Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-21 00:00:00

В травні 2006 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила постановити рішення, яким встановити, що [PERSON], є батьком [PERSON], [INFO] та стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої доньки аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала на те, що з відповідачем по справі [PERSON] позивачка познайомилась у 2004 році. Позивачка та відповідач почали зустрічатися, закохалися. Потім позивачка була представлена батькам відповідача, як наречена. Батьки відповідача приходили знайомитись з батьками позивачки і вони разом вирішували питання про реєстрацію шлюбу у вересні 2005 року. З грудня 2004 року позивачка з відповідачем почали сумісно проживати у [INFO], яка належить відповідачу. Позивачка та відповідач вели сумісне господарство, разом купували продукти харчування та необхідні речі. Позивачка займалась приготуванням їжі, прала, прибирала у квартирі. Відповідач проявляв постійне піклування по відношенню до неї. У січні 2005 року позивачці стало відомо, що вона вагітна, і вони з відповідачем разом звернулися до СМСЧ № 6 для постановки позивачки на облік з приводу вагітності, та 28 лютого 2005 року вона була поставлена на облік і в індивіуальній картці вагітної був зроблений запис відомостей про батька дитини (місце його праці) зі слів відповідача. У звязку з тим, що у позивачки резус- фактор крові негативний, була загроза зриву вагітності, відповідач та його батьки поклали мене на збереження у лікарню СМСЧ № 6, де вони позивачку навідували, цікавились її здоровям та здоровям майбутньої дитини. Вагітність у позивачки проходила тяжко, і в звязку з цим у неї з відповідачем погіршились відносини, так як вона була дратівливою, через що у неї з відповідачем виникали сварки. В звязку з чим, позивачка вимушена була переїздити до своїх батьків. Відповідач приходив до неї, навідував її, просив повернутися для проживання до нього, однак у звязку зі станом свого здоровя, позивачка не змогла цього зробити. З травня 2005 року відповідач перестав спілкуватися з позивачкою, а його батьки просили повернутися проживати до відповідача, але позивачка не погодилась. 29.09.2005 року у позивачки з відповідачем народилась дочка [PERSON]. Батьки позивачки забрали її з дитиною з пологового будинку після виписки та повідомили відповідача про народження дитини. Відповідач обіцяв прийти до позивачки з дитиною, однак замість відповідача прийшли його мати та сестра, привітали позивачку і доньку та наполягали на її поверненні до відповідача. Але у звязку з тим, що відповідач не прийшов за позивачкою та дитиною, вона залишилась проживати зі своїми батьками. Відповідач визнавав себе батьком доньки [PERSON], однак, коли виникло питання про реєстрацію дитини, відповідач відмовився подати сумісну з позивачкою заяву до органів РАЦС про визнання батьківства. 08 листопада 2005 року позивачка зареєструвала доньку, як [PERSON], [INFO]. На теперішній час позивачка мешкає з дитиною, потребує матеріальної допомоги. Відповідач не виявляє бажання у добровільному порядку здійснювати допомогу на утримання дочки, не дивлячись на те, що він є працездатним, та його стан здоров'я є задовільним, його матеріальне становище дозволяє надавати відповідну матеріальну допомогу на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги уточнила, просила встановити, що [PERSON], є батьком [PERSON], [INFO]; стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої доньки аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути з [PERSON] кошти за проведення експертизи у розмірі 1289 грн.49 коп.; стягнути з відповідача кошти, витрачені позивачкою на проїзд для проведення експертизи у розмірі: первинні квитки 1274 грн.28 коп.; повторні квитки 545 грн.24 коп.; стягнути з [PERSON] кошти за складання позовної заяви у розмірі 100 грн., уточнений позов просила задовольнити в повному обсязі, посилалася на докази, що містяться в матеріалах справи. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали в повному обсязі, раніше позивач пояснив, що він дитину, [PERSON], не визнає. Дитину він не бачив, ніяких почуттів ані до дитини, ані до позивачки у нього немає. Відповідач зазначив, що позивачку знає, як свою знайому. За весь час їхнього знайомства, він бачився з нею днів 7-8. Також відповідач зазначив, що позивачка на час їхнього знайомства зустрічалася з його знайомим на імя Діма. З батьками позивачки [PERSON] бачився лише 3 рази, вказав, що його батьки та батьки позивачки були між собою знайомі. [PERSON] ніколи не ходив з позивачкою до жіночої консультації, ніяких аналізів не здавав. Коли вона сказала йому, що вагітна, мови про те, що [PERSON] являється батьком дитини, не йшло. Позивачка декілька разів залишалася у відповідача вдома на ніч, але близьких стосунків у них не було. В квартирі відповідача за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Новокримська, 4/20 позивачка ніколи не проживала, так як в квартирі протягом 2005 року йшов ремонт. Крім того, в судовому засіданні відповідач вказав, що на теперішній час він одружений та має на утриманні дружину і малолітню дитину, [PERSON], [INFO]. В задоволенні уточнених позовних вимог відповідач просив відмовити повністю. Вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі У відповідності до ч.2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження 1-КИ № 034476 [PERSON] народилась 29 вересня 2005 року. Батьком дитини зазначений [PERSON] зі слів матері. В судовому засіданні, свідок [PERSON] пояснила, що вона знайома з позивачкою та відповідачем. Зазначила, що вони разом приїздили до неї у гості, тоді ж позивачка сказала свідку, що вона вагітна від відповідача. Про то, що позивачка проживала з відповідачем їй було відомо від позивачки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона знайома з позивачкою та відповідачем, вказала, що декілька разів була в гостях у відповідача вдома разом зі своїм чоловіком. Пояснила, що відповідач казав, що після ремонту він буде разом з відповідачкою проживати у його квартирі, також відповідач та позивачка збиралися одружитися коли потеплішає. Відповідач визнавав себе батьком дитини. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що батьки відповідача приїздили додому до батьків позивачки знайомитися, там свідок познайомилася з відповідачем. Свідок пояснила, що позивачка разом з відповідачем приходили до неї на день народження, тоді позивачка вже була вагітна. Відповідач сидів поруч з позивачкою, приділяв їй увагу. Коли позивачка була на 2-3 місяці вагітності, вона допомагала перевозити речі позивачки до відповідача. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є братом позивачки. Відповідача бачив у себе вдома, коли він приїздив разом з позивачкою та зі своїми батьками знайомитися з батьками позивачки. Пояснив, що відповідач з позивачкою обговорювали дату весілля. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він являється батьком позивачки. [PERSON] зазначив, що він знайомий з відповідачем та з його батьками. Також свідок вказав, що відповідач приїздив до них додому та казав батькові, що він хоче створити сімю з позивачкою, вони обговорювали дату весілля. До весілля відповідач хотів проживати з позивачкою разом. Про те, що [PERSON] була вагітною, свідок знав, казав, що відповідач визнавав себе батьком дитини, дитина була очікувана. З родичами відповідача свідок був знайомий, бачився з ними декілька разів. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він є двоюрідним братом позивачки. Пояснив, що відповідач з позивачкою декілька разів приходили до них в гості. Позивачка з відповідачем разом були у дружини свідка на дні народженні. За столом позивачка з відповідачем сиділи поруч, відповідач піклувався про позивачку. Також свідок зазначив, що останні обговорювали своє весілля. Вказав, що позивачка проживала разом з відповідачем у нього в квартирі по вул. Новокримській у м. Дніпропетровську. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що вони знайомі з позивачкою та відповідачем. Вони приходили до них у гості до квартири, де жили позивачка з відповідачем. Свідки зазначили, що між [PERSON] та [PERSON] йшли розмови про весілля та про дитину. Відповідач визнавав себе батьком дитини. Свідки відповідача [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що розмова про шлюб ніколи не йшла, вагітною вони позивачку не бачили, про те, що відповідач доводиться батьком дитини позивачки мова не йшла, [PERSON] нічого не розповідав, що стосується відносин з позивачкою нічого з цього приводу не памятають. В судовому засіданні було проведено дві судово- генетичних експертизи. Ухвалою суду від 20 червня 2007 року була призначена судово-генетична експертиза експертам Бюро судової медичної експертизи управління охорони здоровя Дніпропетровської обласної державної адміністрації, згідно висновку якої № 78 від 28.09.2007 року, [PERSON] може бути біологічним батьком дитини [PERSON], народженої 29 вересня 2005 року громадянкою [PERSON], з ймовірністю 99,99%. За клопотанням відповідача, [PERSON], ухвалою суду по справі було призначено повторну судово-генетичну експертизу експертам Київського міського бюро судово-медичної експертизи, згідно висновку якої № 470 від 11.03.2011 року, молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] по відношенню до [PERSON] складає величину не менше 99,9%. Суд, приходить до висновку, що відповідач є батьком дитини [PERSON], [INFO], матірю якої є [PERSON]. Таким чином, позовні вимоги позивачки щодо визнання [PERSON], [INFO], громадянина України, батьком дитини, [PERSON], [INFO] підлягають задоволенню. Жовтневому відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області необхідно внести відповідні зміни в актовий запис №1066 від 25 жовтня 2005 року про народження [PERSON], [INFO], записав батьком дитини громадянина України, [PERSON], [INFO], уродженця [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 183 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом всановлено, що відповідно до витягу з наказу від 10.11.2010 року, доданого відповідачем до матеріалів справи, його було звільнено з військової служби у запас збройних сил України за сімейними обставинами. Також, судом встановлено, що відповідач одружений та має на утриманні малолітню дитину, [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-КИ №242449). У судовому засіданні встановлено, що відповідач доводиться батьком малолітньої [PERSON], яка знаходиться на утриманні позивачки, добровільно допомоги на її утримання відповідач не надає, тому з нього з урахуванням того, що він має нерегулярний, мінливий дохід, слід стягнути аліменти в судовому порядку у твердій грошовій сумі. З урахуванням вищевказаних обставин та у відповідності до ст. 182 СК України суд вважає за необхідне стягувати аліменти з відповідача на утримання дитини в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 18 травня 2006 року і до її повноліття в особі матері, [PERSON], допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць. Що стосується стягнення з відповідача судових витрат на користь позивачки, то вони підлягають частковому задоволенню. Позивачка просила стягнути 1289 грн. 49 коп. за проведння судово-генетичної експертизи. Дана сума підлягає стягненню з відповідача. Крім того, підлягають задоволенню сума, яка була витрачена позивачкою на білети в м. Київ та назад до м. Дніпропетровська для проведння повторної судово-генетичної експертизи-132, 68*2=265,36 грн. та 139,94*2=279,88 грн. А всього 545, 24 грн. (орігінали квитків серії СБ №283585; СБ №283586; СТ №805704; СТ №805705 знаходяться в справі). Крім того, з відповідача на користь позивачки на підставі ст. 84 ЦПК України необхідно стягнути витрати за складання позовної заяви у розмірі 100 грн. (квитанція №157 від 16.05.2006 року). Позивачка не надала суду необхідних документів або доказів на підтвердження того, чому вона не змогла бути присутньою на проведенні експертизи у м. Києві 21.01.2011 року, в судовому засіданні не надала пояснення та доказів щодо суми, які вона отрмала після сдачі білетів обратно в касу, тому сума 132, 68 грн. *2 та 504, 46 грн.*2 задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 8,5 грн., а також на підставі ст. 81 ЦПК України витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7,5 грн.; з відповідача в дохід держави в рахунок судового збору повинно бути стягнено 42,5 грн., а також в дохід держави витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 112,5 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial