Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-16 00:00:00

Запорізький юридичний інститут 14.10.2011 р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів. В позовні заяві зазначає, що відповідач наказом № 87 о/с від 08.12.1997 р. був призначений на посаду начальника комунально-експлуатаційного відділення господарчого відділу ЗЮІ МВС України. У відповідності до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України № 114 від 29.07.1991 р. наказом начальника ЗЮІ ДДУВС № 162 о/с від 30.09.2009 р. [PERSON] звільнений зі служби у відставку збройних сил України за п.а ст..65 (за віком). При звільненні відповідачу було нараховано та виплачено одноразову грошову допомогу у розмірі 24324,62 грн., як передбачено ст..9 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. 04.10.2011 р. при проведенні в Інституті перевірки контрольно-ревізійного управління МВС України, встановлено порушення ст..9 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, а саме: при звільненні, відповідачу необхідно було виплатити грошову допомогу у розмірі 12741,46 грн. Згідно розрахунку фінансово-економічного відділу Інституту, переплата бюджетних коштів складає 11583,16 грн. 04.10.2011 р. [PERSON] направлено вимогу про часткове відшкодування в 3-денний термін на розрахунковий рахунок Інституту суми в розмірі 11583,16 грн. За позовом позивач просить стягнути вищевказану суму з [PERSON] в примусовому порядку, а також стягнути судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач в суді позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні, вважає, що грошова допомога була виплачена йому у відповідності до чинного законодавства. Дослідивши письмові докази, заслухавши представника позивача та відповідача, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню. Судом встановлено, що фактичні обставини, викладені Запорізьким юридичним інститутом Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ в позовній заяві, підтверджені наданими письмовими доказами, а саме: наказом № 87 о/с від 08.12.1997 р., наказом № 162 о/с від 30.09.2009 р., розрахунком одноразової допомоги при звільненні на [PERSON], вимогою про повернення коштів, актом документальної ревізії фінансово-господарської діяльності ЗЮІ ДДУВС № 44 від 10.10.2011 р. та не оспорюються [PERSON] Вирішуючи питання про стягнення коштів з відповідача, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.1215 ЦК України, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові сумі, надані фізичній особі як засіб для існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому суд керується тим, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що грошова допомога відповідачу виплачена добровільно, не є результатом рахункової помилки та відсутній факт недобросовісності з боку [PERSON], з огляду на те, що судом не встановлені з його боку будь-які винні дії, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. У відповідності до ст..88 ЦПК України стягненню з відповідача не підлягають судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed