Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-19 00:00:00

Державна екологічна інспекція у Тернопільській області звернулась в суд з позовом до [PERSON], треті особи - Драганівська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, Управління Держкомзему у Тернопільському районі, про відшкодування шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що при обстеженні, проведеному державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області, земельної ділянки за межами населеного пункту с. Драганівка Тернопільського району, виявлено незаконну порубку 38-ми дерев на території колишнього господарського двору. Встановлено, що порубку дерев здійснила [PERSON] Дозвіл на порубку дерев на даній земельній ділянці відсутній, жодних документів, які б посвідчували право власності на земельну ділянку, відповідач не представила. 17 січня 2011 року державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області складено акт обстеження, в якому зафіксовано вищезгадане правопорушення. В результаті незаконної порубки 38-ми дерев [PERSON] на земельній ділянці колишніх господарських дворів за межами населеного пункту на території Драганівської сільської ради Тернопільського району, державі завдано шкоду в розмірі 49861,5 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача Державної екологічної інспекції у Тернопільській області в судовому засіданні позов підтримала з мотивів, викладених у ньому, та просила суд його задовольнити, стягнути з відповідача [PERSON] 49861,5 грн. шкоди, завданої державі в результаті незаконної порубки дерев. При цьому суду пояснила, що [PERSON] до адміністративної відповідальності не притягувалася, однак акт обстеження, складений державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Тернопільської області свідчить про вину відповідача у справі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та просила у його задоволенні відмовити. Представник третьої особи Драганівської сільської ради при вирішенні позову покладається на думку суду, так як земельна ділянка, на якій росли зрізані [PERSON] дерева знаходиться поза межами населеного пункту Драганівської сільської ради. Представник третьої особи - Управління Держкомзему у Тернопільському районі в судове засідання не зявилися, однак надіслав на адресу суду лист про розгляд справи у його відсутності. Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. Актом обстеження земельної ділянки від 17 січня 2011 року встановлено незаконну рубку 38-ми дерев [PERSON] на території колишнього господарського двору за межами населеного пункту на території Драганівської сільської ради Тернопільського району. Як вбачається із пояснень, даних [PERSON] Державній екологічній інспекції в Тернопільській області 17 січня 2011 року, дерева по вул. Колгоспній, 18 в с.Драганівка Тернопільського району відповідач зрізала на земельній ділянці, яка надана їй в користування. Згідно довідки №59 від 24 січня 2011 року, виданої Драганівською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, земельна ділянка площею 0,17 га, яка пропонувалась надати гр. [PERSON] для обслуговування будівлі зерноскладу з реконструкцією під житлове приміщення на території Драганівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, знаходиться за межами населеного пункту с.Драганівка (землі, не надані у власність або постійне користування (господарські двори). Рішенням №227 VІІІ сесії V скликання Драганівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 20 липня 2007 року вирішено дати згоду гр. [PERSON] на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 0,17 га для обслуговування будівлі зерноскладу з реконструкцією під житлове приміщення на території Драганівської сільської ради за межами населеного пункту за рахунок земель запасу (господарські двори). Як вбачається із розпорядження голови Тернопільської районної державної адміністрації №319 від 18 квітня 2011 року [PERSON] надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,0500 га для ведення індивідуального садівництва за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Драганівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Розпорядженням голови Тернопільської районної державної адміністрації №421 від 26 травня 2011 року [PERSON] надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,1200 га для ведення індивідуального садівництва з реконструкцією будівлі зерноскладу під садовий будинок за рахунок земель сільськогосподарського призначення за межами населеного пункту на території Драганівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Право відповідача на користування вказаною земельною ділянкою не оспорюється ні органом місцевого самоврядування, ні органами виконавчої влади, оскільки своїми рішеннями вони надали їй згоду на зміну цільового використання землі в порядку відведення. Відповідно до договору дарування серії ВСХ №127790 від 20 червня 2006 року, посвідченого державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори, [PERSON], [PERSON], [PERSON] (дарувальники) подарували, а [PERSON] (обдарована) прийняла в дар належну Дарувальникам будівлю зерноскладу, що знаходиться в с.Драганівка по вул. Колгоспній, 18 Тернопільського району Тернопільської області. Тернопільське районне бюро технічної інвентаризації посвідчує, що ціла будівля зерноскладу по вул. Колгоспна, 18 в с. Драганівка Драганівської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області зареєстрована за гр. [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору дарування, посвідченого Тернопільською районною державною нотаріальною конторою 20 червня 2006 року за реєстрованим №1264 та записано в реєстрову книгу за №33, про що свідчить реєстраційне посвідчення від 23 червня 2006 року. Судом встановлено, що будівля зерноскладу розташована на земельній ділянці, яка має своє цільове призначення: є несільськогосподарськими угіддями під господарськими будівлями та дворами, тобто землею сільськогосподарського призначення для розміщення відповідної виробничої інфраструктури, на якій росли 38 самостійних дерев, які зрізала [PERSON] Вказана обставина знайшла своє відображення і в графі 14 форми №6-зем державної статистичної звітності, у якій відображено землі під господарськими будівлями і дворами: зайняті тваринницькими фермами, тракторними станами, літніми таборами та іншими будівлями й дворами на сільськогосподарських землях, а також на сільськогосподарських угіддях на землях інших категорій, а не у графі 23, де відображено землі, вкриті деревною та чагарниковою рослинністю. З наведеного вбачається, що на даній земельній ділянці, виходячи з її цільового призначення, не передбачено існування деревної та чагарникової рослинності.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В силу ч.2 ст.10 Закону України «Про рослинний світ»спеціалізоване використання природних рослинних ресурсів здійснюється за дозволом юридичними або фізичними особами для задоволення їх виробничих та наукових потреб, а також з метою отримання прибутку від реалізації цих ресурсів або продуктів їх переробки. За умови додержання вимог законодавства можуть здійснюватись такі види спеціального використання природних рослинних ресурсів: збирання лікарських рослин; заготівля деревини під час рубок головного користування; заготівля живиці; заготівля кори, лубу, деревної зелені, деревних соків тощо; збирання квітів, ягід, плодів, горіхів, насіння, грибів, лісової підстилки, очерету тощо; заготівля сіна; випасання худоби. Вчинені відповідачем [PERSON] дії вищевказаною нормою закону не охоплені. Відповідно до ч.4 ст.68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни України, а також іноземні юридичні та фізичні особи та особи без громадянства зобов'язані відшкодувати шкоду, завдану внаслідок порушення вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Згідно ст.69 цього Закону шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ст.1166 ЦК України). Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. З матеріалів справи вбачається, що відповідач [PERSON] повідомлялася Державною екологічною інспекцією у Тернопільській області про виклик для розгляду справи в порядку ст.ст.268, 276, 278 КУпАП, про порушення нею вимог природоохоронного законодавства. Однак, судом встановлено, що до адміністративної відповідальності [PERSON] не притягувалася, а тому не визнана винною у скоєнні вказаного вище адміністративного правопорушення. Таким чином, покликання позивача на акт обстеження земельної ділянки від 17 січня 2011 року, яким встановлено незаконну рубку 38-ми дерев [PERSON] на території колишнього господарського двору за межами населеного пункту на території Драганівської сільської ради Тернопільського району, який засвідчує вину відповідача у вчиненому є безпідставним. Помилковим є обґрунтування розміру компенсації шкоди, визначеної на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №665 від 23.07.2008 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», оскільки стосується конкретних правовідносин, що виникають в результаті знищення та пошкодження лісових насаджень. Зрізані відповідачкою дерева не належать до лісового фонду, в розумінні ст.4 Лісового кодексу України, так як проростали на несільськогосподарських угіддях під господарськими будівлями та дворами, на якій розташована належна відповідачці будівля зерноскладу колишнього колгоспу. Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що підстави для притягнення відповідача до цивільної відповідальності відсутні, а тому у задоволенні позову Державної екологічної інспекції у Тернопільській області до [PERSON], треті особи - Драганівська сільська рада, Управління Держкомзему у Тернопільському районі, про відшкодування шкоди слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed