Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-25 00:00:00

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала. ТОВ Крона» 05 квітня 2011 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надання житлово-комунальних послуг. В обґрунтування позову ТОВ «Крона» посилається на те, що відповідач є власником приватизованої квартири [ADDRESS], зареєстрована в квартирі. ТОВ "Крона" є уповноваженим органом, який здійснює утримання житлового фонду Лівобережної частини м. Дніпродзержинська з 01 лютого 2004 року згідно договору з Управлінням житлово-комунального господарства м. Дніпродзержинська про передачу на утримання і ремонт житлових будинків і при будинкової території. лівобережної частини міста № 03 від 27 січня 2004 року та рішення Дніпродзержинського міськвиконкому № 30 від 28 січня 2009 року. Рішеннями виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради затверджені межі розмірів вартості робіт, що входять до складу послуг по утриманню житла і прибудинкової території. Власники квартир багатоквартирних будинків повинні оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, утримувати приватизовані квартири (будинки) за свій рахунок, вносити на відповідний рахунок виконавця послуг з утримання житлових будинків та прибудинкової території оплату за обслуговування і ремонт будинку. В порушення вищезазначеного зобовязання відповідач здійснює лише часткову оплату наданих позивачем послуг, тим самим визнаючи борг, а тому строк позовної давності переривається. За період з 01.02.2004 р. по 01 січня 2011 р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 4684,37 грн.. основного боргу, яку добровільно відшкодувати відповідач відмовляється. Виданий наказ про стягнення заборгованості від 04 жовтня 2010 року за заявою відповідача ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська був скасований. ТОВ «Крона» просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 4684,37 грн., та витрати на ІТЗ в сумі 30 грн., та судовий збір в сумі 51 грн., сплачені позивачем при зверненні до суду. Представник позивача [PERSON], яка діє за довіреністю, в судовому засіданні підтримала позов ТОВ «Крона», просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Крона» суму заборгованості за надання житлово-комунальних послуг в розмірі 4684,37 грн., також зазначила, що відсутність у відповідачів договору з ТОВ «Крона» на надання житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд та при будинкових територій не може бути прийнята судом до уваги, так як ТОВ «Крона» з самого початку своєї діяльності веде роботу з укладення договорів з населенням шляхом відвідування технічками наглядачами квартир споживачів, а також через засоби масової інформації нагадує мешканцям про необхідність укладення таких договорів. Але відповідачі відмовляються укласти договір, хоча послугами користуються, але вважають, що при відсутності договору з них неможливо буде стягнути борг. Не заперечує проти застосування строку позовної давності, але заперечує проти зарахування до суми боргу вартості послуг, витрачених відповідачем на ремонт покрівлі, так як цей ремонт проводився у 2004 році, і до цього часу відповідач з ніякими заявами до суду про зарахування витрат на ремонт покрівлі до суду не зверталася, тобто пропустила строк позовної давності. Відповідач [PERSON] позов ТОВ «Крона» не визнала, та пояснила суду, що ТОВ «Крона» має намір стягнути з неї боргу за межами строків позовної давності, оскільки загальна позовна давність - три роки.. Крім цього, за спірний період між ТОВ «Крона» та нею не було укладено жодного договору про надання послуг з утримання будинків, споруд та при будинкових територій, так як ТОВ «Крона» неналежно надає послуги, а тому вона, відповідач, не бажає укладати з позивачем договір. також пояснила суду, що у 2004 році вона за свої особисті кошти виконувала ремонт покрівлі над своєю квартирою, так як проживає на останньому поверсі будинку, і протікання покрівлі руйнували її квартиру, але ТОВ «Крона» відмовилося відшкодувати їй витрачені кошти і виконати взаєморозрахунок. Просить позивачу у задоволенні позову відмовити. Судом досліджені письмові докази по справі шляхом оголошення їх у судовому засіданні: - розрахунок суми заборгованості за надання житлово-комунальних послуг (а.с. 5-7), яким підтверджується розмір заборгованості відповідачів перед ТОВ Крона за період з 01 лютого 2004 року по 01 січня 2011 року в сумі 4684,37 грн.; - довідка ДІС «Інфо-Ком» про склад сімї та копія особистого рахунку на квартиру (а.с. 8,9), якими підтверджується факт реєстрації відповідача за місцем розташування квартири по бульвару пр. Металургів 4-177 в м. Дніпродзержинську та факт приватизації квартири; - договір № 03 від 27.01.2004 р. про передачу ТОВ «Крона» на утримання і ремонт житлових будинків і прибудинкової території лівобережної частини міста (а.с. 9-11), рішення виконкому у Дніпродзержинської міської ради від 28.09.2009 р. № 30 (а.с. 12), якими підтверджується, що ТОВ «Крона» є уповноваженим органом, який здійснює утримання житлового фонду лівобережної частини м. Дніпродзержинська; - рішення виконкому Дніпродзержинської міської ради від 22.12. 2003 р. № 755, від 31.08. 2006 р. № 578, від 25.07.2008р. № 642 (а.с. 12-15), якими підтверджуються граничні тарифи на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що надаються ТОВ «Крона»; - квитанція, договір про ремонт покрівлі, Дефектний акт, договірна ціна по ремонтним роботам по покрівлі житлового будинку по пр. Металургів, 4, відомість ресурсів до локального кошторису на ремонт покрівлі житлового будинку, довідка про вартість виконаних підрядних робіт за листопада 2004 року (а.с. 25 36), якими підтверджується факт виконання ремонтних робіт покрівлі будинку по пр. Металургів, 4, підїзд № 3, оплата вартості ремонту позивачем у листопада 2004 року. Вислухав представника ТОВ «Крона», відповідача [PERSON], вивчивши письмові докази, матеріали справи, зясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов ТОВ «Крона» підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні судом встановлені такі обставини та відповідні до них правовідносини: Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: м. Дніпродзержинськ, пр. Металургів, 4- 177 , зареєстрована за місцем розташування квартири, імя відповідача відкритий особовий рахунок на вищевказану квартиру, що підтверджується довідкою ТОВ ДІС «Інфо-Ком», копією особистого рахунку на квартиру. Відповідно до ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. № 1875-ІУ та Правил користування приміщеннями власники квартир багатоквартирних будинків повинні оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, утримувати приватизовані квартири за свій рахунок, зобовязані вносити на відповідний рахунок власника будинку плату за обслуговування та ремонт будинку. Приймаючи квартиру у власність, відповідач приймала на себе зобов'язання по сплаті комунальних послуг, у тому числі й квартирної плати. Але своїх зобов'язань вони не виконує, плату за утримання квартири та прибудинкової території на користь ТОВ "Крона не сплачує, не зважаючи на те, що вона є власником квартири, проживає та зареєстрована в квартирі. Як було встановлено судом, відповідач дійсно у листопаді 2004 року за рахунок власних коштів виконала ремонт покрівлі будинку № 4 по пр. Металургів над підїздом № 4, але до теперішнього часу з ніякими заявами до суду щодо виконання взаємного заліку сплаченого ремонту покрівлі та нарахованих їй платежів за послуги за надання житлово-комунальних послуг, не зверталася, і, зважаючи на те, що з моменту ремонту покрівлі до теперішнього часу минуло, більше, ніж три роки, суд не може прийняти до уваги заперечення відповідача щодо позову з посиланням на ці обставини, в звязку з пропуском строку позовної давності. Крім цього, і під час розгляду справи відповідач не зверталася до суду з відповідними зустрічними позовними заявами, не заявляла вимог щодо відшкодування затрачених грошових коштів на ремонт покрівлі. Не може суд прийняти до уваги і посилання відповідача на відсутність між власником квартири та ТОВ «Крона» договору на надання житлово-комунальних послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, оскільки відповідач користуються послугами ТОВ «Крона», що було достовірно встановлено в судовому засіданні на підставі наданих позивачем і досліджених судом доказів. А небажання відповідача укласти відповідний договір обумовлено ї субєктивною думкою про неможливість стягнення з неї суми заборгованості в звязку з відсутністю письмового договору. Разом з тим, згідно ч. 1. п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Кабінетом Міністрів України від 08.10. 1992 р. № 572 (зі змінами та доповненнями, внесеними Постановою КМУ від 14 січня 2009 р.), і ч.3 п.1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06. 2004 р., власник квартири зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем згідно типового. Зважаючи на те, що відповідач, як власник квартири, є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою, вона зобовязані брати участь у загальних витратах, повязаних з утриманням будинку і при будинкової території відповідно до своєї частки в майні будинку, тобто вона повинна сплачувати за обслуговування та ремонт будинку. І відсутність договірних відносин не може бути підставою для несплати житлово-комунальних послуг та послуг з утримання будинків та прибудинкової території. Відповідно до принципу свободи договору згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. При цьому, в передбачених законодавством окремих випадках принцип свободи договору може бути обмежений. І якщо договір укладається на підставі обовязкового для сторін правового акту органу державної влади, зміст такого договору має відповідати цьому правовому акту (ст. 648 ЦК України). Такими актами є [PERSON] України «Про житлово-комунальні послуги» та постанова КМУ «Про затвердження порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій і типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій», положення яких зобовязують, як виконавця послуг, так і споживача цих послуг укласти договір про надання послуг відповідно до Типового договору . Договір про надання послуг з утримання та обслуговування будинку та при будинкової території згідно ст. 633 ЦК України відносить до категорії публічних договорів. З метою захисту споживачів держава встановлює обовязкові умови для сторін публічного зобовязання. Особливістю публічного договору і гарантією інтересів споживачів послуг є рівність умов такого договору для всіх споживачів. І тому всі споживачі рівні в своїх правах щодо укладення публічних договорів, і підприємство, що займається публічним видом діяльності , не має права надавати перевагу щодо укладення договору одному споживачеві перед іншими. З 01 лютого 2004 року ТОВ «Крона» є уповноваженим органом, що здійснює утримання житлового фонду Лівобережної частини м. Дніпродзержинська відповідно до укладеного з Управлінням житлово-комунального господарства м. Дніпродзержинська договору № 03 від 27.01. 2004 р. про передачу на утримання та ремонт житлових будинків і прибудинкової території Лівобережної частини м. Дніпродзержинська. Відповідно до зазначеного договору ТОВ «Крона» утримує та обслуговує житлові будинки та прибудинкові території та отримує за ці послуги від споживачів плату у вигляді фіксованого тарифу, затвердження якого здійснюється шляхом прийняття виконавчим комітетом Дніпродзержинської міської ради відповідних рішень. З 01 лютого 2004 року і по теперішній час ТОВ «Крона» є єдиним підприємством, яке обслуговує багатоквартирні житлові будинки лівобережної частини міста Дніпродзержинська згідно переліком послуг, закріплених в Постанові Кабінету Міністрів України № 560 від 12 липня 2005 року «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та при будинкових територій і типового договору про надання послуг з утримання будинків, споруд та при будинкових територій», а саме: прибирання прибудинкової території, вивезення та утилізація твердих побутових відходів, прибирання підвалів і технічних поверхів, обслуговування внутрішньбудинкових систем теплопостачання та гарячого водопостачання, обслуговування внутрішньобудинкових систем водопостачання та водовідведення, обслуговування димовентканалів, поточний ремонт, підготовка житлового фонду до експлуатації в зимовий період, освітлення сходових клітин, технічних приміщень та прибудинкової території, інші індивідуальні витрати, повязані з обслуговуванням населення, обслуговування ліфтів, електроенергія на ліфти. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» утримання приватизованих квартир (будинків) здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків» які затверджуються Кабінетом міністрів України, незалежності від форми власності на них. Відповідно до п.. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 року N 572 (зі змінами та доповненнями, внесеними Постановою КМУ від 14 січня 2009 р.), власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил. Згідно п.5 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб. що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обвязки . Згідно ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статей 11 ЦК України Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)- ст. 530 ЦК України). Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду заявою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення і сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Судом перевірений представлений ТОВ «Крона» розрахунок, згідно якого сума заборгованості за надання житлово-комунальних послуг, яка нарахована згідно тарифів, встановлених рішеннями виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради № 755 від 22.12.2003р., № 578 від 31.08.2006р., № 642 від 25.07.2008 р., за період з 01 лютого 2004 року по 01 січня 2011 року становить 4684,37 грн.. Час, з якого нарахована заборгованість, перевищує трирічний термін на момент звернення до суду, і тому в силу ст. 267 ГК України, з урахуванням поданої відповідачем заяви про застосування строку позовної давності, заборгованість може бути стягнута судом тільки в межах строку позовної давності за період з 01 січня 2008 року по 01 січня 2011 року в сумі 3262,55 грн., так як загальний строк, у межах якого особа може звернутися з заявою про захист свого права, встановлюється у три роки. Належить стягнути з відповідача на користь позивача сплачені при поданні позовної заяви витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн., та судовий збір в сумі 51 грн., так як відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial