Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], який уточнила, та просила змінити розмір аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі збільшивши його до 500 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO] Шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано 04.02.2010 року. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. 27 вересня 2010 р. рішенням Токмацького районного суду з позивача було стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 250 грн , щомісячно., починаючи стягнення з 26.07.2010 року до досягнення дитиною повноліття. На теперішній час позивачка просить суд змінити розмір аліментів та встановити їх в твердій грошовій сумі 500 грн. Позивачка в судове засідання не зявилась, відповідно до наданої заяви позов підтримала, просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, відповідно до наданої суду заяви, проти задоволення позову не заперечував та погодився сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі 500 грн. на користь [PERSON] на утримання дитини. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Так, з [PERSON] на підставі рішення Токмацького районного суду від 27 вересня 2010 р. стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 250 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття . Як на підстави для збільшення розміру сплачуваних аліментів, позивач посилається на те, що на даний момент в неї погіршилося матеріальне становище, їй стало важко самостійно утримувати дитину, т. я. вона росте і її потреби змінюються. Таким чином, обставини на які позивач посилається, як на підставу заявленого позову знайшли своє підтвердження. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, при чому обовязком особистим, індивідуальним а не солідарним. Батьки зобовязані утримувати свою дитину незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі чи шлюб розірвано. Згідно з частиною 3 статті 181 цього Кодексу, одним із способів виконання батьками обов'язку утримувати дитину є присудження за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 192 Сімейного кодексу України передбачено зміну розміру аліментів, визначеного, зокрема, за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них. Така ж позиція викладена й у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Суд, на підставі викладеного, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що метою законодавчого закріплення права одного з батьків, з ким проживають діти на отримання аліментів є насамперед захист інтересів дітей, забезпечення одержання ними коштів, необхідних для їх життєдіяльності, а також враховуючи зміну матеріального становища позивача, визнання позову відповідачем, дійшов висновку про збільшення розміру аліментів з 250 грн. і встановлення їх у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. Згідно з положеннями ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: approved