Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-09 00:00:00

06.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.10.2016 року до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 2 роки вони з відповідачем фактично проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання 27.08.2015 року в них народився син [PERSON] Вказала, що в подальшому спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться повністю на її утриманні. В судовому засіданні позивач позов підтримала, вказала, що відповідач дійсно кожного місяця сплачував їй кошти на утримання сина, але тільки після її прохань, що на її думку, свідчить про те, що відповідач ухиляється від добровільного надання матеріальної допомоги на утримання дитини, в звязку з чим змушена звернутись до суду. Відповідач не заперечував проти задоволення позову в частині розміру стягнення аліментів, але не погодився з посиланнями позивача на його ухилення від надання матеріальної допомоги, оскільки щомісяця сплачував їй кошти. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, що містяться у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в цивільному шлюбі. Від спільного проживання росте неповнолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 415876, виданого 09.09.2015 р. відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Валківського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 56, в якому батьками дитини значаться сторони у справі. Як вбачається зі змісту довідки № 1583 від 05.10.2016 року, наданої Комунальним підприємством «Благоустрій» Валківської міської ради Харківської області син [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю - позивачем у справі та знаходиться на її утриманні. Ст.180 СК України зобовязує батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів у відповідності до ч.1 ст.182 СК України суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину згідно з положеннями ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Відповідачем не надано доказів щодо неспроможності виплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини у заявленому позивачем розмірі. З огляду на викладене, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, що не позбавляє сторони у майбутньому звернутися до суду з позовом про зміну порядку стягнення і розміру аліментів. Судові витрати у справі відповідно до положень ч.3 ст.88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved