Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-11 00:00:00

09 червня 2011 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу автомобіля, укладений між ним та [PERSON] 20 вересня 2008 року у простій письмовій формі, визнати за ним право власності на транспортний засіб і зняти арешт з автомобіля марки ЗАЗ, моделі 1103 0801, 2003 року випуску, державний номер [NUMBER] . В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 20 вересня 2008 року між ним та відповідачем укладена угода, що підтверджена розпискою, купівлі-продажу транспортного засобу - автомобіля марки ЗАЗ, моделі 1103 0801, 2003 року випуску, державний номер [NUMBER] . Позивач сплатив обумовлену суму за придбаний автомобіль (16 000 грн.), а відповідач передав транспортний засіб, документи на нього, та видав [PERSON] нотаріально посвідчену генеральну довіреність на право управління автомобілем та розпорядження ним. 20 вересня 2008 року [PERSON] в порядку передоручення надав позивачу та його дружині [PERSON] нотаріально посвідчену довіреність на право управління автомобілем та розпорядження ним. Таким чином, сторони виконали свої обов`язки за договором. На сьогоднішній день позивачу стало відомо, що автомобіль перебуває в розшуку та під арештом, тому що він зареєстрований на ім`я відповідача, який є боржником у виконавчому провадженні. Зазначає, що сторони добросовісно виконали всі умови договору купівлі-продажу автотранспорту, проте на даний час відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, а зняти автомобіль з обліку в органах ДАІ позивач немає можливості у зв`язку з накладенням на нього арешту державним виконавцем, відтак, позивач змушений звернутися до суду за визнанням укладеного договору купівлі-продажу рухомого майна дійсним, визнанням права власності на нього та зняттям з майна арешту. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на задоволенні позову, обставини, викладені у позові, підтвердив. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщений завчасно і належним чином, проте надав суду заяву, якою позов визнав, проти його задоволення не заперечував, просив слухати справу за його відсутності. Третя особа - Корабельний відділ Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції - в судове засідання свого представника не направила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить штамп організації про отримання судової повітки, будь-яких заперечень з приводу позову не представила. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, проте надав суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову та визнання за позивачем в цілому права власності на спірний автомобіль. За згодою осіб, які з`явилися у судове засідання, суд вважає за можливе в порядку ч.4 ст.130, ч.4 ст. 174 ЦПК України постановити рішення у справі під час попереднього судового засідання, оскільки письмове визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Так, згідно із ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. В той же час, як встановлює ст.218 ЦК України, недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» зазначає, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відтак, з урахуванням пояснень осіб, які беруть участь у справі та з`ясованих обставин справи, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та вважає необхідним їх задовольнити.

Outcome: approved