Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-01 00:00:00

Позивач звернувся з позовною заявою до Іудейської Духовної Семінарії «Ешива томхей [PERSON]»при Регіональнім Духовнім про визнання права власності. Під час розгляду справи [PERSON] було заявлено клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем - Комунальне підприємство «Служба єдиного замовника Ворошиловського району м. Донецька», а також збільшено позовні вимоги. Крім того, від Позивача надійшло клопотання про залишення позовних вимог в частині визнання права власності, без розгляду. Надавши суду уточнення своїх позовних вимог, позивач просив зобов’язати комунальне підприємство «Служба єдиного замовника Ворошиловського району м.Донецька»прийняти на баланс житловий будинок №36, що складається з квартири №1 та №2, що по вулиці Октябрській в місті Донецьку. Свої вимоги обґрунтовує тим, що через помилкове зняття Відповідачем з свого балансу житлового будинку №36, що по вулиці Октябрській в місті Донецьку він фактично позбавлений права на приватизацію свого помешкання, чим порушується його конституційне право на житло. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволені. Представник відповідача в судове засідання не з’явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в задоволені позовних вимог [PERSON] не заперечував. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши докази по справі в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини. [PERSON] постійно, починаючи з 07.08.1981 року проживає в квартирі №2, що в будинку №36 по вулиці Октябрській в місті Донецьку. Вказане підтверджується, зокрема рішенням виконавчого комітету Ворошиловської районної в м. Донецьку ради від 08.04.2009 року №126/3, яким, у зв’язку зі смертю його батька - [PERSON] на Позивача було переоформлено особовий рахунок за №92419969 трикімнатної квартири №2, що в будинку №36 по вулиці Октябрській в місті Донецьку та квитанціями про сплату комунальних послуг, копії яких містяться в матеріалах справи. Між тим, під час оформлення права власності за процедурою приватизації на квартиру №2, що в будинку №36 по вулиці Октябрській в місті Донецьку, Відповідачем 28.11.2011 року було надано довідку, згідно з якої такий будинок було знято з балансу на підставі рішення виконавчого комітету Донецької міського ради народних депутатів від 21.02.1990 року №39. Суд критично оцінює таку позицію Відповідача, з огляду на те, що вказаним рішенням лише було зареєстровано релігійну громаду іудеїв та повернено їй приміщення колишній синагоги, яке також знаходиться за адресою вулиця Октябрська 36 у місті Донецьку. Будь-які інші вказівки про передачу майнових прав користування, зняття з балансу, таке інше, саме житлового будинку №36, що складається з квартири №1 та №2, що по вулиці Октябрській в місті Донецьку, згадуване рішення виконавчого комітету Донецької міського ради народних депутатів не містить. Як саме не вбачається, з аналізу наданих суду авізо №№3, 5 від 30.08.1990 року, за якими здійснювалось фактичне передання нежитлового приміщення під склад декорацій обласного театру ляльок релігійній громаді іудеїв, факт прийому-передачі спірного житлового будинку. Між тим, суд доходить висновку, що помилковість дій Відповідача була обумовлена поштовою плутаниною, оскільки за адресою вулиця Октябрська 36 у місті Донецьку, фактично й на час винесення рішення знаходяться два об’єкти нерухомості - будинок, в якому знаходиться квартира, де мешкає Позивач та будівля, що експлуатується релігійною громадою іудеїв м. Донецька під синагогу. У відповідності до приписів ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, приймаючи до уваги, що визнання Відповідачем позову не суперечить Закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, фактично спрямовано на відновлення того становища яке існувало до зняття з балансу житлового будинку №36, що по вулиці Октябрській в місті Донецьку, а надані сторонами докази в їх сукупності є належними та допустимими, суд доходить висновку що заявлені [PERSON] вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі статей 16, 345 ЦК України та

Outcome: approved