Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] Марганецької міськоі ради з позовом про захист прав споживача, визнання дій неправомірними, стягнення моральної шкоди, посилаючись на те, що 23 листопада 2007 року Відповідач [PERSON] надаючи послуги по перевезенню за маршрутом «Поліклініка Миколаївка» відмовився везти його безкоштовно як пільговика. З зазначеного приводу він звернувся до міського голови, на що отримав відповідь-відписку. Вважає, що порушенні його права, як споживача послуг, тому просить стягнути з відповідачів 3000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні Позивач суду пояснив, що має статус інваліда 2 групи, 27.11.07 року на зупинці АТП в м.Марганець, він мав намір їхати марштрутним таксі «Поліклініка- Миколаївка», але водій автобусу відмовив йому, та вигнав з автобусу. Він в присутності свідків склав акт. Звернувся до виконкому, але отримав відповідь- відписку, якою виконком визнав факт порушення його прав, але не прийняв жодних заходів. Просить визнати дії Відповідачів неправомірними та стягнути завдану моральну шкоду 3000 гривень. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Відповідно до ст. 74 ЦПК України відповідача було повідомлено про час та місце розгляду справи. Суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник Відповідача [PERSON] Марганецької міської ради позов не визнали та суду пояснили, що [PERSON] не укладав договорів на перевезення з ПП Мешин. На перевезення по маршруту «Поліклініка- Миколаївка» укладався договір з ПП [PERSON] Суд дослідив докази наданні позивачем та відповідачами та приходить до наступного: Позивач [PERSON] є інвалідом 2-ї групи, що підтверджується посвідченням № 108132, і відповідно до Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» має право на безплатний проїзд у пасажирському міському транспорті. Позивач звернувся з позовом до [PERSON], як перевізника по маршруту в м.Марганець «Поліклініка- Миколаївка» та [PERSON] Марганецької міської ради, як орган, який відповідає за організацію перевезень в місті, посилаючись на те, що 27 листопада 2007 року на зупинці АТП , йому було відмовлено в пільговому перевезенні водієм приватного підприємця [PERSON] \~Згідно ст. 37 Закону України «Про автомобільний транспорт» пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на \~автобусних маршрутах загального користування. Види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень. Обовязок з забезпечення компенсації витрат автомобільному перевізнику внаслідок перевезення пільгових категорій пасажирів та регулювання тарифів покладено ч. 2 ст. 7 Закону України «Про автомобільний транспорт» на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. Державними замовниками згідно абзацу 3 ч.1 ст.1 цього Закону, крім інших є обласні державні адміністрації, державні організації та установи, визначені законом про Державний бюджет України, а також державні організації та установи, уповноважені Кабінетом Міністрів України укладати державні контракти з виконавцями державного замовлення, а виконавцями державного замовлення є суб'єкти господарювання усіх форм власності (резиденти або нерезиденти), які виготовляють чи поставляють товари (роботи, послуги) для \~задоволення пріоритетних \~державних \~потреб. Формування державного замовлення, відповідно до ст. 2 цього Закону здійснюється державними замовниками шляхом укладання з виконавцями державного замовлення державних контрактів і гарантом по зобов'язаннях державних замовників є Держава. Фінансове забезпечення виконання державного замовлення, відповідно до ч.2, ч.3 ст.1 та ст. 4 цього Закону здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України та інших джерел фінансування, що залучаються для цього. Обсяги коштів для закупівлі зазначених товарів, робіт і послуг передбачаються в Законі про Державний бюджет України на поточний рік та визначаються Кабінетом Міністрів України відповідними рішеннями про використання позабюджетних джерел фінансування. \~\~ Таким чином, законодавство передбачає обов»язок перевізника здійснювати пільгові перевезення пасажирів тільки в разі наявності замовлення на такі перевезення та відшкодування здійснення таких перевезень за рахунок відповідного бюджету в залежності від статусу замовника перевезень. Відповідно до Протоколу № 3 засідання конкурсної комісії по перевезенню пасажирів автомобільним транспортом в м.Марганець від 21.01.2003 року визнано переможцем конкурсу на пасажирські перевезення автомобільним транспортом на маршрутах Поліклініка- Миколаївка, Поліклініка- Енгельс, Держбуд- с.Максимівка визнано Приватного підприємця [PERSON] Згідно відповіді [PERSON] Марганецької міської ради від 26 грудня 2011 року Приватний підприємець [PERSON] 23 листопада 2007 року перевезення пасажирів по регулярним міським автобісним маршрутам загального користування в м.Марганець не здійснював, договір на перевезення пасажирів з ПП [PERSON] виконавчий комітет Марганецької міської ради не укладав. Позивач наполягає, що йому послуги за зазначеним маршрутом надавав ПП «[PERSON]О.», якого він знав раніше. Також зазначену обставину підтверджують свідки [PERSON], [PERSON] Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як, на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. \~ Доказів того, що дії [PERSON] є неправомірними та те, що він здійснював перевезення пасажирів в місті Марганць, Позивачем не надано. Заява про заміну неналежного відповідача належним, позивачем не подавалась, позовні вимоги позивач не змінював. Суд вважає, що виконком організував перевезення в місті, уклав договір на перевезення з переможцем конкурсу, тому підстав вважати, що дії виконкому є неправомірними, не має. За таких обставин, суд не вбачає достатніх правових підстав для визнання дій відповідачів [PERSON], [PERSON] Марганецької міської ради щодо відмови [PERSON] в пільговому проїзді, як інваліду 2-ї групи, незаконними. Щодо стягнення на користь позивачки моральної шкоди у звязку з незаконними діями відповідача, то в цій частині позовні вимоги також не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено, що саме неправомірними діями Приватного підприємця [PERSON] та [PERSON] Марганецької міської ради були спричинені йому моральні страждання. Крім того, як на підставу стягнення моральної шкоди позивач посилається на Закон України "Про захист прав споживачів". Проте слід врахувати положення ст. 4 згаданого Закону, який передбачає право споживача на відшкодування моральної шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією.\~ На підставі вищевикладеного, в межах позовних вимог позивача [PERSON], суд вважає , що у задоволенні позову \~необхідно відмовити повністю.

Outcome: dismissed