Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася з зазначеним позовом і ставить питання про визнання договору поруки, укладеного між нею та відповідачем 06.10.2008 р. №06102008/314 за № 185 припиненим. Свої вимоги обґрунтовує тим, то відповідач не звертався до позивача з будь - якими вимогами чи претензіями з моменту укладання кредитного договору, та договору поруки в період строку виконання основного зобов»язання. Зазначає також, що строк виконання основного зобов'язання настав 06.10.2009 р.. дія зобов'язання поруки припинилася 06.04.2010 р.. у зв'язку і чим і право відповідача, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку , відповідач вчиняти не може. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, зазначив, що позивачка повідомлялася банком про існування заборгованості по кредитному договору, їй також було відомо про існування заборгованості в зв»язку із зверненням банку до суду з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав позицію позивача. Заслухавши пояснення сторін у справі, свідка, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: судом встановлено, що публічне акціонерне товариство «ВТБ [PERSON]» в особі Центрального Сумського відділення є правонаступником всіх прав і обов'язків відкритого акціонерного товариства ВТБ [PERSON]. 06.10.2008 року між [PERSON] та ВАТ ВТБ [PERSON] відділення укладений кредитний договір № 06102008/314 ( а. с. 6). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між [PERSON] та ВАТ ВТБ [PERSON] відділення укладено 06.10.2008 р. договір поруки .№06102008/314 за № 185 ( а. с. 9). Строк дії кредитного договору встановлений у п. 1.1. та становить 12 місяців - до 06.10.2009 року включно. Строк дії договору поруки вказано у п. 12 договору поруки та зазначено, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором. Таким чином строк дії договору поруки не встановлений, як того вимагає ст. 252 Цивільного кодексу України. Відповідач стверджує, що неодноразово направляв [PERSON] та [PERSON] претензії та вимоги про сплату заборгованості за кредитом. Проте переконливі докази на підтвердження факту відправки вказаних документів відповідач до суду не надав та вони відсутні в матеріалах справи. В ч. 4 ст. 559 ЦК України встановлено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Строк виконання боржником зобовязання за кредитним договором щодо повернення кредиту значений в п. 1.1.. а саме (цитую): «Строк кредитування 12(дванадцять) місяців до 06.10.2009 року іючно…» Отже, враховуючи той факт, що кредитор не звертався до позивача з будь-якими вимогами і претензіями з моменту укладання кредитного договору та договору поруки і до моменту відкриття виконавчого провадження, а також те, що строк виконання основного зобовязання наступив 06.10.2009 р., дія зобовязання поруки припинилася 06.04.2010 р., у звязку з чим і право відповідача, і обовязок поручителя (позивача) по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, позивач вчиняти не може. Звернення відповідача 16.09.2009 року з позовом до суду не можна вважати вимогою в розумні ст.. 559 ЦК України, та не перериває строку припинення договору поруки, оскільки законодавство передбачає наявність письмової вимоги з відповідним повідомленням про вручення особі поручителю, а не подання позову. Беручи до уваги зазначене вище, суд приходить до висновку, що є підстави для визнання договору поруки припиненим. З відповідача на користь позивача підлягають стягнення в повному обсзі судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦК України.

Outcome: approved