Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди , заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, в якій зазначає, що 14 вересня 2010 року з вини відповідача була скоєна дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний позивачу автомобіль. Страховою компанією було частково відшкодовано ремонт автомобіля, але не в повній мірі, тому позивач просить дані витрати стягнути з винної особи та власника автомобіля, крім того просить стягнути заподіяну моральну шкоду та судові витрати понесені нею при зверненні до суду. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі і просить задовольнити їх, посилаючись на при цьому на заподіяну шкоду. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні з позовом не погодився, оскільки вважає його не обґрунтованим, хоча на експертизу його викликали та він був присутній, своє не визнання позову він виклав в письмовому заперечені , яке подав до суду. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився причин неявки суду не повідомив, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Вислухавши позивача, відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. 24 вересня 2010 року згідно постанови Обухівського районного суду відповідач [PERSON] визнаний винним в скоєні ДТП, в результаті якого був пошкоджений автомобіль позивача (а.с.14). Згідно ч. 4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи викладене вище, винність відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої було нанесено матеріальну шкоду позивачу шляхом пошкодження належного йому автомобіля та пошкодження автомобіля третьої особи [PERSON], суд вважає встановленою і доведеною у визначеному законодавством порядку, не підлягаючою доведенню в судовому порядку. Згідно ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Матеріальний збиток, завданий позивачу в результаті пошкодження автомобіля "Мітсубісі Лансер" при вказаному ДТП, складає 57714 грн. 81 коп., що підтверджується Звітом спеціаліста № 01-ф/10/10 експертного авто товарознавчого дослідження від 02.10.2010 року, складеним ТОВ Експерт центр Тандемта калькуляцією віднову вальних робіт. Оцінюючи розмір відшкодування матеріальної шкоди , суд вважає, що задоволенню підлягають вимоги повністю так, як заподіяння даної шкоди підтверджено матеріалами справи. Частиною 1 статті 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Під час розгляду справи знайшли підтвердження обґрунтування позовних вимог в частині моральної шкоди, яка виразилась в психологічних переживаннях позивача, зміні його життєвого укладу внаслідок неможливості використання автомобіля. Оцінюючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що задоволенню підлягають вимоги про відшкодування моральної шкоди лише частково в розмірі 3000 гривень, що відповідає вимогам ст.23 ЦК України щодо розумності і справедливості при визначенні судом розміру такої шкоди. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Заперечення відповідача проти позову як в частині матеріальної, так і в частині моральної шкоди, суд вважає необґрунтованими і безпідставними, оскільки вони всупереч вимогам ст.60 ЦПК України не підтверджені письмовими або будь-якими іншими доказами, а також суперечать матеріалам справи. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оплата позивачем судових витрат підтверджується відповідними квитанціями, тому понесені ним витрати слід стягнути з відповідачки, а саме судовий збір в розмірі 432 грн. 14 коп. згідно вимог законодавства та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн., а всього 552 грн. 14 коп..

Outcome: partial