Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-13 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом,зазначили,що 06.06.2010 року померла їх мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на жилий будинок № 31 по вул. Шкільній в с. Городківка Андрушівського району Житомирської області та дві земельні ділянки : площею - 0,25га. для будівництва, обслуговування жилого будинку та господарських будівель, 0,30 га. для ведення особистого підсобного господарства, розташовані за тією ж адресою. За свого життя спадкодавець склала заповіт від 27.06.1995 року,відповідно до якого все своє майно заповіла позивачам порівно. Вони прийняли спадщину,подавши відповідну заяву до нотаріальної контори,але не можуть реалізувати свої спадкові права, оскільки на вищезгаданий жилий будинок відсутні правовстановлюючі документи,яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця),а на земельні ділянки відсутні кадастрові номера,які на час смерті спадкодавця,ще не присвоювалися. Просили визнати за ними право власності по 1/4 частині кожному на жилий будинок № 31 по вул. Шкільній в с. Городківка Андрушівського району Житомирської області та дві земельні ділянки : площею - 0,25га. для будівництва, обслуговування жилого будинку та господарських будівель, 0,30га. для ведення особистого підсобного господарства, розташовані за тією ж адресою, як на спадщину за заповітом. Позивачі в судове засідання не з'явилися, направивши на адресу суду заяви з проханням розглядати справу в їх відсутність,вказували,що позов підтримують повністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився,направивши на адресу суду заяву з проханням розглядати справу в його відсутність, вказував,що позов визнає,проти задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд встановив: 06.06.2010 року померла [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на жилий будинок № 31 по вул. Шкільній в с. Городківка Андрушівського району Житомирської області та дві земельні ділянки : площею 0,25га. для будівництва, обслуговування жилого будинку та господарських будівель, 0,30га. для ведення особистого підсобного господарства,розташовані за тією ж адресою. За свого життя спадкодавець склала заповіт від 27.06.1995 року, відповідно до якого все своє майно заповіла позивачам в рівних частках. Вони прийняли спадщину,подавши відповідну заяву до нотаріальної контори,але не можуть реалізувати свої спадкові права,оскільки на вищезгаданий жилий будинок відсутні правовстановлюючі документи, яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця), а на земельні ділянки відсутні кадастрові номера,які на чає смерті спадкодавця,ще не присвоювалися. Зазначені обставини визнані відповідачем,підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.І ст. 61 ЦПК України. Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.ст.328,380,1216,1220,1222,1225,1269,1278 ЦК України,ст.120 ЗК України, ст. З ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-1У. При вирішенні спору суд виходить з положень ст. З ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень », згідно з яким,право власності та інші речові права на нерухоме майно,набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом,визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість,їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна,а також за заявок власника (володільця) нерухомого майна. Таким чином,суд прийшов до висновку,що позивачі позбавлені можливості з позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно. При цьому суд вважає,що спадкодавець був власником нерухомого майна,яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень ». Згідно ст.1269 ЦК України,спадкоємець,який подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори,вважається таким,що прийняв спадщину. Згідно ст.120 ЗК України позивач набуває право власності на зазначені земельні ділянки з моменту набуття права власності на жилий будинок,відсутність у спадкодавця державного акту на право власності на зазначені земельні ділянки,відсутність державної реєстрації,в даному випадку правового значення не має. Виходячи з викладеного суд задовольняє позов,визнає за кожним позивачем право власності на 1/4 частину жилого будинку № 31 по вул. Шкільній в с. Городківка Андрушівського району Житомирської області та визнає за кожним позивачем право власності на земельну ділянку для будівництва, обслуговування жилого будинку та господарських будівель в розмірі 0,0625га., земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства в розмірі 0,07 50га., розташовані по вул. Шкільній 31 в с. Городківка Андрушівського району Житомирської області. Відповідно до клопотання позивачів понесені ними судові витрати при подачі позову суд на їх користь з відповідача не стягує.

Outcome: approved