Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-21 00:00:00

Позивач ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна [PERSON]» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за договором позики. Свої вимоги мотивує тим, що 11.12.2007р. між сторонами укладено договір позики №119-2007/Г., за яким останній отримав грошові кошти в сумі 50000грн. Строк повернення визначено 11.12.2008р. Станом на 03.12.2008р. відповідач кошти не повернув і була укладена додаткова угода від 03.12.2008р. про відтермінування строку виплати до 31.12.2009р. З-за відсутності коштів у відповідача, додатковою угодою від 29.10.2009р. був укладений графік погашення заборгованості в розмірі 40000грн. з кінцевим строком виплати 31.10.2010р. Між тим, станом на 16.06.2011р. мається заборгованість в розмірі 27500грн. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 27500грн., пеню в розмірі 4841грн. 10коп., 3% річних 515грн.34коп., інфляційні 1842грн.50коп., та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача за дорученням [PERSON] підтримав заявлені вимоги і просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме, - розмір боргу в сумі 27500грн. Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав: встановлено, що 11.12.2007р. між сторонами укладено договір позики №119-2007/Г, за умовами якого [PERSON] отримав позику в розмірі 50000грн., яку повинен повернути протягом 12 місяців. Розділом 2 договору визначено порядок надання та повернення позики. Відповідно до п. 3.1 договору, у випадку порушення позичальником строків та порядку повернення позики він зобов»язаний сплатити позикодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, за кожний день прострочення. Пеня розраховується від суми позики. 03.12.2008р. між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору позики, за умовами якої позичальник зобов»язується повернути позику до 31.12.2009р. Крім того, 29.10.2009р. сторони уклали угоду, за якою строк повернення позики визначено до 01.11.2010р. та визначено графік погашення заборгованості. Встановлено, що станом на 15.06.2011р. заборгованість складає 27500грн., що не заперечується сторонами по даній справі. Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України, - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність гроші, або речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути таку ж суму грошей або рівну кількість речей того ж роду і якості. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Як передбачено ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а згідно ст. 1049 ЦК України, - позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Боржник, як зазначає ст. 625 ЦК України, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що в зв»язку з не виконанням зобов»язання за договором позики, відповідачем порушені права позивача. Оскільки зобовязання за договором від 11.12.2007р. та додатковими угодами відповідачем не виконані, суд вважає, що борг в сумі 27500грн. підлягає до стягнення. За таких обставин, з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ слід стягнути борг в сумі 27500грн. 00коп. Статтею 549 ЦК передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова суми або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов»язання з кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов»язання (ст.550 ЦК). Таким чином, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача борг в сумі 27500грн., пеню в розмірі 4841грн. 10коп. за 228 днів прострочення платежів; 3% річних в сумі 515грн. 34коп., нарахованих від залишку заборгованості за 228 днів; інфляційні в сумі 1842грн. 50коп. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони судові витрати, понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як встановлено за матеріалами справи,позивачем при подачі позову до суду сплачено: судовий збір в сумі 346 грн. 99коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. Відповідно, на користь ПАТ з відповідача [PERSON] слід стягнути вищевказані судові витрати. На підставі викладеного та,

Outcome: approved