Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

Позивач 03.02.2009 р. звернулась до суду з даним позовом, в якому просила визнати домоволодіння по вулиці Чкалова, 70 в м. Житомирі спільною сумісною власністю, провести його поділ та розділити спільне майно подружжя. При цьому посилається на те, що будинок був побудований під час перебування у зареєстрованому шлюбі та було придбане майно, проте відповідач заперечує її право власності, а тому просить поділити майно, збільшивши її частку до 2/3, оскільки з нею проживає неповнолітня дочка. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити, поділивши будинок за запропонованим експертом варіантом та виділивши майно в розмірі 1/2 частині, оскільки дочка вже є повнолітньою. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав частково, не заперечував, що під час перебування в шлюбі ними був збудований будинок та придбане майно, проте не погоджувався з визначеною вартістю, після перерви в судове засідання двічі не зявився, хоча про день розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе закінчити розгляд справи у відсутності відповідача, відповідно до ст. 169 ЦПК України. Представник відповідача прокуратури м. Житомира в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, просила позов задовольнити, врахувавши думку відповідача щодо варіанту його поділу. Заслухавши сторони по справі, їх представників, дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються ст. 22, 28, 29 КпШС України (що діяв на момент придбання майна) та ст. 60, 62, 63, 69, 70 Сімейного Кодексу України (що діє з 2004 року), де зазначено, що майно, нажите в період шлюбу, є спільною сумісною власністю подружжя. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визначаються рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, в разі відсутності згоди про розділ майна спір вирішується судом. Судом встановлено, що 07.07.1984 р. було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] сторонами по справі, який розірвано в квітні 2007 року. Від спільного проживання сторони мають двох повнолітніх дітей. Як встановлено в судовому засіданні сторони по справі в період перебування у зареєстрованому шлюбі побудували двоповерховий будинок на земельній ділянці, що був прийнятий в експлуатацію на підставі рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради № 218 від 08.04.1993 року «Про надання дозволу на прибудови, переобладнання, капітальний ремонт, прийняття в експлуатацію жилих будинків та прибудов, оформлення самовільно зроблених прибудов та переобладнання, розділ частини жилого будинку, відміну рішення міськвиконкому від 15.02.92 р. № 256», право власності на який було зареєстровано на імя відповідача. Відповідно до ст. 367 ЦК України згідно якої майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками. Як роз'яснено в п.п. 6, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року (зі змінами та доповненнями) «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що виходячи зі змісту норм ЦК України це можливо, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він провадиться за наявності дозволу на це виконкому місцевої ради (ст. 152 ЖК). Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи № 243/06.10 від 14.05.2010 року вартість будинку № 70 по вул. Чкалова в м. Житомирі складає 392 934,00 грн., експертом розраховані декілька варіантів поділу будинку. Виконавчий комітет Житомирської міської Ради погодив перший варіант розподілу будинку, згідно матеріалів експертизи. З урахуванням викладеного та враховуючи, що між сторонами склалися неприязнені стосунки, беручи до уваги, побажання позивача, його представника та відсутність обґрунтованих заперечень відповідача щодо розділу будинку, беручи до уваги порядок користування спірним домоволодінням, який склався між співвласниками, суд вважає за доцільне провести поділ спірного домоволодіння саме згідно запропонованого варіанту, крім того цей варіант відповідає нормативним вимогам ДБН. На підставі викладеного, суд виділяє: - [PERSON] в користування коридор 1-1, жилу кімнату 1-2, прихожу 1-4, ванну 1-5, коридор 1-9, жилу кімнату 1-10, жилу кімнату 1-11, самовільний сарай «Б-1», всього на загальну суму 242 622 грн., що становить 62/100 ідеальні частини в домоволодінні № 70 по вулиці Чкалова в місті Житомирі та стягує з [PERSON] грошову компенсацію за переотриману частку в майні в розмірі 46 155,00 грн.; - [PERSON] в користування жилу кімнату 1-3, кухню 1-6, веранду 1-7, гараж 1-8, сарай «Б», криницю, всього на загальну суму 150 312 грн., що становить 38/100 ідеальні частини в домоволодінні № 70 по вулиці Чкалова в місті Житомирі та отримати грошову компенсацію за частку в майні в розмірі 46 155,00 грн.. Вирішуючи спір між сторонами, суд бере до уваги відсутність жодного документу про придбання спірного майна та його належність сторонам, а тому в основу рішення суд покладає наявність майна та враховуючи, що сторони в судовому засіданні не дійшли згоди щодо вартості майна, не узгодили питання щодо його експертної оцінки, то суд визначає вартість спірного майна виходячи з вартості запропонованої позивачем та відсутності будь-якого обґрунтування вартості майна з боку відповідача. Таким чином вартість спільного майна подружжя, яке підлягає розподілу становить 5 500,00 грн. Відповідно до чинного законодавства кожному з подружжя необхідно виділити майно на суму 2 750,00 грн. Суд виділяє позивачу: меблеву стінку, вартістю 1000 грн., два ліжка, вартістю 300 грн., газову плиту, вартістю 500 грн., пральну машину, вартістю 200 грн., швейну машину, вартістю 400 грн., а всього на загальну суму 2 400 грн. Суд виділяє відповідачу: кухонний гарнітур, вартістю 1000 грн., холодильник, вартістю 300 грн., електродриль, вартістю 300 грн., електрозварювальний апарат, вартістю 500 грн., фугувальний станок, вартістю 1000 грн., а всього на загальну суму 3100 грн. Вирішуючи питання про стягнення з позивача на користь відповідача грошової компенсації за переотриману частку в майні, суд враховує понесені позивачем судові витрати та різницю у вартості майна, та остаточно визначає розмір грошової компенсації, що підлягає стягненню з позивача на користь відповідача в сумі 44 406,67 грн. Згідно ст.ст. 80, 88 ЦПК України суд стягує з позивача недоплачений нею при зверненні до суду судовий збір в сумі 1081,89 грн. та звільняє від його оплати відповідача, оскільки він є інвалідом 2-ої групи.

Outcome: approved