Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-01 00:00:00

Позовну заяву подано 09.08.2011 року, яку позивач уточнив 02.09.2011 року та вказав, що в 1985 році він працював в колгоспі «Україна» Біловодського району шофером, 10 вересня 1985 року під час виконання службових обовязків з ним стався нещасний випадок, а саме дорожньо - транспортна пригода, він був травмований та стійко втратив працездатність на 35 відсотків безстроково, що підтверджується висновком МСЕК від 20.07.2011 року. За фактом нещасного випадку був складений акт про нещасний випадок на виробництві форми Н-1, за № 2 від 11 вересня 1985 року , але він складений з порушеннями вимог Положення про розслідування нещасних випадків на виробництві 1982 року , а саме був нерозшифрований підпис особи, яка затвердила акт, в акті відсутні дані про травматологічні наслідки нещасного випадку. Діюче на той час підприємство деякий час виплачувало позивачу доплату до заробітної плати, але після ліквідації підприємство не передало його справу до Фонду , який представляє довірена особа відповідача, тому він до цього часу не отримує компенсацію втраченого заробітку з новоствореного Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України .Також у позивач навіть відсутній акт про розслідування нещасного випадку на виробництві. Старі травми загострилися, позивач потребує лікування, але не має для цього достатньо коштів, тому просить суд встановити факт нещасного випадку на виробництві та визнати за ним право на отримання належних йому страхових виплат від Фонду соціального страхування нещасних випадків на виробництві . Представник відповідача гр. [PERSON] позовні вимоги повністю визнала, посилаючись на те, що дійсно позивач звернувся з заявою про отримання страхових виплат, але не міг надати Фонду необхідних документів в оригіналі, йому було рекомендовано звернутися з позовом до суду, щоб мати можливість дослідити всі документи, якими керувався відділ соціального забезпечення під час призначення та виплати позивачу пенсій , бо таких документів колгосп або в наступному КСП «Україна» Біловодського району новоствореному фонду не передавав, тому підстав для виплати соціального забезпечення у фонду не було. Залучені до участі у справі треті особи УПСЗН Біловодської районної державної адміністрації та Старобільска МСЕК надали суду відповідні оригінали та належним чином завірені нотаріально документи , якими вони володіють та керувалися при призначенні та виплаті пенсій в 1985-девяності роки та встановлення причинного звязку з встановлення інвалідності як в період з 1985 року, так і в цей час. Дослідивши всі надані сторонами необхідні письмові докази по справі, а саме акт № 2 , довідки МСЕК про встановлення групи інвалідності за 1985-1990 року, дані МСЕК за 2011 рік та інші докази у справі, на які посилається позивач у справі, в оригіналі надані УПСЗН Біловодської РДА та в нотаріально завіреній копії головою Старобільської міжрайонної МСЕК гр. [PERSON], суд приходить до висновку, що у звязку з визнанням позову відповідачем та третьою особою, суд може постановити рішення про задоволення позову без допиту свідків у справі на підставі першого речення ст. 174 ЦПК України, оскільки суд встановив, що позивач дійсно отримав виробничу травму , на яку він посилається у позові, яку отримав при виконанні своїх трудових обовязків 10 вересня 1985 року у вигляді компресійного консолідованого перелому Д3Д6 хребтів 1-2 ступеня та посттравматичний остеохондроз ,як отриману ним під час виконання своїх трудових обовязків у якості шофера колгоспу «Україна» Біловодського району, на даний час правонаступник якого - СТОВ « Україна» 20.06.2008 року ліквідований. На основі викладеного,

Outcome: approved