overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін та інших доказів по справі на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим позовом, вказуючи, що 05.07.2008 року відділом РАЦС Броварського міськрайонного управління юстиції Киїіської області між ним та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого дітей не мають. Зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося із-за несумісності характерів та різних поглядів на життя, що призвело до фактичного припинення подружніх стосунків. Вважає примирення та подальше спільне проживання і збереження шлюбу неможливим, тому просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причин неявки не повідомила, тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивач, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 05.07.2008 року відділом РАЦС Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис №318. Дітей від шлюбу не мають. Також судом встановлено, що із-за несумісності характерів та різних поглядів на життя, відсутності взаємопорозуміння, поваги і довіри, між сторонами виник конфлікт, який носить постійний характер і виключає спільне проживання подружжя та збереження шлюбу. Беручи до уваги наведене, та враховуючи, що сторони фактично припинили шлюбні стосунки і позивач не бажає їх відновлювати, суд вважає, що шлюб сторін розпався, носить формальний характер, тому, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими і відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України такий шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

[PERSON] просить суд визнати за ним право власності на садівничий будинок №65 в садовому товаристві "Білашева балка", розташованого нв території Довжицької сільської ради. Вказав, що він є членом даного садового товариства, в якому йому виділено земельну ділянку площею 0,06 га, на яку він отримав державний акт на право власності. На зазначеній земельній ділянці, реалізуючи права власника, в 1990 році побудував будинок "А-1", літній душ "Б", вбиральню "В", огорожу №1. На даний час будівельні норми змінилися, тому він звернувся до суду з зазначеним позовом. Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. Від відповідача - Довжицької сільської ради надійшло письмове клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 328 ч.2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 331 ч.1, 2, 3 ЦК України право власності на нову річ, виготовлену особою, набувається нею, якщо інге не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Згідно довідки СТ "Білашева Балка" №43 від 22.10.2011 року [PERSON] є членом садового товариства та має земельну ділянку №65 площею 0,06 га (а.с.7). На зазначену земельну ділянку [PERSON] отримав державний акт на право власності серії ЯИ №524356, кадастровий номер 6322682500:01:010:0014 (а.с.8). В результаті проведеної 05.10.2011 року інвентаризації встановлено, що в 1990 році [PERSON] було побудовано будинок "А-1", загальною площею 25,0 м.кв., житловою 9,1 м.кв., літній душ "Б", вбиральню "В", огорожу №1 Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації. Згідно ст.331 ч.2 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності. Відповідно до п.10 додатку №1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Мінюсту № 7/5 від 07.02.2002 року, підставою для реєстрації прав власності на нерухоме майно є рішення суду про визнання права власності на обєкти нерухомого майна. Виходячи з вищевказаного, згідно ст.ст. 209, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 328 ч.2, 331 ЦК України, Тимчасового пооложення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Мінюсту №7/5 від 07.02.2002 року -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між нею та мамою [PERSON], померлою 22.12.2009р.. Встановлення факту необхідне для оформлення спадщини, а саме: кв.8 по пров. 2-му Курсовому у м.Білій Церкві, де вони проживали разом, і були співвласниками в рівних частках. Прийняти спадщину не може, оскільки у свідоцтві про народження заявниці імя матері написане «Шура», а в свідоцтві про смерть «Шива». Внести виправлення у свідоцтво про народження заявниці не має можливості, оскільки архівні дані не збереглися. В судовому засіданні заявниця вимоги підтримала, додатково пояснила, що спору про спадкове майно немає. Рідний брат заявниці проживає в Росії, на спадщину не претендує, приїздив лише на поховання матері. Заінтересована особа по справі Білоцерківська міська Рада до суду не зявилася, просить розглядати справу у відсутності представника, на розсуд суду. В судовому засіданні встановлено, що 22.12.2009р. померла [PERSON] у віці 96 років, що підтверджується копією свідоцтва. Після її смерті залишилася спадщина: кв.8 по пров. 2-му Курсовому у м.Білій Церкві, яка згідно свідоцтва про право власності на житло від 29.06.1994р., належить на праві спільної власності [PERSON] та [PERSON]. Право власності стверджується також копією технічного паспорта та будинкової книги. Згідно довідки ЖЕК № 1, за зазначеною адресою зареєстровані з 7.08.1985р.: [PERSON], по день смерті, та [PERSON], по цей час. Тобто, заявниця постійно проживала за вказаною адресою з [PERSON] по день її смерті, 22.12.2009р.. Довідкою Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори від 17.11.2011р. підтверджується факт відсутності спору про спадкове майно, де вказано, що із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався. Зазначений факт підтверджують і свідки [PERSON], [PERSON]. Також свідки підтвердили той факт, що заявниця та померла, яку вони називали [PERSON], є дочкою та матірю, і постійно проживали разом у кв.8 по пров. 2-му Курсовому у м.Білій Церкві. Заявницею надане свідоцтво про її народження 3.01.1941р., де мамою вказана [PERSON], відновити та віднайти архівні дані вона не змогла. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про можливість встановлення факту родинних стосунків між заявницею та померлою [PERSON], як між дочкою та матірю, яке необхідне для прийняття спадщини. Спір про спадкове майно відсутній. Іншої можливості підтвердити родинні стосунки заявниця не має. Відповідно до ст..4 Декрету КМУ «Про державне мито», заявник звільняється від його сплати. На підставі ст.. 1220, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить прийняти рішення, яким стягувати з [PERSON], [INFO] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на дитину, починаючи стягнення з дати подання позовної заяви до суду до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] заявлені позивачкою в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю і згідний на їх задоволення. Суд, вислухавши доводи сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на повному утриманні у позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина в добровільному порядку не надає. В відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я дитини, а також матеріальне становище відповідача, який є працездатний, працює, має самостійний заробіток і в змозі надавати утримання дитині.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

18.05.2011 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, до закінчення дочкою навчання. В обґрунтування позову послалася на ухилення відповідача від утримання повнолітньої дочки, яка навчається у вищому навчальному закладі і потребує матеріальної допомоги. Сторони у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Відповідач повідомив суд про визнання позову і просив розглянути справу за його відсутності. Позивач про причини своєї неявки суд не проінформувала. Відповідно до положень частини 2 статті 197 ЦПК України справу розглянуто без фіксації судового засідання технічним засобом. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у шлюбі, від якого мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка навчається на 2 курсі денного відділення Чернігівського національного педагогічного університету імені [PERSON], який закінчує 30.06.2014 року, у звязку з цим потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на аліменти має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідач проживає окремо і не надає позивачу матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки. При цьому він визнає свій обовязок утримувати повнолітню дочку та визначений позивачем розмір аліментів, що в сукупності є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, де зазначила, що 02.10.2004 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб виконкомом Чорторійської сільської ради, Любарського району Житомирської області, актовий запис № 8. Від шлюбу у сторін є малолітня дитина, син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, в даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Між ними часто на грунті особистих неприязних відносин виникали сварки, які негативно впливали на здоровя дитини та позивачки, тому вона вважає, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим. В судове засідання позивачка не зявилась, надіслала до суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі, позов підтримала та просила задовольнити на попередньому судовому засіданні, а також повідомила, що бажає відновити дошлюбне прізвище Степанчук. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву де вказав, що на розірвання шлюбу згоден, заперечень проти позову не має, просив справу розглянути без його участі на попередньому судовому засіданні. Відповідно до ст. ст. 130 ч. 4, 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на попередньому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини. Це дає суду підстави зробити висновок про те, що сімя повністю розпалась і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України, у рішенні суду зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Встановлено, що під час реєстрації шлюбу 02.10.2004 року виконкомом Чорторійської сільської ради, Любарського району Житомирської області, актовий запис № 8, прізвище змінила позивачка (дошлюбне прізвище Степанчук), в заяві, поданій до суду зазначила, що бажає відновити дошлюбне прізвище Степанчук. В поданій до суду заяві позивачка вказала, що відповідач розрахувався з нею в добровільному порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

До суду надійшов зазначений позов, в якому позивачка просила розірвати шлюб сторін, оскільки подальше спільне життя із відповідачем неможливе і суперечить їх інтересам. Позивачка в судове засідання не зявилась , подала до суду заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, позов підтримала з підстав, вказаних у позовній заяві, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився , подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, позов визнав в повному обсязі. Позивачка після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. В звязку з визнанням позову відповідачем, суд прийшов до висновку про можливість винесення рішення по суті позову на попередньому розгляді справи згідно ст.130 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: - правовідносини сторін регулюються ст.ст.54, 104-105, 110-113 СК України; - з позовної заяви, яка сторонами не оспорюється, вбачається, що сторони зареєстрували шлюб, сімейні стосунки у них не склалися, що призвело до фактичного розпаду сімї; - подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Окрім того, що зазначені обставини сторонами не оспорюються, вони підтверджуються письмовими доказами: свідоцтвом про одруження сторін (а.с. 3), іншими матеріалами справи (а.с.4-6). На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що сімя сторін фактично розпалася, зберегти її немає ні можливості, ні бажання у сторін, а тому подальше перебування в шлюбі буде суперечити інтересам подружжя. Виходячи зі змісту положень ст.113, ч.3 ст.115 СК України, ч.8 ст.235 та ч.8 ст.8 ЦПК України, суд зазначає в рішенні про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Судові витрати суд присуджує з відповідача на користь позивачки в звязку із задоволенням позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові зазначено, що з 23.01.1998 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] , яка постійно мешкає разом з матірю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку, на утримання дитини, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав . Не заперечує з питання стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Але пояснив, що постійної роботи не має, також не має регулярного доходу. Просить суд стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку щомісячно, до повноліття дитини. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст.. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру стягуваних аліментів суд приймає до уваги стан здоровя дитини та матеріальне становище позивачки та відповідача. Крім того, оскільки позивачка по закону звільнена від сплати державного мита, суд вважає необхідним стягнути з відповідача державне мито в розмірі 188,20 гривень в прибуток держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення вартості не облікованої електроенергії. У позові зазначено , що 31.03.2010 року електромонтерами Східного району Запорізьких міських електричних мереж проведена перевірка дотримання Правил користування електроенергією за адресою : [ADDRESS] де мешкає відповідач. Перевіркою встановлено: самовільне підключення електропроводки до електромережі ВАТ Запоріжжяобленерго поза розрахунковим засобом обліку електричної енергії. Підключення електричної розетки з ввідних проводів. Порушення виконано приховано. По даному факту порушення правил користування електричною енергією для населення, п. 53 , було складено акт № 00109196 від 31.03.2010 року Згідно Правил користування електричною енергією видання на основі Постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики і Правил користування електроенергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 562 від 04.05.2006 року, обчислено кількість неврахованої електроенергії по акту на суму 10136,20 гривень. На теперішній час сума боргу не сплачена. В позові позивач просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 10136,20 гривень, а також держмито у розмірі 101,36 гривень та витрати на інформаційно технічне забезпечення у розмірі 120 гривень. У содовому засіданні представник позивача підтримав свої вимоги повністю, просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився , про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив . Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача , вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню повністю . Згідно зі ст 1166 ЦК України майнова шкода , завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

У серпні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що 30 серпня 2003 року вона, [PERSON], та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Маневицького районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 56. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син знаходиться на повному її утриманні, відповідач матеріальної допомоги дитині не надає. Зазначає, що сімейне життя у неї із відповідачем не склалося, з серпня 2011 року, не ведуть спільного господарства, ведуть різні бюджети, припинили підтримувати шлюбні відносини, проживають окремо один від одного. Під час спільного проживання із за несумісності характерів постійно виникали сварки. Примирення між ними неможливе. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити його. Вважає, що примирення між ним та відповідачем не можливе. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній матеріалів. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, розяснивши сторонам наслідки визнання позову, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. На підставі ст. ст. 21, 24, 104, 110, 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

15 жовтня 2005 року позивач з відповідачем зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Літківської сільської ради Броварського району Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 09. Від шлюбу мають малолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. У серпні 2011 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що сімейне життя у неї із відповідачем не склалося, з червня 2010 року, не ведуть спільного господарства, ведуть різні бюджети, припинили підтримувати шлюбні відносини, проживають окремо один від одного. Під час спільного проживання із за несумісності характерів постійно виникали сварки. Примирення між ними неможливе. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач у судове засідання не зявилась до суду направила заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує і просить суд проводити розгляд справи без її участі. Вважає, що примирення між нею та відповідачем не можливе. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення і надав до суду письмову заяву про визнання позову. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, розяснивши сторонам наслідки визнання позову, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved