Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-14 00:00:00

У січні 2012 року позивачка [PERSON] звернулась до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання щлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що вони з відповідачем з 22 жовтня 1994 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконкомом Новопетрівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис №07. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї послужила різність поглядів подружжя на життя, відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги, а також те, що відповідач зловживає спиртними напоями. Шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем фактично припинились, та однією сім'єю сторони не проживають близько семи років. Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі. Просила її шлюб з відповідачем розірвати, так як відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про одержання судових повісток від 04.02.2012 року та 18.02.2012 року, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивачки, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 22 жовтня 1994 року виконкомом Новопетрівської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис №07. Від спільного життя мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що позивачка припинила подружні відносини і однією сім'єю з відповідачем не проживає близько семи років, відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не мають потреби, оскільки вважають, що їхня сім'я розпалася остаточно. При таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка бажає надалі іменуватися прізвищем "Дикуненко", що підтверджується її письмовою заявою. Спір по розділу майна не врегульовано. Частина 3 ст.115 Сімейного кодексу України регламентує, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядку ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір у розмірі 107,30 грн. на користь позивачки [PERSON] На підставі ст. 105 ч.3,110,112,113,115,160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved