Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-15 00:00:00

В листопаді 2011 року позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради про усунення перешкод у спілкуванні з донькою та онукою. В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві та в ході судового засідання позивачі, посилалися на те, що 19 листопада 2005 року позивач [PERSON] уклав шлюб з відповідачкою та проживав разом з нею до червня 2010 року, після чого 30 листопада 2010 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають дитину доньку [PERSON], [INFO], яка після розлучення залишилася проживати разом з відповідачкою. Через деякий час після розлучення відповідачка уклала шлюб з [PERSON], після чого почала перешкоджати позивачам у спілкуванні з дитиною. Позивачі звернулися Індустріальної районної в м. Дніпропетровську ради із заявою про визначення побачень із дитиною. 22 липня 2011 року виконавчий комітет Індустріальної районної в м. Дніпропетровську ради виніс рішення, якими встановив порядок побачень позивачів з малолітньою [PERSON] Однак, відповідачка не надає позивачам можливості спілкуватися з дитиною і займатися її вихованням. Позивачі в судовому засіданні підтримали позовні вимоги і просили суд їх задовольнити. Відповідачка в судові засідання у справі не з'являлася, за місцем реєстрації не проживає, фактичне місце її проживання невідоме, про час і місце розгляду справи повідомлялася через оголошення у пресі. За таких обставин на підставі ч. 9 ст. 74 ЦПК України та ч. 4 ст. 169 ЦПК України вона вважається повідомленою про день та час судового засідання і такою, що відсутня без поважних причин, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення. Представник третьої особи у судове засідання зявилася, позовні вимоги підтримала і просила суд позов задовольни. Суд вислухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, 19 листопада 2005 року позивач [PERSON] одружився з відповідачкою. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 листопада 2010 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу у сторін народилася дитина донька [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачі пояснили, що відповідачка чинить перешкоди позивачам у спілкуванні з дитиною. У звязку з чим позивачі звернулися до Індустріальної районної в м. Дніпропетровську ради із заявою про визначення побачень із дитиною. Згідно рішення Виконавчого комітету Індустріальної районної в м. Дніпропетровську ради № 314 від 22.07.2011 року позивачу [PERSON] було встановлено порядок побачень з малолітньою донькою [PERSON], [INFO], протягом вихідних днів, два рази на місяць, з 11-00 години суботи до 18-00 години неділі. Згідно рішення Виконавчого комітету Індустріальної районної в м. Дніпропетровську ради № 315 від 22.07.2011 року позивачу [PERSON] було встановлено порядок побачень з малолітньою онукою [PERSON], [INFO], протягом одного вихідного дня на місяць (у неділю) з 10-00 години до 18-00 години. Відповідачем зазначені рішення було проігноровано та вона продовжувала чинити перешкоди у спілкуванні позивачів з дитиною. Відповідно до ч.1 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з яким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Частиною 2 ст. 159 СК України передбачено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні та систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. З урахування викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги вищевикладене та

Outcome: approved