Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до Нововодолазької селищної ради Харківської області в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], як на майно, набуте у шлюбі. Стягнути з [PERSON] на користь позивача понесені витрати по сплаті держмита у сумі 200 грн. та витрат по сплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу у сумі 120 грн. В судовому засіданні позивач підтримала позов в частині визнання права власності на частину нерухомості, та пояснила, що в період з 14 листопада 2005 року по 31 серпня 2011 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Рішенням Нововодолазького районного суду від 20 липня 2011 року шлюб розірвано. Від даного шлюбу сторони по справі мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Під час перебування у шлюбі сторони по справі придбали у 2006 році за 40000 грн. однокімнатну квартиру [ADDRESS], житловою площею 17, кВ. м., загальною площею 39,2 кв.м. Позивач не надала суду документи що підтверджують придбання квартири, так як відповідач їх не надає. Ніякої домовленості між позивачем і відповідачем щодо часток кожного з них у спірній квартирі не відбувалось ні при її покупці, ні потім, за час подружнього життя. Шлюбний договір сторони по справі не укладали. На даний час позивач не мешкає в даній квартирі так як з відповідачем по справі склалися неприязні стосунки. Позивач просить суд задовольнити її позов в частині визнання права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], як спільної сумісної власності подружжя. Відповідач позов не визнав, та пояснив, що він вважає квартиру що є предметом даного позову його особистою власністю, хоча квартира й була придбана в період шлюбу. Н час придбання квартири тобто на 2006 рік його колишня дружина позивач по справі не працювала, перебувала у відпустці по догляду за дитиною, грошей не отримувала. Дана квартира була придбана позивачем шляхом укладення кредитного та іпотечного договорів, на даний час кредит за квартиру ним сплачено. Відповідач надав суду правові документи на дану квартиру, а саме договір купівлі продажу, кредитний та іпотечний договори. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 14 листопада 2005 року по 31 серпня 2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією рішення Нововодолазького районного суду від 20 липня 2011 року про розірвання шлюбу і записом у паспорті від 31.08.2011 року відділу реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції про реєстрацію розірвання шлюбу. У 2006 році, під час перебування у шлюбі, сторони по справі придбали за 40000 грн. однокімнатну квартиру [ADDRESS], житловою площею 17, кВ. м., загальною площею 39,2 кв.м., що підтверджується договором купівлі-продажу серії ВЕВ №559725 зареєстрований в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 13 вересня 2006 року. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України набуте під час шлюбу майно вважається таким, що належить подружжю на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.1 ст. 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У відповідності до вимог ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними та законом, даних про наявність таких домовленостей між сторонами по справі суду не надано Згідно до ст. 68 СК розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності. У відповідності до вимог ст. 69 СК дружина і чоловік мають право на поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 70 СК у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними.

Outcome: approved