Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить визнати за ним право власності на Ѕ частину придбаної в період шлюбу між сторонами земельної ділянки по вулиці Боровкова, 13, в с. Підгірці Обухівського району Київської області, можливість користування времянкою та визначити порядок користування земельною ділянкою. В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та просив його задовольнити. Представник відповідача проти позову заперечив повністю, посилаючись на відсутність у позивача права на спірне майно, право власності на яке ним було набуто особисто. Вислухавши сторони, свідків, думку адвоката, перевіривши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. З 24 листопада 1983 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням суду від 21 вересня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу та свідоцтвом про розірвання шлюбу. Відповідач отримав шляхом безкоштовної приватизації державного майна у приватну власність земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку в с. Підгірці Обухівського району Київської області по вулиці Боровкова, 13 площею 0.20 га. Згідно ч.3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом, а згідно ч.4 цієї ж статті майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сімї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Згідно ч.1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Визначаючи порядок поділу спірного рухомого майна, суд вважає можливим поділити майно відповідно до запропонованого позивачем порядку, оскільки відповідних заперечень відповідачем не представлено. Зважаючи на викладене вище, спірне майно подружжя як спільну сумісну власність слід поділити наступним чином: виділити Ѕ чистину земельної ділянки позивачу та Ѕ земельної ділянки відповідачу яка розташована по вулиці Боровкова, 13, в с. Підгірці Обухівського району Київської області. Вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог відповідно до ст.11 ЦПК України, враховуючи відсутність вимог про відшкодування грошової компенсації позивачеві щодо належної йому частини вартості вказаного вище майна подружжя, суд не вирішує питання про стягнення на його користь відповідних коштів з відповідача, а лише виділяє майно в натурі сторонам згідно наявних позовних вимог. Згідно ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.7 ст.3 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень зареєстровані речові права та їх обмеження мають пріоритет над незареєстрованими в разі спору щодо нерухомого майна. Право особистої приватної власності відповідача на спірну земельну ділянку підтверджується належним правовстановлюючим документом, зареєстровано у встановленому законодавством порядку, не оспорювалось, тому судом вважається набутим правомірно. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідач набула право особистої приватної власності на цілу спірну земельну ділянку правомірно. Враховуючи викладене вище, позов слід задовольнити частково.

Outcome: partial