overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування збитків. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 08.05.2011року представниками Павлоградського РЕМ було складено акт № Г 042857 про порушення відповідачами [PERSON] користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України за № 1357 від 26.07.1999року, із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету міністрів України від 26.10.2000року № 1607, від 26.09.2001року № 1275, від 11.01.2006року № 4 (далі - ПКЕЕн), а саме виявлено за місцем проживання відповідачів самовільне підключення проводів, токоприймачів до електромережі повз прилад обліку. Діями відповідача позивачу були спричинені збитки на суму 246,16грн., які позивач просить стягнути з відповідачів, а також стягнути судові витрати, понесені ним при подачі позовної заяви. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, однак належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи без їх участі суду не надали. Таким чином, в порядку ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що відповідачі не зявилися до суду без поважних причин. Відповідно до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи та аналізуючи все у своїй сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог повністю за наступних обставин. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідачі мешкають у буд. № 77 по вул. Фрунзе м. Павлограда Дніпропетровської області, між ними та позивачем існують договірні правовідносини з приводу користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області. Спірні правовідносини сторін регулюються нормами ст.714 ЦК України, статей 24-27 Закону від 16 жовтня 1997року № 575\\97 ВР «Про електроенергетику»( далі Закон), Правилами та Методикою визначення обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006року № 562 (далі Методика). При укладенні договору сторони обумовили права і обовязки кожного з них з приводу постачання електроенергії та відповідальність за неналежне виконання умов договору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування збитків. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 26.05.2011року представниками Павлоградського РЕМ було складено акт № 043531 про порушення відповідачем [PERSON] користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України за № 1357 від 26.07.1999року, із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету міністрів України від 26.10.2000року № 1607, від 26.09.2001року № 1275, від 11.01.2006року № 4 (далі - ПКЕЕн), а саме виявлено за місцем проживання відповідача самовільне підключення проводів, токоприймачів до електромережі повз прилад обліку. Діями відповідача позивачу були спричинені збитки на суму 1162,88грн., які позивач просить стягнути з відповідача, а також стягнути судові витрати, понесені ним при подачі позовної заяви. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, однак належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи без його участі суду не надав. Таким чином, в порядку ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що відповідач не зявився до суду без поважних причин. Відповідно до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи та аналізуючи все у своїй сукупності, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог повністю за наступних обставин. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач мешкає у буд. № 36 кв. 37 по вул. Гагаріна м. Павлограда Дніпропетровської області, між ним та позивачем існують договірні правовідносини з приводу користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області. Спірні правовідносини сторін регулюються нормами ст.714 ЦК України, статей 24-27 Закону від 16 жовтня 1997року № 575\\97 ВР «Про електроенергетику»( далі Закон), Правилами та Методикою визначення обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006року № 562 (далі Методика). При укладенні договору сторони обумовили права і обовязки кожного з них з приводу постачання електроенергії та відповідальність за неналежне виконання умов договору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування збитків. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 28.07.2011року представниками Павлоградського РЕМ було складено акт № 002049 про порушення відповідачем [PERSON] користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України за № 1357 від 26.07.1999року, із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету міністрів України від 26.10.2000року № 1607, від 26.09.2001року № 1275, від 11.01.2006року № 4 (далі - ПКЕЕн), а саме виявлено за місцем проживання відповідача самовільне підключення проводів, токоприймачів до електромережі повз прилад обліку. Діями відповідача позивачу були спричинені збитки на суму 1651,85грн., які позивач просить стягнути з відповідача, а також стягнути судові витрати, понесені ним при подачі позовної заяви. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, однак належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи без його участі суду не надав. Таким чином, в порядку ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що відповідач не зявився до суду без поважних причин. Відповідно до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи та аналізуючи все у своїй сукупності, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог повністю за наступних обставин. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач мешкає у буд. № 29 кв. 105 по вул. Будівельна м. Павлограда Дніпропетровської області, між ним та позивачем існують договірні правовідносини з приводу користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області. Спірні правовідносини сторін регулюються нормами ст.714 ЦК України, статей 24-27 Закону від 16 жовтня 1997року № 575\\97 ВР «Про електроенергетику»( далі Закон), Правилами та Методикою визначення обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006року № 562 (далі Методика). При укладенні договору сторони обумовили права і обовязки кожного з них з приводу постачання електроенергії та відповідальність за неналежне виконання умов договору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування збитків. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 01.06.2011року представниками Павлоградського РЕМ було складено акт № 043535 про порушення відповідачем [PERSON] користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України за № 1357 від 26.07.1999року, із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету міністрів України від 26.10.2000року № 1607, від 26.09.2001року № 1275, від 11.01.2006року № 4 (далі - ПКЕЕн), а саме виявлено за місцем проживання відповідача самовільне підключення проводів, токоприймачів до електромережі повз прилад обліку. Діями відповідача позивачу були спричинені збитки на суму 1557,27грн.. При повторному обстеженні домоволодіння відповідача було виявлене порушення ПКЕЕн (самовільне підключення до ел.мережі поза засобами обліку ел.енергії), яке зафіксовано актом № 002039 від 16.07.2011року, спричинено збитків на суму 598,69грн. Загальна сума по актах спричинених відповідачем збитків складає 2155,96грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також стягнути судові витрати, понесені ним при подачі позовної заяви. В судовому засіданні представник позивача не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, однак належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи без його участі суду не надав. Таким чином, в порядку ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що відповідач не зявився до суду без поважних причин. Відповідно до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи та аналізуючи все у своїй сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог повністю за наступних обставин. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач мешкає у буд. № 12 по вул. Матросова м. Павлограда Дніпропетровської області, між ним та позивачем існують договірні правовідносини з приводу користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області. Спірні правовідносини сторін регулюються нормами ст.714 ЦК України, статей 24-27 Закону від 16 жовтня 1997року № 575\\97 ВР «Про електроенергетику»( далі Закон), Правилами та Методикою визначення обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006року № 562 (далі Методика). При укладенні договору сторони обумовили права і обовязки кожного з них з приводу постачання електроенергії та відповідальність за неналежне виконання умов договору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

У вересні 2011 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеною вище заявою, в якій просить: встановити факт, що [PERSON], яка померла 27 жовтня 2008 року у віці девяносто семи років була матірю Пашун (дівоче прізвище [PERSON]) Є.О., [INFO]. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала й просила її задовольнити. У судове засідання заінтересовані особи: Броварська міська державна нотаріальна контора та Броварська міська рада не зявилися, надали до суду заяви про розгляд справи у їхню відсутність. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. З копії паспорта громадянина України серії СК 644391 вбачається, що [PERSON] народилася 21 квітня 1938 року в м.Лисянка Черкаської області. Згідно із копією свідоцтва про народження (а.с.8) «[PERSON] родилась [INFO]. Отец [PERSON]. Мать [PERSON]». Відповідно до копії свідоцтва про смерть від 27 жовтня 2008 року [PERSON] померла 27 жовтня 2008 року в місті Бровари Київської області. Як видно із копії свідоцтва про одруження (а.с.9) «[PERSON] и [PERSON] вступили в брак 11 марта 1961 года. После регистрации брака фамилия мужа: Пашун, жены: Пашун». З копії витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно видно, що квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності: [PERSON], [PERSON], [PERSON] Постановою Броварської міської державної нотаріальної контори від 14 вересня 2011 року відмолено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] через відсутність підтверджуючих документів щодо спадкоємства. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оцінивши наголошені вище письмові докази, а також інші зібрані по справі докази, заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі і які зявилися у судове засідання, суд вважає встановленим факт, що [PERSON], [INFO], є донькою [PERSON], яка померла 27 жовтня 2008 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

19 жовтня 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] зареєстрованого 08 грудня 2007 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 1098. В обґрунтування позовних вимог позивач пославсь на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони не зійшлися характерами та поглядами на життя. Між сторонами постійно виникали сварки та непорозуміння. З 28 травня 2011 року сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і просила його задовольнити з наведених у ньому підстав. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав та проти розірвання шлюбу не заперечував. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування їх до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 08 грудня 2007 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 1098. Від спільного шлюбу сторони дітей не мають. Подружжя не зійшлося характерами та між ними постійно виникали сварки. Сторони не проживають разом, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. При встановлених обставинах, коли ні позивач ні відповідач не виявили бажання до примирення, їхнє подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б їхнім особистим інтересам, оскільки б це було примушуванням до шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

Позивачка звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, в якій указала на те, що з відповідачем по справі вона перебуває в шлюбі, який має намір розірвати, від якого у них народився син [PERSON] 07.05.2007 року, який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, тому вона просить в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти в розмірі 500 грн. на утримання дитини щомісячно, з дня звернення до суду до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не зявилась на адресу суду подала клопотання про розгляд справи у її відсутності позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився та також на адресу суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечив. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей, до досягнення ними повноліття, а відповідно до п.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу її матері, батька та (або) в твердій грошовій сумі. Як встановлено в судовому засіданні позивачка та відповідач перебувають в шлюбі. Від сумісного проживання вони мають сина [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, та про одруження. Неповнолітня дитина знаходиться на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Обухівської міської ради. Згідно до ст.182 ч. 1 п. 2 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує зокрема і матеріальний стан платника аліментів. Так як батько дитини, відповідач по даній справі, в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дочки, яка цього потребує, тому суд з врахуванням обставин зазначених в ст. 182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача кошти в розмірі 500 гривень щомісячно, на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини, та задовольнити позов. Згідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду посилаючись на те, що згідно направлення Управлінням освіти і науки Херсонської обласної державної адміністрації від 12.10.2010 року на вихованні у Комунальному закладі Дитячий будинок ТеремокХерсонської обласної ради знаходиться малолітній [PERSON], [INFO], батьки якого є батько [PERSON], мати [PERSON], яка рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 18.12.2007року була позбавлена батьківських прав. Відповідач матеріальної допомоги не надає. У звязку з вищевикладеним просять стягнути з [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі ? частини усіх видів заробітку, але не менш прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні представник позивач позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявилась, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено: відповідно до свідоцтва про народження серії 1 БК № 225377 виданого 09.12.2003 року відділом реєстрації актів громадського стану Комсомольського районного управління юстиції м. Херсона [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 18.12.2007року [PERSON] позбавлено батьківських прав. Як вбачається з направлення № 26/1-10 від 12.10.2010року [PERSON], [INFO] знаходиться на вихованні у Комунальному закладі Дитячий будинок ТеремокХерсонської обласної ради. Відповідно до ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 193 ч.2 СК України, якщо батьки не беруть участь в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоровя, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Відповідно до п. 3.6. Правил опіки та піклування, затверджених наказом Держкомітету України, міністерства охорони здоровя України та Міністерства праці та соціальної політики України № 34/166/131/88, якщо над дітьми, які постійно проживають у закладі охорони здоровя навчальному або іншому дитячому закладі, опікуни (піклувальники) не призначені, то виконання обовязків опікунів і піклувальників від імені держави здійснюють ці установи в особі керівників цих установ. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом вказуючи на те, що в період з 26.02.2004року по 31.07.2007року перебували з відповідачем у незареєстрованому шлюбі, проживали однією сімєю за адресою [ADDRESS] в помешканні батьків позивача. У них народився син [PERSON]. [INFO]. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, позивач знаходиться в важкому матеріальному стані, вона вимушена звернутися в суд з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1000грн., щомісячно і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та підтвердила обставини викладені в позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнав частково, сказав, що не може платити 1000грн., щомісячно, оскільки не має постійного заробітку. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач є батьками [PERSON], [INFO]. [PERSON] проживає разом з позивачем та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 199 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх дітей, якщо вони продовжують навчання. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, оскільки відповідач є батьком дитини, з нього на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини. У відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання «повнолітніх дітей з тих підстав, що з відповідачем одружились 18.09.2004 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON],[INFO], яка на даний ас проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. Точне місце роботи відповідача їй невідоме, оскільки з травня 2008 року вони проживають окремо, всі зароблені кошти відповідач витрачає на свої потреби, матеріальної допомоги дочці не надає, в зв»язку з чим вона змушена -звернутись в суд з даною заявою. Представник позивачки вимоги, викладені в позовній заяві підтримав в повному обсязі. Відповідач позов визнав частково та просив при ухваленні рішення врахувати його маатеріальне становище, що значна частина його пенсії використовується ним на лікування. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши здобуті та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. У відповідності до вимог ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 18.09.2004 року по 2011 рік. Свідоцтво про народження І-НМ №001195 підтверджує, що від даного шлюбу у сторін народилась [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомога позивачці на утримання неповнолітньої дитини. Згідно посвідчення №147858 [PERSON] є інвалідом першої групи. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що відповідач не спроможний надавати матеріальну допомогу на неповнолітню дитину в розмірі, заявленому позивачкою, так як являється інвалідом І групи, стягнень по виконавчих документах з нього не проводиться. Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. ст. 180,181 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved