Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-23 00:00:00

В позовній заяві [PERSON] вказує, що з 1995 року по 2000 рік перебувала у шлюбі з [PERSON] У 2000 році шлюб було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В період часу з 2000 року по 2009 рік вони проживали, як разом, так і окремо, а з серпня 2009 року по серпень 2011 року постійно проживали разом у квартирі, яка належить їй, за адресою: Запорізька область, Василівський район, м.Дніпрорудне, вул.Шахтарська, 32/81. У 2007 році вона купила автомобіль ВАЗ, на придбання якого основну частину грошей їй позичила мати - [PERSON], яка постійно надає їй та її дітям матеріальну допомогу, перебуваючи на заробітках за кордоном. Позивачка, плануючи якнайшвидше розрахуватися зі своєю матірю, належні їй кошти використовувала дуже економно, а основну їх частину у іноземній валюті : доларах та євро, вона відкладала у великий чорний гаманець «Шанель», який їй подарувала подруга [PERSON] у 2007 році на День народження. Кошти в іноземній валюті були отримані нею в подарунок від друзів-іноземців на її рахунок в банку переводами «Вестерн Юніон». Вранці 27.08.2011 року після сварки, [PERSON] незаконно, без її дозволу, заволодів вищевказаним гаманцем і коштами в сумі 3000 доларів США та 600 євро, що знаходилися в гаманці, та заподіяв їй тілесні ушкодження. За даним фактом вона звернулася з заявою до міліції, але, на підставі ст. 6 КПК України, їй було відмовлено в порушенні кримінальної справи. На прохання повернути добровільно кошти відповідач не реагує. Позивачка просить суд стягнути з [PERSON] на її користь вищевказані грошові кошти, сума яких у еквіваленті до гривні становить 30 441грн., судові витрати, зобовязати [PERSON] повернути їй чорний гаманець «Chanel», або, в разі його втрати, відшкодувати на її користь його вартість у розмірі 250 грн. Ухвалою суду від 22.12.2011 року, за клопотанням позивачки, цивільну справу за позовом : [PERSON] до [PERSON], про стягнення коштів та витребування майна,- провадженням закрито в частині позовних вимог щодо «зобовязання [PERSON] повернути позивачці чорний гаманець «Chanel», або, в разі його втрати, відшкодувати на її користь його вартість у розмірі 250 грн.». В судовому засіданні позивачка підтримала свої уточнені позовні вимоги з підстав, викладених у позові, просить суд їх задовольнити. Також вона пояснила, що 600 євро у купюрах по 500 та 100 євро, які викрав у неї відповідач, їй були надані матірю, а 3000 доларів їй надали іноземні друзі. Також вона пояснила, що у період, коли вона проживала з відповідачем у громадянському шлюбі, вона з 2001 року офіційно не працювала, а відповідач працював, отримував заробітну плату, надавав їй кошти на утримання сімї, але не у повному обсязі. Відповідач, крім того, сплачує на її користь аліменти щомісячно на утримання сина, але їх вона з рахунку у банку не знімає, оскільки накопичує кошти на навчання сина. Крім того вони мають спільну доньку Домініку. Також вона пояснила, що відповідач знав де знаходиться вищевказаний гаманець з коштами та, оскільки вони належали особисто їй, він ними не користувався. Гаманець з коштами відповідач забрав 27.08.2011 року після їх сварки, при цьому, гаманець повернув, а кошти ні. В судовому засіданні відповідач не визнав позовні вимоги, пояснивши, що не заперечує того факту, що 27.08.2011 року із квартири за адресою: Запорізька область, Василівський район, м.Дніпрорудне, вул.Шахтарська, 32/81, яку було придбано ним разом з позивачкою та в якій вони проживали разом з дітьми, він забрав гаманець, у якому знаходилися кошти у розмірі 700 доларів та 200 євро. У подальшому він повернув позивачці гаманець, а кошти не повернув, оскільки вони належали не особисто позивачці. Ці кошти він надавав позивачці у гривнях із свого заробітку, а вона їх обмінювала на долари та євро. Позивачка ж багато років ніде не працювала, тому, ці кошти належати особисто їй не могли. Кошти забрав, оскільки між ними виникла сварка, після якої позивачка вигнала його з квартири. Він пішов, не маючи іншого власного житла, залишивши позивачці та двом їхнім дітям спільно придбану квартиру. Крім того, вважав, що має на це повне право, оскільки ці кошти заробляв саме він. Йому було відомо, що позивачка спілкувалася за допомогою інтернету з іноземцями, але, чи надавали вони їй кошти, йому не відомо, вона про це не розповідала та йому ці кошти не надавала. Їх сімю, як до розлучення, так і після нього, матеріально утримував саме він. Коли, після звернення до міліції позивачки, його опитували працівники міліції, він підписав надані йому вже написані пояснення, не читаючи їх. В судовому засіданні представник відповідача в особі [PERSON] також заперечує проти позову, пояснивши, що відповідач мав повне право взяти кошти, які заробляв власною працею, коли позивачка вигнала його з квартири, оскільки у нього власного іншого житла не було та йому треба було на щось жити. При цьому, позивачка на даний час володіє квартирою, яка була придбана нею спільно з відповідачем, але за документами оформлена на її імя. Також, у користуванні позивачки залишився автомобіль, який було придбано позивачкою та відповідачем спільно за кредитні кошти. Оскільки позивачка ніде довгий час не працювала, той не мала власних коштів, їх сімя проживала за рахунок коштів, які заробляв відповідач, працюючи на ЗАТ «ЗЗРК». В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що знайома з позивачкою та відповідачем. Їй відомо, що вони неодноразово сварилися та проживали окремо. Вона неодноразово була у квартирі, в якій проживала позивачка з відповідачем, допомагала їм робити ремонт балкону. За роботу з нею розплачувалася позивачка, але кому саме належали ці кошти, їй не відомо. Їй відомо про те, що відповідач працював, а чи працювала позивачка-не відомо. Також свідок пояснила, що позивачка говорила їй про те, що її мати давала їй кошти у борг, але коли саме, у якій сумі, у якій валюті та на яких умовах, їй не відомо. Про сварку, яка сталася між позивачкою та відповідачем 27.08.2011 року їй відомо зі слів позивачки, яка пояснила, що відповідач забрав з дому 3000 доларів та пішов. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що знайома з позивачкою та відповідачем, є хрещеною матірю їх доньки. Позивачка та відповідач проживала то разом, то, після сварок, окремо. Їй відомо було про те, що у позивачки є друзі іноземці, з якими вона спілкувалася за допомогою інтернету, але, чи надавали вони їй кошти, не відомо. Також, зі слів позивачки, їй було відомо про те, що мама їй надавала кошти у борг, а позивачка їх збирала з тим, що віддати їй борг. Про сварку, яка сталася між позивачкою та відповідачем 27.08.2011 року їй відомо зі слів позивачки, яка пояснила, що відповідач забрав з дому 3000 доларів та пішов. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що є сином позивачки та відповідача. Батьки то проживають разом, то, після сварок, окремо. Йому відомо про те, що батько сплачує матері аліменти, які зберігаються на банківському рахунку. Також йому було відомо, що вдома у гаманці зберігалися кошти, але у якій сумі, у якій валюті, та кому саме вони належали, йому не відомо. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що з 2002 року знає сімю позивачки та відповідача. Характеризує сімю позивачки та відповідача позитивно. Що саме між ними відбулося 27.08.2011 року, їй не відомо. Також вона пояснила, що їй відомо про те, що відповідач працював на ЗАТ «ЗЗРК», а відповідачка не працювала. В судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що характеризує сімю позивачки та відповідача позитивно. Що саме між ними відбулося 27.08.2011 року, йому не відомо. Також він пояснив, що йому відомо про те, що відповідач працював на ЗАТ «ЗЗРК», а відповідачка не працювала. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали даної цивільної справи, відмовного матеріалу №2877/11, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав: як було встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи, позивачка та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.07.1995 року до 18.10.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про розірвання шлюбу, копії яких є у справі; позивачка та відповідач мають двох дітей, що підтверджується їх поясненнями та свідоцтвами про народження, копії яких є у справі; з 2000 року до 27.08.2011 року позивачка та відповідач проживали у громадянському шлюбі, інколи, після сварок, в цей період жили окремо, що підтверджується поясненнями позивачки та відповідача; станом на 27.08.2011 року вони проживали разом, вели спільно господарство що підтверджується поясненнями позивачки, відповідача, свідків, [PERSON] про проживання, копія якого є у справі; як пояснила позивачка, з 2001 року вона офіційно ніде не працювала; станом на 27.08.2011 року відповідач працював на ЗАТ «ЗЗРК»робітником, де отримував заробітну плату, що підтверджується, окрім пояснень учасників процесу, довідками, які є у справі; 27.08.2011 року між позивачкою та відповідачем виникла сварка, в ході якої відповідач забрав гаманець,що належав позивачці, у якому знаходилися кошти у іноземній валюті та пішов з дому. Даний факт підтверджується поясненнями позивачки та відповідача; при цьому, в судовому засіданні сторони не надали достатньо належних доказів на підтвердження суми коштів, яка знаходилася у гаманці та того, у якій саме іноземній валюті вона знаходилася, оскільки позивачка та відповідачка дають різні пояснення з цього приводу, а , відповідно до ст. до ст.60 ЦПК України, саме сторони у справі зобов'язані довести ті обставини, на які вони посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; на підтвердження зазначеного факту суд не може прийняти в якості належного доказу постанову про відмову у порушенні кримінальної справи від 02.09.2011 року, копія якої є у справі, оскільки, пояснення, які містяться у ній, дані сторонами без попередження їх про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих пояснень. Крім того, як пояснив відповідач, він, не читаючи, підписав свої пояснення, які містяться у відмовному матеріалі. Також, відповідно до ст.61 ЦПК України, зазначена постанова не є обовязковою для суду у даній справі; право власності в Україні захищається діючим законодавством, зокрема: ст.41 Конституції України, відповідно до якої, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; ст.ст.317, 319 ЦК України, відповідно до яких, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд; ст.321 ЦК України, відповідно до якої, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; ст.386 ЦК України, відповідно до якої, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності; відповідно до ст.387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Але, позивачкою не було надано суду достатньо належних доказів на підтвердження таких фактів: - суми, яка перебувала у гаманці, який забрав 27.08.2011 року відповідач; - валюти, у якій перебували ці кошти; - того, що мати позивачки надавала їй у борг кошти, коли саме, у якій валюті та у якому розмірі?; - того факту, що позивачка з 2001 року працювала, отримувала заробітну плату, з якої справлялися відповідні податки; - того, що друзі, які проживають за кордоном, перераховували на її користь кошти, хто саме ці друзі, коли саме, у якій сумі та валюті ці кошти перераховувалися на які цілі? Допитані у судовому засіданні свідки, які були викликані за клопотанням позивачки, не підтвердили факти, викладені позивачкою у позові на підтвердження своїх позовних вимог. Суд критично ставиться до наданих позивачкою письмових доказів, які містяться у справі, а саме: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~заяв [PERSON] та [PERSON], оскільки ці особи не давали пояснення у судовому засіданні та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих пояснень; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~роздруківок з рахунку у Дніпрорудненському філіалі Запорізького РУ ПАТ «ПриватБанк», а також копій квитанцій, оскільки вони не підтверджують факти, викладені позивачкою у позові на підтвердження своїх позовних вимог. Крім того, позивачкою не було надано оригінали цих документів, а копії не завірені належним чином; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~фотокопії платіжної картки та роздруківки руху коштів, оскільки вони не підтверджують факти, викладені позивачкою у позові на підтвердження своїх позовних вимог. Крім того, позивачкою не було надано оригінали цих документів, а копії не завірені належним чином. Також, не надано належні докази на підтвердження того, кому саме належить рахунок, роздруківка руху коштів по якому надана позивачкою. Крім того, якщо, як пояснює позивачка, з боку відповідача мало місце вчинення щодо неї злочину з викрадення належних їй коштів, то цей факт також належними доказами не підтверджено, за даним фактом кримінальну справу порушено не було. Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги безпідставними, надуманими, такими, що не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а тому, задоволенню не підлягають. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed