Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи на те, що 22 січня 1994 року між сторонами зареєстровано шлюб Петрівською сільською радою Генічеського району Херсонської області, актовий запис №4. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинено в лютому 2011 р., спільне господарство вже не ведуть так як з вказаного часу живуть окремо одне від одного. Причиною розірвання шлюбу є психологічна несумісність їхніх з відповідачем характерів. Через це між ними постійно виникали розбіжності, сварки, у сім'ї панував гнітючий стан, що вкрай негативно впливає на її здоров'я. Загалом, вони з відповідачем зрозуміли, що є різними, несумісними, людьми, подальше продовження шлюбних відносин буде суперечити його основам. Примирення між нами та збереження сім'ї неможливі так як на даний час ми живемо окремо та не маємо почуттів одне до одного. Про розділ майна, яке є спільною власністю подружжя, наданий час, спір відсутній. Дитина зараз живе з нею, буде і після розірвання шлюбу. В судове засідання позивач зявився, пояснив, позов підтримує в повному обсязі, відповідач не дає можливості бачитись з сином, тому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], визначити дні відвідування дитиною місця мешкання батька у вихідні дні в період з 09.00 годин до 17.00 годин. Відповідач з позовом згодна, просить суд шлюб розірвати та встановити години відвідування дитиною батька, але з урахуванням малолітнього віку дитини. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції Херсонської області актовий запис 86 (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження батьками [PERSON], 2009 р. н., є [PERSON], [PERSON] (а.с.8). Сімейні стосунки не склалися, на момент розгляду справи проживають окремо. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Дані відносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами сімейного законодавства: ст.ст. 110, 111, 112, 115 Сімейного кодексу України, відповідно до яких за заявою одного із подружжя за наявністю підстав шлюб може бути розірваний в судовому порядку. Відповідно до ст. 153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно з ч. 3 ст. 157 Сімейного Кодексу України той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 159 Сімейного Кодексу України встановлено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкування з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Генічеською районною державною адміністрацією Херсонської області Службою у справах дітейзі спеціалістом міського ЦСССДМ було проведено соціальне інспектування сімї гр..[PERSON] за адресою: м. Генічеськ, вул.. Ковпака, 21/14, з метою обстеження перевірки житлово-побутових умов вищевказаної сімї. Відповідно до висновку обстеженням виявлено, що умови для перебування дитини з батьком створені належним чином та відповідають санітарним нормам (а.с. 20-21) Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані знайшли своє підтвердження у судовому засіданні і підлягають задоволенню. На підставі викладеного ст. 110-112, 115, 153, 155, 157, 158, 159 СК України та

Outcome: approved