Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 23.07.2007 року біля 16-00 годині в м. Дніпропетровську на вул. Передовій відповідач [PERSON], керуючи автомобілем Рено, державний номер [NUMBER], при перебудові ліворуч не переконався у безпечності свого маневру у наслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Альфа Ромео, державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який належить позивачці [PERSON]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди належному позивачці автомобілю Альфа Ромео заподіяні механічні ушкодження. Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2011 року [PERSON] був визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, провадження по справі було закрито у зв'язку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності. З метою визначення розміру заподіяної шкоди було проведено авто-товарознавче дослідження, відповідно до звіту спеціаліста авто-товарознавця від 23.10.2007 року №527, складеного судовим експертом [PERSON], вартість матеріального збитку, з технічної точки зору, спричиненого власнику автомобілю Альфа Ромео, державний номер [NUMBER], становить 23129,00 грн., які позивачка просить стягнути з відповідача, а також у відшкодування завданої моральної шкоди 15000 гривень та судові витрати. Відповідач у судові засідання не з'являвся, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, надав письмові заперечення проти позову. Зі згоди представника позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали цивільної справи, висновок спеціаліста, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково. У судовому засіданні встановлено, що 23.07.2007 року біля 16-00 годині в м. Дніпропетровську на вул. Передовій відповідач [PERSON], керуючи автомобілем Рено, державний номер [NUMBER], при перебудові ліворуч не переконався у безпечності свого маневру у наслідок чого допустив зіткнення з автомобілем Альфа Ромео, державний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який належить позивачці [PERSON]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди належному позивачці автомобілю Альфа Ромео заподіяні механічні ушкодження. З метою визначення розміру заподіяної шкоди було проведено авто-товарознавче дослідження, відповідно до звіту спеціаліста авто-товарознавця від 23.10.2007 року №527, складеного судовим експертом [PERSON], вартість матеріального збитку, з технічної точки зору, спричиненого власнику автомобілю Альфа Ромео, державний номер [NUMBER], становить 23129,00 грн. Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.08.2011 року [PERSON] був визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, провадження по справі було закрито у зв'язку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок по кримінальній справі, або постанова суду по справі про адміністративне правопорушення, які вступили в законну силу, обов'язкові для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій осіб, стосовно якого винесені вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії і чи скоєні вони даною особою. В силу ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка володіє транспортним засобом. Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»№6 від 27.03.1992 року, під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на праві власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Також суд вважає, що позивачці [PERSON] була спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, які позивач зазнав через витрату час на оформлення відповідних документів, проведення експертизи, також позивач, як власник, був позбавлений можливості використовувати автомобіль на свій розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, тому суд вважає у відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідачки на користь позивача 2000 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд вважає стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 23 129,00 гривень, 2000 гривень моральної шкоди та 351 гривню 29 копійок витрат у справі. В іншій частині позову відмовити.

Outcome: partial