overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з вищезазначеним позовом . Свої вимоги обгрунтовує тим , що 26 червня 1999 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою [PERSON] ( д. Ковалюк ) Н.С. у Володимир - Волинському міському відділі реєстрації актів громадянського стану , Волинської області . Від спільного подружнього життя в них народилося троє дітей ; син [PERSON] ,[INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . Спільне подружнє життя у сторін не склалося. В них різні погляди на нього . Шлюб носить формальний характер . Шлюбні відносини припинені з вересня 2009 року. З вини відповідачки [PERSON] в сімї постійно виникають сварки , вона створює конфліктні ситуації . Звертається в міськвідділ міліції на нього із скаргами , які при перевірці не підтверджуються. Про сімю не турбується . Спільно господарство не ведуть. Вважає , що подальше спільне життя з відповідачкою і збереження шлюбу буде суперечити його інтересам та інтересам дітей . Наданий судом строк для примирення сторони не досягли . В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав покликаючись на наведені обставини та обставини зазначені в позовній заяві. Просить їх задовольнити. Розірвати зареєстрований з відповідачкою [PERSON] шлюб . Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином . Подала до суду заяву про слухання справи у її відсутність. Не заперечує відносно заявленого позову позивачем про розірвання шлюбу . Заслухавши пояснення позивача , перевіривши інші матеріали справи, суд вважає , що позов підлягає до задоволення . Судом встановлено , що сторони перебувають у шлюбі з 26 червня 1999 року який був зареєстрований у Володимир - Волинському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Волинської області , актовий запис за № 119 . Від спільного подружнього життя у сторін народилося троє дітей : син [PERSON] ,[INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] . Вжиті судом заходи згідно ст.111 СК України щодо примирення подружжя позитивного результату не дали . Сторони тривалий час спільним подружнім життям не проживають . Сімейні відносини припинили з вересня 2009 року. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред"явлений одним із подружжя . Судом встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін , та інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення , а тому шлюб між сторонами слід розірвати . При вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом [PERSON] суд з"ясовує взаємини подружжя , дійсні причини позову про розірвання шлюбу , бере до уваги наявність неповнолітніх дітей , та інші обставини життя подружжя . Суд вважає , що заява про розірвання шлюбу позивача відповідає його дійсній волі , і після розірвання шлюбу не будуть порушені права сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись, що 22.09.2001 року уклала шлюб з відповідачем, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 1082. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову посилається на те, що їх шлюб виявився невдалим і розпався з вини відповідача. Він часто вживає спиртні напої, гуляв. Між сторонами з вини відповідача постійно відбувалися сварки, скандали. Відповідач виявив до позивача неповагу, ображав її, принижував, не бажав працювати, не утримував сімю. Все це призвело до припинення сімейно-шлюбних відносин. Із 27.05.2010 року сторони проживають окремо, відповідач не утримує дитину, не приймає у часті у вихованні сина. Просить їх шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала позов за викладених у ньому обставин та просила його задовольнити. Позивач, окрім того, подала заяву, якою повідомила суд, що змінювати шлюбне прізвище не бажає. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст..235 СК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Як вбачається із поданої позивачем заяви, яка змінювала прізвище до укладення спірного шлюбу, змінювати шлюбне прізвище вона не бажає. Тобто прізвище останньої залишається бути «Мухомор». З огляду на обставини справи, що викладені в позові і які визнав відповідач, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушу є прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому судом приймається. За викладеного позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ч. 1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За викладеного, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача понесені позивачем судові витрати по оплаті витрат з ІТЗ судового розгляду справи в сумі 30-00 грн. та витрати по оплаті витрат судового збору в розмірі 8-50 гривень на користь держави. Сторони звільнені від сплати судового збору на підставі п.18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі з 26 січня 2001 року. Від спільного життя мають неповнолітню дитину. Позивачка просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що в сімї постійно виникали непорозуміння і суперечки, що призвело до її розпаду. Вважає, що подальше спільне проживання стало неможливим. Всі спроби позивачки налагодити нормальні сімейні стосунки до позитивних наслідків не призвели. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом установлено, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, до примирення не націлені і збереження сімї стало неможливим. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред?явлено одним із подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, де зазначає, що 27.07.1971 року помер його дід [PERSON]. За життя померлому належав на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований по вул. Жовтнева, 34 в с. Павлівка Чаплинського району Херсонської області. На день смерті діда він проживав разом з ним і фактично прийняв спадщину. Крім нього право на спадщину має син померлого [PERSON], який не бажає її приймати. При зверненні до Чаплинської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини йому було відмовлено у видачі свідоцтва на право спадщини, оскільки пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по вул. Жовтнева, 34 в с. Павлівка Чаплинського району Херсонської області, що залишився після смерті [PERSON]. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні правовідносини. Судом установлено, що за життя [PERSON] належав на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований по вул. Жовтнева, 34 в с. Павлівка Чаплинського району Херсонської області. Після смерті діда позивач фактично прийняв спадщину, оскільки на день його смерті проживав разом з ним. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи зазначене, а також приймаючи до уваги, що на майно, яке залишилася після смерті [PERSON], ніхто не претендує, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, де зазначає, що її матір?ю була [PERSON], яка померла 18.01.2009 року. За життя матері належав державний акт серії ІІІ-ХС № 002407 на право приватної власності на землю загальною площею 5,30 га, яка розташована на території Шевченківської сільської ради Чаплинського району Херсонської області. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено, оскільки при видачі державного акту на право приватної власності на землю допущено помилку, а саме прізвище матері записано [PERSON], замість [PERSON], що викликало сумнів належності померлій документа. Просить встановити факт належності правовстановлюючого документа. У судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у заяві. Представник відділу Держкомзему у Чаплинському районі Херсонської області за дорученням [PERSON] заявлені вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом установлено, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХС № 002407, виданий на ім?я [PERSON], належить померлій 18.01.2009 року [PERSON]. Зазначений факт підтверджується показами заявниці, копією державного акту на право власності на земельну ділянку та іншими матеріалами справи. Встановлення факту необхідно для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

В липні 2011 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що 11 липня 1998 року у відділі РАГС Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №109. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON] [INFO], який проживає з позивачкою. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Причиною розпаду сімї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, відсутні нормальні відносини. В звязку з цим позивач просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав телеграму, в якій просить розглядати справу у його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши інші докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що 11 липня 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис № 109 (свідоцтво про шлюб І-ФП №028325, видане 11 липня 1998 року). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження І-ФП №015160, видане 10 листопада 1998 року). Сторони проживають окремо більше двох років, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач байдуже ставиться до збереження сімї, про що свідчить визнання ним позову, тому суд вважає, що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей , що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.З ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись та те, що 22.09.2001 року уклала шлюб з відповідачем у справі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач живе окремо від дитини, не утримує її і не надає матеріальної допомоги на її утримання. Просить постановити рішення про стягнення з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття. Сторони, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, натомість подали заяви якими позивач позов підтримала, відповідач позов визнав та просили розглянути справу у їх відсутності. Відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно вимог ст.181 п.1 Сімейного Кодексу України способи виконання батьками обовязку по утриманню дитини визначаються за домовленістю між ними. Разом з тим, п.3 цієї норми визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Обставинами, які враховуються судом визначенні розміру аліментів є стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на обставини справи, що викладені в позові і які визнав відповідач, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому останній має бути задоволений шляхом стягнення на користь позивача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 120-00 грн. та судовий збір в розмірі 5100 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись, що 27.09.2008 року уклала з відповідачем шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Рокитнянського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 787. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що їх шлюб виявився невдалим. Вони не змогли створити міцну сімю, основану на любові і поізі один до одного. Між ними існує різниця в поглядах на життя, у відношенні до сімейних обовязків, через що між ними постійно виникають сварки, скандали. Сторони перестали поважати один одного, почуття любові зникло, спільне проживання стало нестерпним. У червня 2011 року вони припинили сімейно-шлюбні відносини. З того часу відповідач проживає окремо від сімї, не маючи перед нею жодних обовязків. Сторони впевнилися у неможливості збереження шлюбу. Просить їх шлюб розірвати. Будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи сторони в попереднє судове засідання, не зявилися, натомість подали заяви, якими позивач позов підтримала, відповідач позов визнав, та просили розглянути справу у їх відсутності. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. З огляду на обставини справи, що викладені в позові і які визнав відповідач, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому судом приймається. За викладеного позов підлягає задоволенню. Позивач підлягає звільненню від сплати судового збору на підставі п. 18 ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» від 21.01.1993 року. Відповідно до вимог ст. 88 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача понесені позивачем судові витрати по оплаті витрат з ІТЗ судового розгляду справи в сумі 30-00 грн. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. За викладеного з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 08-50 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись та те, що 20.09.1996 року уклала шлюб з відповідачем у справі. Від шлюбу мають чотирьох дітей, [PERSON], 19.09.2010 року, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач фактично залишив сімю, проживає окремо. Діти проживають з позивачем і перебувають на її утриманні, допомоги на утримання дітей відповідач не надає. Просить постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до їх повноліття. Сторони, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилися, натомість подали заяви якими позивач позов підтримала, відповідач позов визнав та просили розглянути справу у їх відсутності. Відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову. Згідно вимог ст.181 п.1 Сімейного Кодексу України способи виконання батьками обовязку по утриманню дитини визначаються за домовленістю між ними. Разом з тим, п.3 цієї норми визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Обставинами, які враховуються судом визначенні розміру аліментів є стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на обставини справи, що викладені в позові і які визнав відповідач, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому останній має бути задоволений шляхом стягнення на користь позивача аліментів на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів доходів відповідача до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 120-00 грн. та судовий збір в розмірі 5100 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом і в судовому засіданні пояснила, що перебувала в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Відповідач не надає допомоги на утримання сина, хоча має можливість, тому просить стягнути аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 600 грн. до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явилася хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, тому суд встановлює заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач є батьком [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина перебуває на утриманні матері [PERSON]. Враховуючи матеріальне становище позивачки, матеріальний стан відповідача, мінливий характер його доходу, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які будуть стягуватись на утримання сина в розмірі 600 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

У травні 2011 року [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що вони втратили повагу один до одного. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у звязку з чим подальше збереження сімї вважає неможливим. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, просила шлюб розірвати. Відповідач позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу (а.с. 17). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 серпня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві від 29 серпня 2007 року (а.с. 5); від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Залізничного районного управління юстиції у м. Києві 20 червня 2001 року (а.с. 6). У судовому засіданні позивач підтвердила, що вони з відповідачем проживають окремо з липня 2010 року, з того ж часу не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, примирення вважає неможливим. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сімї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Також, стягненню з відповідача підлягають судові витрати в сумі 08 гривень 50 копійок судового збору та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, які були сплачені позивачем при зверненні з позовом до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище на прізвище відповідача. При розгляді справи судом позивач зазначила, що не бажає змінювати прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved