Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Закритого акціонерного товариства „Українська страхова компанія „Княжа" про стягнення страхової виплати. В позовній заяві вказує, що 29 липня 2005 року біля 23 год. 00 хв. в м. Кузнецовську Рівненської області [PERSON], керуючи автомобілем Фіат Уно, державний номер [NUMBER], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, рухаючись в темну пору доби виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], який стояв з включеними габаритними вогнями внаслідок чого [PERSON] від отриманих травм помер у реанімаційному відділенні СМСЧ-3 [INFO] року. Відповідно до відповіді ЗАТ „Княжа"від 17 жовтня 2006 року йому було виплачено суму в розмірі 2620,86 грн. витрат на поховання та 2550 грн. страхових виплат. Він є третьою особою на користь якої було укладено поліс між страхувальником та винуватцем ДТП [PERSON] У відповідності ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Позивач вважає, що ЗАТ „Княжа" не провела в повному обсязі сплату страхової виплати, щодо страхового випадку, порушує його права на отримання страхового відшкодування. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просить стягнути з Закритого акціонерного товариства „Українська страхова компанія „Княжа" на користь [PERSON] страхову суму в розмірі 48450 гривень та судові витрати по справі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав та пояснив, що цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП [PERSON], як власника транспортного засобу, була застрахована згідно страхового полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВА 4454346 від 13.07.2005 р. в ЗАТ "Українська Страхова компанія "Княжа". Внаслідок страхового випадку, позивачу [PERSON], як спадкоємцю потерпілого [PERSON], який загинув внаслідок ДТП, було виплачено страхове відшкодування у вигляді компенсації затрат на організацію поховання на загальну суму 2897,41 грн. та 2550,00 грн. моральної шкоди, що підтверджується самим позивачем та матеріалами справи. Страхова компанія в повному обсязі виконала усі покладені на неї договором страхування обов'язки. Думка позивача, що страхова компанія зобов'язана була здійснити страхове відшкодування у випадку смерті його сина [PERSON] в розмірі 51000 грн. не відповідає вимогам закону. Просить застосувати при вирішенні даної справи наслідки пропущення позивачем [PERSON] строків позовної давності на звернення до суду з позовом до ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" про стягнення страхового відшкодування, передбачені ч. 4 ст. 267 ЦПК України та відмовити в задоволені позову [PERSON] ПрАТ "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"в зв'язку з пропущенням ним без поважних причин строку позовної давності та за безпідставністю позовних вимог. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача оцінивши докази та всі обставини справи у їх сукупності на підставі чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 29 липня 2005 року біля 23 год.00 хв., в м. Кузнецовську Рівненської області [PERSON], керуючи автомобілем Фіат Уно, державний номер [NUMBER], перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, рухаючись в темну пору доби виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], який стояв з включеними габаритними огнями внаслідок чого [PERSON], [INFO] року, від отриманих травм помер у реанімаційному відділенні СМСЧ-3. Вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 11 травня 2006 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначено покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі та було стягнуто з нього на користь [PERSON] матеріальні збитки в розмірі 5139 гривень та моральну шкоду в сумі 100000 гривень. Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП [PERSON], як власника транспортного засобу, була застрахована згідно страхового полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВА 4454346 від 13.07.2005 р. в ЗАТ Українська Страхова компанія "Княжа", яка на підставі свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи виданого Шевченківською районною у місті Києві державною адміністрацію від 09.09.2009 року перейменована в Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна іншуранс груп"і є правонаступником ЗАТ Українська Страхова компанія "Княжа". Згідно статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 988 Цивільного кодексу України, у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Внаслідок даного страхового випадку, позивачу [PERSON], як спадкоємцю потерпілого [PERSON], який загинув внаслідок ДТП, було виплачено страхове відшкодування у вигляді компенсації затрат на організацію поховання на загальну суму 2897,41 грн. та 2550,00 грн. моральної шкоди. Остання сума страхової виплати була виплачена 01 грудня 2006 року в розмірі 276,55 гривень, що підтверджується видатковим касовим ордером. Згідно ст. 27 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"право на отримання відшкодування за шкоду, пов'язану із смертю потерпілого, мають особи, які знаходилися на утриманні потерпілого, та особи, які взяли на себе витрати з поховання. У зв'язку із смертю годувальника в результаті дорожньо-транспортної пригоди право на страхове відшкодування мають: діти (в тому числі усиновлені) - до досягнення ними повноліття; непрацездатна вдова (вдовець), непрацездатні батьки - до відновлення ними працездатності, а також працездатна вдова (вдовець), якщо у сім'ї є діти віком до восьми років; інші члени сім'ї, які знаходилися на утриманні потерпілого. Страхове відшкодування виплачується, якщо смерть потерпілого в результаті дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком такої дорожньо-транспортної пригоди. У зв'язку із смертю годувальника відшкодовується частина неотриманих доходів потерпілого, яка кожному утриманцю належала б при його житті, за вирахуванням пенсій, наданих утриманцям внаслідок втрати годувальника. Порядок вирахування відшкодування утриманцям визначає Кабінет Міністрів України. Витрати на поховання мають бути обґрунтовані та відшкодовуються при наданні страховику оригіналу свідоцтва про смерть та документів, які підтверджують такі витрати. З дослідженої в судовому засіданні справи № 1337/26-ВА/094 про виплату ЗАТ Українська Страхова компанія "Княжа"[PERSON] та [PERSON] страхового відшкодування вбачається, що позивач [PERSON] під час оформлення документів на виплату страхового відшкодування подав документально підтверджені докази понесених ним витрат на поховання та подав докази стягнення з винуватця в ДТП [PERSON] моральної шкоди та не подав жодного доказу в підтвердження того, що він або його дружина знаходилися на утриманні потерпілого [PERSON], або були непрацездатні. Відповідно до п. 22.3 ст. 22 Закону потерпілому відшкодуванню підлягає моральна шкода, передбачена п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України, розмір якої встановлюється в судовому порядку. При цьому страховик відшкодовує не більше 5% ліміту відповідальності, визначеного у п. 9.3 ст. 9 даного Закону, тобто не більше 5% від 51000 грн., що в грошовому еквіваленті становить 2550,00 грн. Тому, суд вважає, що відповідач правомірно виплатив [PERSON] моральну шкоду саме в сумі 2550,00 гривень. За таких обставин, суд вважає, що відповідач ЗАТ "Українська Страхова компанія "Княжа"під час виплати [PERSON] страхового відшкодування діяла правомірно, а позовні вимоги позивача є безпідставними. Крім того, враховуючи те, що з часу проведення останньої доплати до страхової виплати (01.12.2006 року) і до моменту звернення [PERSON] до суду пройшло більше трьох років, суд вважає, що при розгляді даної справи є підстави для застосування трьохрічного строку позовної давності передбаченого статтею 257 ЦК України, оскільки на цьому наполягає представник відповідача. На підставі викладеного, у відповідності до ст. ст. 979, 988, 990 Цивільного кодексу України, ст. ст. 22, 27 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 20 Закону України "Про страхування",

Outcome: dismissed