Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-09 00:00:00

13.07.2007 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання за ними права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті їхньої дочки [PERSON] 20.09.2007 року [PERSON] помер. Судом, в порядку ст. 37 ЦПК України до участі у справі в якості позивача залучено правонаступника померлого [PERSON] Безрукова [PERSON]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилаються на те, що після смерті [PERSON], яка померла 12.03.2006 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відкрилася спадщина, на яку має право матір померлої [PERSON] (позивач по справі), правонаступники батька померлої [PERSON], відповідач [PERSON] ( чоловік померлої) та двоє його дітей [PERSON] , [PERSON]. Кожен з них має право на спадкове майно по 1/5 частині, виходячи з долі кожного з 5-ти спадкоємців, як на рухоме, а також нерухоме майно. Відповідач не згідний з тим, що вони мають право на частку у спадковому майні після смерті [PERSON], тому вони змушені звернутися з даним позовом до суду. [PERSON] у власних інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON], та [PERSON] звернулися з зустрічним позовом до [PERSON], Безрукава [PERSON], в якому просять суд: визнати за [PERSON] право власності на 1/2 ідеальну частину квартири № 1 в будинку № 26 за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Лесі Українки, в порядку спадкування на спільне сумісне майно подружжя, набуте у шлюбі; визнати за ними право власності на відповідні частки 1/2 ідеальної частини квартири № 1 в будинку № 26 за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Лесі Українки, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]; визнати за [PERSON] право власності на 2/3 ідеальних частини нежитлового приміщення № 142 за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Самбірська, № 128/1, в порядку спадкування на спільне сумісне майно подружжя, набуте у шлюбі; визнати за ними право власності на відповідні частки 1/3 ідеальної частини нежитлового приміщення № 142 за адресою: Львівська область, м. Дрогобич, вул. Самбірська, № 128/1, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON]. Крім цього, стягнути в користь [PERSON] з відповідачів - [PERSON] та [PERSON] - відповідну до частки спадкування заборгованість за кредитним договором від загальної суми в розмірі 17081,85 доларів США, яку визначити в гривневому еквіваленті по курсу Національного Банку України на дату винесення рішення у даній справі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої позовні вимоги уточнила. Просить суд при винесенні рішення взяти до уваги позовні вимоги, викладені у початковій позовній заяві та визнати за нею та правонаступником її померлого чоловіка Безруковим [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на: 2/5 частини квартири [ADDRESS] , на 2/5 частини будинку № 6 по вул. Менцинського у м. Дрогобичі Львівської області, на 2/5 частини нежитлового приміщення № 128/1 по вул.. Самбірській у м. Дрогобичі Львівської області, по 2/5 частки від вартості автомобіля « Фльксваген», вартості речей домашнього вжитку, вкладів у банківській установі. Крім цього, з врахуванням уточнюючої позовної заяви від 17.03.2011 року, просить стягнути з відповідачів в її користь 17 тис. грн.. матеріальних збитків та 17 тис. грн.. моральної шкоди. Щодо вимог відповідача [PERSON] про стягнення з позивачів відповідно до частки спадкування погашений ним борг по кредитному договору - заперечує, оскільки вважає, що кредитне зобовязання погашено останнім за рахунок спільних коштів подружжя. В задоволенні позовних вимог відповідачів, викладених у зустрічному позові, просить суд відмовити в повному обсязі. Безруков [PERSON] щодо внесення рішення та задоволення позовних вимог поклався на думку суду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що позивачі жодного відношення до майна, яке було набуте ним та його дружиною [PERSON], яка померла 12.03.2006 року, за час спільного подружнього проживання не мають. Що стосується спадкового майна, то автомобіль «Фльксваген» було продано, а новий автомобіль придбано вже після смерті дружини. Грошових вкладів на імя [PERSON] немає. Будинок № 6 по вул. Менцинського у м. Дрогобичі Львівської області є його та дружини спільною частковою власністю. Крім цього, на момент смерті дружини [PERSON] існували також зобовязання , зокрема, по погашенню кредиту в банківській установі, які він погасив. Тому просить суд в задоволенні позовних вимог [PERSON] та Безрукова [PERSON] відмовити в повному обсязі. А зустрічний позов задоволити з підстав, викладених в зустрічній позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, не повідомивши про причини своєї неявки. У попередніх засіданнях щодо задоволення позовних вимог [PERSON] та Безрукова [PERSON] заперечила. Представник третьої особи [PERSON] в судове засідання не зявився, попередньо подавши заяву про розгляд даної справи без його участі. Щодо задоволення позовних вимог покладається на думку суду, однак при вирішенні спору просить врахувати інтереси неповнолітньої дитини. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] та Безрукова [PERSON] слід задоволити частково виходячи з наступного: Як вбачається зі свідоцтва про смерть серія І-СГ № 046379 від 13.03.2006 року, [PERSON] померла 12.03.2006 року (а.с. 8). Згідно матеріалів справи, [PERSON] з 25.07.1991 року і до дня смерті перебувала в шлюбі з [PERSON] Т.( а.с. 9). На день відкриття спадщини після смерті [PERSON] , спадкодавець була власником: 1/2 житлового будинку по вул. Менцинського, 6 ( згідно договору дарування незакінченого будівництвом житлового будинку від 23.04.2004 року); квартири [ADDRESS] (відповідно до договору міни р. № 597 від 01.03.2004 року); нежитлового приміщення по вул. Самбірська, 128/1 (свідоцтво про право власності САА 111653 від 03.01.2005 року). Щодо позовних вимог в частині квартири № 1 по вул. Л. Українки в м. Дрогобичі Львівської області, то дану квартиру у власність [PERSON] набула на підставі договору міни р. № 597 від 01.03.2004 року. Як вбачається з матеріалів справи, обмін було проведено на квартиру [ADDRESS], яку померла набула у власність на підставі договору дарування від 05.02 2003 року. Відтак, вище зазначене майно слід віднести до спадкової маси. А вимоги позивачів за зустрічним позовом про визнання за [PERSON] права власності на 1/ 2 вказаної квартири в порядку спадкування на спільне сумісне майно подружжя є безпідставними і такими, що не підлягають до задоволення. Щодо позовних вимог в частині житлового будинку № 6 по вул. Менцинського у м. Дрогобичі Львівської області: згідно договору дарування незакінченого будівництва житлового будинку від 03.04.2004 року, зареєстрованого в реєстрі за № 907 вбачається, що [PERSON] подарував в рівних частках кожному [PERSON] та [PERSON] незакінчений будівництвом житловий будинок № 6 по вул. Менцинського у м. Дрогобичі Львівської області. Відповідно до статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Оскільки дане майно набуто [PERSON] та [PERSON]В . згідно договору дарування в рівних частках кожному з них, суд дійшов висновку, що 1/ 2 даного будинку, яка належала померлій [PERSON] має бути включена до спадкової маси і підлягає розподілу між спадкоємцями на загальних підставах. Щодо позовних вимог в частині нежитлового приміщення по вул. Самбірська, 128/1, то як вбачається з матеріалів справи, майно належало померлій на підставі свідоцтва про право власності САА 111653 від 03.01.2005 року). Право власності [PERSON] набула на підставі договору № 180 про пайову участь у фінансуванні будівництва. Вартість будівництва даного обєкта становила 106580 грн. Згідно довідки № 253 від 05.07.2007 року, виданої директором КП «Матадор», за період квітень 2004 року 12 березня 2006 року в рахунок пайової участі згідно вказаного договору було сплачено 58\~974 грн. Після смерті [PERSON] в період з 13 березня - вересень 2006 року [PERSON] було сплачено на виконання умов договору 47\~606, 00 грн. Належних доказів на підтвердження тверджень [PERSON] про те, що дані проплати після смерті її дочки [PERSON] здійснив за рахунок спільних коштів подружжя позивачкою не представлено і судом не здобуто. Крім цього, на думку суду, [PERSON] не надано належних доказі того, що дане майно є спільним майном подружжя, і він має право на визнання за ним права власності на нього, як майно набуте у шлюбі. З врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що у спадкову масу має бути включено частку, яка відповідає розміру сплаченої спадкодавцем [PERSON] суми за вказане нежитлове приміщення.. Згідно довідки № 1001 від 02.07.2007 року, виданої начальником 2-го міжрайонного відділу ДАІ ГУ МВСУ у Львівській області, згідно комп»ютерної бази «КОМПАН» до 12.03.2006 року за [PERSON] був зареєстрований автомобіль «ФОЛЬКСВАГЕН», який був проданий у січні 2007 року. За [PERSON], м. Дрогобич, вул.. Менцинського, 6, зареєстрований автомобіль « ТОЙОТА КАМРІ» дата реєстрації за договором купівлі продажу 12.01.2007 року. Тобто, даний автомобіль був придбаний уже після смерті спадкодавця [PERSON], а тому суд дійшов висновку, що вказані автомобілі не можуть входити до спадкового майна, яка залишилося після смерті [PERSON] Щодо позовних вимог про визнання права власності на частку від грошових вкладів [PERSON] у відділеннях банках, які зазначає позивачка [PERSON] а саме : у ВАТ « Ощадний банк» , філія-Дрогобицьке ВОБ, УкрСиббанк та Укрінбанк, то згідно довідки № 2543 від 28.10.2009 року, виданої ВАТ « Ощадний банк» , філія-Дрогобицьке ВОБ , вбачається, що на імя [PERSON] відкритий рахунок № 144271, однак, станом на день смерті спадкодавця [PERSON]В, 12.03.2006 року, залишок по рахунку становить 00грн. 68 коп. Згідно довідки № 137-140/6125 від 30.10.2009 року, виданої начальником Першого Львівського управління ЗРД АКІБ « УкрСиббанк» вбачається, що у відділенні банку відкритих рахунків на імя [PERSON] не має. Згідно довідки № 50690/с/1 від 04.10.2009 року, виданої Дрогобицькою філією АТ « Укрінбанк», на день смерті [PERSON] 12.03.2006 року за нею рахувався діючий кредитний рахунок 22021840050690 з сумою заборгованості 17000,00 доларів США згідно кредитного договору № 50690 від 05.05.2005 року. Відтак, позовні вимоги в частині включення в спадкову масу грошових вкладів померлої та визнання права власності на частку у них є безпідставними і такими, що не підлягають до задоволення. Щодо позовних вимог в частині майна : стінки, прихожої ( шафи купе), кухонного гарнітура, мякої частини , меблів, телевізора, компютера, холодильника, - позивачами не представлено жодних доказів наявності такого майна та не вказано його місцезнаходження. Враховуючи те, що згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, в задоволенні даних позовних вимог слід відмовити. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що в спадкову масу, яка підлягає розподілу між спадкоємцями після смерті [PERSON] слід включити: 1/ 2 незавершеного будівництвом житлового будинку по вул. Менцинського, 6; квартиру [ADDRESS] ; нежитлове приміщення по вул. Самбірська, 128/1 в межах частки, яка відповідає розміру сплаченої спадкодавцем суми на виконання умов договору про пайову участь в будівництві даної нерухомості. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідачів в користь [PERSON] 17 тис. грн. матеріальної збитків та 17 тис. грн. моральної шкоди, то згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права(реальні збитки). Крім цього, статтею 1192 ЦК України визначено, що розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (Зі змінами та доповненнями, внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 25.05.2001 року), суд визначає розмір моральної шкоди залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з врахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Враховуючи вищенаведені вимоги чинного законодавства, суд вважає, що позивачкою [PERSON] не надано належних доказів того, що діями відповідачів їй спричинено матеріальні збитки та моральну шкоду, які підлягають відшкодуванню, а тому дані позовні вимоги, на думку суду, не підлягають до задоволення. Щодо вимог позивачів за зустрічним позовом про стягнення з [PERSON] та Безрукова [PERSON] відповідно до частки спадкування заборгованості від загальної суми в розмірі 17081, 85 доларів США в гривневому еквіваленті на дату винесення рішення, то, на думку суду, дана вимога не підлягає до задоволення виходячи з наступного: Судом встановлено, що 05.05.2005 року спадкодавець [PERSON] уклала кредитний договір на суму 17\~000 доларів США терміном до 04.05.2006 року. [PERSON] померла 12.03.2006 року. Згідно платіжних документів: квитанцій на переказ готівки ( а.с. 198 203) [PERSON] 13, 15 та 17 березня 2006 року на виконання умов вищевказаного договору вніс в банківську установу 14\~000, 1100 та 700 доларів США. Відтак, суд вважає підставними твердження [PERSON] про те, що дане боргове зобовязання було виконано відповідачем за рахунок спільних коштів подружжя. Водночас, суд не бере до уваги та ставить під сумнів правдивість представлених відповідачем розписок про те, що 13.03.2006 року, на наступний день після смерті дружини, він позичив у [PERSON] та [PERSON] по 10\~000 доларів США відповідно для погашення кредиту, оскільки, на вимогу суду, [PERSON] не представлено підтверджуючих доказів, зокрема, свідчень самих позичальників, що такий факт мав місце. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, спадкоємцями першої черги на спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON] були її діти : [PERSON] та [PERSON], той з подружжя, який її пережив чоловік [PERSON] , та батьки- мати [PERSON] та батько [PERSON] Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними ( ст. 1267 ЦК України). Вказаними спадкоємцями у передбачений законом строк подано до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Відтак, відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України вони вважаються такими, що прийняли спадщину. 20.09.2007 року, в процесі розгляду судом даної справи, помер спадкоємець [PERSON] Як вбачається з матеріалів спадкової справи, після смерті [PERSON], до державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після його смерті у термін, визначений законодавством подали: [PERSON] дружина померлого, Безрукову [PERSON] син померлого, [PERSON] та [PERSON] внуки померлого (діти померлої дочки [PERSON] В.). Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобовязанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь якій стадії цивільного процесу. Отже, вказані особи є процесуальними правонаступниками у даній справі спадкоємця після смерті [PERSON] [PERSON] А тому при винесенні рішення суд визнає право власності на частки у спадковому майні після смерті [PERSON] з врахуванням правонаступництва вказаних осіб після смерті спадкоємця [PERSON] Враховуючи вищенаведене та

Outcome: dismissed