overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-26 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом,зазначила,що перебуває з відповідачем в шлюбі,зареєстрованого у відділі РАЦС Андрушівського районного управління юстиції 22 листопада 1997 року. Від шлюбу мають дочку - [PERSON],[INFO]. Відповідач зовсім не дбав про сім'ю, не бажав працювати та не турбувався вихованням дитини. Внаслідок чого вони втратили одне до одного чувство любові та поваги. Просила розірвати шлюб з відповідачем, стягнути з нього аліменти на утримання дочки в розмірі 1\\3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно. Позивач в судове засідання не з'явилася,направила заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив заяву про розгляд справи в його відсутність,позов визнав. Дослідивши матеріали справи,суд вважає,що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя, інтересам їхніх дітей,що мають істотне значення. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння,а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим,що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо,що відповідач є батьком [PERSON],[INFO], має можливість сплачувати аліменти на її утримання, заява про розірвання шлюбу та стягнення аліментів відповідає вимогам закону. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Відповідачем надана заява про залишення їй прізвища, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України, відповідачу залишити прізвище, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу, що розривається - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-26 00:00:00

18 серпня 2011 року [PERSON] звернувся в суд із позовом до акціонерного товариства закритого типу (АТЗТ) «ЕКОПРОД А.Т.»про дострокове припинення дії договору оренди земельної частки (паю), укладеного ним 1 квітня 2006 року строком на 10 років до 1 квітня 2016 року , а також не чинити йому перешкод в користуванні земельною ділянкою В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 2 листопада 2009 року ним отримано державний акт на землю серія ЯЕ № 741002. Відповідно до розділу 1Х «Перехідного положення»Закону України «Про оренду землі»громадяни власники сертифікатів на право на земельну частку (пай) які на підставі сертифікату уклали договори оренди земельної частки (паю) після виділення в натурі земельних ділянок на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку, переукладають договір відповідно до державного акта на тих самих умовах, що і раніше укладений. Договір може бути змінений за угодою сторін або припинений у випадках, передбачених Законом. Договір між позивачем та акціонерного товариства закритого типу (АТЗТ) «ЕКОПРОД А.Т.» не переукладався. Враховуючи вищенаведене, а також те що землею [PERSON] вирішив займатись самостійно 3 березня 2011 року та 7 липня 2011 року позивач звертався до акціонерного товариства закритого типу «ЕКОПРОД А.Т.»з проханням розірвати раніше укладений договір, на що відповіді не отримав. Просить припинити дію договору оренди земельної частки (паю) від 1 квітня 2006 року укладеного між позивачем та акціонерним товариством закритого типу (АТЗТ) «ЕКОПРОД А.Т.», а також зобовязати відповідача не чинити йому перешкод в користуванні земельною ділянкою . В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належно, до участі у справі направив свого представника [PERSON]Г В судовому засіданні представник позивача [PERSON]П [PERSON], який діє на підставі довіреності , позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідач до суду не звився та не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Представник позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-26 00:00:00

Позивач в особі представника [PERSON] 07.09.2011 року звернулася до суду з даним позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно , зазначаючи, що 23.11.2006 помер [PERSON] ,який доводився їй чоловіком. Після його смерті відкрилась спадщина на: - земельну ділянку площею 7,0400 га(ділянка №33) , кадастровий номер 4422582200:06:00260037 ,призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва(рілля) , яка розташована на території Гераськівської сільської ради, що належала [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЛГ № 088191, виданого головою Марківської райдержадміністрації №203 від 13.04.2004 року; - земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Карла Маркса , розміром 2,85 в умовних кадастрових гектарах, що належала [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0064908, виданого головою Марківської райдержадміністрації в грудні 1996 р. на підставі рішення Марківської районної державної адміністрації № 466/5 від 02.12.1996 року. На момент смерті спадкодавця вона постійно проживала з ним ,тому фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Позивач просила справу розглянути без її участі, надавши про це заяву. Відповідач надав заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив розглянути справу без участі його представника . Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 23.11.2006 помер [PERSON] ,який доводився позивачу чоловіком. Після його смерті відкрилась спадщина на: - земельну ділянку площею 7,0400 га(ділянка №33) , кадастровий номер 4422582200:06:00260037 ,призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва(рілля) , яка розташована на території Гераськівської сільської ради, що належала [PERSON] згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЛГ № 088191, виданого головою Марківської райдержадміністрації №203 від 13.04.2004 року; - земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Карла Маркса , розміром 2,85 в умовних кадастрових гектарах, що належала [PERSON] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0064908, виданого головою Марківської райдержадміністрації в грудні 1996 р. на підставі рішення Марківської районної державної адміністрації № 466/5 від 02.12.1996 року. На момент смерті спадкодавця [PERSON] позивач постійно проживала з ним ,тому відповідно до ст.1268 ЦК України фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на момент відкриття спадщини , вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно ч.4ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідача позов визнав повністю і це не суперечить закону , тому є підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-26 00:00:00

У власності територіальної громади м.Попасна та на балансі Попаснянського ПКП Містознаходиться житловий [ADDRESS] якого більше десяти років є безхазяйною та знаходиться в антисанітарному стані. При цьому під час проведених перевірок комісією, яка була створена з числа працівників позивача, було встановлено, що в цієї квартирі зареєстровані відповідачі, які є наймачами цього житлового приміщення, але протягом тривалого часу за вище вказаною адресою не мешкають без поважних причин, участі в утриманні квартири, будинку та прибудинкової території не приймають, що в дійсний час спричиняє матеріальні збитки всьому будинку. Позивач, посилаючись на вище зазначені обставини, в поданому позові просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право на проживання в квартирі №1 житлового будинку №7 по вул.Пролетарська в м.Попасна. До початку розгляду справи представник позивача надав заяву, за змістом якої підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, справу просив розглянути без його участі. Відповідачі в судове засідання не зявилися двічі без поважних причин, хоча належним чином були повідомлені судом про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.71 ч.1 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Із наданих позивачем документів (а.с.4-11) судом встановлено, що відповідачі дійсно є наймачами житлового приміщення, але без поважних причин не мешкають за адресою своєї постійної реєстрації в квартирі №1 житлового будинку №7 по вул.Пролетарська в м.Попасна протягом останніх десяти років, участі в утриманні квартири, будинку та прибудинкової території не приймають, тобто фактично втратили право користування жилим приміщенням. При таких обставинах на думку суду позовні вимоги позивача є обгрунтованими, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст.71-72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-26 00:00:00

14.06.2011 року позивач звернувся з даним позовом, посилаючись на те, що він сплачує аліменти на користь відповідача. У травні 2010 року він звільнився і тривалий час не міг працевлаштуватися, в звязку з чим за період часу з березня по квітень 2011 року виникла заборгованість по аліментам в сумі 899 гр. 23 коп. Вважає, що заборгованість виникла з поважних причин, оскільки він перебуває на диспансерному обліку в звязку з хронічними хворобами, що потребує коштів на лікування, та тривалий час він не міг працевлаштуватися, на підставі чого просить звільнити його від сплати заборгованості по аліментам. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач позов не визнала, оскільки на даний час позивач працює, має стабільний заробіток, розмір заборгованості не являється значним, позивач не надає іншої допомоги на утримання дитини, тому просить відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши сторони, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. За позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення (ч.2 ст.197 Сімейного кодексу України). Згідно довідки відділу ДВС Апостолівського РУЮ від 20.05.2011 року виконавчий лист про стягнення з позивача аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], подано до відділу на виконання 01.03.2011 року. Заборгованість по стягненню аліментів станом на 01.05.2011 року складає 899,23 гр. Згідно довідки ТОВ Фактор Двід 06.06.2011 року позивач працює у вказаному підприємстві з 05.04.2011 року, зі вказаного часу утримуються аліменти в розмірі 25%. Згідно довідки Нивотрудівської сільської амбулаторії позивач перебуває на обліку в звязку з наявністю хронічних захворювань. Оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що підстав для звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам не має, оскільки заборгованість по аліментам виникла не в звязку з тяжкою хворобою позивача, а в звязку з тим, що позивач не працював. Суд не вважає поважною причиною не сплати аліментів на утримання дитини факт перебування позивача на диспансерному обліку, оскільки позивачем в порушення вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України не надано докази, що після звільнення з попереднього місця роботи позивач перебував на стаціонарному лікуванні, витрачав кошти на придбання ліків та ін., що унеможливлювало його працевлаштування. Крім того, позивач мав можливість стати на облік у центрі зайнятості та отримувати допомогу, але вказаним правом позивач не скористався. На підставі викладеного суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-26 00:00:00

19.07.2011 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування своїх вимог заявник в заяві пояснив, що він народився 15.11.1973 року, є власником земельної ділянки площею 4, 414 га, яка розташована на території Марянської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, державний акт на право власності на земельну ділянку серія ДП № 031109. Зазначений державний акт видано на ім.я [PERSON]. 05.05.2011 року, він отримав паспорт на ім.я [PERSON], а до цього часу у нього був паспорт на імя [PERSON], тобто на день отримання ним державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 031109 від 03.03.2005 року, він мав паспорт на ім.я [PERSON] Підставою заміни паспорту стало те, що в ньому була помилка в написанні його прізвища, оскільки згідно його свідоцтва про народження, його прізвище та прізвище його батьків російською мовою Чернозем. Після заміни паспорту він звернувся до відділу Держкомзему у Апостолівському районі Дніпропетровської області з питання видачі державного акту на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON] , але йому було відмовлено та запропоновано звернутися до суду. Просить заяву задовольнити та встановити факт належності [PERSON], [INFO] , правовстановлюючого документу державного акту на право власності на земельну ділянку, який видано 03.03.2005 року на ім.я [PERSON] Заявник до судового засідання не зявився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність.( а.с.16) Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. ( а.с 14) Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню згідно ст. ст. 234, 256, 258 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO], російською мовою прізвище вказано Чернозем (а.с. 7). Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДП № 031109 від 03.03.2005 року видано на ім.я [PERSON] (а.с. 6). 05.05.2011 року заявнику видано паспорт серії АН 956339 , згідно якого прізвище українською мовою зазначено як Чернозем, російською мовою Чернозем(а.с.8). З листа Апостолівського РВ ГУМВС України (а.с.9) встановлено, що [PERSON] було документовано паспортом АН № 956339 у звязку з уточненням прізвища з Чорнозем. З листа ТОВ фірма Авіас-2000(а.с.10) встановлено, що на підприємстві дійсно працює [PERSON] з 15.08.2006 року і йому було змінено прізвище на Черноземзгідно заяви та паспорту АН 956339 виданого Апостолівським РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 05.05.2011 року. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що при оформленні державного акту на право власності на земельну ділянку від 03.03.2005 року на імя [PERSON], прізвище заявника зазначено згідно наданого ним паспорту. Також судом встановлено, що 05.05.2011 року заявником замінено паспорт в звязку з уточненням прізвища з Чорноземна [PERSON], тому суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-26 00:00:00

30 серпня 2011 року позивач [PERSON] звернулася до Володарського районного суду Київської області з названим позовом, в якому вказувала, що 28.04.2010 року помер її чоловік [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 3,27 га, посвідчена державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії Р1 № 213323, яка розташована на території Косівської сільської ради Володарського району Київської області. Позивач просить суд, визнати за нею право власності на земельну ділянку розміром 3,27 га, яка знаходиться на території Косівської сільської ради Володарського району Київської області, після померлого [PERSON]. У відкритому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачі позовні вимоги визнали в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечували. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідачів, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення представника позивачів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 29 квітня 2010 року помер чоловік позивача [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про його смерть серії І-ОК № 190996 (а.с.13). Після його смерті відкрилася спадщина до якої входить земельна ділянка площею 3,27 га, посвідчена державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії Р1 № 213323 (а.с.14), яка розташована на території Косівської сільської ради Володарського району Київської області. Спадкоємцями за законом першої черги за ст. 1261 ЦК України є дружина померлого [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про одруження серії ІІ-ЯК № 0255171 (а.с.19) та діти померлого, син [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-АГ № 954914 (а.с.9) та син [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІ-ЛЕ № 273577 (а.с.12). Відповідачі по справі на спадщину не претендують та не заперечують проти її прийняття позивачем. Інших спадкоємців ні за заповітом на зі законом немає. Фактично позивач прийняла спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном. У нотаріуса отримати свідоцтво про право на спадщину не можливо, оскільки в державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії Р1 № 213323 було виправлено призначення земельної ділянки. Дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини. Тому позивач змушена звернутися до суду. Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, відповідно до ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині за законом повинні бути рівними, тому їх вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-26 00:00:00

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 31 серпня 2011 року позов [PERSON] задоволено в повному обсязі. Визнано за [PERSON] право власності на земельну ділянку загальною площею 3,21 га, розташовану на території Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, призначену для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, видану на підставі розпорядження голови Липоводолинської райдержадміністрації № 127 від 20 березня 2002 року (зареєстрована в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 22), як набуте в порядку спадкування за законом. Питання про розподіл судових витрат між сторонами по даній справі цим рішенням суду вирішено не було. У судове засідання сторони не зявилися, про час та місце розгляду даної справи були належним чином повідомлені. У судове засідання представники третіх осіб не зявилися, про час та місце розгляду даної справи були належним чином повідомлені. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне з власної ініціативи постановити додаткове рішення у даній справі щодо проведення розподілу судових витрат у ній, оскільки дане питання не було вирішено при постановленні рішення суду 31 серпня 2011 року. Відповідно п. 4) ст.215 ЦПК України рішення суду складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат. У відповідності до п.4 ч.І ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частинами 1,3 ст.79 ЦПК України до судових витрат по справі віднесено судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Згідно з ч.І ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду позивач сплатив 51 грн. в рахунок оплати судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.1,2). Проводячи розподіл судових витрат між сторонами, суд виходить з того, що понесені позивачем судові витрати підтверджуються документально, докази щодо звільнення відповідачів від сплати судових витрат в матеріалах справи відсутні, тому їх розподіл слід провести в дольовому порядку з кожного з відповідачів у даній справі, стягнувши таким чином з кожного з них по 12 грн. 75 коп. судового збору та по ЗО грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-26 00:00:00

Зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, виготовлення повного тексту рішення відкласти до 30 вересня 2011 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-26 00:00:00

Сторони зареєстрували шлюб 02 серпня 1993 року у Ведильцівській сільської раді Чернігівського району, Чернігівської області, актовий запис № 5. Від сумісного життя мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З приводу розподілу майна та визначення місця проживання дітей після розлучення спір відсутній. Позивач звертаючись до суду просить шлюб розірвати, оскільки чоловік вживає спиртні напої, вчиняє сварки та бійки, участі у вихованні дітей, ведення спільного господарства, практично не приймає. В судове засідання сторони не з"явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить поштова кореспонденція. Відповідач про причину своєї неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність, чи про відкладення розгляду справи суду не надав. Через канцелярію суду позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Суд ухвалює про проведення заочного розгляду справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 02 серпня 1993 року у Ведильцівській сільській раді Чернігівського району, Чернігівської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 5. Від сумісного життя мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спір з приводу майна та визначення місця проживання дітей відсутній. Приймаючи до уваги наявність у сторін неповнолітніх дітей, обставини життя подружжя, суд приходить до висновку, що шлюб на підставі ст.112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та інтересам неповнолітніх дітей, що має істотне значення у даній справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved