Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 10.10.2011 року звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що 03.07.2010 року померла його мати [PERSON], яка на випадок своєї смерті залишила заповіт, яким все своє майно заповіла йому. Крім нього, спадкоємцем першої черги за законом є його сестра [PERSON], яка на прийняття спадщини після смерті матері не претендує. Інших спадкоємців за законом після смерті матері немає, т.я. його батько [PERSON] помер 28.03.1990 року, його брат [PERSON] помер 01.07.2003 року, його брат [PERSON] помер 07.12.2004 року. За життя матері належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 10,78 га на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії МК №058899, виданого 16.09.2003 року. При зверненні до нотаріуса було встановлено, що в державному акті на вищевказану земельну ділянку зазначено, що земельна ділянка розташована в межах території Березанського району Миколаївської області, що суперечить постанові Кабінету міністрів України №449 від 02.04.2002 року, в звязку з чим оформити спадщину нотаріально неможливо. Тому позивач просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 4820955000:04:000:0007 площею 10,78 га, що розташована в межах території Березанської селищної ради Миколаївської області, зовнішні межі якої встановлені державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії МК №058899 , виданого 16.09.2003 року на підставі розпорядження Березанської райдержадміністрації від 30.10.2002 року №587, в порядку спадкування після смерті [PERSON] , яка померла 03 липня 2010 року. Ухвалою суду від 21.10.2011 року до участі у справі залучено [PERSON] в якості співвідповідача. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що 03.07.2010 року померла його мати [PERSON], яка проживала в [INFO]. На випадок своєї смерті мати залишила заповіт, яким все своє майно заповіла йому. Нотаріусом йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки в державному акті про право приватної власності на землю не зазначено населений пункт, де розташована земельна ділянка, а вказано тільки, що земельна ділянка розташована в межах території Березанського району Миколаївської області. Тому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 10,78 га , яка знаходиться в межах території Березанської селищної ради, після смерті матері [PERSON], яка померла 03.07.2010 року. Відповідачка [PERSON] позов визнала. Представник відповідача - Березанської селищної ради в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], яка померла 03.07.2010 року (а.с.7), належала земельна ділянка площею 10,78 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Березанського району Миколаївської області, зовнішні межі якої встановлені державним актом на право приватної власності на землю МК №058899, виданим 16.09.2003 року Березанською райдержадміністрацією та зареєстрованим за №152 (а.с.11). Довідкою виконавчого комітету Березанської селищної ради Миколаївської області (а.с.14) підтверджено, що [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO], з 18.02.1969 року по день смерті 03.07.2010 року. На день смерті спадкодавця за вказаною адресою разом з нею постійно ніхто не проживав та не був зареєстрований . Згідно заповіту від 14.01.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Березанського районного нотаріального округу Миколаївської області та зареєстрованого в реєстрі за №61, [PERSON] усе своє майно, що належало їй на день смерті, заповіла [PERSON] (а.с.10). З довідки Березанської держнотконтори від 11.10.2011 року (а.с.20) вбачається, що після смерті 03.07.2010 року [PERSON] заведено спадкову справу №6/2011. З заявою про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON] , спадкоємців, які відмовились від спадщини, немає. Тому відповідно до ст..1235 ЦК України позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, та враховуючи, що інші особи, які згідно ст..1241 ЦК України мають право на обовязкову частку у спадщині відсутні, оскільки відповідачка [PERSON], як дочка спадкодавця не відноситься до категорії зазначених осіб, він має право на спадщину, зазначену в заповіті в повному обсязі. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Довідкою відділу Держкомзему у Березанському районі Миколаївської області від 22.09.2011 року підтверджується, що [PERSON] належала земельна ділянка, яка розташована на території Березанської селищної ради Березанського району Миколаївської області, площею 10,78 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4820955000:04:000:0007 (а.с.13). Витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку (а.с.12) підтверджено вартість спадкової земельної ділянки. Враховуючи, що в державному акті на право власності на земельну ділянку площею 10,78 га не зазначено населений пункт, в якому розташована земельна ділянка, що суперечить Постанові Кабінету Міністрів України від 02.04.2002 року №449 Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою і позбавляє позивача можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через нотаріальну контору, відповідно до ст.3 ЦПК України позивач має право звернутися до суду за захистом свого невизнаного права.

Outcome: approved