overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-07 00:00:00

Зважаючи на складність у виготовленні повного рішення суду у даному судовому засіданні, повязаного з потребою у його обґрунтуванні, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-07 00:00:00

Сторони перебувають в шлюбі з 28.10.1999 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Позивач 07.12.2011 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачкою не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони з грудня 1999 року не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства, перебувають у місцях позбавлення волі за вчинення злочинів. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сім'ї неможливим та недоцільним. В судове засідання сторони не з»явились. Представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не прибула, надіслала до суду заяву про задоволення позову про розірвання шлюбу. Справа слухалась у відсутності сторін згідно ст. 169 ЦПК України, Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. В результаті відносин, які склалися в сім'ї, позивач прийшов до висновку про неможливість подальшого співіснування, на примирення не згоден. В зв'язку з цим суд не знаходить підстав для надання сторонам строку для примирення та приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно і її збереження є неможливим та недоцільним для сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-07 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з 02 червня 2007 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, сторони не підтримують подружні стосунки з січня 2011 року, спільного господарства не ведуть. Тому просила суд, шлюб з відповідачем розірвати. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач до суду не зявивсь, причини неявки суду не повідомив, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] та [PERSON] вступили в зареєстрований шлюб 02 червня 2007 року (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довіря та повагу один до одного, зберегти сімю не надається можливим, тому шлюб підлягає розірванню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-07 00:00:00

У зв'язку зі складністю в постановленні повного судового рішення, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини на підставі ст. 209 ч. З ЦПК України та відкласти складання повного рішення на строк не більше 5 днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-07 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений час, суд вважає за необхідність проголосити вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося, сімя розпалась в звязку з відсутністю спільних інтересів, розбіжностями характерів та різними поглядами на сімейні взаємовідносини. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що збереження сімї не можливе у звязку з чим, просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач повністю підтримав свої позовні вимоги та наполіг на задоволені позову в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] не заперечувала проти розірвання шлюбу з [PERSON] Оскільки відповідачка позов визнала, і визнання відповідачкою позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, повязані з розірванням шлюбу. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі зареєстрували шлюб 14 листопада 1992 року у виконкомі Чемерпільської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, актовий запис № 12 та підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ - ОЛ № 315559 (а.с.3). Від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження, виданим 6 травня 1994 року виконкомом Вільшанської сільської ради Савранського району Одеської області серії І-ЖД № 250039, актовий запис № 04 (а.с.4). Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сімї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті права та права їх дитини. Враховуючи вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] - існує формально, а тому підлягає розірванню. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, відповідачці залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається «Осадчук». На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-07 00:00:00

[PERSON], звернулася в суд з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05.07.2002 року (свідоцтво про одруження серії І-ЕЛ №049473 актовий запис №28) від 05.07.2002 року видане віділом РАГСу, Новгород-Сіверського РУЮ, Чернігівської області, та стягнення аліментів. Мотивує позов тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинені. При цьому зазначає, що відповідач [PERSON], у добровільному порядку коштів на утримання неповнолітньої дитини не надає, а донька, [PERSON] [INFO] знаходяться на повному утриманні у позивачки і тому вона просить суд винести рішення і про стягнення з відповідача алементів на утримання дитини. У судове засідання позивач [PERSON], не зявилася, хоча про час та місце проведення розгляду справи була повідомлена належним чином, але попередньо на адресу суду надала письмову заяву у якій повідомляє про неможливість явки у судове засідання, розгляд справи просить провести без її участі та уточнила позовні вимоги у частині розміру стягнення аліментів з відповідача та просила стягувати з відповідача алементи у розмірі 1/4 частини всіх доходів останнього на утримання дитини, решту позовних вимог підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON], у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду справи, але попередньо на адресу суду надала письмову заяву у якій повідомляє про неможливість явки у судове засідання, розгляд справи просить провести без його участі та позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Проаналізувавши зібрані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. По справі встановлено, що сімейне життя сторін не можливе. Шлюбні відносини припинені. За таких обставин суд вважає можливим розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Крім того, відповідач являється батьком неповнолітньої [PERSON] [INFO] та в порушення вимог ст.180 Сімейного кодексу України, ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Тому кошти на утримання малолітніх дітей необхідно стягнути в судовому порядку. Суд на підставі ст.183 Сімейного кодексу України вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/4 частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Неповнолітню, [PERSON] [INFO], суд вважає за небохідне на виховання залишити у позивача [PERSON]. З відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір у сумі 188 гривень 20 копійок. З відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 94 гривні 10 копійок сплачених позивачем при подачі позову. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-07 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON], звернувся в суд з даною позовною заявою посилаючись на те, що він без визнання за ним права власності після смерті матері [PERSON] не може оформити свої права на будинок з надвірними будівлями, розташовані в с.Смяч, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області, вул.Дружби, буд.69, що являється спадковим майном, у позасудовому порядку позбавлена можливості дане майно прийняти у володіння користування та розпорядження. Позивач [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги у точнив та відмовився від позовних вимог у частині встановлення факту прийняття спадщини, решту позовних вимог підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Співвідповідач [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі та висловилась про те, що відмовляється від своєї частини спадщини на користь позивача, [PERSON], та проти задоволення позовних вимогу повному обсязі не заперечувала. Представник відповідача [PERSON] сільської ради у судове засідання не зявився, але попередньо надав суду письмову заяву у якій визначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та проведення розгляду справи просить провести без участі представника сільської ради. Суд, заслухавши пояснення позивача, співідповідача та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. По справі встановлено: мати позивача, [PERSON],-[PERSON] яка померла 17.06.2010 року проживала в [INFO] і мала будинок з надвірними будівлями на який за життя правовстановлюючого документу не оформляла та на який позивач позбавлений можливості набути приватної власності після смерті [PERSON]. Згідно відомостей довідки державного нотаріуса Новгород-Сіверського нотаріального округу щодо майна померлої 17.06.2010 року громадянки [PERSON] до Новгород-Сіверської нотаріальної державної нотаріальної контори ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась. Підстав у відмові у задоволенні позовних вимог у справі немає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити позов визнати право власності за позивачем [PERSON], на будинок з надвірними будівлями розташовані в с.Смяч, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області, вул.Дружби, буд.69. Згідно із ст.25 ЦК України здатність мати цивільні права та обовязки мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент смерті. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи наведене в ст.25 ЦК України випливає, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання належності цього майна власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-07 00:00:00

Позивач 23.11.2011 року звернулась до суду з вищезгаданим позовом, в якому просить визнати за нею право власності на ділянку площею 0,0230 га за адресою: м.Житомир, вул. Хлібна, 35-Б. При цьому посилається на те, що отримавши в дар 54/100 частин житлового будинку за адресою: м.Житомир, вул. Хлібна, 35-Б, до неї перейшло право власності на земельну ділянку за цією адресою в розмірі та в межах визначених державним актом про право приватної власності на землю, що належало покійній [PERSON] В судове засідання сторони не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні було встановлено наступне. Позивач відповідно до договору дарування від 20.07.1999 року отримала в дар від [PERSON] 54/100 частин жилого будинку, що знаходиться за адресою: м.Житомир, вул. Хлібна, 35-Б. Питання переходу права власності на земельну ділянку за вказаною адресою у вказаному договорі не було вирішено. Згідно п.1 ст. 30 ЗК України, в редакції 1990 р., при переході прав власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених ст. 67 цього кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю від 10.11.1998 року [PERSON] та [PERSON] на праві власності їм належала земельна ділянка площею 0,0460 га по вул. Хлібній,35-Б в м.Житомирі. Пунктом 1 ст. 120 ЗК України, в редакції 2001 р., передбачено, що до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщенні, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. ('татгею 377 ЦК України також передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попередні.пго землевласника (землекористувача). Прикопуючи вищенаведене, до позивача, як набувача права власності на житловий будинок, перейшло право власності на земельну ділянку під цим нерухомим майном, в межах та в розмірі, визначених державним актом на право приватної власності на землю попереднього власника земельної ділянки, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-07 00:00:00

Позивач свої вимоги мотивує тим, що від спільного шлюбу з відповідачем має дитину дочку [PERSON], [INFO]. Дитина навчається на першому курсі денного відділення факультету економіки та оподаткування Національного університету державної податкової служби та потребує матеріальної допомоги. Проте відповідач коштів на утримання дитини не надає. Тому позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини з усіх видів його доходу, щомісячно, до закінчення навчання, тобто до 30.06.2015 року. В судове засідання сторони не зявилися. Подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач вимоги підтримує, відповідач визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони мають дитину - дочку [PERSON], [INFO] /а.с.3/. Дитина продовжує навчання на денному відділенні факультету економіки та оподаткування Національного університету державної податкової служби України, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Строк закінчення навчання 30.06.2015 року. /а.с.5/ Відповідач є працездатним, має постійне місце роботи та стабільний дохід. З встановлених обставин справи вбачається, що спірні правовідносини є сімейними та врегульовані ст.ст. 180-183, 191, 198 - 200 СК України, відповідно до положень яких якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, в тому числі шляхом стягнення аліментів на підставі рішення суду у твердій грошовій сумі або частині від доходу з дня подачі позову до суду, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. На підставі викладеного суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в заявленому позивачем розмірі з дня подачі позову до суду. Відповідно до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 214,6 грн. на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. У своєму позові позивач вказав, що він зареєстрував шлюб з відповідачем 18.08.2006 р., який зареєстрований у Комунарському відділі РАЦС Запорізького міського управління юстиції ( актовий запис № 544). Від даного шлюбу мають доньку- Халіну [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини припинено з листопада 2011 року у звязку з несумісністю характерів тарізними поглядами на життя та виховання дитини. Спільного господарства не ведуть і подальше спільне проживання та збереження сімї неможливо. Після розлучення донька залишається проживати з позивачем. В позовній заяві позивач просить розірвати шлюб. У судове засідання позивач не зявилася, але у письмовій заяві повідомила, що позов підтримує і просить розглянути справу без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився, але у письмовій заяві повідомив суд, що проти позову не заперечує, і просить розглянути справу без його участі. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав: У судовому засіданні було встановлено, що шлюб між сторонами фактично припинено. На примирення не згодна, дитина залишається з позивачем. Спору про поділ майна немає. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Таким чином, позов [PERSON] повністю знайшов своє обґрунтування у судовому засіданні і тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] в якому просить усунути їй перешкоди у здійсненні права власності шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право проживання за адресою: [INFO]. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти постановлення по справі заочного рішення, та просила розглянути справу у її відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином, про причину неявки суд не сповістили. Відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого 29 вересня 1995 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках кожному належить квартира [ADDRESS]. Зазначене свідоцтво видане на підставі розпорядження органу приватизації № 65354 від 29 вересня 1995 року. Відповідно до довідки № 609 від 28 серпня 2011 року виданої Дільницею № 3 КП ЖКС Чорноморськийв квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з акту про не проживання від 2 серпня 2011 року [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживали та не проживають, що підтверджують [PERSON], [PERSON] та [PERSON], також вказаний акт засвідчений начальником дільниці № 3 КП ЖКС Чорноморський. Також 6 лютого 2012 року до суду надійшло клопотання від співвласників вказаної квартири [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які вказують, що у звязку з сімейними обставинами в 2005 року їх матері, тобто позивачці [PERSON] довелося зареєструвати в даній квартирі громадян [PERSON] та [PERSON]. Фактично з 2005 року і по теперішній час відповідачі у квартирі не проживали, не користувалися комунальними послугами та відповідно не вносили плату за користування жилим приміщенням. Їх мати [PERSON] самостійно сплачує всі комунальні послуги. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи те, що перебування [PERSON], [PERSON] на реєстраційному обліку за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, буд. № 94, кв.№ 133, ставить позивача в скрутне матеріальне положення, оскільки розрахунок платежів за комунальні послуги здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою осіб та перешкоджає їй у розпорядженні своєю власністю, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-07 00:00:00

У грудні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Позов мотивує тим, що між нею та ним був укладений шлюб 26.03.2003 року, зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області, актовий запис №103. Спільне життя не склалося з тих причин, що різні типи характерів. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: Єлизавету, [INFO] та Катерину, [INFO]. У судовому засідання сторони відсутні, але надали письмові заяви в яких просять розглянути позов без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 112 СУ України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Сторони у шлюбі з 26.03.2003 року, мають дітей, які проживають з позивачем. Фактичні шлюбні відносини припинено. Спір про розподіл майна відсутній. Примирення та збереження сімї, суд, вважає неможливим. Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved