Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-02 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення переданої через [PERSON] суми боргу в розмірі 358 631, 28 грн. з урахуванням індексу інфляції, 3% річних за прострочення повернення грошей, а також про відшкодування моральної шкоди з відповідачів у розмірі відповідно 10 000 грн. і 500 грн. , який їй було завдано діями останніх. В судове засідання не з'явилася, посилаючись на стан здоров'я, просила розглянути позов у свою відсутність, який підтримує в повному обсязі. З позовної заяви і свідчень її представника [PERSON] випливає, що в лютому 2006 р. [PERSON] звернулася до її чоловіку - [PERSON] з проханням позичити їй близько 21 000 доларів США , які їй були необхідні для закриття її кредитного договору, пообіцявши, що гроші поверне до 01.09.2006 р. Відповідач [PERSON], не маючи необхідної суми, звернувся до позивачки за допомогою , переконавши сплатити решту кредиту [PERSON] скориставшись довіреністю рег. № 2- 2667 від 17.01.2005 р., будучи її представником в банку"Аваль". 15.02.2006 р . [PERSON], повернувшись з банку, надав їй засвідчені ним та працівниками банку квитанції , що підтверджують, що саме він сплатив банку погашення кредиту відповідачки [PERSON] : - по квитанції N Р 48\\ 850 - 205 суму 243, 22 долари США - 1228, 26 грн.як погашення % за кредитом N 014\\03\\0050-67095 від 25.01.2005 р. ; - по квитанції N Р 48\\ 850 - 208 суму 432, 80 доларів США - 2185, 64 грн.як погашення % за кредитом N 014\\03\\0050- 67095 від 25.01.2005 р. - по квитанції N Р 48\\ 850 - 210 суму 21260, 77 доларів США - 107366, 89 грн.як повного погашення боргу за кредитом N 014\\03\\0050- 67095 від 25.01.2005 р. Таким чином вона позичила, [PERSON] 110780, 79 грн., які остання обіцяла повернути до 01.09.2006 р. Це було повне погашення відсотків і залишку кредиту за кредитним договором № 014\\03\\0050-67095 від 25.01.2005 р., укладеним [PERSON] з банком. Щоб всі домовленості з [PERSON] про повернення грошей були закріплені на папері [PERSON] уклав з нею 20.02.2006 р. угоду, де вона брала на себе зобовязання повернути у термін до 01.09.2006 р. гроші в сумі 110780,79 грн., сплачені ним по трьом вищевказаним квитанціям. В даний час [PERSON] ухиляється від погашення боргу перед нею, у зв'язку з чим вона змушена звертатися до суду. Сума боргу на 31.12.2009 р.за 40 місяців становить 194 4110, 10 грн.( 110780, 79* 175,22% = 194 110, 10 грн.). Розрахунок 3% річних з 01.09.2006 р.по 31.12.2009 р. 40 місяців : 3% річних за 1 місяць - 194 110, 10 грн. * 3% \\ 12 міс-в = 485, 28 грн.\\міс. 3% річних за 33 місяці - 485, 28 грн.\\міс. * 40 міс. = 19 411, 20 грн. Крім цього боргу перед нею існує ще один грошовий борг [PERSON], який виник у результаті незаконних дій на підставі довіреності , виданої чоловіком на її ім'я. У 2006 р. у [PERSON] виникла необхідність тимчасово перебувати за межами м.Мариуполя і він, не повідомивши їй про своє рішення, без її згоди, видав на ім'я [PERSON] довіреність на розпорядження розрахунковим рахунком № 2620801774263 у філії ВАТ "Укрексімбанк" у м. Маріуполі, відкритим на його ім'я, на якому знаходилися їх спільні сімейні заощадження. Як потім пояснив їй чоловік, це було зроблено для зручності, так як був упевнений, що в його відсутність відповідачка зможе надавати їй матеріальну допомогу - зняти гроші в банку і передати їй для здійснення можливих платежів. Однак, 03.07.2006 р. [PERSON] , скориставшись її хворобою, відсутністю [PERSON], і наявною у неї на руках загальної довіреністю від 13.05.2006 р., подала в банк від свого імені заявку № 196 від 03.07.2006 р. і отримала з вищевказаного розрахункового рахунку 74260 грн. готівкою. Вважає, що, згідно з чинним законодавством, зазначена сума є їхнім спільним майном , і чоловік не мав права , не отримавши її згоди, давати стороннім особам довіреність на розпорядження ним. Відповідачка [PERSON] не мала права розпоряджатися грошовими сумами , не інакше, як в інтересах і за дорученнями подружжя [PERSON] , таким чином нею були присвоєні їх сімейні заощадження, в тому числі і її, у розмірі 74 260 грн. Всього на 31.12.2009 р.за 42 місяця = 176, 84 грн. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення становить 74 260 грн.* 176, 84 грн. = 131 321, 38 грн. Розрахунок 3% річних з 03.07.2006 р. по 31.12.2009 р. 42 місяця: 3% річних за 1 місяць - 131 321, 38 грн.* 3% \\12 міс. = 328, 30 грн.\\міс., 3% річних за 40 міс.- 328, 30 грн.\\міс. * 42 міс. = 13 788, 60 грн. Щодо моральної шкоди. Відмова [PERSON]. довровольно повернути борг приносить їй душевні страждання, шкоду її здоров'ю, вона потребує тривалого лікування , їй доводиться звертатися до адвокатів і в суд. Постійно відчувати себе обманутою завдає їй моральні страждання , які вона оцінює в 10 000 грн. Відповідач [PERSON]распоряжался коштами сім'ї без її згоди, ніж також заподіяв їй моральну шкоду в розмірі 500 грн. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, пояснила, що ніякої угоди від 20.02.2006 р. з [PERSON] не підписувала, ніяких грошових коштів від нього не отримувала, нічого позивачці не повинна. По другому епізоду гроші зняла з рахунку у філії«Укрсимбанка»та розпорядилась ними на свій розсуд з погодження [PERSON] Відповідач [PERSON] позов визнав, згоден відшкодувати позивачці моральну шкоду, оскільки ввів в оману свою дружину, а також без її згоди розпорядився сімейними заощадженнями, що в результаті негативно позначилося на її здоров'я. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. З першого епізоду судом встановлено, що позивачка [PERSON] через свого чоловіка [PERSON] передала 25.01.2005 р. відповідачці [PERSON] гроші в сумі 110780, 79 грн., що підтверджується квитанціями оплати грошей на її кредитний рахунок в банку "Аваль" для погашення кредиту [PERSON] за договором № 014\\03\\0050-67095: - по квитанції Р 48\\850-205 від 15.02.2006 р. в сумі 243, 22 дол. США - 1228, 26 грн.як погашення % за кредитом N 014\\03\\0050-67095; - по квитанції Р 48\\850-208 від 15.02.2006 р. в сумі 432, 80 дол. США - 2185, 64 грн.як погашення % за кредитом N 014\\03\\0050-67095; - по квитанції Р 48\\850-210 від 15.02.2006 р. в сумі 21260, 77 дол. США - 107366, 89 грн.як повного погашення боргу за кредитом N 014\\03\\0050-67095. Також, 20.02.2006 р. [PERSON] та [PERSON] склали угоду, за якою відповідачка брала на себе зобовязання повернути у термін до 01.09.2006 р. взяті в борг у [PERSON]- 110780, 79 грн., які були оплачені [PERSON] по вищевказаним квитанціям в погашення кредитного боргу з банком "Аваль" № 014\\03\\0050-67095. Ця угода, виходячи з вимог ст. 1047 ЦК України про те, що договір укладається в письмовій формі, якщо його сума не меньше ніж у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого податком мінімуму дохода громадян, суд оцінює, як форму договору позики. Суд не приймає до уваги заяви [PERSON], що вона не підписувала угоду від 20.02.2006 р. и бачить тйого вперше, тому що почеркознавською експертизою № 1128 від 31.01.2011 р. встановлено, що підпис від імені [PERSON] була виконана саме нею. Згідно ст. 525 ЦК України неприпустимо відмовлятися від зобов*язання в однобічному порядку, а згідно ст.ст. 509, 1049 ЦК України обов*язком боржника або позичальника є своєчасне повернення грошей. Згідно ст.ст.1050, 625 ЦК України боржник, що прострочив виконання грошового зобов*язання , повинен сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення й 3% річних від простроченої суми. Відповідно до отриманого від [PERSON] доручення й у відповідності зі ст. 1004 ЦК України, [PERSON] мала право зняти гроші з рахункового рахунку, зареєстрованого на им*я [PERSON], але, згідно ст. 1006 ЦК України вона була зобов*язана доповісти доверителеві про хід виконання його доручення, після виконання доручення негайно повернути доручення, термін якого не закінчився, надати звіт про виконання доручення . Відповідачка [PERSON] не надала суду доказів надання звіту про виконання доручення, повернення самого доручення й грошей у суми 74260 грн. позивачці [PERSON] або [PERSON] Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а згідно ст.ст. 509, 1049 ЦК України обов*язком боржника е своєчасне повернення грошей. Ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Отже, у частині відшкодування моральної шкоди позивачці слід відмовити, тому що суд вважає за неможливе розглянути це питання у її відсутність, та вияснити в чому саме вона складається. Відповідно до вимог ст. 267 ЦК України слід відновити строк позовної давності, оскільки спочатку цей позов був поданий в міський суд м. Судак А.Р. [PERSON] в 2008 р.і розглядалося там до 2010 р. Апеляційним судом [PERSON] було зазначено про необхідність розгляду позову по місцю проживання відповідачки [PERSON]

Outcome: partial