overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] 06.09.2011 року звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з позовом \~до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 12січня 2007 року Дзержинським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між ним та відповідачкою, актовий запис № 5. Від спільного життя неповнолітніх дітей не мають, але відповідачка не бажає в добровільному порядку розірвати шлюб. Шлюбні відносини між сторонами були припинені в грудні 2008 року, по тій причині, що сторони мають різні погляди на життя, між ними втрачена взаємна повага і довіра один до одного. Сторони мешкають окремо, ніяких стосунків не підтримують. Спір про розподіл майна між сторонами відсутній. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. \~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, проаналізувавши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 січня 2007 року (а.с. 5), однак з грудня 2008 року не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо. В частині покладення витрат, повязаних із розірванням шлюбу в органах РАЦСу на сторони порівну відмовити, так як у звязку із внесенням змін до ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, \~є остаточним та не потребує видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. Сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільне господарство, що призвело до того, що фактично сімя розпалася, і за таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

[PERSON], звертаючись з позовом до суду, просить розірвати шлюб з [PERSON], мотивуючи тим, що з 10 липня 1999 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], спільне життя з відповідачем не склалось, у звязку несумісність їх характерів, що стало причиною виникнення постійних сварок та конфліктів на побутовому підґрунті, з вересня 2011 року сімейно-шлюбні відносини між подружжям припинено, вони проживають окремо, подружжя втратило одне до одного почуття любові та поваги, така атмосфера в сімї негативно впливає та психічне здоровя та нормальний розвиток дитини, за наявності таких обставин шлюб носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, заперечує щодо надання судом строку для примирення. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до положень частини четвертої статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, підтверджується наявними у справі доказами, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 10 липня 1999 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], сімейне життя подружжя не склалось, у звязку з тим, що вони мають різні погляди на життя, не в змозі дійти до єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем, сімейно-шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають, мають обопільне бажання розірвати шлюб, заперечують щодо надання судом строку на примирення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

[PERSON], звертаючись з позовом до суду, просить розірвати шлюб з [PERSON]В, мотивуючи тим, що з 03 лютого 1990 перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох дітей: повнолітню доньку [PERSON], [INFO], та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], спільне життя з відповідачем не склалось, у звязку несумісність їх характерів, різних поглядів на життя, вирішення сімейно-побутових питань, що стало причиною припинення сімейно-шлюбних відносини між подружжям, з грудня 2008 року подружжя проживають окремо, спільного господарства не ведуть, мають різні бюджети, за наявності таких обставин шлюб носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, заперечує щодо надання судом строку для примирення. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, позивач подав до суду нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, відповідач подала до суду нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до положень частини четвертої статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, підтверджується наявними у справі доказами, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 лютого 1990 року, від шлюбу мають двох дітей: повнолітню доньку [PERSON], [INFO], та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], сімейне життя подружжя не склалось, у звязку з тим, що вони мають різні погляди на життя, не в змозі дійти до єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем, з грудня 2008 року сімейно-шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають, мають обопільне бажання розірвати шлюб, заперечують щодо надання судом строку на примирення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

[PERSON], звертаючись з позовом до суду, просить розірвати шлюб з [PERSON], мотивуючи тим, що з 06 червня 1997 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], спільне життя з відповідачем не склалось, у звязку несумісність їх характерів, що стало причиною виникнення постійних сварок та конфліктів на побутовому підґрунті, з 2002 року сімейно-шлюбні відносини між подружжям припинено, вони проживають окремо, позивач має іншу жінку, з якою проживає спільно однією сімєю тривалий час, за наявності таких обставин шлюб носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, заперечує щодо надання судом строку для примирення. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, відповідач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до положень частини четвертої статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, підтверджується наявними у справі доказами, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 червня 1997 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], сімейне життя подружжя не склалось, у звязку з тим, що вони мають різні погляди на життя, не в змозі дійти до єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем, з 2002 року сімейно-шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають, мають обопільне бажання розірвати шлюб, заперечують щодо надання судом строку на примирення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

[PERSON], звертаючись з позовом до суду, просить розірвати шлюб з [PERSON], мотивуючи тим, що з 02 червня 1995 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], спільне життя з відповідачем не склалось, у звязку несумісність їх характерів, що стало причиною виникнення постійних сварок та конфліктів на побутовому підґрунті, у звязку чим тривалий час сімейно-шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, за наявності таких обставин шлюб носить формальний характер, позивач наполягає на розірванні шлюбу, заперечує щодо надання судом строку для примирення. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, позивач подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, відповідач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Відповідно до положень частини четвертої статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, підтверджується наявними у справі доказами, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02 червня 1995 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], сімейне життя подружжя не склалось, у звязку з тим, що вони мають різні погляди на життя, не в змозі дійти до єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем, сімейно-шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторони бажання не мають, мають обопільне бажання розірвати шлюб, заперечують щодо надання судом строку на примирення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

У жовтні 2011 року позивач [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він з [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 31 жовтня 1987 року. Від сумісного проживання вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з ним та знаходиться на її утриманні. Основною причиною їхнього розлучення є те, що вони є людьми з різними поглядами на життя, в тому числі і на сімейні стосунки, із-за чого в сім»ї постійно виникали непорозуміння, сварки. Все це продовжувалось протягом тривалого часу. Більше ніж шість місяців вони не ведуть спільного господарства, а тому він прийшов до висновку, що їхній шлюб носить формальний характер, так як кожен з них живе своїм особистим життям. Враховуючи викладене, [PERSON] просив розірвати шлюб між ним і [PERSON] У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з»явилась, про день, час і місце слухання справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що з 31 жовтня 1987 року [PERSON] і [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі подружжя має дочку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачкою [PERSON] не склалось, сторони мають різні характери та погляди на життя. Як пояснив у судовому засіданні позивач [PERSON] він та відповідачка [PERSON] як подружжя, не підтримують шлюбних відносин, разом не проживають протягом останніх шість місяців, спільного господарства не ведуть, в сім»ї виникали непорозуміння і сварки, позивач не бажає зберегти шлюб і сім»ю Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

11.07.2011 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказав, що 16.03.2002 року відділом РАГС Доманівського РУЮ було зареєстровано шлюб між ним та відповідачем, актовий запис №9. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO], які проживає з відповідачкою. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Причиною розпаду сімї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, відсутні нормальні відносини. В звязку з цим позивач просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності та визнання позовних вимог у повному обсязі. Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що 16.03.2002 року відділом РАГС Доманівського РУЮ було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №9 (свідоцтво про шлюб І-ФП №009978, видане 16.03.2002 року). Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження І-ФП №140975, видане 30.03.2011 року). Сторони проживають окремо з червня 2010 року, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, тому суд вважає, що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересах їхніх дітей, що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом про визнання права власності. В позові зазначають, що житловий будинок № 33 по вул..Полтавській в м.Запоріжжя належить їм на праві власності у порядку спадкування. При оформленні спадщини їм стало відомо, що на земельній ділянці є самовільні споруди, які були збудовані ще [PERSON], який помер 24.10.2005 р., та [PERSON], що померла 24.08.2000 р., а саме: частина прибудови а, розміром 3,10 х 4.45; тераса а-1, розміром 2.15 х 1.77 м; гараж З, розміром 4,20 х 5.95 м; альтанка И, розміром 2.75 х 2.63 м; погріб пг; душ Ж. Позивачі, посилаючись на ст..376 ЦК України, за позовом просять визнати право власності на вищевказані самовільні споруди. В судове засідання позивачі не зявились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують, просять задовольнити. Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 5/6 частин житлового будинку № 33 по вул..Полтавській в м.Запоріжжя, а [PERSON] 1/6 частин вказаного будинку (а.с.3,4). В період до 2000 р. на земельній ділянці № 33 по вул..Полтавській в м.Запоріжжя колишніми власниками були самовільно збудовані частина прибудови літ. а, розміром 3.10 х 4.45 м; тераса літ. а1, розміром 2.15 х 1.77 м; гараж літ. З, розміром 4.20 х 5.95 м; альтанка літ. И, розміром 2.75 х 2.63 м; погріб з шийкою пг; душ літ. Ж, розміром 1.50 х 1.27 м (а.с.5). Відповідно до ч.3 ст..375 ЦК України право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням. Ст..376 ЦК України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм та правил; на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, самовільно побудоване на ньому, якщо це не порушує права інших осіб. За викладених обставин, суд дійшов висновку про законність позовних вимог та обґрунтування їх доказами, що є підставою для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення з нього аліментів на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Мотивує свої вимоги тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 2010 року. Від шлюбу має сина [PERSON], [INFO]. Оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, просить стягнути аліменти на своє утримання. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Пояснила, що відповідач матеріальної допомоги не надає, чим ставить її у скрутне матіальне становище. Просить задовольнити позов та стягнути з відповідача аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі - 500.00 грн.. Відповідач в судове засідання не з"явився, причину неявки суду не повідомив, про місце та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи або про розглядс прави у його відсутність, до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Вислухавши думку позивача та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до представлених копій документів сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 листопада 2010 року (а.с.3). Мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно з ч.2 ст.84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Дитина подружжя [PERSON] проживає з позивачем (а.с. 9). Стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір, що передбачено ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved