Бендери», « Лозинського», звинуваченням в агітації за « Ющенка», «Юлю». Відповідачі звинуватили його, що [PERSON] діє як «прокурор», як «суддя», має свою тюрму. Після виходу телепередачі по селищу [PERSON] -[PERSON] розклеюються листівки про телевізійний репортаж, друкування в газеті « Новий час» . Його звинувачують також у незаконному відібранні землі з будинками по вул. Фрунзе та вул. Леніна в селищі Асканія - [PERSON], витрат бюджетних коштів на поїздки в м. Москву, де навчається син [PERSON], не належного утримання диких тварин, що призвело до їх загибелі та занепаду заповідника, забороні проходу до кладовища, що зосереджено на території дендропарку, у вчиненні заборони торгівлі сувенірами гр. [PERSON], випасу домашньої худоби гр. [PERSON] за місцем проживання, не тактовність по відношенню до працівників біосферного заповідника, що призводить до їх звільнення та плинності кадрів. Позивач вбачає в діях відповідачів намагання у будь-який спосіб дискредитувати його як керівника природоохоронного органу з відповідними функціями, перешкодити виконанню посадових обов'язків, принизити його честь, гідність, ділову репутацію, завдавши при цьому моральної шкоди, яку він просить стягнути з [PERSON]-ЗО тис. гривень, з [PERSON]- 10 тис. гривень, з [PERSON] - 10 тис. гривень. [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з зустрічною позовною заявою в якій просять залишити позовну заяву [PERSON] без розгляду, відкрити нове провадження по справі, визнати їх потерпілими та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 20 тис. гривень, [PERSON] 20 тис. гривень і [PERSON] 10 тис. гривень, посилаючись на те, що в позовній заяві [PERSON] є наклеп та провокація. А саме - факт використання особистої заправочної станції був встановлений контрольно-ревізійним відділом, за що накладено штрафні санкції і є відповідний лист з цього приводу. Що [PERSON] збрехав про онука [PERSON] - [PERSON],що той організував скарги мешканців смт. Асканія - [PERSON] і що підписи громадян не дійсні, що [PERSON] юрист, спеціаліст з права і що він, працюючи в заповіднику виконував свої обов'язки передбачені інструкцією, не мав догани. Вони вбачають не відповідність у кількості загиблих диких тварин -107 голів по документам [PERSON], а по підрахункам Чаплинської ветеринарної лікарні -170 голів, встановлення факту неправомірного використання [PERSON] зброї по відношенню до [PERSON], завдання матеріальної шкоди [PERSON] через пошкодження і незаконне заволодіння сувенірами. Вони вважають репортаж по каналу СТБ правдивим, що він на роботу бере не кваліфікований персонал, які не мають відповідного фаху та спрямування. Дослідивши зібрані до справи матеріали, вивчивши їх у повному обсязі, заслухавши пояснення сторін, суд вважає що позов [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації і відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню, а зустрічна позовна заява [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини..., а відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у принижені честі та гідності фізичної особи а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань.., ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. При розгляді справи судом береться до уваги, що фізична особа [PERSON] є посадовою особою з особливим статусом - керівник державного природоохоронного відомства - Біосферного заповідника « [PERSON] -[PERSON]» ім. Ф.Е. Фальц- Фейна Української академії аграрних наук.. Відповідно до Закону України « Про природно-заповідний фонд України» - ст.ст. 3; 12; 16; 60; 61- завдання, науковий профіль, характер функціонування і режим територій та об'єктів природно - заповідного фонду визначаються у Положеннях про них, які розробляються відповідно до цього Закону, а основним засобом збереження територій та об'єктів природно-заповідного фонду є встановлення заповідного режиму у природоохоронних цілях. Управління територіями та об'єктами природно-заповідного фонду здійснюються спеціальними адміністраціями, очолювані керівниками, які призначаються за погодженням із центральним органом виконавчої влади. Таким чином, судом встановлено, що територія заповідника «[PERSON] - [PERSON]» є режимною територією, з відповідними екологічними вимогами , нормами і правилами, характером допустимої діяльності в ньому, порядком охорони, використання і відтворення його природного комплексу, на території якого забороняється будь-яка господарська та інша діяльність, не пов'язана з діяльністю природного заповідника, в тому числі - розведення вогнищ, проїзд і прохід сторонніх осіб, прогін свійських тварин, випасання худоби, тощо. Організація охорони території і об'єкту заповідника здійснюється службою державної охорони , яку очолює керівник - посадова особа і які мають право вимагати від громадян і службових осіб пояснень у зв'язку з порушеннями режиму території, складати протоколи про порушення вимог законодавства, вилучати у порушників предмети та знаряддя незаконного використання природних ресурсів, проводити особистий огляд осіб, речей, транспортних засобів, тощо, а громадський контроль, відповідно до ст. 63 Закону за додержанням режиму територій та об'єктів природно - заповідного фонду здійснюється громадськими інспекторами охорони навколишнього природного середовища які проводять свою діяльність відповідно до Положення про громадський контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища. Таким чином, законодавством України повно, всебічно і обґрунтовано визначені порядок діяльності, організації охорони Біосферного заповідника та правовий статус директора заповідника, який крім того, згідно з Положенням про службу державної охорони природно - заповідного фонду України ст.6 - має право носити під час виконання службових обов'язків форму встановленого зразка, табельну зброю та спеціальні засоби. Як з'ясовано судом, [PERSON] протягом часу його роботи на посаді директора заповідника, відповідно до своїх функціональних обов'язків, на виконання природо - охоронного законодавства, діючи в межах повноважень, в достатнім ступені виконання забезпечував організацію, охорону,ефективне використання і відтворення природного об'єкту - Біосферного заповідника «[PERSON] -[PERSON]», в тому числі використовуючи право складання протоколів на порушників природо - охоронного законодавства, що на думку суду стало причиною написання скарг і звернень . Аналіз скарги на адресу Президента України, з використанням слів і словосполучень - «цар-батюшка», «егерей превратил в цепних псов», скарги на адресу народного депутата [PERSON] з висловлюванням « сам с одним глазом почти второй Лозинский» на думку суду є висловлюваннями, які дійсно принижують людську гідність і честь, а враховуючи результати перевірок компетентних органів природо- охоронної і господарчої діяльності Біосферного заповіднику «[PERSON] - [PERSON]» у зазначений в скаргах період, які засвідчили про функціонування державної установи в межах діючого законодавства - дають підстави суду вважати інформацію в скаргах про некомпетентність [PERSON] і його начеб-то зловживання службовим становищем такими, що принижують і його ділову репутацію. Перегляд запису телевізійного репортажу по каналу СТБ свідчить про неповноту поданого в ефірі матеріалу, щодо реальних справ в Біосферному заповіднику «[PERSON] -[PERSON]», через поширення інформації, що не відповідає дійсності [PERSON] та [PERSON] і по суті повторює викладені в скаргах на адресу посадових осіб держави безпідставні звинувачення директора заповідника [PERSON] в незаконному заволодінні землею, приєднані її до земель заповідника, у використанні зброї, забороні проходу на кладовище, незаконних діях по відношенню до «художника [PERSON]» - [PERSON], конфліктній ситуації на ринку сувенірів, що поблизу Біосферного заповідника, що на думку суду також принижує ділову репутацію [PERSON]. Позивач стверджує, що неправомірними діями відповідачів йому завдано моральної шкоди, яка виразилась в моральних стражданнях та переживаннях, порушенні душевної рівноваги у зв'язку з тим, що він був ображений та принижений в присутності односельчан, колективу установи і був примушений виправдовуватись перед ними, а також виправдовуватись перед керівництвом Національної академії аграрних наук України, Прокуратурою, органами КРУ, МВС, Екологічною інспекцією. З травня по кінець 2010 року його діяльність 6 разів перевірялась лише за скаргами відповідачів, в той час коли він має заслуги перед державою Україна, є відомим природо - охоронцем в Україні і за її межами, член Національного комітету ЮНЕСКО, кандидат біологічних наук, а зважаючи на продовження зі сторони відповідачів приниження його честі, гідності і ділової репутації просив стягнути з відповідачів моральну шкоду саме у розмірі 50 тис. гривень. Відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON], звернувшись із зустрічним позовом про стягнення матеріальної і моральної шкоди з [PERSON] на користь [PERSON] 20 тис. гривень, [PERSON] 20 тис .гривень і на користь [PERSON] Сергійовича-10 тис гривень не навели жодних розрахунків спричинення їм матеріальної і моральної шкоди, підстав її виникнення, причетності [PERSON] і [PERSON] до розгляду справи в суді, та підтвердження факту матеріальної шкоди [PERSON]. Встановлені судом факти і відповідні правовідносини між сторонами по справі > регульовані законодавством України. Так, Конституційні права громадян України на захист прав і свобод відповідно до ст.32 Конституції України гарантуються кожному, шляхом судового захисту права спростовувати недостовірну інформацію про себе, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої поширенням такої недостовірної інформації. Принципами інформаційних відносин між людьми в Україні мають бути об'єктивність, вірогідність і точність інформації, які на думку суду, відповідачами по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] при написанні скарги на адресу Президента України, звернені на адресу народного депутата [PERSON] та у висловлюваннях в репортажі через телевізійний канал СТБ не дотримані, а реалізуючи своє право на інформування, відповідачі не мають порушувати права, свободи і законні інтереси інших громадян, але порушили шляхом поширення недостовірної інформації. Цивільним кодексом України встановлено, що відповідно до Конституції України фізична особа має право на повагу до гідності та честі, недоторканість своєї ділової репутації, та право ... на судовий захист від таких посягань. Щодо конкретних « неправомірних» дій [PERSON], які зазначені у скаргах і зверненнях відповідачів, надані в телерепортажі, вони мали б бути доведеними відповідачами, але відповідно до матеріалів справи, доказів неправомірності в діях [PERSON] не має, або вони без належного обґрунтування, і можуть бути доведені лише на підставі професійних висновків та відповідних обґрунтувань спеціалістів різних галузей знань. Проте, на підтвердження достовірності протиправних дій, наведених [PERSON],[PERSON], [PERSON] доказів суду не надано. Згідно ч.3;4 ст.227 ЦК України вважається, що негативна інформація, поширена на особу, є недостовірною. Негативна інформація, поширена на особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. За таких обставин, суд вважає, що твердження [PERSON], [PERSON], [PERSON] по застосуванню оціночних суджень є невірним, оскільки змістом скарги, звернення і надання інформації по телеканалу поширено негативну інформацію, яка є недостовірною, а тому посилання на судження конкретних людей, їх оцінки, думки, право, які закріплені Конституцією України, є безпідставними. Долучені до справи письмові матеріали, надані відповідачами на підтвердження зустрічних позовних вимог, а також на підтвердження правомірності скарги і звернення у своїй сукупності не є достатніми для висновку суду про достовірність відомостей або конкретних ситуацій, про які йдеться у розповсюдженій інформації, а за своєю формою не мають офіційності, якими у встановленому чинним законодавством порядку підтверджуються відповідні обставини, події та факти. З матеріалів справи вбачається - листи прокурора Чаплинського району Херсонської області від 02.08.2010 року №24/653-10; від05.01.2011 року №96/653-10 що в результаті перевірок звернення [PERSON], доводів підтвердження неправомірності його дій не виявлено. Підписи в колективному звернені, які збирав [PERSON] та [PERSON] здійснили мешканці селища [PERSON] - [PERSON] з питань безпідставного закриття дендрологічного парку для відвідувачів і що зі змістом звернення вони не знайомилися, тому на думку прокурора звернення містить безпідставне звинувачення. До місцевого кладовища, яке перебуває на території ботанічного парку є три вільні входи, доступ цілодобовий, а будинок по вул.. Фрунзе,1 - знаходиться у комунальній власності селищної ради і розташований на території природно заповідного фонду. В будинку зареєстрований гр.. [PERSON] а гр.. [PERSON] до цього будинку відношення не має. Саме він влаштував торгівлю сувенірами на території цього будинку, де був затриманий державною охороною за порушення природо - охоронного законодавства та притягнутий до адміністративної відповідальності. Доводи мешканців селища, які транслювались на каналі СТБ не знайшли свого підтвердження. Згідно актів перевірки дотримання вимог земельного, природоохоронного законодавства від 01.10.2010 року, 13.10.2010 року 29.10.2010 року, 2-3. 02 2011 року, порушень при перевірці Біосферного заповідника не встановлено. Згідно Постанови Чаплинського районного суду від 25.01 2010 року по ст.91 КУпАП за порушення природо охоронного законодавства притягався до відповідальності [PERSON], який звільнений від відповідальності за малозначністю проступку по не реабілітуючим обставинам. Згідно Постанови Чаплинського районного суду від 26.08.2010 року по ст.91 КУпАП за порушення природо охоронного законодавства притягувався до відповідальності [PERSON], до якого застосовано штраф на користь держави без конфіскації знарядь і засобів вчинення правопорушення та незаконно добутих природних ресурсів. [PERSON] вчинив правопорушення по вул. Фрунзе, 1 в смт. Асканія - [PERSON]. Відповідно до Проекту відводу земельної ділянки від 1992 року будинок вул. Фрунзе, 1 в смт. Асканія - [PERSON] перебуває в межах земель Біосферного заповідника, тобто, на території садиби діє режим території і об'єкта заповідника. Відповідно до Рішення Господарського суду м. Києва від 12.07.2010 року на користь [PERSON] -[PERSON] селищного благодійного фонду «Відроджений степ» стягнуто 50502 гривні за невиконання договору по створенню експозиції історичного залу в музеї природи Таврія, що свідчить про контроль та законність у використанні благодійних коштів і що директор заповідника [PERSON] до цих коштів відношення не має. Згідно динаміки чисельності ссавців зоопарку Біосферного заповідника у порівнянні з 2000 роком, коли чисельність становила 700 голів, станом на 2011 рік чисельність складає 1400 голів. Згідно інформації про плинність кадрів, вбачається, що протягом 2009 - перше півріччя 2011 року зараховано 77, звільнено - 75 осіб, із них -7 - за появу на робочому місці в нетверезому стані, і - за прогули, що підтверджує вимогливість керівника державної установи до дотримання трудової дисципліни працівниками в трудовому колективі й велику ймовірність невдоволеності бувшими працівниками заповідника. Згідно посвідчення водія, дозволу на зберігання, носіння відомчої зброї [PERSON] за станом здоров'я протипоказань не має, а має відповідні дозволи. Відповідно до листа директора Біосферного заповідника [PERSON] на адресу селищного голови смт. Асканія- Нова від 07.06.2010 року №338-12 вбачається його стурбованість відсутністю організації ринку сувенірною продукцією в селищі, по скільки реалізатори продукції розмістили ринок на виході із зоопарку, що є елементом «анти сервісу» та приносить шкоду заповіднику з пропозицією розглянути ці питання на сесії депутатів селищної ради. Відповідно до листа Управління ветеринарної медицини від 26.04 2011 року на імя [PERSON] повідомлено, що управління не веде облік та статистику загибелі диких тварин за відсутністю компетенції, але спалахів інфекційних, інвазійних хвороб та випадків масової загибелі тварин та птахів протягом 2010 року не зафіксовано. Відповідно до Постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 19.06.2004 року Чаплинським РВ УМВС України в Херсонській області в порушені кримінальної справи по факту хуліганства відмовлено за описом події, що 20.03.1999 року близько 20 години гр.. [PERSON] біля заповідника по вул.. Фрунзе в смт. Асканія -[PERSON] на тачці перевозив кровельний матеріал і за підозрою в крадіжці був зупинений [PERSON]. Під час з'ясування обставин виник конфлікт, в результаті якого після реальної загрози життю і здоров'ю, з метою самооборони [PERSON] здійснив постріл газовою зброєю в повітря, а потім в обличчя [PERSON], в результаті чого [PERSON] отримав легкі тілесні ушкодження. Вказана постанова скасована прокурором Чаплинського району 10.08.2004 року, але до суду не надано інших доказів правового характеру щодо прийняття рішення по зазначеному факту. Згідно наданої суду картографії, на землях переданих Біосферному заповіднику не знаходяться - головний корпус Інституту тваринництва, стадіон, новий будинок культури, територія з житловими будинками, а лише житлові будинки в межах дендрологічного парку - не парна сторона вул.. Фрунзе та частина вул.. Леніна від рогу з вул.. Фрунзе в Північно-східному напрямку. Відповідно до листа селищного голови смт. Асканія- Нова від 19. 07. 2011року на адресу [PERSON], [PERSON], [PERSON] - житловий фонд є комунальною власністю територіальної громади і рішення про передачу житлового фонду на користь Біосферного заповідника не приймались, будинок по вул.. Фрунзе, 1 або його частина не приватизовувались, що підтверджується листом від 04.07.2011 року №485/02-11 Відповідно до космічної зйомки дендрологічного парку до місця знаходження кладовища, що закрите для експлуатації, встановлені три підходи по твердо облаштованим та встеленим тротуарною плиткою проходам, що забезпечує повну можливість мешканцям селища його провідування без обмежень в часі. Згідно довідки « [PERSON] - [PERSON]» від 17.10.2011 року №181 мережі водопостачання по вул. Ленина в смт. Асканія - [PERSON] належать селищній громаді і обслуговуються ТОВ « [PERSON] -[PERSON]» і що саме вони проводили капітальний ремонт водопостачання за рахунок місцевого бюджету. Згідно Постанови Чаплинського районного суду від 28.02.2007 року за позовом Херсонського міжрайонного природоохоронного прокурора рішення селищної ради смт. Асканія - [PERSON] №15 від 08.06.2006 року в частині надання в оренду земельної ділянки ТОВ АПК «Південний» для будівництва АЗС площею 0,4553 в смт. Асканія -[PERSON] по вул. Степовій визнане незаконним. Згідно довідок управління пенсійного фонду України в Чаплинському районі [PERSON] отримує пенсію 914 гривень, а [PERSON] 757 гривень щомісячно, [PERSON], відповідно до довідки Чаплинської МДПІ займається підприємницькою діяльністю, обсяг виручки якого за 2 квартал 2011 року становить 1500 гривень (згідно його звіту). До матеріалів справи за клопотанням [PERSON] долучена також довідка №11 від 26.04.2011 року про те, що [PERSON], онук [PERSON], з 02.10.2009 року по 05.10.2009 року перебував на стаціонарному лікуванні в дільничній лікарні [PERSON] -[PERSON] з діагнозом -гострий невротичний стан, реакція на стрес, кардіалгія, був доставлений з місця роботи, без обґрунтування її причетності до позову Відповідно до публікації газети «Наддніпрянська правда» від 16.09.2011 року №73(22233) опублікований лист у рубриці «лист без ретуші» «[PERSON] - [PERSON]. Чужинці на своїй землі...» колективне звернення мешканців смт. Асканія- Нова на адресу Президента України [PERSON], в якому знову викладені ті самі звинувачення на адресу директора заповідника [PERSON] Згідно з листом Академіка Української міжнародної академії оригінальних ідей [PERSON] від 10.08.2011 року, що мешкає в с. Тростянець Ічнянського району Чернігівської області «Ще про [PERSON]» [PERSON] сорок років тому працював в [PERSON] -[PERSON] і пригадує часи створення стогектарного поливного дендросаду, що послужило озелененню селища та інших населених пунктів. Він критично зауважує, що «іноземці насміхались би над затією побілення стовбурів диких дерев», що він побачив на вул. Червоноармійська в селищі. На жаль, зауважує він, дендропарк втратив привабливість через відсутність води в ставках, каналах, водотоках, які їх поєднували і це говорить про безініціативність керівництва, яке не має достатніх організаторських здібностей та багато енергії витрачає на другорядні справи, на непотрібну шкідливу для здоров'я тротуарну плитку і це явна тупість керівництва та безконтрольність вищого начальства. Відповідно до публікації «Вічна тема [PERSON] -[PERSON], або: декілька коментарів до публікації громадського «академіка» в газеті «Радянська Таврія» від 21.10.2011 року №42( 10041) співробітники Дендрологічного парку «[PERSON] - [PERSON]» загальнодержавного значення: [PERSON], кандидат біологічних наук, старший науковий співробітник, зав лабораторією дендропарку, [PERSON], кандидат сільськогосподарських наук, старший науковий співробітник, провідний науковий співробітник лабораторії дендропарку дещо спростовують статтю [PERSON] дендропарку в 1969 - 1977 роках - «Ще раз про [PERSON] - [PERSON]», опублікованої в №36 «Радянської Таврії» від 09.09.2011 року, а саме, що нова частина парку розбудовувалась у 1968 - 1972 роках. Доктор біологічних наук [PERSON] у рецензії на проект нового парку відзначав, що проект можливо погодити за умов виправлення недоліків в балансі території парку - до 60% на всій території дендропарку, що не було виконано, тобто закладені передумови для пригнічення, суховершинності та відмирання дерев. Помилкою було також висаджування дерев на відкритому просторі навколо штучної водойми, без підведення до кожної . тини ариків для поливу і як результат - дерева масово випали уже в 1980 роках. Науковими співробітниками зауважено також, що академік [PERSON] з академії оригінальних ідей, як громадської організації, нехтуючи природо - охоронним і бюджетним законодавством сучасного періоду, не знає, або лукавить, коли вказує про неправильне використання коштів заповідника, які мають використовуватись лише за прямим призначенням, а тому його критична оцінка діяльності керівництва суть перетворення у його світогляді. Об'єми досліджених матеріалів у справі, дають підстави суду вважати, що більшість тем критичної оцінки діяльності директора заповідника [PERSON] зосереджені в первинній скарзі на адресу Президента України, народного депутата України [PERSON], висвітлені в телевізійному репортажі каналу СТБ - пов'язані виключно на темах науково - виробничої діяльності державної установи, яка має свої особливості, складність їх розуміння з загалу непрофесіоналів, суперечливість наукових позицій щодо конкретики того чи іншого аспекту життєдіяльності рослинного та тваринного світу, природного за своєю суттю і суспільного за значенням, між народно визнаного явища - Біосферного заповідника «[PERSON] -[PERSON]» ім.. [PERSON] Української академії аграрних наук, а тому звинувачення у протиправних діях [PERSON], які підпадають під кримінальну відповідальність, грубо паплюжать його честь, гідність і ділову репутацію, є грубим порушенням його конституційного права на відшкодування моральної шкоди, завданої поширенням недостовірної інформації. Згідно роз'яснення Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи» при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, що не відповідає дійсності;г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Відповідно до ст.40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого статтею 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. Разом з тим наявність у такому зверненні завідомо не правдивих відомостей, а також у разі встановлення , що для звернення особи до вказаних органів не було жодних підстав і було викликано не намірами виконати свій громадський обов'язок або захистити свої права, свободи чи законні інтереси, тягне відповідальність, передбачену законодавством України. Особа, право на повагу до гідності та честі якої, право на недоторканість ділової репутації якої порушено має вибір способу захисту, наприклад - заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (стаття 278 ЦК). Таким чином, судом визнається, що діями відповідачів по первісному позову дійсно було порушене особисте немайнове Право поширенням недостовірної інформації у зверненні на ім'я Президента України [PERSON] від 20.04.2010 року за №22/036272-21пк, у зверненні на ім'я народного депутата України [PERSON] від 21.09.2010 року , а також на каналі СТБ в Україні щодо [PERSON], яка порочить гідність, честь і ділову репутацію позивача, а тому позов [PERSON] про захист честі, гідності, ділової репутації і відшкодування моральної шкоди підлягає задоволенню як такий, що має підтвердження порушення його немайнових прав відповідачами [PERSON] [PERSON], [PERSON], а поширена, таким чином, інформація простувалась зібраними по справі доказами. Суд вважає,що відповідачі мали намір розповсюдити недостовірну, негативну інформацію лише з ціллю підірвати авторитет керівника державної установи, вплинути таким чином на відсторонення його від природо охоронної діяльності, звільнення з роботи, про що скаржники відверто заявляли у своїх скаргах і зверненнях, застосувавши прийоми масовості і широти поширення недостовірної інформації як варіант, а також шляхом безпідставного проявлення неповаги до матеріалів перевірок діяльності Біосферного заповідника Прокуратурою, правоохоронними органами та іншими органами контролю держави, які, провівши неодноразові перевірки, не встановили будь - яких суттєвих порушень у професійній діяльності директора Біосферного заповідника «[PERSON] - [PERSON]», керівника державного природо - охоронного відомства [PERSON] Його вимоги про зобов'язання судом припинити неправомірні дії щодо приниження честі, гідності, ділової репутації відповідачів мають обґрунтування законом. Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує спосіб поширення негативної інформації, її масовість, бажання [PERSON], [PERSON], [PERSON] не припиняти намірів і надалі поширювати негативну, недостовірну інформацію у різний спосіб щодо особи [PERSON], а також характер та глибину душевних страждань, яких зазнав позивач у зв'язку з неправомірними діями відповідачів, приймаючи до уваги матеріальний стан відповідачів, їх особисту і колективну причетність до вчиненого і визначає розмір грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 10 тисяч гривень з [PERSON], 5 тисяч гривень з [PERSON], 5 тисяч гривень з [PERSON], що буде достатнім, справедливим, розумним і спів мірним із заподіяною шкодою і забезпечить [PERSON] відновлення первісного стану його честі, гідності і ділової репутації. Зустрічний цивільний позов [PERSON], [PERSON], [PERSON] не підлягає задоволенню по скільки вони не довели будь - якого факту порушення їх особистих прав, чи прав інших осіб в інтересах яких вони заявили вимоги, та не обґрунтували розрахунок грошових стягнень. З відповідачів належить стягнути також судові витрати по справі у вигляді судового збору відповідно до Закону України про « Судовий збір » від 08 липня 2011 року.

Outcome: partial