Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини всіх його доходів щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на місяць, мотивуючи наступним. З 1999 року вона перебувала в фактичних шлюбних відносинах з відповідачем у справі, тобто проживали однією сім'єю, вели спільне господарство та мали спільний сімейний бюджет. 09 лютого 2000 року вона народила сина [PERSON], по відношенню до якого відповідач в добровільному порядку встановив своє батьківство. Відповідно до актового запису № 23 від 29 березня 2000 року про народження [PERSON], вчиненого відділом реєстрації актів громадянського стану Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, батьками дитини вказані вона та відповідач у справі. Позивач зазначає, що в серпні 2010 року вона з відповідачем припинила сумісне подружнє проживання та з того часу син [PERSON] проживає з нею і знаходиться на її утриманні. З часу припинення фактичних шлюбних відносин систематичної щомісячної допомоги на утримання неповнолітньої дитини зі сторони відповідача не було. Являючись батьком неповнолітнього сина, відповідач зобов'язаний надавати щомісячну матеріальну допомогу на його утримання, але в добровільному порядку він свого батьківського обов'язку не виконує. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Інших дітей у відповідача немає, стягнень за виконавчими документами не проводиться. В зв'язку з тим, що відповідач ухиляється від обов'язку по утриманню неповнолітньої дитини, то кошти на її утримання мають бути стягнуті з нього в судовому порядку. Сторони у судове засідання не з'явилися, але подали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, при цьому позивач наполягає на позовних вимогах, а відповідач проти позову не заперечує та повністю згоден з ним. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження: копією свідоцтва про народження дитини [PERSON] серії 1-КИ № 192388, виданого 29.03.2000 р. відділом РАГС Томаківського РУЮ Дніпропетровської області, з якого вбачається, що сторони по справі дійсно є батьками неповнолітнього [PERSON], який народився 09.02.2000 року; довідкою, виданою виконкомом Томаківської селищної ради від 31.01.2012 р. за № 167, з якої вбачається, що неповнолітня дитина дійсно проживає за адресою місця проживання матері [PERSON] та знаходиться на її утриманні; відповідач зобов?язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, але добровільно цього не робить. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного та

Outcome: approved