overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-19 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов’язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Складання повного рішення суду відкласти на п’ять днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-19 00:00:00

Представник Жданівської обласної психіатричної лікарні просив суд госпіталізувати хворого [PERSON] в психіатричну лікарню до стаціонару в примусовому порядку. Пояснив, що [PERSON] за своїм станом потребує госпіталізації лише у стаціонарі тому, що він хворий і створює небезпеку для себе та оточуючих. За заявою суд вислухав лікаря, який підтримав заяву головного лікаря психіатричної лікарні та пояснив, що [PERSON] хворий, страждає на: «Стан відміни алкоголю з делірієм», у результаті чого створює небезпеку для себе та оточуючих. Зараз, за станом здоров’я [PERSON] потребує госпіталізації лише в умовах стаціонару в примусовому порядку. Представник зацікавленої особи, органу опіки та піклування м. Жданівка не заперечував проти заяви заявника. В силу ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає психіатричною хворобою, може бути госпіталізована в психіатричну лікарню також і без усвідомленої згоди, тільки при уяві, що це лікування можливе лише у стаціонарі та встановлення у гр-на тяжкого психічного розладу, якщо створює небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Встановлено, що [PERSON] страждає на: «Стан відміни алкоголю з делірієм», у результаті чого створює небезпеку для себе та оточуючих. Висновком лікарів [PERSON] потребує госпіталізації лише на засадах стаціонару в психіатричному закладі в примусовому порядку, а тому суд вирішив, що заява підлягає задоволенню. В силу ч.1 ст.17 Закону України «Про психіатричну допомогу»перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може бути лише на протязі часу всіх обставин, які послужили основою для проведення госпіталізації. [PERSON] підлягає госпіталізації в Жданівську обласну психіатричну лікарню в примусовому порядку для лікування у стаціонарі, тривалістю протягом наявності обставини, які послужили підставою проведення госпіталізації. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за користування послугами з теплопостачання, посилаючись на наступне. Відповідач мешкає за адресою: [ADDRESS], одержує послуги з теплопостачання, однак вчасно не сплачує їх, та має заборгованість в сумі 1550,44 гривень станом на 23.11.2011 р. Представник позивача в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги і просила суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з’явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлен належним чином, причини неявки суду не відомі. На підставі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідач мешкає в займаному житловому приміщенні, розташованому за адресою: [ADDRESS], на підставі договірних відносин, шляхом видачі абонентської книжки, несе відповідальність по зобов'язанням, які виходять з зазначеного договору. Одним із зазначених зобов'язань є плата за користування послугами з теплопостачання. Таким чином, заборгованість станом на 23.11.2011 р. у розмірі 1550,44 (одна тисяча п’ятсот п’ятдесят) грн. 44 коп., та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності зі ст. 79, 88 ЦПК України з відповідач підлягає стягненню судові витрати у виді судового збору в доход держави в розмірі 214,60 гривень. На підставі ст.ст. 61, 64, 67, 68 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-19 00:00:00

Позивачка 18.11. 2011 р звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої та повнолітньої дитини. В заяві вказала, що вона з відповідачем мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] та повнолітнього сина [PERSON], [INFO] , який навчається в Полтавській державній аграрній академії. Діти проживають разом з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення нею повноліття та аліменти на утримання повнолітнього сина до закінчення ним навчання. Позивачка в судове засідання не з»явилася, надала заяву, в якій позов підтримала, просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з»явився, будучи повідомленим про день і час слухання справи. Суд про причини неявки не повідомив. Суд , дослідивши матеріали справи, вважає , що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі . Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], ([PERSON] І-КЕ № 008235) та повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір*ю та навчається в Полтавській державній аграрній академії, орієнтовний строк закінчення навчання 31.05.2012 року, згідно Довідки № 5556 від 24.10.2011 року. Відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальну допомоги, батьки зобов»язані утримування їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Дослідивши матеріали справи , суд вважає можливим стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] в розмірі –? частини всіх видів його заробітку щомісяця, а на повнолітнього сина [PERSON] - 16 частину всіх видів заробітку щомісяця до закінчення навчання до 31.05.2012 р. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] 24.11. 2011 р звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості по виплаті аліментів. В заяві вказала, що 21.08.92 року Полтавський райсуд Полтавської області видав виконавчий лист № АЕ-61, що виконувався держвиконавцем Київського ВДВС Полтавського МУЮ. Держвиконавець [PERSON] видала довідку за №12/90, згідно якої за боржником [PERSON] рахується заборгованість по аліментах, стягуваним за в/л № АЕ-61 у розмірі 4000,92грн. станом на 09.09.08 р. 27.11.08 р. Октябрський райсуд м. Полтави ухвалив по справі № 2-6075/08 рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 350грн. щомісячно, починаючи з 09.09.08 р. і до повноліття дитини. У зв'язку із закінченням виконавчих проваджень по виконанню двох вищевказаних виконавчих листів, їй була видана довідка-розрахунок № 12/820 від 23.11.11 р. , згідно якої за боржником –відповідачем рахується заборгованість по виконанню в/л «АЕ-61 в розмірі 4000,92грн., а по виконанню в/л №2-6075/08 рахується заборгованість в розмірі 1253,29грн., а усього: 5254,21грн., яку просила стягнути з відповідача на свою користь. Позивачка в судовому засіданні зменшила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача заборгованість по аліментах в сумі 4954,21 грн. Відповідач позов визнав частково, вважає, що сума боргу менша . Суд , заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає , що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Судом встановлено, що 21.08.92 року Полтавський райсуд Полтавської області видав виконавчий лист № АЕ-61, що виконувався держвиконавцем Київського ВДВС Полтавського МУЮ. Держвиконавець [PERSON] видала довідку за №12/90, згідно якої за боржником [PERSON] рахується заборгованість по аліментах, стягуваним за в/л № АЕ-61 у розмірі 4000,92грн. станом на 09.09.08 р. 27.11.08 р. Октябрський райсуд м. Полтави ухвалив по справі № 2-6075/08 рішення про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 350грн. щомісячно, починаючи з 09.09.08 р. і до повноліття дитини. У зв'язку із закінченням виконавчих проваджень по виконанню двох вищевказаних виконавчих листів, [PERSON] була видана довідка-розрахунок № 12/820 від 23.11.11 р. , згідно якої за боржником –відповідачем рахується заборгованість по виконанню в/л «АЕ-61 в розмірі 4000,92грн., а по виконанню в/л №2-6075/08 рахується заборгованість в розмірі 1253,29грн., а усього: 5254,21грн., яку просила стягнути з відповідача на свою користь. Відповідно до п. 3 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами , які стягуються відповідно до ст.. 187 СК України, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати , пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-19 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. В заяві вказав, що він є власником кімнати 7 площею 17 кв.м., що складає 7/20 частин квартири [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу від 27.03.1997 р. та Свідоцтвом № 243 на право особистої власності на житловий будинок , в тексті вказаного Договору та Свідоцтва допущена помилка в написанні його прізвища , вказано «Алексеєвич», а в Свідоцтві –«Алексеевич» замість правильного «Алєксєєвич». Просив встановити факт , що Договір купівлі-продажу кімнати 7 площею 17 кв.м., що складає 7/20 частин квартири [ADDRESS] , який був посвідчений 27.03.1997 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] серія ААІ № 661614 , про що був здійснений відповідний запис у реєстрі за № 1032, та встановити що Свідоцтво № 243 на право особистої власності на житловий будинок, а саме на квартиру [ADDRESS], яке було видане 15.09.1997 року , що зареєстроване ПП Полтавським БТІ «Інвентаризатор»в реєстрову книгу № 112, за реєстровим № 15552 від 15.09.1997 року належить [PERSON]. В судове засідання заявник не з»явився, надав суду заяву , в якій заяву підтримав, просив розглянути справу без його участі. Приватний нотаріус [PERSON] проти задоволення заяви не заперечувала, про що надала заяву. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] є власником кімнати 7 площею 17 кв.м., що складає 7/20 частин квартири [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу від 27.03.1997 р. та Свідоцтвом № 243 на право особистої власності на житловий будинок , в тексті вказаного Договору та Свідоцтва допущена помилка в написанні його прізвища , вказано «Алексеєвич», а в Свідоцтві –«Алексеевич» замість правильного «Алєксєєвич». Правильність написання прізвища заявника підтверджується даними паспорта, та довідкою ДПІ , де прізвище вказано «Алєксєєвич». . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що за рішенням суду відповідачка повинна сплачувати на його користь аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, проте станом на 31.12.2010 мається заборгованість з виплати аліментів в розмірі 4539,65 грн. Згідно з положеннями ст. 196 СК України позивач просить стягнути з відповідачки неустойку з суми несплачених аліментів в розмірі 6809,47 грн., яка розрахована позивачем за період з 31.12.2010 по 30.05.2011. В суді позивач на задоволенні позову наполіг та просив винести заочне рішення через неодноразову неявку відповідачки до суду. Відповідачка до суду не зявилась, причин своєї неявки не повідомила, що, враховуючи заяву позивача дає підставу розглянути справу за її відсутності і винести заочне рішення у справі. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.09.2010 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на його утримання в розмірі ? частини заробітку відповідачки та виданий виконавчий лист (а.с. 5-7). Як вбачається з листа, що надійшов на адресу позивача з Головного управління юстиції у Харківській області, станом на 31.12.2010 заборгованість по аліментам у [PERSON] перед [PERSON] складає 4539,65 грн. (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Таким чином, неустойка (пеня) може бути стягнута з особи, з вини якої виникла заборгованість по сплаті аліментів, за період, що передував виникненню заборгованості, тобто за період до 31.12.2010. Як вбачається з матеріалів справи аліменти повинні сплачуватись на користь позивача з 06.01.2010, а враховуючи, що станом на 31.12.2010 заборгованість по сплаті аліментів складала 4539,65 грн., то можна зробити висновок, що вона утворилась протягом 360 днів, тобто фактично за рік. Виходячи з загальної суми заборгованості і відсутності відомостей про сплату аліментів протягом зазначеного часу, беручи до уваги розрахунок пені, який зроблений позивачем,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 травня 2008 року у відділі РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис 364. Заявлені вимоги мотивує тим, що сімейне життя не склалося із-за різних характерів та переконань, стосунки між сторонами спору погіршилися, внаслідок чого у них постійні суперечки, позивач з відповідачем не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер, сторони не ведуть спільного господарства, а тому, вважає, що їх сімя розпалася остаточно. В судове засідання позивач [PERSON] зявилася, позов підтримала й просить задовольнити вимоги з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання зявився, пояснив, що в наданий судом строк примирення з позивачкою досягти не вдалося, а тому проти задоволення позову не заперечив, про що подав суду письмову заяву. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки та відповідача, з врахуванням змісту заяви відповідача, суд встановив такі факти: Між сторонами спору зареєстровано шлюб 10 травня 2008 року у відділі РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, актовий запис 364. Відповідно до ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечитиме інтересам одного з них. В сторін спору є спільна дитина [PERSON], [INFO], котрий проживає з позивачкою. В судовому засіданні встановлено, що тривалий час понад 4 місяці, сторони спору не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер . Проаналізувавши докази в їх сукупності, суд вважає, що оскільки в наданий судом строк сторони примирення не досягли, подальше збереження сімї суперечитиме їх інтересам, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації за адресою [ADDRESS]. В позовній заяві вказує, що позивач є наймачем квартири. В квартирі проживають повнолітній діти [PERSON], [PERSON], також в квартирі зареєстрований колишній чоловік [PERSON], шлюб з яким було розірвано 18.05.2005 року на підставі рішення суду З 01.12.2004 року відповідач самостійно виїхав до Черкаської області за місцем проживання батьків. Оскільки відповідач в квартирі [ADDRESS] не мешкає без поважних причин більше ніж шість місяців, то позивач просить визнати його таким, що втратив право користування житлом та зняти з реєстрації. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, наполягаючи на підставах та обставинах викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засіданні не зявився. Про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом надання оголошення в газеті. У звязку з не проживанням відповідача за місцем реєстрації на підставі ч.9 ст.110 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за останнім відомим місцем проживання відповідача. Треті особи [PERSON], [PERSON], ЖКО ПАТ «ЗФЗ» в судове засідання не зявилися, причину неявки суду не повідомили, про час та день слухання справи сповіщалися. Представник третьої особи сектору імміграції, реєстрації фізичних осіб Орджонікідзевського РВ ЗМУ УМВС України в Запорізькій області у судове засідання не зявився, але надав заяву про слухання справи за їх відсутністю . На підставі ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно довідки ЖПО ПАТ «ЗФЗ»від 28.10.2008 року в квартирі [ADDRESS] [PERSON]Ф, [PERSON], [PERSON], [PERSON] Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON]І, пояснили суду, що відповідач [PERSON] не мешкає в спірній квартирі з часу їх розлучення, а саме з 01.12.2005 року. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності чи наймача членів його родини за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад установлені терміни провадиться в судовому порядку. На підставі викладеного, суд вважає можливим [PERSON] визнати таким, що втратив, право користування житловим приміщенням квартирою № 26 в будинку №49 по вул. Правди у м.Запоріжжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-19 00:00:00

17.12.2005 року між сторонами було зареєстровано шлюб Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №580. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка залишиться проживати з позивачем. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з 20.01.2008 року з причини несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Сумісне господарство між ними не ведеться. Спору про розподіл майна не має. Позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач \~не зявилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, без проведення фіксування судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не зявилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, \~без проведення фіксування судового процесу, проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить залишити їй післяшлюбне прізвище Таран. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. \~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечить інтересам сторін, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені 20.01.2008 року, сумісне господарство не ведеться, спору про розподіл майна не має. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-19 00:00:00

03.02.2009 року між сторонами було зареєстровано шлюб Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №35. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який залишиться проживати з відповідачем. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені у грудня 2009 року з причини несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Сумісне господарство між ними не ведеться. Спору про розподіл майна не має. Позивач просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить суд розірвати шлюб з [PERSON] Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить залишити їй післяшлюбне прізвище Бєла. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечить інтересам сторін, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені у грудня 2009 року, сумісне господарство не ведеться, спору про розподіл майна не має. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому, в обґрунтування позовних вимог, вказав наступне. 03 липня 2008 року між ПАТ Кредобанк, який є правонаступником ВАТ Кредобанк та [PERSON] було укладено Кредитний Договір №1470 на підставі якого Відповідачеві було надано кредит в сумі 4\~940, 60 грн. на термін до 01 липня 2010 року, із сплатою 13,9 % річних за користування кредитними коштами. На думку Позивача, гр.[PERSON] не виконує свої зобов'язання за Кредитним Договором, а тому станом на 07.07.2011 року утворилась заборгованість за Кредитним Договором в сумі 782, 02 грн., заборгованість по пені в сумі 217 грн. 38 коп., а всього 999, 40 грн. , яку Позивач просить суд стягнути з Відповідача. У судове засідання представник позивача не зґявився, однак надав суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги, просить суд задовольнити їх у повному обсязі та не заперечує проти вирішення справи в порядку заочного розгляду. Відповідач в судовому засіданні заперечує проти позовних вимог, вважає його не обгрунтованим. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у звязку з наступним. Судом встановлено, що 03 липня 2008 року між ПАТ Кредобанк, який є правонаступником ВАТ Кредобанк та [PERSON] було укладено Кредитний Договір №1470 на підставі якого Відповідачеві було надано кредит в сумі 4\~940, 60 грн. на термін до 01 липня 2010 року, із сплатою 13,9 % річних за користування кредитними коштами. В судовому засіданні досліджені додані до позовної заяви докази, а саме: Кредитний Договір № 1470 , який укладено 03 липня 2008 року між ПАТ Кредобанк, який є правонаступником ВАТ Кредобанк та [PERSON], лист вимога ВАТ Кредобанквід 13.01.2010 року та від 22.02.2010 року, розрахунок заборгованості, копія заяви про видачу готівки № 210918, Статут ПАТ Кредобанк, заява ПАТ Кредобанквід 20 вересня 2011 року, Наказ № 708-01 від 04 липня 2011 року, Довіреність. Із вище перелічених документів суду не надано доказів невиконання Відповідачем своїх зобов'язань за Кредитним Договором №1470. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник який не виконав зобовязання повинен сплатити суму боргу. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, закону тощо. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України). За викладених обставин, суд вважає позовні вимоги позивача не законними, не обґрунтованими. На підставі викладеного вище,

Outcome: dismissed