Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-21 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивач у справі [PERSON] звернувся до суду із позовом [PERSON] про відшкодування шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою, посилаючись на те, що08.07.2010 року сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої [PERSON] зазнав ушкодження здоров»я а також було завдано матеріальний збиток, належному йому на праві власності транспортному засобу Рено д.н.з.[NUMBER], внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON], який у нетверезому стані керував транспортним засобом Міцубіши д.н.з.АА3363В. Згідно постанови Святошинського районного суду м. Києва [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності. Позивач зазначав, що страховою компанією ПАТ «Міська страхова компанія», де було застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача було виплачено страхове відшкодування за шкоду заподіяну здоров»ю у розмірі 909,83 грн., та відшкодовано шкоду пов»яз ану із пошкодженням транспортного засобу Рено д.н.з.[NUMBER] у розмірі 24990 грн. Позивач зазначав, зо згідно висновку судового експерта №134\\07 від 29.07.2010 року вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля [NUMBER], внаслідок ДТП складає 48630,21 грн. Позивач зазначає, що внаслідок неправомірних дій відповідача йому завдано моральну шкоду яку він оцінює в 50000 грн., а тому просить суд позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивача розмір засланого матеріального збитку у розмірі 23640.21 грн., моральну шкоду у розмірі 50 000 грн., та понесені судові витрати. В судовому засідання позивач, представник позивача позовні вимоги підтримали просилр суд позов задовольнити на підставі доказів наданих до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений у судове засідання не з»явився, заяв про поважні причини неявки до суду не подав, доказів в обґрунтування заперечень проти позову до суду не надав, а тому суд вважає за можливе проводити судове засідання за відсутності належним чином повідомленого відповідача та у порядку ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов»язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що відповідача [PERSON],відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 05 серпня 2010 року. визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст.ст. 124, 130 ч.1 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки (а.с.7). Відповідно до висновку судового експерта №134\\07 від 29.07.2010 року ( а.с.73-79), який суд оцінює як письмовий доказ наданий як доказ позивачем по справі розмір матеріального збитку завданого власнику автомобіля [NUMBER], внаслідок ДТП складає 48630,21 грн. Судом встановлено, що згідно листа ПАТ «Міська страхова компанія»( а.с.70-71), де було застраховано цивільно-правову відповідальність відповідача було виплачено страхове відшкодування за шкоду заподіяну здоров»ю у розмірі 909,83 грн., та відшкодовано шкоду пов»язану із пошкодженням транспортного засобу Рено д.н.з.[NUMBER] у розмірі 24990 грн. Судом встановлено, що згідно витягу із історії хвороби та довідки ( а.с.18-20) встановлено, що позивач у справі отримав травми :забій лівої нирки, м»яких тканин лівої поперекової ділянки, грудної клітини праворуч, мікрогематурія з 09.07.2010 року до 10.07.2010 року. Позивач у справі не надав суду доказами, а також не повідомив про підстави звільнення від доказування, що вказані ушкодження він отримав лише внаслідок неправомірних дій відповідача, з огляду на характер ушкоджень позивача, суд дійшов висновку, що у разі коли позивач був пристебнутий пасками безпеки, спрацювали б подушки безпеки і позивач мав інший характер ушкоджень, окрім того суд вважає неналежним доказом довідку ( а.с.17), від лікаря травматолога, яка не підписана та відсутня особа, яка її видала, а також не посвідчена печаткою, а тому вважає, що моральна шкода завдана позивачу з боку відповідача підлягає зменшенню та стягненню з відповідача у розмірі 10 000 грн. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»суд повинен з»ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, у якій грошовій сумі чи у який матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та із чого при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст.1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов»язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об»єктом, завдала шкоди діяльністю, щодо його використання, зберігання або утримання, зобов»язана відшкодувати її на загальних підставах. Відповідно до ст. ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частки позовних вимог, у задоволені, яких позивачеві відмовлено. А тому з урахуванням вищенаведеного суд вважає, що позов доведений та підлягає частковому відшкодуванню: (48630,21- 24990= 23640 грн.21 коп). - відшкодування матеріальної шкоди), 10 000 грн. відшкодування моральної шкоди та судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (34640,21грн.х1163,40грн.(судові витрати):73640грн.00 коп. (ціна позову) =547,26 грн. судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог підлягають стягненню з відповідача). На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial