Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-20 00:00:00

позивач звернувся до суду з уточненим позовом до відповідачів про усунення перешкод у користуванні ним правом власності, шляхом зняття відповідачів з реєстрації, посилаючись на те, що він є власником будинку 228, розташованого по вул. Свердлова в м. Лисичанську на підставі договору дарування від 14.01.1992 року , посвідченого державним нотаріусом Лисичанської держ.нот. контори, реєстр № 1-199 і свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 09.01.1991 року державним нотаріусом Лисичанської держнотконтори, реєстр № 2-68. У будинку разом з ним зареєстровані [PERSON] та її син [PERSON], [INFO]. Відповідачка разом зі своїм сином ніколи не проживали в цьому будинку , ніколи не зверталися про їх вселення в будинок. Вони лише зареєстровані за цією адресою, але не мешкають в будинку з 2003 року . Перешкоджають йому в користуванні своєю власністю. Він оплачує за них комунальні послуги, не має можливості зареєструвати в будинку членів своєї сім'ї, отримати субсидію на комунальні послуги. Прохання знятися з реєстрації в цьому будинку не виконують, тому просив усунути перешкоди у користуванні ним правом власності будинком шляхом зняття з реєстрації [PERSON] та її дітей. У зустрічному позові відповідач-позивача [PERSON] просить вселити її та її дітей в будинок 228 по вул. Свердлова в м. Лисичанську, посилаючись на те, що вона та її діти прописані в спірному будинку з дозволу позивача-відповідача [PERSON] та його дружини [PERSON], її рідної тітки, яка померла 04.02.2011 року. Весь час [PERSON] виховувала її як рідну доньку, оскільки своїх дітей не мала. За життя тітки вона разом зі своїми синами мешкала за зазначеною адресою, доглядала за будинком, робила косметичний ремонт в будинку, сплачувала комунальні послуги, податки. Після смерті тітки, на початку квітня 2011 року, [PERSON] став проживати з іншою жінкою, через що вона та її діти не змогли проживати в спірному будинку, оскільки замок на дверях було замінено, ключ від будинку їй не надавався. У будинку залишилась її особисті речі. Тому просила зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у праві користуванні будинком шляхом вселення її та дітей в спірний будинок. У задоволені позову позивача просила відмовити. Позивач-відповідач [PERSON] у судовому засіданні уточнений ним позов підтримав і просив його задовольнити. У задоволені зустрічного позову [PERSON] просив відмовити. У своїх поясненнях посилався на обставини, викладений в уточненій позовній заяві, про що надав суду відповідні докази. Доповнив, що спірний будинок це будинок, який належав його батькам, дістався йому як спадщина, тому відповідачка не має жодних прав на цей будинок. Замки на спірному будинку він не міняв, речей відповідачки та її меблів в будинку немає. Вона короткий час проживала в будинку після смерті дружини . В теперішній час відповідач проживає в квартирі про проспекту Леніна , з дня вступу у шлюб, живуть вже 19 років. У її чоловіка є житло. Ця квартира належить йому. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні уточнений позов підтримала, посилаючись на те, що позивач є власником будинку на підставі договору дарування та свідоцтва про спадщину. У 2003 році позивач дозволив зареєструватися в будинку відповідачці разом з сином, але відповідачка в будинок не вселялась, після реєстрації шлюбу проживала разом з чоловіком в квартирі [ADDRESS]. Особисті речі та дитячі речі до будинку 228 по вул. Свердлова не завозила. До подання заяви до суду, жодного разу не зверталась про надання їй ключів від будинку, бо вона в ньому не проживала, не зверталась і про вселення до спірного будинку. У відповідачки є місце для проживання, її чоловік має квартиру у приватній власності, є частка в квартирі її матері та квартира, де вона проживає в теперішній час з чоловіком та дітьми. Вона та її дитина не залишаються без житла, тому позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити, у задоволені зустрічного позову слід відмовити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на те, що [PERSON] не могла проживати в спірному будинку 228 по вул. Свердлова в м. Лисчианську, оскільки позивач чинив їй у цьому перешкоди, замінив замки на дверях будинку та не дав від нього ключі. Зустрічний позов [PERSON] підтримала і просила задовольнити, посилаючись на те, що у спірному будинку вона прописалась зі згоди позивача та його дружини, а її рідної тітки, [PERSON]. Завозити у будинок свої речі не було потреби, бо в будинку було все необхідне для проживання, але у будинку в теперішній час знаходиться її особисті речі. Квартира [ADDRESS] належала [PERSON], яка померла і після її смерті спадкоємцем є позивач по справі. Тому вона вважає, що є загроза вислення її з цієї квартири. Просила задовольнити зустріний позов, вселити [PERSON] з дітьми в будинок 228 по вул.Свердлова в м. Лисичанську, у задовлені позову [PERSON] відмовити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов [PERSON] не визнала, зустрічний позов про вселення просила задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що з 2003 року вона проживала у [INFO] , там знаходяться її речі. Вона бажає проживати в цьому будинку. [PERSON] виховував її з трьохлітнього віку. Він є чоловіком її рідної тітки [PERSON], яка померла. Після її поховання вона допомагала позивачу доглядати за будинком, доглядала за позивачем. Потім він звинуватив її у тому, що пропали гроші, перестав пусткати її в будинок. Поставив решітки на вікнах, замінив замки на дверях. Намагалася вирішти питання у добровільному порядку, але нічого не вийшло. Спірний будинок належить [PERSON], крім того що вона прописана в цьому будинку, ніяких прав на цей будинок вона не має. Квартира [ADDRESS] також належить поизвачу, вселилась в цю квартиру у 1993 році після укладення шлюбу, завезли речі, зробили в квартирі ремонт. Одни її син навчаєься в ліцею, другий в СШ № 8. Раніше [PERSON] возив їх до школи на своїй машина, забирав зі школи. У її чоловіка є житло на кв. 40 років Перемоги в м. Лисичанську, двокімнатна квартира. їй також належить 1/4 частина в приватизованій квартирі [ADDRESS], де вона мешкала разом з батьками. В квартирі 114 по пр. Леніна в м. Лисичанську ніхто не прописаний, позивач є її спадкоємцем після смерті дружини. Представник третьої особи органа опіки та піклування [PERSON] просила винести рішення, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей. Суд досліджує докази: Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала суду, що [PERSON] вона не знає. [PERSON] лише на похованні [PERSON], дружини позивача. З [PERSON] вона проживає по сусідськи з 1988 року . До цього у спірному будинку проживали батьки [PERSON] [PERSON] та [PERSON] ніхто в спірному будинку не проживав, вони проживали удвох. [PERSON] з ними через городи, там натянута сітка. Бувала в будинку, коли були жива [PERSON]. Жінки з дітьми вона в будинку не бачила. Також не бачила, щоб до будинку приїздила машина з речами. На поминах одна з сусідок говорила, що присутня на поминах жінка, це племінниця [PERSON], але особито [PERSON] вона не знає. Допитана у судовому засіаднні свідок [PERSON] показала суду, що [PERSON] вона знає давно, знала ще його батьків. [PERSON] вона особито не знає, бачила її лише на похованні [PERSON]. [PERSON] ніколи в будинку не проживала.Коли були жива [PERSON] вона приходила до неї, але відповідачку не бачила. Ніколи не чула, щоб відповідачка намагались вселитися в будинок. В будинку не було видно, що проживають діти. Не відомо , чи міняв замки в будинку [PERSON] [PERSON] говорила, що в неї є племінниця. [PERSON] раза 2 в будинку [PERSON], а [PERSON] зовсім не бачила. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала суду, що [PERSON] племнниця [PERSON], дружини позвача [PERSON] Разом з дітьми вона проживає в квартирі [PERSON], по проспекту Леніна в м. Лисичанську біля 15 років. У спірному будинку [PERSON] не проживала, але могла переночувати. Не знає чи намагалась [PERSON] вселитися в будинок, якщо проживає в квартирі. Чоловіку [PERSON], його мати придбала квартиру. Невідомо їй чи мала намір вселитися в будинок по вул. Свердлова Бервіна. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала суду, що сім'ю [PERSON] знає з 2003 року, товаришували , поки була жива [PERSON]. Це була дружна сім'я. Через деякий час після похорон [PERSON], позивач став прорживати з іншою жінкою. У [PERSON] не було дітей, [PERSON] була їй як дочка, а її діти як онуки. Проживала [PERSON] і в будинку, і в квартирі по проспекту Леніна в м. Лисичанську. [PERSON] не робила. 2, 5 місяці після похорон [PERSON] , [PERSON] жила в будинку , щоб підтримати [PERSON]. При ній [PERSON] пропонувала Авєірну переписати на неї квартиру, а вона вийде з бізнесу. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала суду, що [PERSON] була членом сім'ї [PERSON] та [PERSON], вони вважали її своєю дочкою, хоч вона була рідною племінницею [PERSON] Разом ремонтували будинок, робили заготівку на зиму. Після смерті [PERSON] відносини між ними змінилися. Після укладення шлюбу, [PERSON] прожила разом з чоловіком в квартирі по проспекту Леніна , яка належала [PERSON]. В будинку [PERSON] могла перебувати по три дні, коли [PERSON] виїздив з дому. Після скандалу, [PERSON] вигнав [PERSON] з будинку, посилаючись що вона йому ніхто. Вона купивала квартиру 71 [ADDRESS] років Перемоги для свого молодшого сина, але оскільки він на той час був неповнотіним, договір купівлі-продажу був оформлений на страшого сина- Бервіна [PERSON], чоловіка [PERSON] В цій квартирі ніхто не проживає, жити неможливо, бо квартира була залита каналізацією. Будинок 228 по вул Свердлова був зарестрований на батьків [PERSON], це батьківський будинок. В квартирі [ADDRESS] нічого не потрібно було робити, бо ремонт в квартирі зробили [PERSON]. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] показала суду, що для [PERSON] [PERSON] була як дочка. Коли подорослішала, стали вести спільний бізнес, допомагали один одному у роботі, разом святкували свята та їздили на відпочинок. Оля проживала на два будинки. Після смерті [PERSON], жила в будинку по вул. Свердлова 2 місяці, але [PERSON] хоче розірвати відносини з нею із-за іншої жінки. Замки та двері в будинку не мінялись, ключ від будинку лежав в одному місці. Де тепер кліч їй невідомо. Особисті речі [PERSON] ночна сорочка, зубна щітка були в будинку по вул Свердлова в м. Лисичанську, а шафи, ліжка в квартирі по проспекту Леніна в м. Лисичанську. Суд досліджує письмові докази: довідка паспортнох служби № 474 від 25.10.2011 року, довідка голови вуличного комітету, копія договору дарування від 14.02.1991 року, копія сівотцвва про спадщину за законом, кпія паспорту позивача, копія свідотцва про смертьб [PERSON], копія свідотцва про наролдждення [PERSON], копія потанови про відмову у порушення кримінальної справи, довідка ЛКП БТІ. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача [PERSON], відповідача [PERSON] та її представника [PERSON], свідків, дослідивши матеріали справи вважає позов щодо усунення перешкод у користуванні власністю таким, що підлягає задоволенню частково, зустрічний позов про вселення , таким, що не підлягає задоволенню . Судом встановлені слідуючи обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 60 ЦК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Відповдіно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповдіно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується , розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У судовому засіданні встановлено, що відповідно договору дарування від 14.01.1991 року [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняв у дар 5 частину житлового будинку з відповіною частиною господарських та побутових будівель та споруд, розташованих на земельній дільниці 600кв.м., що знахоидться в м. Лисчианськ, вул. Свердлова, 228 ( а.с.7-8). Відповідно свідоцтва про справо на спадщину за законом від 09.01.1991 року спадкоємцем майна [PERSON], померлого 08.07.1990 року є його син [PERSON], проживаючий в [INFO] (а .с. 9-10). Таким чином [PERSON] є власником будинку 228 по вул. Свердлова в м. Лисичанську і відповідно до ст. 321 ЦК України право його власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Із довідки паспортної служби ( а.с.5) вбачається, що по вул. Свердлова , буд 288 в м. Лисичанську зареєстровані та мешкають разом : [PERSON] Вячеславовоич, [PERSON] 28.10.1977 року нароження, без родинних відносин, [PERSON], [INFO], без родинних відносин. Як пояснював у судовому засіанні позивач та не заперечувала віповідачка [PERSON], вона та її син були прописані у будинку зі згоди її власника, тобто [PERSON] , оскільки вона була племінницею його дружини [PERSON] 04.02.2011 року померла дружина [PERSON] - [PERSON]( а.с.26). Після смерті дружини позивач почав проживати з іншою жінкою. На прохання позивача знятися з реєстрації за місцем його проживання [INFO], відповідач [PERSON] відмовляється, намагаючись вселитися в будинок, який їй не належить. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкоду здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Тому суд вважає, що є підстави для задоволення позову [PERSON] щодо усунення перешкоду здійсненні ним права користування своїм майном, шляхом зняття з реєстрації за адресою м. Лисичанськ, вул. Свердова, 228 [PERSON] разом з неповнолітнім [PERSON], [INFO], оскільки саме вони зареєстровані за цією адресою. Неповнолітній [PERSON], [INFO] за цією адресою не зареєстрований, тому немає підстав для зняття його з реєстрації за цією адресою. Суд вважає, що в даному випадку не порушуються права неповнолітніх дітей на проживання, оскільки вони проживають разом з батьками в квартирі [ADDRESS]. Відповідно довідки Лисичанського КП «Бюро технічнолї інвентаризації» № 617 від 06.03.2012 року квартира 71 [ADDRESS] років Перемоги в м. Лисичанську належить [PERSON], батькові [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] , на підставі договору купілі-продажу від 10.07.1995 року. Крім того сама [PERSON] також має частину квартири [ADDRESS] , яка зарестрована за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 10.03.1994 року ( а.с.27-27зв.,43). Виходячи з вищеозначеного суд вважає, що зустрічний позов [PERSON] про її вселення в будинок 228 по вул. Свердлова в м. Лисичанську разом з неповнолітніми дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] задоволенню не підлягає. На підставі ст.ст. 316, 317, 319, 321, 391 ЦК України,

Outcome: partial