Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-19 00:00:00

25.07.2011 р. позивач звернулась до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві зазначено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON] [INFO]. Проживаючи разом із нею відповідач не попередив про стан свого здоровя, хоча і знав, що по спадковості у сімї в кожному поколінні є тяжке генетичне захворювання трисомія 21 хромосоми (регулярна форма), синдром Дауна. Дитина успадкувала цю тяжку хворобу і є інвалідом з дитинства. Після розірвання фактичних шлюбних відносин у кінці 2005 року дитина стала проживати разом із нею. Із цього часу відповідач будь-якої допомоги на утримання та лікування дитини не надавав. У квітні 2010 року в законну силу вступило рішення суду згідно якого останній повинен сплачувати на її користь аліменти на утримання доньки починаючи з 18.12.2009 року. Аліменти виплачував частково лише після того, як зверталась із відповідними заявами до виконавчої служби про притягнення його до кримінальної відповідальності. На звернення до представника відповідача з проханням надати матеріальну допомогу в утриманні та лікуванні дитини, належним чином не реагував, абсолютно ніякої допомоги не надавав. 20.04.2010 р. звернулась до служби у справах дітей Охтирської міської ради з заявою про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обовязками. Однак проведеною роботою вияснити ставлення батька до своєї дитини не виявилось можливим. Підтвердженням жорстокого поводження відповідача до своєї доньки є той факт, що останній 30.05.2011 р. власноручно написав заяву до підприємства Енергозбутпро розірвання угоди на постачання електроенергії у квартирі де фактично мешкає вона разом із донькою. Самостійно та за допомогою інших членів своєї сімї, на протязі 6 років намагається забезпечити своїй дитині належні умови виховання, розвитку, лікування. Дитина навчається у Охтирській ЗОШ №1 по індивідуальній програмі. Будь-якої допомоги, як матеріальної так і у вихованні дитини з боку батька не отримувала. У звязку з чим просить позбавити відповідача батьківських прав. У судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що відповідач дійсно не цікавиться життям та здоровям дитини, належним чином її матеріально не утримує. Відповідач намагається виселити її разом з дитиною з квартири, де ті проживають. Дитина йому не потрібна, ставиться він до неї байдуже. Раніше [PERSON] та його представник неодноразово висловлювались про те, що дитині місце у спеціалізованому закладі для хворих дітей і немає потреби у її догляді та вихованні за місцем мешкання. Дитина потребує періодичного профілактичного лікування, як-то, спеціалізовані лікувальні установи, дельфінарій тощо, а також дорогих препаратів. Однак відповідач взагалі не надає будь-якої допомоги на зазначені витрати. Сплата аліментів носить епізодичний характер, що повязане перш за все з намаганням уникнути відповідальності за злісне ухилення від сплати аліментів, а не з турботою про дитину. Зазначає, що відповідач не визнає позов у звязку із тим, що використовує наявність батьківства щодо хворої дитини. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, вважає що відповідач виконує свої обовязки щодо дитини, як-то сплачує аліменти. На даний час відповідач хворіє, пристойного заробітку не має. Оскільки дитина є інвалідом, то не повинна навчатись у загальноосвітній школі, а перебувати у спеціалізованому закладі і усі витрати по її вихованню, догляду та лікуванню повинна нести держава, а не відповідач. Звернув увагу суду на те, що за аналогічними позовними вимогами мало місце рішення суду, яке вступило у законну силу і відповідно до якого позивачці у задоволенні вимог було відмовлено. Представник органу опіки та піклування підтримала вимоги позивача. Зазначила, що дійсно під час розгляду справи за аналогічними вимогами позивачки установа займала іншу позицію, не підтримала її вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав щодо доньки. Однак за час що минув, було зясовано, що відповідач дійсно ухиляється від виконання обовязків щодо дитини, позбавлення його батьківських прав буде в інтересах самої дитини. Сама позиція представника відповідача, який висловлює позицію свого довірителя у судовому засіданні, щодо необхідності поміщення дитини до спеціалізованого закладу свідчить про його байдуже ставлення щодо неї та нехтування своїми батьківськими обовязками. Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-БП №035923, довідкою відділу реєстрації актів цивільного стану по м. Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції ,Сумської обл. від 19.04.2005 р.(а.с. 9-12) Дитина є інвалідом дитинства (а.с. 13-16) Згідно рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської обл. від 18.02.2010 р.,залишеним без змін згідно ухвали апеляційного суду Сумської обл. від 8.04.2010 р., з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання доньки у розмірі ј частини його заробітку (доходу) щомісяця. У задоволенні вимог [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав щодо неповнолітньої доньки було відмовлено. 2.04.2010 р. [PERSON] зверталась із письмовою заявою до Виконавчого комітету Охтирської міської ради щодо свідомого нехтування [PERSON] своїх обовязків щодо виховання дитини. (а.с. 20-21) Згідно доданих до матеріалів справи письмових пояснень на адресу служби у справах дітей Охтирської міської ради мешканців будинку №11А, по вул. Леніна, у м. Охтирка, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] останні виклали про наявність конфлікту між сторонами з приводу користування квартирою. [PERSON] вживав заходів щодо виселення [PERSON] разом із донькою із займаної ними квартири, намагався вселити туди інших осіб, життям та вихованням дитини не цікавився, висловлював думку про необхідність поміщення дитини до спеціалізованого лікувального закладу. (а.с. 22-29) Позивачкою вживались заходи по отриманню висновку щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав щодо доньки від установ за місцем його проживання, однак належних висновків зазначеними установами надано не було (а.с. 31-48). Згідно довідки наданої дирекцією Груньської СЗОШ інтернату за період перебування неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] у навчальному закладі з 1.09.2008 р. по 8.10.2001 р. відповідач доньку не відвідував, не телефонував, життям та здоровям не цікавився (а.с. 49) Згідно інформації наданої дирекцією Охтирської ЗОШ №1 дитина [PERSON] навчається у даному навчальному закладі починаючи з 13.09.2010 р. на індивідуальному графіку навчання. Потребує особливої і постійної уваги з боку батьків та педагогів. Проблемами дитини опікується тільки мати. Батько до школи жодного разу не зявлявся, дитиною не цікавився, не надавав ніякої допомоги. На малюнку моя сімя дитина зобразила себе, брата, маму та бабусю. (а.с. 51-53) Згідно долучених до матеріалів справи копій заяв [PERSON] оскаржувала до виконавчої служби Краснокутського р-ну бездіяльність відповідача щодо сплати аліментів на утримання доньки. Аліменти частково сплачувались після подання зазначених скарг. (а.с. 55-66) На даний час малолітня [PERSON] [INFO] перебуває на повному утриманні позивачки, проживає разом з нею. Згідно висновку органу опіки та піклування Охтирської міської ради від 7.09.2011 р. орган опіки та піклування визнав доцільним позбавлення батьківських прав відповідача стосовно його малолітньої доньки, оскільки останній свідомо самоусунувся від виконання батьківських обовязків, а саме від виховання та лікування доньки, не сплачує аліменти на її утримання. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Зібраними у справі доказами підтверджується, що відповідач [PERSON] дійсно самоусунувся від виконання батьківських обовязків щодо виховання своєї малолітньої дитини. Дана обставина повністю підтверджується як поясненнями позивачки, так і висновком органу опіки та піклування Охтирської міської ради, а також іншими перевіреними у судовому засіданні доказами. Зазначених обставин відповідач у судовому засіданні не спростував. Сама по собі часткова оплата заборгованості по сплаті аліментів не спростовує зазначений висновок.. Питання про судові витрати необхідно вирішити у відповідності до ст. ст. 84, 88 ЦПК України.

Outcome: approved