Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з вищеназваним позовом до відповідача, посилаючись на те, що з вересня 2003 року по лютий 2011 року вона проживала однією сімєю з [PERSON], вели спільне господарство, мали спільний бюджет, придбали спільне майно. У лютому 2011 року припинили фактичні шлюбні відносини, між ними не досягнуто домовленості про розподіл спільного майна, а саме: телевізора марки Самсунг, пральної машини LG, меблів для прихожої, пилососа маки Самсунг, кондиціонера марки Деу, холодильника марки [PERSON], меблів для кухні, автомобіля марки [PERSON], державний номер [NUMBER], просила суд встановити факт проживання їх однією сімєю у фактичних шлюбних відносинах з вересня 2003 року по лютий 2011 року, поділити майно виділивши їй в натурі телевізор марки Самсунг, вартістю 2400грн., пральну машину LG, вартістю 2400грн., меблі для прихожої, вартістю 1600грн., пилосос маки Самсунг, вартістю 400грн., кондиціонер марки Деу, вартістю 1500грн., холодильник марки [PERSON], вартістю 3000грн., меблі для кухні, вартістю 1000грн., виділити відповідачу в натурі автомобіль марки [PERSON], державний номер [NUMBER], вартістю 70\~000грн., забов`язати відповідача сплатити грошову компенсацію на її користь в сумі 28\~850грн. Позивач та її представник [PERSON] у судовому засіданні підтримали позовні вимоги позивача та надали суду пояснення аналогічні обставинам, викладеним у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково і не оспорював обставини перебування їх у фактичних шлюбних відносинах з вересня 2005 року по лютий 2011 року, купівлі спірних речей та автомобіля, зазначених у позовній заяві та виділу позивачу телевізор марки Самсунг, вартістю 2400грн., пральну машину LG, вартістю 2400грн., меблі для прихожої, вартістю 1600грн., пилосос маки Самсунг, вартістю 400грн., кондиціонер марки Деу, вартістю 1500грн., холодильник марки [PERSON], вартістю 3000грн., меблі для кухні, вартістю 1000грн. Оспорював вартість автомобіля марки [PERSON], державний номер [NUMBER], який перебуває в розшуку у звязку з скоєнням злочину щодо нього і неможливості його поділу. Представник відповідача адвокат [PERSON] підтримала позицію відповідача щодо заявлених позовних вимог, просила суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог щодо розподілу спірного автомобіля. Судом досліджені наступні докази: надані позивачем довідки з міст проживання, копії трудових договорів, довідка ВРЕР м. Лисичанська про реєстрацію автомобіля. Надані відповідачем постанова про порушення кримінальної справи. Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків, дослідивши письмові докази, вважає позов позивача таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони проживали однією сімєю не перебуваючи в шлюбі з вересня 2005 року по лютий 2011 року. За цей час набули спірне майно, а саме: телевізор марки Самсунг, вартістю 2400грн., пральну машину LG, вартістю 2400грн., меблі для прихожої, вартістю 1600грн., пилосос маки Самсунг, вартістю 400грн., кондиціонер марки Деу, вартістю 1500грн., холодильник марки [PERSON], вартістю 3000грн., меблі для кухні, вартістю 1000грн., автомобіль марки [PERSON], державний номер [NUMBER], яке належить їм на праві спільної сумісної власності і ці обставини фактично не оспорювалася сторонами в суді. Відповідач не заперечував проти виділу позивачу зазначеного нею в позовній заяві спірного майна, та заперечував виділу йому спірного автомобіля за відсутності його в натурі у звязку з розшуком. Позивачем не надано доказів про те, що з вересня 2003 року вони разом проживали однією сімєю в гуртожитку на архіпелазі Шпіцберген, оскільки з наданих позивачем копіях довідок (а.с.16) та трудових договорах (а.с.17-20) вбачається, що сторони в той час перебували там на заробітках, а не проживали однією сімєю. Суд не приймає до уваги показання свідка [PERSON] в цій частині, оскільки він є сином позивача. Згідно ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або у будь якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є обєктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або у будь якому іншому шлюбі, поширюються положення спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.ст. 60, 65,70 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Таким чином, суд вважає необхідним виділити в натурі позивачу із спільної сумісної власності сторін майно, а саме: телевізор марки Самсунг, вартістю 2400грн., пральну машину LG, вартістю 2400грн., меблі для прихожої, вартістю 1600грн., пилосос маки Самсунг, вартістю 400грн., кондиціонер марки Деу, вартістю 1500грн., холодильник марки [PERSON], вартістю 3000грн., меблі для кухні, вартістю 1000грн., на суму 12 300грн. Відповідачу суд вважає не можливим виділити в натурі із сумісної власності сторін автомобіль марки [PERSON], державний номер [NUMBER], у звязку з його викраденням і відсутністю в натурі, що підтверджується постановою про порушення кримінальної справи (а.с.30), відповідно і відсутні підстав для сплати ним грошової компенсації на користь позивача. Судові витрати підлягають розподілу, відповідно до ч.1 ст.88,ч.1ст.89 ЦПК України. З відповідача підлягає стягненню судові витрати на користь позивача у вигляді судового збору в сумі 297грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120грн., з позивача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 123грн. На підставі викладеного, ст.ст. 60,65,70,74 СК України,

Outcome: partial