overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-15 00:00:00

В серпні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової і моральної шкоди, заподіяної затопленням квартири. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що їй на праві власності належить квартира №59, розташована на першому поверсі девятиповерхового будинку № 30-А по вул.Миколаївській в м.Миколаєві. Зазначений будинок знаходиться на балансі СКП «Гуртожиток». 8 серпня 2011 року її квартиру було затоплено відповідачем [PERSON], який проживає в належній йому квартирі №65 цього ж будинку поверхом вище. В результаті чого їй заподіяно майнові збитки та моральну шкоду. Посилаючись на вказані обставини, позивачка просила суд стягнути з відповідача на свою користь 7347 грн. майнової шкоди і 1700 грн. компенсації моральної шкоди. У попередньому судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позову, просила про його задоволення. Відповідач позов визнав частково, вказуючи на те, що він визнає, що майнові збитки позивачці заподіяно саме з його вини та він погоджується відремонтувати пошкодження в квартирі за власний рахунок. В судове засідання 16.11.2011 року відповідач не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Відповідачка в судовому засіданні 16.11.2011 року подала до суду заяву про залишення її позову до [PERSON] в частині майнових вимог без розгляду, вказуючи на те, що частково майнові збитки їй відшкодовано. Підтримала свої вимоги про відшкодування моральної шкоди. Ухвалою суду від 16.11.201 року позов [PERSON] в частині майнових вимог залишено без розгляду. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Позивачці на праві власності належить квартира №59, розташована на першому поверсі девятиповерхового будинку № 30-А по вул.Миколаївській в м.Миколаєві. Зазначений будинок знаходиться на балансі СКП «Гуртожиток». 8 серпня 2011 року її квартиру було затоплено відповідачем [PERSON], який проживає в належній йому квартирі №65 цього ж будинку поверхом вище. В результаті затоплення в квартирі позивачки на стелі зявилися коричневі плями, відлущилася шпаклівка, відклеїлись шпалери, відслоївся лінолеум. Зазначені обставини підтверджуються актом огляду квартири від 9 серпня 2011 року та визнав сам відповідач в судовому засіданні 13.10.2011 року. Таким чином порушенням житлових прав позивачки їй було заподіяно моральну шкоду, яка підлягає відшкодуванню на підставі ст.1167 ЦК України. Враховуючи конкретні обставини справи, негативні наслідки, які сталися в результаті порушення прав позивачки, глибину та тривалість її моральних переживань, розяснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (з наступними змінами), суд вважає, що такою компенсацією є 350 грн. Відповідно до ст..88 ЦПК України в порядку розподілу судових витрат на користь позивачки з відповідача також підлягають стягненню 202 грн. документально підтверджених судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підставу своїх вимог посилається на те, що відповідно до договору №001-111989-290208 від 29.02.2008 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, ПАТ Дельта Банк був наданий кредит відповідачці, шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії. Станом на 22.07.2011 року загальна сума заборгованості по договору становить 3116 грн. 44коп., яка на даний час не сплачена, в звязку з чим позивач змушений звернутись із даним позовом до суду. Представник позивача до початку розгляду справи подав до суду заяву в якій позов підтримав повністю, просив суду його задовольнити, справу розглядати без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка до судового засідання не зявилася хоча про час і місце розгляду справи була завчасно повідомлена, а тому суд вважає, що оскільки відповідачка не зявилася до суду без поважних причин, про час і місце слухання справи вона була повідомлена завчасно, що підтверджується відповідними документами по справі, на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України справу необхідно слухати за наявними у справі матеріалами, з винесенням заочного рішення Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши докази надані по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, повністю виходячи з таких доказів: Відповідно до договору №001-111989-290208 від 29.02.2008 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, ПАТ Дельта Банк був наданий кредит [PERSON], шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії. Відповідно до розрахунку ціни позову за договором №001-111989-290208 за відповідачкою, станом на 22.07.2011 року, загальна сума заборгованості становить 3116 грн. 44 коп. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та підлягає виконанню у встановлений строк (термін), що встановлений договором, а тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити стягнувши з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 3116 грн. 44 коп. та судові витрати в розмірі 171 грн. 00 коп.,які складаються з витрат по оплаті судового збору в розмірі 51 грн. 00 коп. та витрат повязані з інформаційно-технічнім забезпеченням розгляду справи в розмірі 120 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-15 00:00:00

