Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-18 00:00:00

В листопаді місяці 2011 року позивачі звернулись до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що 08 серпня 2007 року, о 13 годині, на 73 кілометрі автодороги Київ-Одеса, відбулося зіткнення автомобіля [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] з автомобілем [NUMBER] та автомобілем [NUMBER], котрі знаходились на правому узбіччі автодороги в напрямку руху в місто Київ. Власником джерела підвищеної небезпеки автомобіля [NUMBER], яким керував водій [PERSON] є ТОВ «Білоцерківський домобудівний комбінат», з яким [PERSON] знаходився в трудових відносинах і працював на той період на підприємстві. Власником пошкодженого автомобіля [NUMBER] є позивач [PERSON], якій спричинені матеріальні збитки. Позивач [PERSON] при ДТП отримала тяжкі тілесні ушкодження, понесла витрати на лікування, а також їй заподіяна моральна шкода. У звязку з тим, що відповідач добровільно не відшкодував завдані збитки, позивачі звернулись до суду з зазначеним позовом, яким просять суд стягнути з ТОВ «Білоцерківський домобудівельний комбінат» на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 117тис. 538 грн. 21 коп., на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 267 тис. 699 грн.86 коп., витрачені кошти на експертне психологічне дослідження в сумі 4000 грн., а також моральну шкоду у розмірі 1млн. 134тис. 720 грн. Під час розгляду справи, у звязку з частковим відшкодуванням завданих збитків страховою компанією, позивачі уточнили позовні вимоги та просять суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 92 тис. 293 грн. 21 коп., на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 216 тис. 699 грн.86 коп., витрачені кошти на експертне психологічне дослідження в сумі 4000 грн., а також моральну шкоду у розмірі 1млн. 134 тис. 720 грн. Ухвалою суду від 5.01.2011 року, за клопотанням представника відповідача, до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, була залучена ПАТ Страхова компанія «Українська страхова група». В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пославшись на обставини та підстави, викладені у позовній заяві, просить суд уточнені позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги позивачів не визнав у повному обсязі, посилаючись на ту обставину, що завдані збитки позивачам виплатила страхова компанія, інші вимоги не обґрунтовані, а докази неналежними, тому просить суд в задоволені позову відмовити. Третя особа [PERSON] підтримав думку представника відповідача. При цьому [PERSON] не заперечує факт дорожньо-транспортної події та підтвердив факт звільнення його від кримінальної відповідальності у звязку з застосування Закону України «Про амністію» та закриття кримінальної справи. Представник третьої особи ПАТ Страхова компанія «Українська страхова група» надав суду письмове пояснення та заяву про розгляд справи без його участі. Згідно письмових пояснень Страхова компанія на підставі договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного з ТОВ «Білоцерківський домобудівельний комбінат» від 17.09.1986 року, сплатило потерпілій стороні від ДТП, яке мало місце 08.07.2007 року, страхове відшкодування у відповідності до встановлених лімітів та згідно Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.( а.с. 133-148). Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши надані сторонами докази, перевіривши та дослідивши матеріали цивільної справи, кримінальної справи № 1-3/2011, суд прийшов до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 08 серпня 2007 року, близько 13 години, третя особа у справі [PERSON], керуючи технічно справним автомобілем "Камаз 5320", реєстраційний номер [NUMBER], що належить відповідачу ТОВ «Білоцерківський домобудівельний комбінат», де він працював водієм, та рухаючись із швидкістю близько 71...73 км/год. по правій смузі автодороги "Київ-Одеса" в напрямку м. Києва, поблизу повороту на с. Глушки, Білоцерківського району, Київської області, проявив злочинну недбалість до дорожньої обстановки, яка склалася, в порушення вимог пп. 1.3, 1.5, 1.10 "Узбіччя", 10.1, І2.3, 13.1 Правил дорожнього руху, не дотримався безпечної дистанції з автопоїздом у складі автомобіля [NUMBER], з напівпричепом, реєстраційний номер [NUMBER], який рухався попереду і зменшуючи швидкість здійснював маневр правого повороту на с. Глушки, та в подальшому, з метою уникнення зіткнення з даним автопоїздом гальмування не застосував, а здійснюючи об'їзд не переконався в безпечності свого маневру, спрямував керований транспортний засіб на узбіччя, для об'їзду, де скоїв наїзд на пішохода [PERSON], та одночасно скоїв зіткнення з автомобілями "Деу Нексія", реєстраційний номер [NUMBER], та «Субару Трібека», реєстраційний номер [NUMBER], який належить позивачу [PERSON] Внаслідок ДТП пішохід [PERSON] згідно висновку СМЕ № 344/д від 20.07.2007 р. отримала тяжкі тілесні ушкодження. Автомобіль [PERSON]Є отримав технічні пошкодження. Допущені порушення вимог п.п. 1.3,1.5,1.10, 10.1,12.3,13.1 Правил дорожнього руху України водієм [PERSON] перебувають у прямому причинному звязку з даною дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали. Дані обставини повністю підтверджені матеріалами кримінальної справи № 1-3/2011року по якій водія [PERSON] було притягнуто до кримінальної відповідальності за ст. 286 ч. 2 КК України. Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 вересня 2011 року водія [PERSON] від кримінальної відповідальності звільнено в звязку з амністією, справу провадженням закрито ( а.с. 8-9). Відповідно до ст. 61 ЦПК України, підставою звільнення від доказування є вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи стосовно якої ухвалено вирок чи постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.. Згідно ст.1166 ЦК України, шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка заподіяла шкоду, якщо та не доведе, що шкоду заподіяно не з її вини. У відповідності до ст. 1187 Цивільного Кодексу шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Як вбачається з матеріалів даної цивільної справи та кримінальної справи № 1-3/2011 року [PERSON] під час ДТП керував автомобілем Камаз, який належить відповідачу на правових підставах, перебуваючи з відповідачем у трудових відносинах . Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1187 ЦК України, особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази вини позивачів у виникненні ДТП. Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична особа або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обовязків. Таким чином, враховуючи, що дорожньо-транспортна пригода сталась по вині водія [PERSON] під час виконання ним трудових обовязків в ТОВ «Білоцерківський домобудівельний комбінат», який є власником джерела підвищеної небезпеки, останній повинен відшкодувати заподіяні збитки в повному обсязі. Сума матеріального збитку від пошкодження автомобіля позивача [PERSON] підтверджена висновком авто товарознавчої експертизи № 8990 від 27.08.2007 року, яка складає 117538,21 грн. ( а.с. 62-64), а з врахуванням страхової виплати сума матеріальних збитків становить 92293, 21 грн. Позивач [PERSON] внаслідок зазначеної ДТП отримала тяжкі тілесні ушкодження, що підтверджено матеріалами зазначеної кримінальної справи, а також наданими суду копіями медичних виписок ( а.с. 10-16). Сума матеріальних збитків понесених позивачем [PERSON] на лікування отриманих нею тілесних ушкоджень підтверджена рахунками, фіскальними чеками, квитанціями ( а.с. 17-61), яка становить -267 тис. 699 грн.86 коп., а з врахуванням страхового відшкодування 216699,86 грн. Підлягають стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] понесені нею витрати на психологічну експертизу в сумі 4000 грн. Суми матеріальних витрат позивачами повністю підтверджені матеріалами справи, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачів, оскільки витрати знаходяться у причинному звязку з наслідками ДТП. При цьому суд критично відноситься до заперечень представника відповідача щодо заперечень та не визнання доказами документів, які надала позивач [PERSON] стосовно її лікування за кордоном, оскільки зазначене лікування повязане із травмою, яку отримала позивач під час ДТП і понесені нею витрати на лікування мають бути відшкодовані винною особою. При зазначених обставинах суд вважає, що позовні вимоги позивачів в частині відшкодування завданих ним матеріальних збитків знайшли своє підтвердження, є доведеними, тому підлягають задоволенню. Факт страхового відшкодування позивачам коштів підтвердила третя особа у справі ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», позивач та представник позивача [PERSON] і не оспорюється стороною відповідача. Що ж стосується вимог позивача стосовно відшкодування заподіяної моральної шкоди, то згідно ст. 1167 ЦК України, моральна /немайнова/ шкода, заподіяна громадянину, також підлягає відшкодуванню. При цьому розмір моральної шкоди визначається судом з врахуванням характеру та ступеню діяння, особи, яка заподіяла шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (ч.2). Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3). Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування (ч.4). Для визначення заподіяння моральних страждань позивачу [PERSON] за умов вищевказаної ситуації та орієнтовного розміру їх грошової компенсації, за зверненням позивача та по постанові слідчого у кримінальній справі була призначена та проведена судово-психологічна експертиза. Відповідно до Висновку експертного дослідження № 0049 від 25.11.2010 року та дослідження № 2549/11-12. від 25.06.2011 року, виходячи з наведених питань, що поставлені перед спеціалістом психологом, надані наступні висновки, що ситуація ДТП 08.08.2007 року за своїми наслідками була та залишається для [PERSON] інтенсивно психотравмуючою, бо внесла кардинальні зміни в її життя в усіх напрямках: здоров'я, професійна самореалізація, можливість повноцінного людського існування, самостійно планувати власне життя, самооцінка та перспективи на майбутнє. Зазначена ситуація ДТП являла собою загрозу її життю і нанесла реальну тяжку шкоду здоров'ю. Через одержані у результаті ДТП травми докорінно змінився звичайний, усталений спосіб життя потерпілої, кардинально змінився нормальний, звичний для неї душевний стан. Переживання наслідків ДТП супроводжується інтенсивними негативними емоціями: почуттям безповоротної втрати здоров'я та краси, безпорадності, безсилля, невизначеності, обурення, протесту, тривоги за майбутнє, невпевненості у своїх силах, образи, роздратування, пригнічення. У потерпілої через надмірне стресове навантаження сформувались такі особистісні риси як образливість, дратливість, емоційна неврівноваженість, вразливість, суттєво знизилася її самооцінка. Вона вимушена була переосмислити основні життєві цінності та орієнтири. Зазначена ситуація перешкоджає успішній професійній самореалізації потерпілої, суттєво вплинула на мікроклімат в її родині, призвела до величезних незапланованих матеріальних витрат. Інтенсивний психотравмуючий характер зазначеної ситуації та пов'язані з цим тривалі та стійкі негативні емоційні переживання (страждання) є психологічною передумовою для кваліфікації моральної шкоди [PERSON] Розмір моральної шкоди, що була спричинена [PERSON] внаслідок ДТП 08.08.2007 року з урахуванням психологічних коефіцієнтів може становити 1152 мінімальні заробітні плати. ( з 01.10.2011 року мінімальна заробітна плата становить 985грн), що становить 1млн.134тис.720 грн. на час звернення до суду ( а.с. 65-71; 72-82). Беручи до уваги висновки вказаної експертизи, суд, разом з тим виходить з обставин справи та принципу розумності та справедливості і вважає позовні вимоги в цій частині завищеними та такими, що підлягають частковому задоволенню. Позивач [PERSON] надала суду докази того, що саме дії водія джерела підвищеної безпеки, яке належить відповідачу, призвели до моральних страждань, вимагали від неї додаткових зусиль для вирішення проблем, які з'явились після вказаної дорожньо-транспортної пригоди, стала інвалідом 2 групи ( а.с. 81), а тому співмірною тим моральним стражданням, які були заподіяні позивачу, суд вважає буде сума у розмірі 50000 грн., яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування моральної шкоди. При вирішені цивільного спору по суті суд не за застосовує позовну давність щодо позовних вимог позивача [PERSON] за заявою представника відповідача, який зазначив, що подія сталась 08.08.2007 року, а позов заявлений з порушенням вимог ст.. 257 ЦК України 03.11.2011 року. Дані вимоги представника відповідача є незаконними та необґрунтованими, оскільки позовні вимоги [PERSON]Є виникли із вимог по кримінальної справи, по якій вона визнана цивільним позивачем. Перебіг зазначених строків почався з дня набрання чинності кінцевого рішення у справі, а саме постанови суду про закриття справи від 20 вересня 2011 року, яка не оскаржувалась і набрала чинності 28.09.2011 року. Підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у відповідності до ст.4 ч.2, п.1 Закону України «Про судовий збір», яка не може становити більше 3 розмірів мінімальних заробітних плат, розмір якої на час вирішення справи складає 3219,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial