Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» про стягнення заборгованості за депозитним вкладом, посилаючись на те, що 05.03.2009 року між ним та КС «Перше кредитне товариство»був укладений договір про залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок № КВ -16/0032/09/291 у розмірі 108 000, 0 грн., зі сплатою 22 % річних за користування внеском, строк повернення 05.06.2009 року. На теперішній час, КС «Перше кредитне товариство»не повертає позивачу внесений ним вклад, що й стало приводом для звернення до суду із відповідною вимогою. Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій просить справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував, про що надав суду письмову заяву про визнання позову, що на виплату суми заборгованості у розмірі 35 000, 0 грн., згоден. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. На підставі договору № КВ -16/0032/09/291 про залучення внеску ( вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок від 05.03.2009 року, укладеного між відповідачем - Кредитною спілкою «Перше кредитне товариство»та позивачем, як членом спілки, останній зробив внесок на депозитний рахунок кредитної спілки у розмірі 108 000, 0 грн. Відповідно до пункту 1.1 депозитного договору відповідач прийняв від позивача внесок на депозитний рахунок на умовах строковості, зворотності та платності у розмірі 108 000, 0 грн., строк повернення 05.06.2009 року. Спілка частково виплатила позивачу суму внеску у розмірі 73 000, 0 грн. та повністю сплатила відсотки по даному договору. Строк внеску закінчився, але спілка не повернула позивачу кошти. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно проведених позивачем розрахунків, сума стягнення з відповідача складається з заборгованості відповідача за договором № КВ -16/0032/09/291 від 05.03.2009 року у розмірі 35 000, 0 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України „Про кредитні спілки кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якого є надання фінансових послуг. Відповідно до ч. 4 ст. 1066 ЦК України положення ЦК України застосовується до інших фінансових установ, в тому числі кредитних спілок. Суд приймає до уваги, що відповідач - Кредитна спілка «Перше кредитне товариство», є фінансовою установою і дійсно прийняла від позивача гроші на депозитний рахунок на умовах строковості, зворотності та платності. Частина 2 ст. 1060 ЦК України, вказує, що за договором банківського вкладу незалежного від його виду банк зобов'язаний видати вклад на першу вимогу вкладника. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Згідно до положень ст. 1059-1061 ЦК України установа, яка отримала депозитний вклад повинна по закінченню строку його повернути, нарахувати та виплатити відсотки. Також статтями 526 та 629 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. ст. 610 та 611 ч. 4 ЦК України порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання та у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: повернення грошового внеску. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, але незважаючи на це відповідач не виконує свої зобов'язання відмовляється видати позивачу вклад на його вимогу, що суперечить чинному законодавству України. У ст. 625 ЦК України закріплено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконати ним грошового зобов'язання. У відповідності до укладеного договору (депозитного договору), позивач є споживачем послуг фінансової установи, тобто згідно ст. 2 Закону України „Про банки та банківську діяльність є клієнтом, зокрема у сфері залучення коштів на депозитні рахунки. Відповідно до ст. 23 Закону України „Про кредитні спілки внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти плата (проценти) належать членам кредитної спілки на праві приватної власності, тобто позивач по справі є законним власником свого вкладу та нарахованих щодо нього процентів. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача відносно стягнення суми депозитного вкладу обґрунтовані та вбачає, що з КС «Перше кредитне товариство»на користь останнього підлягає стягненню сума депозитного вкладу у розмірі 35 000, 0 грн. Як було встановлено під час судового розгляду справи за наявними матеріалами, відповідач не повернув позивачу суму вкладу на умовах договору. Таким чином, кредитна спілка «Перше кредитне товариство» належним чином не виконала своїх зобовязань, а саме не повернула суму вкладу депозитного договору. Згідно ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнути з Кредитної спілки «Перше кредитне товариство» на користь [PERSON] суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,0 грн.. Також суд вбачає за необхідне, згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, стягнути з Кредитної спілки «Перше кредитне товариство»несплачену при подачі позовної заяви в доход держави суму судового збору (держане мито) у розмірі 350, 0 гривен. На підставі викладеного,

Outcome: approved