Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-07 00:00:00

03.08.2011 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив виключити відомості про його батьківство з актового запису №16 від 06.02.2001 року у Книзі записів актів громадського стану Новобузького районного управління юстиції у Миколаївській області про народження [PERSON]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 03.02.1990 року він зареєстрував шлюб з [PERSON], але 01.01.1997 року їх шлюбні відносини фактично припинилися і відповідач перестав проживати з відповідачкою. В 1998 році позивач виїхав до м.Миколаєва, а згодом до м.Москви Російської Федерації. 12.10.2000 року відповідачка народила дитину та зареєструвала її у відділі реєстрації актів громадського стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області. Батьком народженої дитини згідно ч.1 ст.122 СК України був записаний [PERSON] (позивач), хоча він таким не являвся, адже вже на протязі тривалого часу та ще задовго до народження дитини не підтримував ніяких стосунків з відповідачкою та знаходився за межами України. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнала та пояснила суду, що дійсно народжена нею дитина не являється кровно спорідненою з [PERSON], адже останній був вписаний в свідоцтво про народження дитини лише з її слів та згідно з свідоцтва про одруження. У відповідності зі ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і таким що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так судом встановлено, що 03 лютого 1990 року між [PERSON] (позивачем) та [PERSON] (відповідачкою) був укладений шлюб який було зареєстровано у відділі реєстрації актів громадського стану Новобузького районного управління юстиції в Миколаївській області. З 01.01.1997 року між позивачем та відповідачкою із за різних поглядів на життя шлюбні відносини припинилися та вони перестали вести спільне господарство. Позивач без розірвання шлюбу покинув позивачку та переїхав проживати в м.Миколаїв, але згодом не працевлаштувавшись в 1998 році від виїхав за межі України, а саме в м.Москва Російської Федерації де перебував на заробітках до 2001 року. Повернувшись на Україну позивач згодом дізнався про існування дитини батьком якої він не являється, але свідоцтво про народження якої видано саме на його ім'я Згідно ч.1 ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Відповідачка скориставшись нормою вищевказаної статті без відома відповідача скориставшись тим, що шлюб між ними не розірвано у законному порядку записала [PERSON], батьком народженої нею дитини від стосунків з іншою особо. Факт того, що позивач з 1997 року дійсно не проживав та не мав жодних стосунків з відповідачкою по справі в судовому засіданні підтвердили такою свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та інші. Згідно ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. В судовому засіданні позовні вимоги позивача були підтверджені як матеріалами справи так і показами свідків. Відповідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів,висновків експертів. За наведених вище підстав суд знаходить вичерпний перелік доказів на підтвердження позовних вимог позивача, а тому його позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Крім того, так як позов позивача задовольняється судом, то у відповідності ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача сплачене ним державне мито в розмірі 8,5 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 120 гривень.

Outcome: approved