Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на період навчання їх повнолітнього сина – [PERSON], народження 08 листопада 1993 року у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу щомісячно до закінчення ним навчання, тобто до 01 липня 2014 року. В обґрунтуванні позовних вимог позивачка вказала, що вона з 1986 року по 1996 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від спільного шлюбу у сторін 08 листопада 1993 року народився син – [PERSON]. Відповідач є батьком [PERSON], який по рішенню суду до повноліття дитини сплачував аліменти на його утримання. З 01 вересня 2010 року [PERSON] навчається в Академії внутрішніх військ МВС Українку у місті Харкові на другому курсі денної форми навчання за державним замовленням. Знаходиться на повному державному забезпеченні. Оскільки [PERSON] навчається за державним замовленням та знаходиться на повному державному забезпеченні, стипендію не отримує, то потребує матеріальної допомоги. В судовому засіданні позивачка [PERSON] уточнила свої позовні вимоги та остаточно просила присудити до стягнення з відповідача на її користь на утримання повнолітньої дитини – сина [PERSON], народження 08 листопада 1993 року аліменти у розмірі 700 (сімсот) гривень щомісячно, починаючи з 27 грудня 2011 року до закінчення навчання [PERSON]І, тобто до 01 липня 2014 року. В судовому засіданні відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги визнав у повному обсязі, вказав, що згоден сплачувати аліменти на утримання дитини до закінчення ним навчання у зазначеному розмірі. Представник відповідача [PERSON] – [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Третя особа – [PERSON] в судове засідання не з’явився, надав суду заяву з проханням про розгляд справи у його відсутність. Суд, заслухавши сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з’ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що у період з 1986 року по 1996 року, [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу у сторін 08 листопада 1993 року народився син – [PERSON], що підтверджується наданою суду копією свідоцтва про народження серії ІХ-НО № 338151, виданим Новосвітською селищною радою Старобешевського району Донецької області, про що в книзі реєстрації актів про народження 07 грудня 1993 року зроблено запис за № 113. Відповідно до вказаного свідоцтва, відповідач є батьком [PERSON], з якого на період неповноліття [PERSON] присуджено до стягнення аліменти до досягнення повноліття останнім. Шлюб, між сторонами було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-НО № 114497, виданим Старобешівським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 11 листопада 1996 року зроблено запис за № 229. З 01 вересня 2009 року [PERSON] є курсантом Академії внутрішніх військ МВС України у місті Харкові та навчається на другому курсі денної форми навчання за державним замовленням. Знаходиться на повному державному забезпеченні, що підтверджується довідкою № 4/1427 від 31 жовтня 2011 року. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] стипендію не отримує. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров’я та матеріальне становище дитини; стан здоров’я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України, батьки зобов’язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв’язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов’язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 200 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїм дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Таким чином, позовні вимоги є доведеними. На підставі ст. ст. 198, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved