Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом, в якому після збільшення позовних вимог (а.с.76) та зміни в результаті шлюбу прізвища з "Фурса" на "Калугіна" (а.с.72-73) просила стягнути з відповідача безпідставно отримані грошові кошти в розмірі 125435,78 грн., та 3% річних за прострочення грошового зобов'язання в розмірі 6361, 14 грн. і інфляційні втрати в розмірі 25 839,79 грн. у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, моральну шкоду в розмірі 50 000 грн. Позов мотивувала тим, що працювала у відповідача з 05.07.2004 р. по 04.02.2010 р.. Під час роботи їй була пред'явлена претензія у нестачі грошових коштів за період з 01.10.2008 р. по 01.10.2009 р. в розмірі 210037,37 грн., яку вона під тиском керівництва філіалу погасила в розмірі 136 274,44 грн. Вироком Лисичанського міського суду вона була визнана винною у нанесені шкоди відповідачу в розмірі 10 838, 66 коп.. Факт її причетності до розкрадання 210037,37 грн. спростовується постановою про припинення кримінальної справи від 17.03.2010 р.. Таким чином, відповідач безпідставно отримав від неї 125435,78 грн., які зобов'язаний був повернути після припинення кримінальної справи. У зв'язку з простроченням грошового зобов'язання за цей період відповідач повинен сплатити 3% річних та інфляційні втрати. Також їй нанесена моральна шкода у зв'язку з погіршенням стану здоров'я, приниженням ї гідності тощо. Позивачка позов підтримала, просила вислухати свого представника. Доповнила, що за рахунок вкрадених коштів погашала кредит від 22.08.2008 р.. Представник позивачки позов підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеному у позові. Представник відповідача позов не визнав, суду пояснив, що на цей час провадження у справі поновлено, позивачка допитана у якості підозрюваної та їй обраний запобіжний захід, тому підстав для задоволення позову немає. У судовому засіданні досліджені наступні докази: вирок Лисичанського міського суду від 06.05.10.; довідка про розмір сплачених коштів; квитанції та прибуткові касові ордери; постанови від 31.01.2010 р. і 17.03.2010 р.; трудова книжка позивачки; медична довідка; кредитні договори; письмові пояснення та заява позивачки; рішення Лисичанського міського суду від 29.04.2011.; ухвала апеляційного суду Луганської області від 10.08.2011. Вислухавши пояснення позивачки, представників сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.оО ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. У судовому засіданні встановлено, що вироком Лисичанського міського суду від 06 травня 2010 р. позивачка була визнана винною у заволодінні чужим майном - грошовими коштами в розмірі 10 838, 66 грн. шляхом зловживання своїм службовим становищем, які відповідачу були відшкодовані (а.с.9-11). У період з 06 жовтня 2009 р. по 19 січня 2010 р. позивачкою відповідачу на погашення виявленої у відповідача нестачі було внесено 136 274, 21 грн. (а.с.6). Постановою старшого слідчого прокуратури м. Лисичанська їід 17 березня 2010 р. кримінальне переслідування позивачки у кримінальній справі №113109023 за фактом привласнення грошових коштів відповідача у розмірі 210037, 37 грн. було припинено (а.с.15). Рішенням Лисичанського міського суду від 29 квітня 2011 р. відповідачу було відмовлено у . задоволені позову до позивачки у стягненні шкоди в розмірі 76 549,1 грн. (а.с.69-71) Інших доказів вини позивачки у привласнені нею грошових коштів відповідача та наявності "у неї обов'язку на погашення певних сум суду не надано, тому 125 435, 55 грн., які є різницею між внесеною позивачкою сумою та розміром встановленої вироком суду і відшкодованої позивачкою шкоди, після 17 березня 2010 р. повинні були бути на підставі ст. 1212 ЦК України повернуті їй відповідачем як безпідставно отримані кошти. Тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Також, згідно ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За 2010 р. розмір 3/% річних складає - 125435,55*3): 100:365*306 (кількість днів прострочення) = 3 154, 79 грн.. За 2011 р. по 07 листопада 2011 р. розмір 3% річних складає - 125435,55*3:100:365*311 = З 206, 34 грн. За весь період прострочення зобов'язання 3% річних складають 6361, 13 грн., які повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивачки. Інфляційні втрати за 2010 р. складають 8278,75 грн.:: За березень -((100,9*125435,55):100)- 125435,55 = 1 128,92 грн. За серпень^- ((10К2*125435,55):100)- 125435,55 = 1 505. 23 грн. За вересень - ((102,9* 125435,55): 100) - 125435,55 = 3 637, 63 грн. За жовтень - ((100,5* 125435,55): 100) - 125435,55 = 627, 18 грн. За листопад - ((100,3* 125435,55): 100) - 125435,55 = 376, 31 грн. За грудень-((100,8*125435,55):100)- 125435,55 = 1 003,48 грн. За 2011 p. - 17560,98 грн.: : За січень - ((101,0*125435,55):100) - 125435,55 = 1 254,36 грн. За лютий-((109,0*125435,55):100)- 125435,55 = 11 289, 2 грн. Заберезень-((101,4*125435,55):100)- 125435,55 = 1 756, 10 грн. За квітень - (( 101,3* 125435,55):100) 125435,55 = 1 630, 66 грн. За травень - (( 100,8* 125435,55): 100) - 125435,55 = 1003,48 грн. За червень - (( 100,4* 125435,55): 100) - 125435,55 = 501, 74 грн. За листопад - ((100,1 * 125435,55): 100) - 125435,55= 125,44 грн. За весь період прострочення сума інфляційних втрат складає 25839, 73 грн. які повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивачки. Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача проти позову стосовно того, що провадження у кримінальній справі відносно позивачки поновлено, бо з відповіді прокурора м. Лисичанська не вбачається, в якій саме справі вона допитана у якості підозрюваної. Вказаний у клопотанні від 28 листопада 2011 p., до якого прикладена зазначена відповідь, номер кримінальної справи - №013201109116 не співпадає з номером кримінальної справи, переслідуванні в якій відносно позивачки було припинено 17 березня 2010 р. Не є достатнім доказом проти задоволення позову і заява позивачки від 04 листопада 2009 р. (а.с.42) про відсутність претензій до працівників банку і згоду з сумою шкоди, бо на той час позивачка була працівником відповідача (а.с.16), а розмір нанесеної відповідачу шкоди ще не був встановлений вироком суду, як відсутній його розмір і в самій заяві. Згідно ст.ст.23 ч.2 п.2., 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.... Суд вважає доведеним нанесення позивачці моральної шкоди протиправною поведінкою відповідача який тривалий час безпідставно утримує у себе значну суму грошових коштів позивачки. Разом з тим, суд не приймає у якості доказів вимог про стягнення моральної шкоди медичну довідку про знаходження позивачки на стаціонарному лікуванні з 25.12.2009 р. по 04.01.2010 р. (а.с.ЗЗ) та кредитні договори від 06. і 16.10.2009 р., (а.с.34-36), оскільки на той час розмір нанесеної відповідачу розкраданням грошових коштів шкоди ще не був встановлений, а звинувачення позивачки у скоєнні злочину підтверджується вироком суду.. Тому суд вважає розмір заявлених вимог щодо стягнення моральної шкоди занадто завищеним і, виходячи з принципів розумності та справедливості, стягує на користь позивачки з відповідачки 3000 грн. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 1301,14 грн. і 8,5 грн. за позовні вимоги майнового і немайнового характеру відповідно та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 грн., а всього 1425,64 грн.. На час розгляду справи згідно ст.4 ч.2 Закону "Про судовий збір" ставка судового збору за позовні вимоги майнового характеру складає 1% від ціни позову, та 0,1% мінімальної заробітної плати за позовні вимоги немайнового характеру, тобто 94,1 грн., а всього 1670,46 грн. Виходячи з принципу правової визначеності, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню різниця між розміром судового збору, який підлягає сплаті на час розгляду справи, та розміром судових витрат, стягнутих на користь позивачки, а саме 240,82 грн. Оскільки відповідно до ст.ст.79, 84 ЦПК України до судових витрат належать витрати на правову допомогу, яка на підставі ст.56 ЦПК України надається особою, що допущена до участі у справі ухвалою суду, а така ухвала судом не виносилася, суд відмовляє у стягненні з відповідача 5000 грн. на оплату послуг.приватного підприємця [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: partial