Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-20 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], 29.10.1991р.н. посилаючись на те, що відповідач є батьком дитини. Син навчається у приватному вищому навчальному закладіГалицька академія, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги, але відповідач не надає коштів на його утримання.Просить стягувати аліменти на утримання сина в розмірі 740грн. щомісячно . 16.06.2011р.позивачка подала доповнення до позовної заяви та просить стягнути з відповідача в її користь додаткові витрати, а саме- Ѕ вартості витрат, понесених нею на оплату за навчання сина за 2008-2009р., 2009-2010р. навчальні роки в сумі 5850грн. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала , пояснення дала аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що він не має постійної роботи, його дохід в місяць становить 2000-2500грн.Однак, не має можливості сплачувати кошти на утримання сина, так як має на утриманні жінку, з якою перебуває у фактичних шлюбних стосунках, її двох дітей. Його фактична дружина працює, але не має фіксованого заробітку. Орендує квартиру, за яку сплачує щомісячно 1600грн.та комунальні послуги. 3 особа [PERSON]В.в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та пояснив, що він навчається ,форма навчання платна.У звязку з цим потребує матеріальної допомоги батька, але останній відмовляється таку надавати. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити частково. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розірвано 08.12.2009р, що ствержджено свідоцтвом про розірвання шлюбу. Згідно свідоцтва про народження відповідач є батьком [PERSON] ,29.10.1991р.н., який є студентом 3 курсу денного відділення Приватного вищого навчального закладу Галицька Академія,що знаходиться у м.Івано-Франківськ,з платною формою навчання., що стверджується довідкоюПВНЗГалицька Академіята Договором про навчання №039/ІФР/08/КІ. Таким чином, судом встановлено, що син сторін [PERSON]В навчається та у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Згідно ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23років , за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначається судом, відповідно до ст.200 СК України, у твердій грошовій сумі або у частці від доходу платника аліментів з урахуванням обставин, визначених ст.182 СК України, а також бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Статтею 60 ЦПК України, передбачено обовязок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідач заперечив проти позову, однак не надав суду жодних доказів у підтвердження своїх заперечень. Зокрема, посилання відповідача на розмір його щомісячного доходу нічим не підтверджений в судовому засіданні. Договір оренди від 8.07.2010р. ,укладений між [PERSON]та [PERSON] В,І., суд не бере до уваги, так як він не зареєстрований в ЛКП за місцем реєстрації, суду не надані документи, які підтверджують право власності [PERSON] на квартиру, а отже, і її право на укладення такого договору. Суд не бере до уваги покликання відповідача про те, що у нього на утриманні є ще фактична дружина [PERSON] та її діти .від першого шлюбу- Семенов Д.В.,13.03.2003р.н.та [PERSON],13.10.2004р.н., так як відповідачем не представлено суду доказів на підтвердження своїх пояснень. Як встановлено судом, позивачка [PERSON] з 12.08.10р.не працює, звільнена згідно ст.36 п.1 КЗпП України, перебуває у відпустці у звязку з вагітністю та пологами, що вбачається з копії трудової книжки позивачки та довідки №143 2-ї міської поліклініки м.Львова для призначення і виплати державної допомоги у звязку з вагітністю і пологами.. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позивачка в даний час немає можливості надавати утримання синові [PERSON] Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на час навчання повнолітнього сина підставні , грунтуються на вимогах закону та підлягають до часткового задоволення в сумі 500грн.щомісячно, при цьому суд відповідно до ст.182 СК враховує стан здоровя [PERSON], те, що він у 2010р. перехворів туберкульозним плевритом, його матеріальне становище- навчається на денному відділенні, на платній формі навчання,стипендія не нараховується. Також суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, те що не має на утриманні інших дітей, непрацездатних дружини, батьків. Позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину в порядку ст.185 СК України, в сумі 5850грн. як Ѕ вартості витрат, понесених на оплату за навчання сина за 2008-2010 навчальні роки до задоволення не підлягають , виходячи з наступного. Статтею 185 СК України передбачено,що той із батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого така вимога не подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами(розвитком здібностей дитини, її хворобою, тощо). В силу ст.6 СК, правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття, неповнолітньою вважається особа у віці від 14 до 18 років. Судом встановлено, що син сторін [PERSON]досяг повноліття, а як вбачається із змісту ст.201 СК України, до відносин між батьками, повнолітніми дочкою і сином щодо надання їм утримання норми ст.185 СК України не застосовуються.

Outcome: approved