overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-21 00:00:00

27 січня 2004 року померла [PERSON] мати позивача, після смерті якої відкрилась спадщина на будинковолодіння № 102 по вул. Комсомольській в с. Ротмістрівка Смілянського району Черкаської області та грошові вклади на рахунках № 4562, 91551000130, 07900158, 91551003490, відкритих в філіалі № 3276/018 Смілянського відділення Ощадного банку України. Після смерті спадкодавиці позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але нотаріус не може оформити спадщину, так як в будинковолодінні є не введена в експлуатацію самочинно збудована літня кухня. Посилаючись на ці обставини, позивач звернувся до суду з позовом і просить визнати за ним право власності на спадкове майно. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надіслав суду листа, в якому проти позову не заперечує і просить справу розглянути за його відсутності. Позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається із свідоцтва про смерть, [PERSON] померла 27 січня 2004 року, і після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно. Згідно з довідкою від 10 листопада 2011 року, виданою Ротмістрівською сільською радою власником житлового будинку № 102 по вул. Комсомольській в с. Ротмістрівка Смілянського району є [PERSON] Відповідно до висновку комунального проектно-виробничого підприємства архітектурно-планувального підприємства «Облархбюро» Черкаської обласної ради розміщення літньої кухні планувально відповідає вимогам ДБН 360-92** «Містобудування. Планування та забудова сільських і міських поселень». Враховуючи те, що позивач прийняв спадщину, фактично вступивши в управління та володіння нею, так як на момент смерті спадкодавиці проживав і по теперішній час проживає в цьому будинковолодінні, до того ж, заяву в нотконтору про прийняття спадщини подав лише він, що підтверджується листом Смілянської державної нотаріальної контори від 01 лютого 2012 року № 135/02-14, самочинно збудована споруда літня кухня під літ. «Г» прав інших осіб не порушує, тому за позивачем повинно бути визнано право власності на спадкове будинковолодіння та грошові вклади. На підставі наведеного, ст.ст. 1220, 1261, 1269 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-22 00:00:00

05 грудня 2011 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної дружини. В обгрунтування позову посилається на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, в якому [INFO] народилася дочка [PERSON]. Відповідач із сім'єю не проживає, позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, має право на утримання в цей період і тому звернулася до суду, просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від його заробітку. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала. Відповідач [PERSON] проти позову заперечив, зазначив, що з нього згідно судового рішення стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка -батька дитини до досягнення дитиною трьох років. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, за час шлюбу у них [INFO] народилася дочка [PERSON]. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за сином. Відповідач згідно судового рішення зобов'язаний сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від його заробітку. Відповідач працює, має постійний дохід, тому суд визначає розмір аліментів на утримання дружини - 10 відсотків його заробітку щомісячно до досягнення дитиною 3-х років. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-22 00:00:00

25 лютого 2008 року між ПАТ КБ “ПриватБанк” та [PERSON] був укладений кредитний договір б/н про надання останньому кредиту в сумі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, а також сплачувати відсотки, комісію та інші витрати за користування кредитом. Незважаючи на неодноразові попередження, щодо погашення кредиту, заборгованості по відсоткам за користування кредитом, штрафу за порушення строків повернення кредиту та відсотків, [PERSON] здійснює з порушенням встановлених строків та не в повному обсязі, тому представник позивача звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 19147,90 грн. та судові витрати у розмірі 191,48 грн. 23.01.2012 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з*явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином ( а.с. 16,19,22,25,26), про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю не надходило. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони уклали 25 лютого 2008 р. між собою кредитний договір б/н (а.с. 6-8), згідно якого [PERSON] був наданий кредит у сумі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, та він зобов*язався щомісячно згідно графіка погашення кредиту, надавати грошові кошти, але цього не зробив. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов*язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов*язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, суд вважає, що з [PERSON] на користь ПАТ “ПриватБанк” необхідно стягнути заборгованість у сумі 19147,90 грн. та судові витрати у розмірі 191,48 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить постановити рішення і визнати [PERSON], яка є її тіткою, яка хворіє психічним захворюванням, а саме шизофренією параноідної форми та є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, недієздатною. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала, просить задовольнити. Представники зацікавлених осіб заяву підтримали, не заперечували проти визнання [PERSON] недієздатною. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд задовольняє заяву із наступних підстав. Встановлено, що заявниця є племінницею [PERSON]. Власних дітей [PERSON] не має. [PERSON] внаслідок психічних розладів (параноідна шизофренія) не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує стороннього догляду. Зазначені обставини стверджуються висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи за № 164-2011 від 05.04.2011 року. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви і задовольняє її.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-22 00:00:00

Позивачка уточнила позовні вимоги, прийняті судом, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право на житло в квартирі [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що 11 вересня 2003 року між нею та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу даної квартири, який зареєстрований в реєстрі за №1-3769 та нотаріально посвідчений державним нотаріусом [PERSON] При укладенні договору купівліпродажу квартири відповідач попросив протягом року не виписувати його з квартири, так як він оформляв документи для виїзду за кордон і йому необхідно було мати постійне місце реєстрації. Відповідно до п. 8 договору купівлі-продажу продавець, тобто відповідач [PERSON], зобовязується виписатись з вищевказаної квартири і повністю її звільнити до 01.01.2005 року. На даний час відповідач залишається зареєстрованим у даній квартирі, яка належить їй на праві власності, чим створює їй додаткові клопоти, оскільки вона сплачує комунальні послуги з розрахунку кількості зареєстрованих осіб. З кінця 2004 року позивачка більше не бачила відповідача і не має звязку з ним, а тому вважає, що оскільки відповідач добровільно не знявся з реєстрації, вона має право на вирішення цього питання в судовому порядку. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявились. [PERSON] подав до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду шляхом поміщення оголошення в газеті Високий замок від 17 січня 2012 року, на виклик суду не зявився, про причину неявки не повідомив, тому суд відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянув справу заочно за його відсутності на підставі наявних у ній доказів. Суд, розглянувши матеріали справи, дав оцінку зібраним доказам, вважає, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення. В судовому засіданні встановлено, що позивачці [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 11.09.2003 року належить квартира [ADDRESS], дезареєстрований відповідач [PERSON], що стверджується довідкою КП Світанок № 2469 від 17.11.2011 року. Відповідно до п. 8 договору купівлі продажу спірної квартири від 11.09.2003 року відповідач зобовязувався виписатися із вказаної квартири та повністю звільнити її до 01.01.2005 року. Відповідно до ст. 71 ЖК України особа може бути визнана такою, що втратила право на житло, якщо вона не проживає в жилому приміщенні понад шість місяців без поважних причин. Відтак, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] понад шість місяців не проживає в [INFO] без поважних причин, а тому втратив право на користування вказаним жилим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-22 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд уважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-22 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 1985 року, від якого неповнолітніх дітей не мають. Позивач посилаючись на те, що вони мають різні погляди на сімейне життя, звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу. Відповідачка позов визнала. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони спільно не проживають з 1 січня 2006 року. Миритись і відновлювати подружні стосунки вони не бажають, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-22 00:00:00

зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини рішення, складання повного рішення відкласти до 24.01.2012 року.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому вказала, що 12.09.2010 року в смт.Черняхові померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке позивачка не має змоги успадкувати, оскільки не прийняла спадщину. У встановлений законом термін позивачка не прийняла спадщину, в звязку з тим, що її мати на день смерті проживала в будинку позивачки в смт.Черняхові по вул.Окружній, 21, і вона вважала себе такою, що фактично прийняла спадщину проживаючи разом з матірю на момент її смерті. Після закінчення шести місяців зясувалося, що це не так. За таких обставин, просила визнати поважною причину пропуску нею встановленого законом шестимісячного терміну для подання заяви про прийняття спадщини та визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері в 20 днів з дня набрання законної сили рішенням суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій позов підтримала з підстав, вказаних в позовній заяві, просила його задовольнити та винести рішення з попереднього судового засідання. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав, обставин, викладених у позовній заяві, не оспорював. За таких обставин суд прийшов до висновку про можливість винесення рішення у справі з її попереднього розгляду. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє з таких підстав. Відповідно до ст.1272 ЦК України суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Факт того, що позивачка є спадкоємицею [PERSON] підтверджено свідоцтвом про її народження (а.с.16), свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.5), копією заповіту (а.с.7) та свідоцтвом про смерть спадкодавця (а.с.3). Крім того, сторонами не оспорюється поважність причин пропуску позивачкою строку для подачі заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-22 00:00:00

Представник Тернопільської обласної клінічної психоневрологічної лікарні звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу [PERSON], посилаючись на те, що у звязку з наявністю у нього психіатричного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих, що завдасть суттєву шкоду його здоровю внаслідок погіршення психічного стану у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. Згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня, а тому просить винести рішення про його примусову госпіталізацію. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив такі факти: [PERSON], [INFO], житель [INFO] був госпіталізований в Тернопільську обласну клінічну психоневрологічну лікарню 22.01.2012 року лікарем Стунак після його особистого огляду. Підставою для огляду були відомості про поведінку [PERSON], які надійшли від його матері [PERSON] про те, що в [PERSON], внаслідок психічного захворювання, яким останній хворіє з 2005 року, змінився в психічному стані став неспокійним, напруженим, неадекватним, агресивним в поведінці, висловлюваннях до рідних, в основному до матері, погрожував її вбити, наносив їй удари по плечу, створює конфліктні ситуації, внаслідок чого стає агресивним в поведінці, різким, непередбачуваним в своїх діях. 22.01.2011 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів Тернопільської обласної клінічної психоневрологічної лікарні, згідно висновку якої його діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу із виходом в дефект із змішаним типом із переважанням психопатоподібного та вираженого кверулянства, а також встановлено, що пацієнт потребує госпіталізації та лікування у психіатричному відділенні ТОККПНЛ, оскільки неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність та у відповідності з погіршенням його психічного стану. Відповідно до ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогу від 22.02.2000 року особа, яка страждає на психічний розлад може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди, якщо її обстеження або лікування можливе лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що госпіталізація [PERSON] до психіатричного закладу в примусовому порядку є доцільною, а тому заяву представника психіатричного закладу слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] в листопаді 2011 року пред"явила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що шлюб зареєстровано 3 вересня 1983 року , про що зроблено актовий запис № 16 виконкому Зарудянської сільської ради народних депутатів Зборівського району Тернопільської області . Від шлюбу неповнолітніх дітей немає . Через постійні сварки та непорозуміння внаслідок того,що кожний із них має власні погляди на сімейне життя, між ними припинились шлюбні стосунки, тому вона вирішила розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала та просить задоволити, оскільки, упродовж тривалого вона із відповідачем не підтримує подружніх та сімейних стосунків , не веде спільного господарства. Таким чином перебування у шлюбі суперечить її інтересам . Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з'явився, не повідомивши причин неявки. Заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. За вказаних обставин суд приходить до переконання, що згідно ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Сторони вступили у зареєстрований шлюб 3 вересня 1983 року , про що зроблено актовий запис № 16 виконкому Зарудянської сільської ради народних депутатів Зборівського району Тернопільської області . Від шлюбу сторін неповнолітніх дітей немає . Через постійні сварки та скандали , різні характери й погляди на життя сторони упродовж тривалого часу не ведуть спільного господарства і не підтримують подружніх і сімейних стосунків. Сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. За вказаних обставин судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивачки , тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-22 00:00:00

Позивачка [PERSON] в листопаді 2011 року пред"явила до суду позов до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що шлюб зареєстровано 29 липня 2004 року, про що зроблено актовий запис № 14 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області. Від шлюбу 10 грудня 2004 року народився син [PERSON], 17 січня 2007 року - син [PERSON] . Через несумісність характерів, непорозуміння, різні погляди на сімейне життя між ними виникають сварки, внаслідок чого упродовж тривалого часу, вони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків . Тому, вважає, що подальше спільне життя і збереження сім'ї стали неможливими, оскільки, перебування у шлюбі суперечить її інтересам. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить задоволити у повному обсязі, зсилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві , вважає , що подальше перебування в шлюбі суперечить її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей . Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, вважає,що шлюб слід розірвати . Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти: Сторони вступили у зареєстрований шлюб 29 липня 2004 року, про що зроблено актовий запис № 14 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області. Від шлюбу сторін 10 грудня 2004 року народився син [PERSON], актовий запис № 2587 від 20 грудня 2004 року Відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції , 17 січня 2007 року - син [PERSON] , актовий запис № 232 від 31 січня 2007 року Відділу реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Через сварки та непорозуміння сторони упродовж тривалого часу не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх і сімейних стосунків. За вказаних обставин сім'я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. Таким чином, судом встановлено, що дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивачки та неповнолітніх дітей сторін , тому відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 23 липня 1989 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в якому неповнолітніх дітей не мають. Шлюб у сторін перший і зареєстрований Валявською сільською радою Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис № 6. Подружні стосунки припинили 2000 році через різні характери, різні погляди на життя, сварки, тому просила шлюб розірвати, залишити сина біля неї та залишити їй прізвище «Рудько». Позивачка [PERSON] підтримала заявлені вимоги, відповідач [PERSON] позов визнав, що вбачається із змісту поданих ними письмових заяв. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у звзку з визнанням заявлених вимог відповідачем, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. Враховуючи наведене, ст.ст. 105, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно: земельну ділянку площею 1,0395 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва вартістю 22876 гривень, що розташована на території Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, після смерті 05 січня 2010 року її матері [PERSON]. Вказує, що являється єдиною спадкоємицею за законом, в управління та володіння спадковим майном вступила своєчасно, але оформити право на спадщину перешкоджає пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини, тому просила позов задовольнити. Позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, представник Лашківської сільської ради та представник відділу Держкомзему у Кіцманському районі заявлені вимоги визнали, звернувшись до суду з відповідними заявами. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню у звязку з визнанням заявлених вимог відповідачами, за наявності законних на те підстав і оскільки це не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 386, 392, 1225, 1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 61, 174, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, -

Outcome: approved