Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

11.10.2011 року позивачка звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що вони з 08.09.2011 року з відповідачем перебувають у розірваному шлюбі. Від спільного проживання у зареєстрованому шлюбі мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який знаходяться на її матеріальному утриманні та вихованні, а тому вона просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у твердій грошовій сумі, у розміри 800 грн., оскільки відповідач офіційно ніде не працює, а їздить на заробітки і має нерегулярний, мінливий дохід та ухиляється від утримання дитини в добровільному порядку. Позивачка у судове засідання не зявилася, але відповідно до поданої до суду письмової заяви просить суд розглянути справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує частково, в сумі 400 грн., та вважає, що такий розмір аліментів у вказаній сумі буде достатнім для повноцінного утримання та виховання дитини. Відповідач в судове засідання також не зявився, але від нього надійшла письмова заява в якій він просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги позивачки визнає частково в сумі 400 грн. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.11.2006 року, який 08.09.2011 року розірвали, що стверджується копією рішення Олевського районного суду Житомирської області від 08.09.2011 року. Від спільного проживання у зареєстрованому шлюбі у них народилася дитина: син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини. Дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на її матеріальному утримані. Відповідач проживає від дитини окремо та ухиляється від виконання батьківських обовязків, не піклується про здоровя, фізичний, духовний, інтелектуальний, соціальний та моральний розвиток дитини, не надає добровільно належної матеріальної допомоги на її утримання та виховання, хоча має таку можливість так, як є заробітчанином та має відповідний нерегулярний, мінливий дохід, оскільки заробіток отримує нерегулярно та в різних розмірах, який дає можливість відповідачу утримувати дитину належним чином, як того вимагає Закон. Відповідач не є інвалідом та не страждає на тяжке захворювання. Дані правовідносини врегульовані ст.180 СК України з якої слідує, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Разом з тим статтею 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Пунктом 17 Постанови ПВС України передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Враховуючи те, що розмір аліментів, які просить позивачка стягнути з відповідача у твердій грошовій сумі є не меншим мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 СК України, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивачки та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, але ухиляється від обовязку добровільно утримувати неповнолітню дитину, чим ставить її у складне матеріальне становище та порушує її право на достатній життєвий рівень а тому аліменти на утримання неповнолітньої дитини повинні бути стягнуті з відповідача в судовому порядку.

Outcome: partial