Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-24 00:00:00

У вересні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після померлої 20 січня 2010 року [PERSON] право власності на спадкове майно - житловий будинок «А-1», загальною площею 99,7 м? , житловою площею 61,2 м? з господарськими будівлями та спорудами - гаражем «Б», вбиральнею «В», огорожею «N», що знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, с.Шевченкове, вул..Б.Хмельницького, 14. В обґрунтування своїх вимог, позивач посилається на те, що 20 січня 2010 року померла його мати - [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно. Спадкоємцем до цього майна є він - [PERSON] У визначений законом строк він, як спадкоємець за законом, звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] з питань прийняття спадщини. Інших спадкоємців за законом, які заявили про намір прийняти спадщину немає, особи, які мають право на обовязкову частку у спадщині відсутні. Разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок йому було відмовлено з підстав відсутності у померлої матері правовстановлюючого документу на спірне нерухоме майно, тому по питанню визнання права власності на спадкове майно змушений звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада Броварського району Київської області в судове засідання не зявилася, надіслала заяву, в якій просить суд розглянути дану справу у відсутності її представника, позов визнає повністю, заперечень не має. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. У ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що 20.01.2010 року померла [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-БК № 158448, видане відділом реєстрації актів цивільного стад;. Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві 21 січня 2010 року. Факт споріднення між позивачем по даній справі та померлою Половко КД підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БК № 332616. Зі спадкової справи № 04/2010 до майна померлої 20 січня 2010 року [PERSON] видно, що заяву про прийняття спадщини 02.07.2010 року подав позивач по даній спразі [PERSON] Але у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами позивачу було відмовлено в зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на нього, рекомендовано звернутися до суду. Згідно довідок № 1319, № 1320 та № 1322 від 31.08.2011 року, виданих [PERSON] сільською радою Броварського району Київської області, погосподарської книги № 11 за 2006-2010 роки, особовий рахунок № 968, [PERSON] на час смерті значилася власником житлового будинку за адресою: Київська область, Броварський район. с.Шевченкове, вул..Б.Хмельницького, 14. На день смерті [PERSON] 21.01.2010 року в зазначеному житловому будинку ніхто не був зареєстрований та постійно не проживав. Спірний житловий будинок , побудований у 2003 році, розташований на земельній ділянці площею 0,12 га, яка була у постійному користуванні [PERSON] з 1993 року, згідно рішення XV сесії XXI скликання від 17 грудня 1993 року [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області. Цільове призначення вищевказаної земельної ділянки - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Рішення про оформлення права власності на житловий будинок на імя [PERSON] за її життя [PERSON] сільською радою не приймалося. У довідці № 1335 від 20.10.2010 року також зазначено, що відповідно до рішення № 33 IV сесії [PERSON] сільської ради XXIII скликання від 05.03.1999 року «Про впорядкування нумерації будинків по вул. Б.Хмельницького с. Шевченкове», житловому будинку, який належить [PERSON], присвоєно адресу: с.Шевченкове, вул..Б.Хмельницького, буд. № 14 (бувша адреса: с.Шевченкове, вул..Аеродромна). Відповідно до вимог ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно із зведеним акту вартості будівель та споруд, виданого 06.02.2003 року «Броварським міжміським бюро технічної інвентаризації» за адресою: Київська область, Броварський район с.Шевченкове, вул.. Аеродромна (зараз [PERSON], 14), знаходяться: збудований у 2003 році житловий будинок загальною площею 99,7 м2, житловою площею 61,2 м2 з господарськими будівлями та спорудами -гаражем «Б», вбиральнею «В», огорожею «N». Належність спірного житлового будинку [PERSON] підтверджує також «Будівельний паспорт на забудову садиби в с.Шевченкове по вулиці Аеродромній» від 16 лютого 1994 року, виданий Госпрозрахунковим проектно-виробничим архітектурно- планувальним бюро при відділі архітектури і будівництва Броварської районної державної адміністрації Київської області. З наведених підстав суд може зробити висновок, що на час смерті [PERSON] належав спірний житловий будинок, вона значилася власником особового рахунку № 968 у погосподарській книзі № 11, тому факт належності померлій житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами суд вважає доведеним. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Аналізуючи в сукупності всі докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. В судовому засіданні було безспірно встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом до майна померлої матері, проживав на час смерті разом із спадкодавцем, вчасно заявив намір про прийняття спадщини, подавши відповідну заяву приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу [PERSON]. Інших спадкоємців за законом, які заявили про намір прийняти спадщину немає, особи, які мають право на обовязкову частку у спадщині відсутні. Відсутність у померлої [PERSON] правовстановлюючого документу на спірний житловий будинок, на думку суду, не позбавляє позивача можливості визнання за ним права власності на нерухоме майно, так як набуття права власності в порядку спадкування є законною підставою. При цьому судом також враховується час побудови будинку та його загальна площа. На підставі викладеного та

Outcome: approved