Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-31 00:00:00

в обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № НМКWАN05186165 від 02.11.2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 43815,60 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,16 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 01.11.2012 року. Згідно ст.ст. 526,527,530 Цивільного кодексу України зобов»язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. В звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором [PERSON] станом на 26.08.2011 року має заборгованість 23166,00 грн., що складається : - 17584,31 грн. заборгованість за кредитом ; - 3674,40 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 446,58 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; 1460,71 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 02.11.2007 року був укладений договір застави. У відповідності до договору застави [PERSON] надав позивачу в заставу належний йому автомобіль ВАЗ, модель 210700-20, рік випуску:2007, тип ТЗ:легковий, № кузова/шасі: Y6D21070070010138, реєстраційний номер: ВХ 0758АО. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Договором застави передбачено, що у випадку порушення заставодавцем / позичальником / зобовязань за кредитним договором або договором застави, заставодавець зобовязаний передати предмет застави заставодержателю в заклад. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобовязання за кредитним договором не виконує; предмет застави в заклад банку не передав. Відповідно до ст.19 Закону України « Про заставу» , за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи відсотки, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленного майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Згідно з договорами застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, в тому числі шляхом безпосереднього продажу покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі продажу предмету застави від імені заставодавця. Враховуючи вище наведене, що виконання рішення суду стосовно звернення стягнення на предмет застави шляхом надання права безпосереднього продажу конкретному покупцю неможливо без фактичного знаходження предметів застави у володінні заставодержателя. Приймаючи до уваги, що законом та умовами договору передбачено обовязок відповідача передати предмет застави за рішенням суду (ст..590 ЦК України) просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № НМКWАN05186165 від 02.11.2007 року звернути стягнення на предмет застави: автомобіль ВАЗ, модель 210700-20, рік випуску:2007, тип ТЗ:легковий, № кузова/шасі: Y6D21070070010138, реєстраційний номер: ВХ 0758АО, що належить на праві власності відповідачу [PERSON] шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та стягнути з відповідача судові витрати: судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 231,66 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду судового процесу у розмірі 120 грн. У судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по даній справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договором) між клієнтом та банком. Згідно ст. 627 ЦК України, а також статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договори про надання кредиту укладаються на власний розсуд кредитодавця і позичальника та з урахуванням вимог цивільного та банківського законодавства, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" та Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 року N 168. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № НМКWАN05186165 від 02.11.2007року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 43815,60 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17,16 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 01.11.2012 року, що стверджується укладеним кредитним договором, розрахунком заборгованості за договором та графіком погашення кредиту і відсотків. Крім того в забезпечення договору кредиту № НМКWАN05186165 між ЗАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір застави від 02.11. 2007 року, згідно якого заставодавець передав заставодержателю у забезпечення виконання своїх зобов'язань за кредитним договором майно, яке належить йому на праві власності. Заставлене майно залишилось у користуванні застоводавця незважаючи на невиконання боржником своїх зобов»язань за кредитним договором. Згідно ст.. 19 ЗУ «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Звернене стягнення на заставлене майно відбувається за рішенням суду ст..590 ЦК України. Відповідно до договору застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та самого договору застави, в тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. Також відповідно до ст..25 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обмежень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначають спосіб реалізації предмета застави. Враховуючи викладене, визнання відповідачем заявлених позовних вимог,

Outcome: approved