Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-14 00:00:00

Позивач звернулась з вказаним позовом та просила визнати за нею право власності на житловий будинок по № 2 по вул. Перемоги в с. Велика Каратуль Переяслав-Хмельницького району Київської області. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 1980 року і по даний час вона постійно проживає та зареєстрована в даному житловому будинку. В цей будинок вона вселилася з дозволу правління колгоспу «Радянська Україна», де працювала на той час. На підставі того, що вона є особою, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито та безперервно володіти ним з 1980 року, то в силу ст. 344 ЦК України має право на визнання за нею права власності на даний будинок. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали і просили його задовольнити. Відповідач в особі голови Великокаратульської сільської ради в письмовій формі позов визнав та не заперечував проти його задоволення, просив провести розгляд справи у відсутності представника сільської ради. Приватна орендна агрофірма «Україна» в судове засідання представника свого не направила, про день розгляду справи повідомлена належним чином. Заяв про відкладення справи або про причини неявки в суд представника не направила. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З витягів з погосподарських книг за 2001-2005р.р., за 2006-2010р.р.,за 2011-2015р.р., з копії паспорту позивача, вбачається, що позивач є головою домогосподарства по вул. Перемоги, 2, постійно проживає та зареєстрована в даному будинку більше 10 років. Копія проекту на газопостачання та копії квитанцій за комунальні послуги свідчать, що в 1991 року позивачем було проведено газопостачання до вказаного будинку, перероблено опалення, позивач несе витрати на обслуговування даного будинку. З матеріалів технічної інвентаризації встановлено, що житловий будинку по вулиці Перемоги, 2 в селі Велика Каратуль Переяслав-Хмельницького району Київської області побудований в 1980 році. В період з 1985-1991 р.р. встановлені нові ворота та влаштований колодязь на подвірї. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. В силу ч. 1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Згідно ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. При цьому п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України встановлено, що правила ст. 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи, що Цивільний кодекс України набрав чинності з 1 січня 2004 року (п. 1 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України), норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Таким чином, зважаючи на вищевстановлені обставини позивач, починаючи з 1980 року по теперішній час відкрито, безперервно володіє нерухомим майном житловим будинком по вулиці Перемоги, 2 в селі Велика Каратуль Переяслав-Хмельницького району Київської областіпротягом 30 років. Тому, відповідно до вимог ч.1 ст. 344 ЦК України позивач має право на визнання за нею права власності на вищевказане майно за набувальною давністю. На підставі п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст. 316, 321, 328, 344 ЦК України, та

Outcome: approved