28.09.2011 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 28.07.2010 р. помер його батько [PERSON], 29.05.2009 р. помер також [PERSON], батько відповідача. Померлим на праві спільної сумісної власності належав будинок № 39 по вул. Авангардній в м. Миколаєві та розташована за вказаною адресою земельна ділянка. Після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрилася спадщина на зазначене майно. Проте на теперішній час позивач не має можливості розпоряджатися спадковим майном в звязку з тим, що при зверненні до нотконтори йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та рекомендовано звернутися до суду, оскільки частки [PERSON] та [PERSON] в праві спільної сумісної власності не визначено. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд визначити, що частки [PERSON] та [PERSON] в спільній сумісній власності на будинок № 39 по вул. Авангардній в м. Миколаєві складають по ? частині (частка кожного); визначити, що частки [PERSON] та [PERSON] в спільній сумісній власності на земельну ділянку площею 512 кв.м. по вул. Авангардна, 39 в м. Миколаєві складають по ? частині (частка кожного). В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва від 01.04.1958 р. [PERSON] та [PERSON] було надано для будівництва земельну ділянку по вул. Авангардна, 39 в м. Миколаєві (згідно Рішення Виконкому Миколаївської міської Ради народних депутатів трудящих № 235/32 від 08.03.1958 р.). У відповідності до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 12.09.2006 р. співвласниками земельної ділянки площею 512 кв.м. по вул. Авангардна, 39 в м. Миколаєві є [PERSON] та [PERSON]. Згідно Довідки ММБТІ № 1-15435 від 22.09.2011 р. право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 39 по вул. Авангардній в м. Миколаєві зареєстровано за [PERSON] та [PERSON]. 29.05.2009 р. помер [PERSON]. 28.07.2010 р. помер [PERSON]. Після їх смерті відкрилась спадщина у вигляді будинку № 39 по вул. Авангардній в м. Миколаєві та земельної ділянки за вказаною адресою. Однак на теперішній час позивач не має можливості отримати Свідоцтво про право власності на спадкове майно, частки співвласників у спільній сумісній власності визначено не було. Згідно ст. 370 ЦК України у випадку виділення частки в праві спільної сумісної власності вважається, що частки кожного із співвласників в праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлене за домовленістю співвласників або законом, або рішенням суду. Оскільки власники в рівних частках користувалися, володіли сумісним майном, суд вважає за необхідне визначити, що частки [PERSON] та [PERSON] в спільній сумісній власності є рівними і складають по 1/2 частині (частка кожного). Враховуючи вищевикладене суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст. 368-370 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON], в розмірі ј частина з усіх видів заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні проти стягнення з нього аліментів на користь доньки [PERSON] не заперечував. Заслухавши сторони, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України підлягає задоволенню. Відповідач є батьком [PERSON] , [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.3), працездатний і повинен надавати допомогу на його утримання. Донька проживає разом з матірю і перебуває на її утриманні . Відповідач більше нікому аліментів не платить. Суд вважає можливим стягнути з нього аліменти у розмірі ј частина з усіх видів заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], в розмірі ј частина з усіх видів заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні проти стягнення з нього аліментів на користь сина [PERSON] не заперечував. Заслухавши сторони, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України підлягає задоволенню. Відповідач є батьком [PERSON] , [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5), працює та отримує заробітну плату в середньому розмірі 2400 грн. і повинен надавати допомогу на його утримання. Син проживає разом з матірю і перебуває на її утриманні . Відповідач більше нікому аліментів не платить. Суд вважає можливим стягнути з нього аліменти у розмірі ј частина з усіх видів заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON], в розмірі ј частина з усіх видів заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні проти стягнення з нього аліментів на користь доньки [PERSON] не заперечував. Заслухавши сторони, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України підлягає задоволенню. Відповідач є батьком [PERSON] , [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.3), працездатний і повинен надавати допомогу на її утримання. Донька проживає разом з матірю і перебуває на її утриманні . Відповідач більше нікому аліментів не платить. Суд вважає можливим стягнути з нього аліменти у розмірі ј частина з усіх видів заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON], в розмірі ј частина з усіх видів заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов. Відповідач у судовому засіданні проти стягнення з нього аліментів на користь сина [PERSON] не заперечував. Заслухавши сторони, суд вважає, що позов на підставі ст. ст. 181, 182, 183 Сімейного Кодексу України підлягає задоволенню. Відповідач є батьком [PERSON] , [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження , працює та отримує заробітну плату в середньому розмірі 1600 грн. і повинен надавати допомогу на його утримання. Син проживає разом з матірю і перебуває на її утриманні . Відповідач більше нікому аліментів не платить. Суд вважає можливим стягнути з нього аліменти у розмірі ј частина з усіх видів заробітку та доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-15 00:00:00

Позивачка звернулась з позовом до відповідача , в якому просить суд стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача щомісячно на утримання доньки [PERSON]. в зв'язку із продовженням нею навчання у Відокремленому підрозділі «Коледж технологій та дизайну ЛНУ ім. Т.Шевченка», посилаючись на те, що вона потребує матеріальної допомоги з боку батька, а відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має таку можливість. За рішенням суду виплачував аліменти на утримання дочок [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини до повноліття [PERSON]. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала , просила стягнути з відповідача на утримання доньки [PERSON] до закінчення нею навчання аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, оскільки вона потребує матеріальну допомогу з боку батька. Навчається за контрактом, стипендію не отримує, проживає в м. Луганську у гуртожитку, платить 120 грн. щомісячно. На утримання другої доньки [PERSON] відповідач продовжує виплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини. Відповідач у судовому засіданні позов про стягнення аліментів на утримання позивачки визнав частково у розмірі 1/6 частини його доходів. Пояснив, що виплачує аліменти на утримання другої доньки у розмірі 1/4 частини. Вважає, що донька вже може влаштуватися на роботу на заробляти гроші. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивачка продовжує навчання у Відокремленому підрозділі «Коледж технологій та дизайну ЛНУ ім. Т.Шевченка» до 30.01.2013 року за контрактом ( а.с.12), в зв'язку із чим потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, який є її батьком (а.с.9). Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і з зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до стягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть наживати матеріальну допомогу,Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Строк навчання позивачки в учбовому закладі до 30.01.2013 року. Оскільки відповідач виплачує аліменти на користь позивачки на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини, інших доходів, крім заробітної плати не має, суд вважає необ хідним стягнути аліменти з відповідача у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, враховуючи що і мати, і батько повинні надавати допомогу, сімейний та матеріальній стан відповідача. матеріальний стан позивачки .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], 26.09.2000 р. н. в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, посилаючись на те. що він не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, у наданій суду письмовій заяві позов підтримала, просила справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, у письмовій заяві позов визнав, не надав заперечень проти обставин, викладених у позові, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив слухати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачка перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 04.09.1998 p., який було розірвано 07.02.2006 р. Від спільного життя сторони мають малолітнього сина [PERSON]. 26 вересня 2000 р. н., в свідоцтві про народження якого батьком вказано відповідача. Дитина мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні, тому згідно зі ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 188,20 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та ст.ст. 180, 181 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, в якому просив визнати нотаріальну посвідчену копію акту №44 форми Н-1 від 02.04.1982 р. про нещасний випадок на шахті імені «60 років Радянської України», що стався з ним легітимним, зобов'язати відповідача прийняти нотаріально посвідчену копію та призначити йому страхові виплати. Позивач в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні пояснила, що позивачем була надана нотаріально завірена копія акту, а не його оригінал. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія трудової книжки, копія акту Н-1. копія амбулаторної карти, копія виписки із акту огляду МСЕК, відповідь з Фонду, копія паспорту та ідентифікаційного коду позивача. В судовому засіданні встановлено, що позивач працював на шахті ім. «60 років Радянської України» з 23.03.1979 р. по 13.03.1996 р. 01 квітня 1982 р., працюючи гірничим майстром на монтажно-демонтажної ділянці, він був травмований на виробництві внаслідок нещасного випадку. Про нещасний випадок на виробництві був складений Акт № 44 по формі Н-1 від 02.04.1982 р., затверджений головним інженером шахти і скріплений печаткою. 21.10.2011 р. звернувся з заявою до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Лисичанську Луганської області з приводу призначення йому страхових виплат, та надав нотаріально посвідчену копію зазначеного акту. Листом № 02/3881 від 21.10.2011 р., позивачу було неправомірно відмовлено у призначені щомісячних страхових виплат у зв'язку з відсутністю оригіналу акту розслідування нещасного випадку. Згідно ст.13 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", підставою для виплат є акт розслідування нещасного випадку за встановленою формою. Відповідно до ст.1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов'язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення... з метою надання їм юридичної вірогідності. Таким чином, нотаріально посвідчення акту про нещасний випадок, надана позивачем відповідачу, має однакову юридичну силу з його оригіналом та посвідчує факт нещасного випадку, що має юридичне значення, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, в якому після уточнення вимог просив визнати акт №173 форми Н-1 від 13.09.1989 р. про нещасний випадок на шахті імені «Д.Ф.Мельникова», що стався з ним 12.09.1989 р. легітимним, зобов'язати відповідача призначити йому страхові виплати на підставі акту. Позивач в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні пояснив, що наданий позивачем акт не відповідає вимогам, які пред'являлися до його форми. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія трудової книжки, копія акту Н-1, копія амбулаторної карти, копія епікризу, відповідь з Фонду, копія паспорту та ідентифікаційного коду позивача. В судовому засіданні встановлено, що позивач працював на шахті ім. «Д.Ф. Мельникова» з 23.05.1983 р. по 12.05.1998 р. 12 вересня 1989 р., працюючи гірничим очисного забою 5 розряду, він був травмований нашахті внаслідок нещасного випадку. Про нещасний випадок на шахті був складений Акт № 173 по формі Н-1 від 13.09.1989 р.. затверджений головним інженером шахти і скріплений печаткою. В результаті нещасного випадку позивач отримав тяжку травму в області перенісся та у весочної області голови з лівого боку. 13.10.2011 р. позивач звернувся до відповідача з приводу призначення йому страхових виплат, та надав копію зазначеного акут про нещасний випадок. Листом № 04/3887 від 24.10.2011 р. відповідача позивачу неправомірно було відмовлено у призначенні страхових виплат у зв'язку з порушенням установлених вимог в оформленні документу про нещасний випадок. Згідно ст.13 Закону України ,, Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", підставою для виплат є акт розслідування нещасного випадку за встановленою формою. Суд вважає, що невідповідність п.п.9, 12, 17 Положення про розслідування та обліку нещасних випадків, пов'язаних з виробництвом від 13.08.1982 р. № 11-66 є формальною, зміст відповідних пунктів у наданому позивачем акті відповідає по суті змісту пунктів, передбачених Положенням..., а тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-15 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 22 серпня 2003 року, шлюб зареєстрований відділом рагса Київського районного управління юстиції м. Одеси, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що подружні стосунки між ними припинені, у них з відповідачкою різні характери, погляди на життя, на цьому ґрунті постійно виникають сварки, примирення між ними неможливе. . Відповідачка позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні встановлено, що подружжя припинило сумісне проживання, сім'я розпалася остаточно, і шлюб носить формальний характер. Подальше сумісне проживання суперечить їх інтересам, що мають істотне значення.

Outcome: approved