Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-22 00:00:00

[PERSON] звернулась з названим позовом в суд, свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що працювала на посаді головного бухгалтера НІЕЗ «Переяслав», неправомірними наказами генерального директора від 27.10.10 р. №215-ОС і 30.11.10 р. №248-ОС двічі притягнута до дисциплінарної відповідальності, та звільнена наказом від 08.12.10 р. №256-ОС за систематичні порушення посадових "зв'язків. Просить накази скасувати, поновити її на роботі і стягнути з відповідача середній заробіток за вимушеного прогулу і моральну шкоду в сумі 500 грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги втримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача позов не визнав, мотивували свою позицію тим, що позивачку правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності: наказом від 27.10.10 р. №215-ОС за порушення, виявлені в результаті перевірки контрольно-ревізійного відділу в м. Переяслав-Хмельницький і Переяслав-Хмельницькому районі; наказом 30.11.10 р. №248-ОС - за бездіяльність при стягненні дебіторської заборгованості Заповідника, а наказом від 08.12.10 р. №256-ОС - звільнено за систематичні порушення посадових обов'язків та не усунення порушень в її роботі на вимогу КРВ в м. Переяслав- Хмельницький і Переяслав-Хмельницькому районі. Крім того, позивачка не має вищої (у т.ч. економічної) освіти, що є порушенням вимог п. 1.3. посадової інструкції головного бухгалтера ШЕЗ «Переяслав», п. 6.1 розділу 5 положення про бухгалтерію ШЕЗ «Переяслав», а також п.п. 1 п. 11 типового положення про бухгалтерську службу бюджетної установи, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.11р. №59. Заслухавши пояснення сторін, покази свідків [PERSON], [PERSON] і [PERSON] : дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. [PERSON] з 1993 року працювала на посаді старшого, а з 1994 - на посаді головного бухгалтера Національного історико-етнографічного заповідника «Переяслав». Попереднім керівництвом заповідника позивачка до дисциплінарної відповідальності не притягувалась. Наказом Міністра культури і туризму України №295/0/17-10 від 12.05.10 р. на посаду генерального директора НІЕЗ «Переяслав» призначено [PERSON] з 12.05.10 р. Наказом генерального директора заповідника №215-ОС від 27.10.10 р. позивачці оголошено : догану за допущення незаконного використання бюджетних коштів та спричинення матеріальних збитків по причині невідшкодування до бюджету коштів за здійснені переговори на оператори мобільного зв'язку особистих цілях працівниками НІЕЗ «Переяслав». В преамбулі даного наказу зазначено, що його прийнято на підставі фактів, викладених в акті ревізії фінансово-господарської діяльності НІЕЗ Переяслав» від 27.09.10 р. №26-31/15. Судом встановлено, що з 07.07.10 р. по 23.09.10 р. працівниками контрольно-ревізійного відділу м. Переяслав-Хмельницькому і Переяслав-Хмельницькому районі проводилась планова ревізія фінансово-господарської діяльності ШЕЗ «Переяслав». За її результатами складено акт №26-31/15 від 27.09.10р. Акт КРВ в м. Переяслав-Хмельницький і Переяслав-Хмельницькому районі №26-31/15 від 27.09.10 р. на момент розгляду справи ніким не оскаржений і не скасований. Зауважень до змісту акту сторони не подавали. Згідно абз. 9 п. 6 акту КРВ №26-31/15 від 27.09.10 р., позивачка не перерахувала до загального .зонду державного бюджету бюджетні кошти в сумі 8707,51 грн. в порушення вимог листа Держказначейства України №7.1-10/744 від 12.02.08 р. При цьому, визнання заборгованості шляхом її відображення в звіті не звільняє від обов'язку погасити заборгованість, а сам обов'язок вважається виконаним не з моменту відображення, а з моменту погашення. Працівниками КРВ наявність неодноразово вказується як порушення бюджетного законодавства з боку позивачки і трактується як незаконне використання бюджетних коштів. Також в абзаці 23 п. 6 акту КРВ №26-31/15 від 27.09.10 р. вказується, що позивачкою порушено вимоги п. 20 постанови Кабінету Міністрів України №228 від 28.02.02 р. «Про затвердження порядку :складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів». За змістом цього пункту, позивачка недостатньо здійснювала контроль за використанням бюджетних коштів та не відшкодовувала до бюджету кошти за здійснення переговорів на оператори мобільного зв'язку працівниками ЩЕЗ «Переяслав» в особистих цілях в неробочий час на загальну суму 2639,38 грн. Лозивачка не утримувала коштів із зарплат винних працівників з метою їх подальшого повернення до державного бюджету. Позивачка як головний бухгалтер за п.п.2.1., 2.2., 2.3. своєї посадової інструкції зобов'язана забезпечувати контроль та відображати на рахунках бухгалтерського обліку всі господарські операції, надавати оперативну інформацію, здійснювати загальне керівництво бухгалтерією, вести облік надходжень грошових засобів і правильності їх витрат. Відповідно до п. 4 посадової інструкції головного 5ухгалтера він несе персональну відповідальність за виконання бюджету заповідника. Зі змісту вказаних положень посадової інструкції вбачається, що головний бухгалтер зобов'язаний організовувати належний облік бюджетних коштів і забезпечувати правильність їх витрат, у т.ч. вживати заходів до погашення заборгованості, доводити до відома керівництво заповідника про її наявність, вносити пропозиції. Цього не було зроблено позивачкою щодо заборгованості в сумі 8707,51 грн. Також позивачка була зобов'язана як головний бухгалтер державної установи не допустити направлення бюджетних коштів на погашення вартості телефонних розмов працівників в особистих цілях. Загальне керівництво бухгалтерією передбачає повноваження головного бухгалтера зі здійснення контролю витрачання бюджетних коштів, попередження їх витрачання на нецільові напрямки, вжиття заходів до реєстрації телефонних дзвінків працівників в особистих цілях і відшкодування з них відповідних коштів. Позивачка зобов'язана була вжити відповідних заходів і мала можливість це зробити. Суд бере до уваги факт сплати 28.10.10 р. позивачкою штрафу у розмірі 255 грн. на виконання постанови КРВ №10-613/2010 від 15.10.10 р., якою її притягнуто до адміністративної відповідальності за вищезазначені порушення та накладено даний штраф. Суд розцінює це як підтвердження визнання позивачкою своєї вини. Наказом №248-ОС від 30.11.10 позивачці оголошено догану за допущення невиконання наказу генерального директора №8 від 18.02.09 р. та пов'язаних з ним умов договору від 01.04.10 р. «Про розміщення об'єкту виїзної торгівлі та території ШЕЗ «Переяслав» що спричинило ненадходження в повному обсязі коштів на рахунок ШЕЗ «Переяслав». Наказом №8 від 18.02.09 р. встановлено вартість дозволу на розміщення об'єктів виїзної торгівлі на території заповідника в сумі 1500 грн. за один об'єкт за рік. Пунктом 6 цього наказу контроль за його виконанням покладено особисто на [PERSON] Доводи позивачки про те, що вона не ознайомлена з цим наказом, спростовуються наявністю її підпису на оригіналі наказу, наданого відповідачем в судовому засіданні. Пунктом 2.10 посадової інструкції передбачено обов'язок головного бухгалтера стягувати в і встановлені терміни дебіторську і погашати кредиторську заборгованість заповідника. Протягом 2009-10 років між відповідачем і приватними підприємцями було укладено 5 договорів на розміщення об'єктів торгівлі. Згідно з п. 2.1. усіх договорів підприємці зобов'язані провести розрахунки з заповідником не пізніше 2 квітня кожного року дії договорів. Однак, окремі приватні підприємці не сплачували кошти заповіднику внаслідок чого утворилась їх дебіторська заборгованість в сумі 1750 грн. Позивачка в порушення вимог п. 6 наказу №8 від 18.02.09 і п.2.10 посадової інструкції не .тягнула заборгованість і не повідомила керівництву заповідника про її наявність. Позивачка визнала :акт наявності заборгованості у своїх письмових поясненнях від 18.11.10. Наказом генерального директора заповідника №256-ОС від 08.12.10 позивачку звільнено з посади головного бухгалтера за систематичне невиконання трудових обов'язків у зв'язку з невиконанням вимог листа КРВ від 17.11.10 №26-16/229 щодо повного усунення порушень, виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності ШЕЗ «Переяслав» за період з 01.10.08 по 01.09.10 р. Листом КРВ в м. Переяслав-Хмельницькому і Переяслав-Хмельницькому районі №26-16/170 від 27.09.10 р. відповідача зобов'язано усунути порушення, виявлені ревізією і зазначені в акті КРВ від 27.09.10 р. в строк до 01.11.10 р. Виконання листа покладено особисто на [PERSON], про що свідчить ": підпис. У встановлений строк бухгалтерський облік не було приведено у відповідність вимогам закону, недоліки не усунуті. Начальником КРВ в м. Переяслав-Хмельницькому і Переяслав-Хмельницькому районі до ШЕЗ Переяслав» було надіслано другий лист №26-16/229 від 17.11.10 р. з вимогою усунути недоліки у строк до 0І.12.10р. Виконання другого листа також було покладено на позивачку. Як вбачається з відповіді заповідника на ім'я начальника КРВ за підписом генерального директора і позивачки №304 від 01.12.10 р. ланом на 01.12.10 р. до державного бюджету бюджетні кошти в сумі 8707,51 грн. не повернуті, кошти за здійснені телефонні переговори в особистих цілях в сумі 2639,38 грн. - не повернуті. Інші порушення усунуті лише частково. Суд бере до уваги, що невиконання вимог кожного з листів КРВ є окремим порушенням трудової дисципліни, що тягне за собою початок спливу нового строку притягнення до дисциплінарної відповідальності. Твердження позивачки про те, що з жодним з наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності її не було ознайомлено не відповідають дійсності, оскільки на оригіналах наказів, наданих відповідачем, наявні її особисті підписи. Оригінали оглянуті в судовому засіданні всіма учасниками процесу, після чого самою позивачкою підтверджений факт підписання цих наказів. Доводи про те що, позивачці незрозумілий зміст наказів і те, за які порушення її притягнуто до -відповідальності, також не беруться до уваги, оскільки у кожному з наказів зазначено підстави їх прийняття, факти порушень з боку позивачки, а в наказі від 27.10.10 р. - також бланкетні норми щодо «кладених порушень у акті КРВ №26-31/15 від 27.10.10 р. Статті 147-149 КЗпП України не містять чітких вимог щодо оформлення наказів про притягнення дисциплінарної відповідальності, однак зміст оскаржуваних наказів чіткий і зрозумілий. Посилання позивачки на те, що у неї не відбирались пояснення перед оголошенням доган і звільненням спростовуються матеріалами справи і письмовими дорученнями генерального директора заповідника від 30.11.10 р. №15, 01.12.10 р. №16. Пояснення на виконання цих доручень оформлялись позивачкою у вигляді службових і доповідних записок від 01.10.10 р., 18.11.10 р., 23.11.10 р., 01.12.10 р., що не суперечить змісту поняття «письмове пояснення». Судом також береться до уваги той факт, що у службових записках від 18.11.10 р., 01.12.10 р. позивачка визнає наявність порушень і запевняє про дальше їх усунення. Строки притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності відповідачем не порушені, скільки порушення мали триваючий характер і на момент оголошення доган і звільнення продовжували мати місце. Проаналізувавши всі обставини справи, докази і доводи обох сторін, суд не вбачає підстав для зняття дисциплінарних стягнень з [PERSON] накладених наказами генерального директора Національного історико-етнографічного заповідника «Переяслав» №215-ОС від 27.10.10 р., №248-ОС від .11.10 р. та №256-ОС від 08.12.10 р., поновлення на роботі і стягнення сум середнього заробітку та моральної шкоди.

Outcome: dismissed