Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми боргу та процентів за договором позики солідарно з відповідачів, посилаючись на те, що 09.02.2011 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого позивач надав відповідачам кошти у розмірі 404 000 грн., що еквівалентно було 80\~000 дол.США за курсом НБУ станом на день укладення договору, а відповідач зобовязався у строк до 01.07.2011 року повернути ці кошти позивачу. Відповідно до п.1.3 договору Позики від 10.04.07 року кошти надавались відповідачу для придбання земельних ділянок площею 0.10 га і 0.1361 га та будинку розташованому на цих ділянках загальною площею 46.5 кв.м. по вул.Новомосковська.50 в м.Підгородне та на придбання земельної ділянки по вул.Філіпова, 5 у м.Підгородне. Відповідно до п.3.1 договору відповідач повинен був повертати позику щопівроку рівними частинами згідно п.2.2.2 договору у гривнях еквівалентно сумі 20\~000 дол.США по курсу НБУ, тобто до 1 січня 2010 року 25% суми позики, до 1 липня 2010 року 25% суми позики, до 1 січня 2011 року 25% суми позики, до 1 липня 2011 року 25 % суми позики. Відповідач у строк передбачений договором кошти не повернув, та на даний момент ухиляється від повернення боргу. Крім того, позивачка вважала, що оскільки надання позики відповідачу було на придбання вищевказаного нерухомого майна, укладання договорів купівлі-продажу відповідачем було здійснено на кошти взяті у неї в борг у той час як він перебував у шлюбі з [PERSON], тобто укладення договору позики було здійснено [PERSON] в інтересах сімї, а тому оскільки [PERSON] було відомо, що земельні ділянки купувались на підставі договорів позики, то остання має нести витрати на їх набуття разам з чоловіком [PERSON] З вказаних підстав позивач просила солідарно стягнути з відповідачів на свою користь суму боргу у розмірі 640\~000 грн.(1 долар=8 грн.) та 10 % річних від простроченої суми що складає на 01.07.2011 року 5\~967 дол.США, а у гривневому еквіваленті 47\~808 грн., стягнути судові витрати повязані з розглядом справи. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позов визнав, не заперечував факт отримання коштів за договором позики, пояснивши що [PERSON] знала про факт взяття коштів у борг та що їй було відомо , що земельні ділянки були придбані за договором позики, на що вона давала згоду, а тому вона повинна відповідати по боргу солідарно. [PERSON] та її представник у судовому засіданні позов не визнали, пояснивши, що позивач є матірю відповідача [PERSON] і оскільки в судовому порядку йде розділ майна подружжя , то позивач звернулася з цим позовом до суду. Відповідач пояснила,що кошти в борг вона не брала, про існуючий договір позики не знала, про те, що нерухоме майно було придбано за взяті в борг кошти вона не знала,оскільки під час перебування у шлюбі з [PERSON] сімя була добре матеріально забезпечена і тому вони купували нерухоме майно, як спосіб вкладення грошей у нерухомість,а тому просила відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з неї коштів, як з солідарного боржника. Вислухавши пояснення позивача, відповідача,їх представників,свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що 10.04.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики, згідно якого позивач надав відповідачу кошти у розмірі 404 000 грн., що еквівалентно 80\~000 дол.США за офіційним курсом НБУ станом на укладення договору позики, а відповідач зобовязався у строк до 01.07.2011 року повернути ці кошти позивачу (а.с.10). Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. 10.04.2007 року позивачем були передані кошти відповідачу [PERSON] у сумі 404 000 грн., що еквівалентно 80\~000 дол.США за офіційним курсом НБУ станом на укладення договору позики, що підтверджується розпискою складеною відповідачем (а.с.11). Відповідно до п.1.3 договору Позики від 10.04.07 року кошти надавались відповідачу для придбання земельних ділянок площею 0.10 га і 0.1361 га та будинку розташованого на цих ділянках загальною площею 46.5 кв.м. по вул.Новомосковська.50 в м.Підгородне та на придбання земельної ділянки по вул.Філіпова, 5 у м.Підгородне. Відповідно до п.3.1 договору відповідач повинен був повертати позику щопівроку рівними частинами згідно п.2.2.2 договору у гривнях еквівалентно сумі 20\~000 дол.США по курсу НБУ, тобто до 1 січня 2010 року 25% суми позики, до 1 липня 2010 року 25% суми позики, до 1 січня 2011 року 25% суми позики, до 1 липня 2011 року 25 % суми позики. Відповідно до п.3.3 Договору позики кошти повертаються позичальником у гривнях з урахуванням вимог п 2.3.2 договору, тобто повернення коштів в гривнях, але у сумі еквівалентній сумі в доларах США на день передачі коштів. Вимога позикодавця про повернення коштів в еквіваленті автоматично застосовується у випадку зміни курсу НБУ більше ніж на 5% порівняно з днем надання позики. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідач [PERSON] у строк передбачений договором кошти не повернув. Згідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до п.4.1 Договору в разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також вправі вимагати сплати штрафних санкцій з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 10% річних від простроченої суми. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто договором передбачено, що вразі несвоєчасного повернення позики, позичальник зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 10% річних від простроченої суми, отже сторони визначили інший розмір процентів річних. Таким чином, відповідач згідно наданого розрахунку повинен сплатити 47\~808 грн. процентів річних. За таких обставин, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково, у частині стягнення суми заборгованості з відповідача [PERSON] У частині позовних вимог щодо стягнення з [PERSON] заборгованості, як з солідарного боржника на підставі ст.65 СК України, суд вважає за необхідне відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст.65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Але для укладення одним із подружжя договорів стосовно цінного майна,згода другого з подружжя має бути подана письмово. Оскільки предметом договору позики є суттєва сума грошей 80\~000 доларів США, то це майно є цінним і згода відповідачки [PERSON] на отримання грошей у позику повинна була подана письмово. Судом встановлено, що на борговій розписці відповідача [PERSON] та в договорі позики від 10.04.2007 року підпис відповідача [PERSON] відсутній, отже згоди на отримання в борг грошей відповідач [PERSON] не давала.

Outcome: approved