Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача –ПП «ЕЛСИС»про стягнення заборгованості з нарахованої але не виплаченої заробітної плати у сумі 12651 гривня 62 копійки та середнього заробітку за час затримки з виплати заробітної плати у сумі 527 гривень 36 копійок (а.с. 2). Свої позовні вимоги обґрунтовує наступними обставинами. Він працював у ПП «ЕЛСИС»з 16 серпня 2000 року по 31 грудня 2010 року і звільнена з роботи на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін. На день його звільнення відповідачем нарахована але не виплачена йому заробітна плата у сумі 12651 гривня 62 копійки. Дії відповідача вважає незаконними, так як згідно з вимогами ч. 1 ст. 47 та ч. 1 ст. 116 КЗпП України, виплата усіх сум, що належать працівнику від підприємства чи установи, проводиться у день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу, звільненому ним працівникові усіх сум, які повинні бути йому виплачені на день його звільнення, згідно з вимогами ч. 1 ст. 117 КЗпП України, роботодавець повинен виплатити цьому працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. За його підрахунками розмір середнього заробітку за час затримки з виплати йому заробітної плати становить 527 гривень 36 копійок. Прохає суд стягнути на його користь заборгованість з нарахованої але не виплаченої заробітної плати у сумі 12651 гривня 62 копійки та середній заробіток за час затримки з виплати заробітної плати у сумі 527 гривень 36 копійок. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити у повному обсязі. Пояснення надав аналогічні тексту позовної заяви. Представник відповідача у судове засідання не з’явився, звернувся із письмовою заявою з проханням розглянути справу за його відсутності, позов визнав у повному обсязі (а.с. 17). Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності представника відповідача. З цих підстав суд, спираючись на норми ст. 169 КПК України, розглянув справи за відсутності представника позивача та ухвалив рішення. Заслухавши пояснення позивача та перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований та підтверджений, а тому підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 16 серпня 2000 року і по 31 грудня 2010 року [PERSON] працював у ПП «ЕЛСИС»і звільнився з роботи на підставі п. 1 ст. 36 КзПП України, за згодою сторін (а.с. 5). Відповідно до довідки ПП «ЕЛСИС»від 31 березня 2011 року за № 926, заборгованість із нарахованої та не виплаченої заробітної плати перед [PERSON] становить 12651 гривню 36 копійок, а сума компенсації за невиплачену заробітну плату становить 527 гривень 36 копійок (а.с. 4). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов’язаний у день звільнення працівника видати працівникові належно оформлену ним трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Згідно з вимогами ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата усіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться у день його звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені ні пізніше наступного дня після пред’явлення звільненим працівником вимог про розрахунки. Відповідно до вимог ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки на день фактичного розрахунку. З наведених норм чинного цивільного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. Позивач має право на отримання невиплаченої йому заробітної плати на день свого звільнення, яку він не отримав з вини відповідача. Також позивач має право на стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час затримки розрахунку заробітної плати, який прохає стягнути. Згідно з наданими суду відповідачем документом, його заборгованість перед позивачем становить 12651 гривня 62 копійки, а розмір компенсації середнього заробітку за час затримки з виплати заробітної плати - 527 гривень 36 копійок. Право позивача на отримання заробітної плати у встановлені законом строки та на компенсацію за затримку з виплати заробітної плати відповідачем порушено, а тому підлягає захисту. З цих підстав позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved