Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-06 00:00:00

Позивачі як правонаступники первісного позивача [PERSON] звернулись до суду з позовом до Степанської селищної ради, в якому на підставі ст.ст. 328, 392, 1216, 1261 ЦК України просили встановити факт належності на праві власності покійному батькові [PERSON], який помер 24 листопада 1994 року, домоволодіння по вул. Новохатській, 54 в смт Степань та визнати за ними право власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 15 лютого 2011 року та в свою чергу успадкувала домоволодіння після смерті чоловіка. Посилались на те, що покійний батько являвся власником вказаного домоволодіння, мати за життя прийняла спадщину, однак не оформила за собою право власності. Оскільки вони як спадкоємці прийняли спадщину, просили задовольнити позов. Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтримали позовні вимоги в повному обсязі та дали кожен окремо пояснення згідно заяви, зазначили про відсутність у спадкодавців свідоцтва про право власності на домоволодіння та неможливість в звязку з цим позивачами оформити спадщину на своє імя. Ухвалою суду до участі в справі залучена співвідповідачка [PERSON], яка у судовому засіданні позовних вимог не визнала, заявивши про своє право на спадщину після смерті діда та бабці за правом представлення, оскільки на час відкриття спадщини її батько [PERSON], який помер 11 вересня 2009 року, був покійним. Представник відповідача Степанської селищної ради Сарненського району в судове засідання не зявився, подав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Суд вважає за можливе ухвалити рішення у відсутності представника відповідача, який не зявився. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, а тому не підлягають задоволенню, визнання представником відповідача позову не може бути прийняте судом, оскільки суперечить закону. До правовідносин, що випливають із суті спору, слід застосовувати як норми Цивільного кодексу УРСР від 18 липня 1963 року так і норми Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року, оскільки ці правовідносини хоч і виникли до набрання ним чинності, однак продовжують існувати. Позивачами суду наданий технічний паспорт Рівненського ОБТІ від 21 червня 1983 року \~щодо спірного домоволодіння, в яких власником вказаного домоволодіння зазначений [PERSON]. У паспорті документом, який посвідчує право особистої власності [PERSON], зазначене свідоцтво про право власності на будівлю, видане Степанською селищною радою 31 жовтня 1960 року. З аналізу технічного паспорта вбачається, що до обсягу спадкового майна входить житловий будинок 1953 року забудови, сарай, вбиральня та паркан. Позивачі надали суду також копії свідоцтва про народження [PERSON], витягу з державного реєстру актів цивільного стану про її одруження, свідоцтва про одруження батьків, свідоцтв про смерть батька та матері, які померли відповідно 24 листопада 1994 року та 15 лютого 2011 року. Постановою державного нотаріуса Сарненської районної державної нотаріальної контори від 2 листопада 2011 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до ст.1218 ЦК України 2003 року до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, до складу спадщини входять лише ті права та обовязки, носієм яких за життя був сам спадкодавець і які належали йому на законних підставах. У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Позивачі не надали суду достатніх доказів, які б підтверджували технічний стан та характеристики будинку та надвірних будівель по вул. Новохатській, 54 в смт Степань, придатність їх до експлуатації на час відкриття спадщини в листопаді 1994 року та лютому 2011 року. Оскільки представлені позивачами письмові докази не є на думку суду достатніми для обґрунтування позову, судом не можуть бути встановлені факти належності на праві власності покійним батькам нерухомого майна та визнане право власності на спірне домоволодіння за позивачами. \~ На підставі ст. 1218 ЦК України 2003 року,

Outcome: dismissed