Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-22 00:00:00

Позивач у березні 2010 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідно до кредитного договору від 06.02.2008 р. № 2008-016-М/З відповідачеві [PERSON] був наданий кредит у розмірі 104.640,00 доларів США зі сплатою за користування ним 18 % річних та кінцевим терміном повернення 30.01.2018 р. В забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором були укладені з відповідачем ТОВ «Рів`єра`договір поруки № 2008/016-М/1 від 06.02.2008 р.; з відповідачем \\~ [PERSON] \\~договір поруки № 2008/016-М/2 від 06.02.2008 р.; з відповідачем [PERSON] договір поруки № 2008/016-М-2 від 22.02.2008 р. Оскільки зобов`язання позичальника не виконувалися належним чином, станом на 01.02.2010 р. утворилась заборгованість перед позивачем за кредитним договором від 06.02.2008 р. № 2008-016-М/З у розмірі 128.774,79 доларів США, що за курсом НБУ на час подання позову складає 1.028.910,57 грн., яку позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , ТОВ «Рів`єра», [PERSON] , [PERSON] на свою користь. Сторони до суду не з`явилися, представником позивача надана заява про розгляд справи за його відсутності (а.с. 201), відповідачі про день та час розгляду справи повідомлялися (а.с. 199, 200), що згідно ст. ст. 197 ЦПК України є підставою для продовження розгляду справи без їх участі та без здійснення фіксації технічними засобами. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору від 06.02.2008 р. № 2008-016-М відповідачеві [PERSON] був наданий кредит у розмірі 104.640,00 доларів США зі сплатою за користування ним 18 % річних та кінцевим терміном повернення 30.01.2018 р. (а.с. 22-27). В забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором були укладені з відповідачем ТОВ «Рів`єра`договір поруки № 2008/016-М/1 від 06.02.2008 р. (а.с. 21) та з відповідачем [PERSON] договір поруки № 2008/016-М-2 від 22.02.2008 р. (а.с. 19-20). Також позивач зазначив у своєму позові, що у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 06.02.2008 р. № 2008-016-М був укладений з відповідачем [PERSON] договір поруки № 2008/016-М/2 від 06.02.2008 р. (а.с. 18), втім з цими доводами не можна погодитися, оскільки згідно висновку проведеної у справі судової почеркознавчої експертизи підписи у цих документах виконані не зазначеним відповідачем, а іншою особою (а.с. 185-188), а отже ці договори ним не укладалися та не тягнуть для нього юридичних наслідків. Оскільки зобов`язання позичальника не виконувалися належним чином, станом на 01.02.2010 р. утворилась заборгованість перед позивачем за кредитним договором від 06.02.2008 р. № 2008-016-М у розмірі 128.774,79 доларів США, що за курсом НБУ на час подання позову складає 1.028.910,57 грн., відповідно до наданого позивачем розрахунку (а.с. 16), правильність якого відповідачами не спростована. Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного. Так, згідно ст. 1054 ЦК України, обов`язком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 16 ЦК України одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. Відповідно до ст. ст. 553, 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за виконання боржником його обов`язку, а у випадку порушення такого обов`язку боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або у повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від кожного з них окремо. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання повинне бути виконане у гривнях, а у випадку визначення грошового еквіваленту в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ст. ст. 1050, 1054 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів. Враховуючи викладене, суд вважає позов в частині, що стосується позичальника [PERSON] та поручителів ТОВ «Рів`єра», [PERSON] обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги, пред`явлені до відповідача [PERSON] , вважає за необхідне залишити їх без задоволення, оскільки відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи № 1821-11 від 10.06.2011 р. підпис на договорі поруки № 2008/016-М/2 від 06.02.2008 р., укладеному у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 2008-016-М від 06.02.2008 р., був виконаний не відповідачем [PERSON] , а іншою особою, а отже підстав для задоволення позову в цій частині не вбачається. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалене рішення. На підставі викладеного,

Outcome: partial