Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом до відповідача зазначаючи, що з 25.12.1970 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. 09.11.2008 року останній помер. Протягом двох років після його смерті вона не могла прийняти спадщину у зв*язку з судовим спором з гр.[PERSON] На даний час ця справа розглянута судом, рішення суду набрало законної сили. Оскільки їх двоє дітей відмовились від спадщини, вона, позивач, є єдиною спадкоємицею за законом. Проте, вступити в члени обслуговуючого кооперативу човнової станції “Волна” , членом якого був [PERSON], користуючись гаражем-елінгом № 176, вона не змогла з таких причин. В червні 2004 року [PERSON] подав заяву і вступив в члени обслуговуючого кооперативу човнової станції “Волна”, сплатив вступні внески. Рішенням правління кооперативу № 6 від 04.07.2004 року [PERSON] був прийнятий в члени кооперативу і за ним була закріплена ділянка під гаражем № 176. Раніше ця земельна ділянка була закріплена за [PERSON]А, яка вийшла з членів кооперативу. Остання не здала гараж в експлуатацію, тому була власником лише будівельних матеріалів, які використовувались для будівництва гаражу. [PERSON]Д сплатив [PERSON]А за будівельні матеріали 48 тисяч гривень. Таким чином, [PERSON]Д вступив до членів обслуговуючого кооперативу човнової станції “Волна” з її , позивача, згоди і сплатив вступний внесок в кооператив і розрахунок з [PERSON]А за рахунок їх загальних грошових коштів. З цього часу їх сім*я постійно відпочивала в гаражі-елінгу на березі Азовського моря. Разом з ними відпочивала і Філіп*єва Л.І, яка була партнером [PERSON]Д по бізнесу і займала частину грошових коштів для розрахунку за будівельні матеріали гаражу-елінгу. В 2005 році у [PERSON]Д виник майновий спір з Філіп*євою Л.І, яка заявляла про свої права на частину майна, що належала їй, позивачеві, і [PERSON] Претендувала Філіп*єва Л.І і на гараж. На даний час спір з приводу майна, яке належало їй і її чоловіку з Філіп*євою Л.І вирішено. [PERSON] слів [PERSON]Д вона дізналася, що в листопаді 2005 року з метою перешкоджання Філіп*євій Л.І претендувати на гараж, він фіктивно вийшов зі складу членів кооперативу і ділянку під гаражем для виду передав , з його слів, особі, якій він довіряв. Хто це був, вона , позивач, не знала. Про вихід [PERSON]Д із членів кооперативу вона дізналася в кінці 2005 року, вже після того, як останній вийшов з членів кооперативу. Згоди на це , навіть фіктивно, вона не давала. Їх сім*я продовжувала користуватися гаражем, продовжували вони і будівництво гаражу. Також вона, позивач, знала, що в гаражі іноді проживала [PERSON]Є, яка також проживала в них вдома. Останню з [PERSON]Д пов*язували духовні відносини. Приблизно в 2007 році , після закінчення спорів з Філіп*євою Л.І, від свого чоловіка вона дізналась, що на гараж ніхто не претендує, а він продовжує сплачувати членські внески. Таким чином ,вона, позивач, вважала, що членство на гараж оформлено на її чоловіка [PERSON] [PERSON] після розгляду судом спору з [PERSON]Є в 2010 році, вона дізналась, що особа, якій [PERSON]Д довірив гараж, оформивши фіктивно членство, є [PERSON], яка є матір*ю [PERSON] В 2010 році під час судового засідання по спору з [PERSON]Є [PERSON]А заявила, що [PERSON]Д в 2005 році подарував гараж їй і вона є членом кооперативу. Для з*ясування цього питання, вона звернулась до голови кооперативу і 02.03.2011 року вона дізналась, що 22.11.2005 року [PERSON]Д на підставі заяви вийшов із членів кооперативу, а [PERSON]О, згідно рішення правління кооперативу від 29.12.2005 року, була прийнята в члени кооперативу. Дане рішення було підтверджено рішенням загальних зборів членів кооперативу від 16.04.2006 року. З огляду на це, позивач вважає, що її право на членство в кооперативі порушене згаданими рішеннями , а [PERSON]А прийнята в члени кооперативу на підставі незаконних рішень правління кооперативу від 29.12.2005 року і загальних зборів членів кооперативу від 16.04.2006 року. Позивач просила визнати незаконними і скасувати дані рішення в частині прийняття [PERSON]О в члени обслуговуючого кооперативу човнової станції “Волна”, оскільки [PERSON]Д фактично не мав намірів здійснити правові наслідки свого виходу із кооперативу, їх сім*я постійно користувалася гаражем, продовжувала його будівництво, [PERSON]Д постійно вносив членські внески до кооперативу. Сама ж [PERSON]О є літньою жінкою, проживає в [INFO], ніколи гаражем не користувалась. Крім того, [PERSON] не могла бути прийнята в члени кооперативу як власник гаражу або матеріалів на гараж, бо [PERSON]Д і вона, позивач, не мали права власності на гараж, а лише право на будівельні матеріали. Таким чином, [PERSON]Д не міг подарувати гараж [PERSON]О , як об*єкт, зданий в експлуатацію. Крім того, будівельні матеріали на гараж придбані [PERSON] В Д в шлюбі з нею, позивачем і є сумісною власністю, розпорядитися якою останній мав право лише за її згоди. Також у зв*язку з вибуттям з членів кооперативу її чоловіка, [PERSON]Д, переважне право на вступ до членів кооперативу мала вона, його дружина. Проте ця обставина не була прийнята до уваги при прийнятті рішення щодо членства в кооперативі [PERSON] У зв*язку з цим, позивач просила визнати частково недійсним і частково скасувати рішення правління від 29.12.2005 року і рішення загальних зборів членів обслуговуючого кооперативу станції “Волна” від 16.04.2006 року щодо членства в кооперативі [PERSON] Також позивач просила визнати поважною причину пропуску строку позовної давності , поновити його, оскільки про порушення своїх прав вона дізналась в березні 2011 року із листа голови кооперативу № 3 на запит свого адвоката. Представник позивача, [PERSON]Г, в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON]В позовні вимоги [PERSON]В не визнав та зазначив, що обслуговуючий кооператив човнової станції “Волна” був утворений для відпочинку громадян в с. Широкіне Новоазовського району, є юридичною особою і діє на підставі статуту. На підставі заяви від 09.07.2004 року [PERSON]Д був прийнятий в члени кооперативу у зв*язку з придбанням недобудованого гаражу № 176 у гр..[PERSON] При цьому останнім був зроблений вступний внесок. В 2005 році [PERSON]Д вийшов із членів кооперативу, написавши заяву від 22.11.2005 року про передачу гаражу - елінгу [PERSON] Остання в цей же день написала заяву про вступ до членів кооперативу. Відповідні рішення правління і загальних зборів були прийняті відповідно 29.12.2005 року і 16.04.2006 року. Вступний внесок до кооперативу [PERSON] не вносила, а членські внески від імені останньої в подальшому вносив [PERSON] Він, представник відповідача, вважав [PERSON]О тещею [PERSON] У зв*язку з тим, що останній добровільно написав заяву про вихід із членів кооперативу і рекомендував прийняти в члени кооперативу [PERSON]О, правління задовольнило їх прохання і прийняло відповідні рішення. З огляду на це, представник відповідача вважає рішення законними та просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи [PERSON], адвокат Аляб*єв М.К, позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки позивач ніяких доказів о фіктивності виходу із членів кооперативу [PERSON]Д суду не надала. Крім того, представник третьої особи вважає, що судом неправомірно відкрито провадження по справі, оскільки питання прийняття в члени і виключення із членів кооперативу є таким, що відноситься до компетенції відповідного кооперативу і суд не має права вирішувати відповідні питання. Також представник третьої особи вважає, що права [PERSON]В ніяким чином не порушені, оскільки остання не зверталась до кооперативу з заявою про прийняття її в члени кооперативу. Представник третьої особи також зазначив, що строк позовної давності пропущений без поважних причин. Свідок [PERSON]В в судовому засіданні пояснила, що вона є членом кооперативу човнової станції “Волна” в с. Широкіне Новоазовського району, де вони побудували з чоловіком гараж. Поруч з ними знаходиться гараж № 176, який на той час належав [PERSON] Потім цей гараж придбав у останніх [PERSON]Д, який проводив його будівництво, ремонт. В цьому гаражі відпочивала його сім*я, а також Філіп*єва [PERSON] їй, свідку, стало відомо зі слів [PERSON], що останній у зв*язку з майновим спором з Філіп*євою Л.І , переписав гараж на матір [PERSON] При цьому [PERSON]Д казав, що після вирішення спору знову перепише гараж на себе. Свідок Астаф*єва Л.Ю пояснила, що вона є членом кооперативу човнової станції “Волна” в с. Широкіне Новоазовського району і їй належить гараж. Гараж № 176 спочатку будували [PERSON], потім його купив [PERSON] Останній займався його ремонтом, добудовував. Восени 2005 року вона побачила в гаражі [PERSON], яка на зовнішній погляд виглядала віруючою людиною. Деякий час [PERSON]Д проводив з [PERSON] і з іншими віруючими людьми в гаражі. Це було видно по їх одягу і по пісням, які вони співали. Протягом часу вона, свідок, дізналась від [PERSON]Д, що він переписав гараж на матір [PERSON] О з метою уникнути його поділу з Філіп*євою [PERSON] слів [PERSON]Д вона знає, що останній мав намір після судових спорів переоформити знову гараж на себе. Допитана у якості свідка [PERSON]В пояснила, що з [PERSON]Д вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 1970 року по день смерті останнього. Разом з Філіп*євою Л.І вони буди партнерами по бізнесу та в 2004 році за спільні кошти (їх з [PERSON] і Філіп*євої Л.І) купили гараж № 176 в с.Широкіне Новоазовського району у [PERSON] за 9500 тисяч доларів. Членство в кооперативі було оформлено на [PERSON] Згодом, [PERSON]Д розірвав партнерські стосунки з Філіп*євою Л.І і з метою уникнення поділу гаражу з Філіп*євою Л.І, він фіктивно переоформив гараж на особу, якій він довіряв (з його слів). Потім він казав, що знову перепише гараж на себе. В 2010 році під час вирішення судового спору з [PERSON]Є вона дізналась, що гараж значиться за [PERSON]О, матір*ю [PERSON] Хоча після вирішення майнового спору з Філіп*євою, чоловік їй казав, що з гаражем все в порядку, останній залишається у їх власності. Свідок [PERSON]Ю пояснив, що він є зятем [PERSON]Д, допомагав останньому будувати, ремонтувати гараж в с.Широкіне. [PERSON] вважав гараж своїм, сам наймав людей на ремонт і сплачував їм за роботу. Допитана у якості свідка [PERSON]В суду пояснила, що гараж № 176 в кооперативі човнової станції “Волна” був придбаний її батьком [PERSON]Д для сумісного користування їх сім*ї та сім*ї Філіп*євої [PERSON] батько, чоловік і брат разом ремонтували , будували цей гараж. [PERSON]Є прийшла працювати в кафе, яке належало їх сім*ї адміністратором. Ця людина викликала до себе довіру, оскільки представилась віруючою людиною, сказала, що раніше працювала в церкві. Оскільки [PERSON] стала членом їх робочого колективу, вони разом їздили в гараж, де відпочивали на березі моря. Коли у [PERSON]Д почались судові спори з Філіп*євою Л.І, [PERSON]Є , як віруюча людина, його духовно підтримувала. З метою уникнення поділу гаража, [PERSON]Д вирішив переписати його на іншу людину поки не скінчаться судові спори. Оскільки він довіряв [PERSON]Є, він переписав гараж на її матір. [PERSON] закінчення судових спорів, [PERSON]Д казав, що з гаражем все в порядку, але ж після смерті батька [PERSON] стала претендувати на гараж. До самої смерті батько користувався гаражем, сплачував членські внески і вважав себе його власником. Свідок [PERSON]О пояснила, що вона була першою власницею гаражу № 176 в с.Широкіне Новоазовського району. [PERSON] смерті її чоловіка (у шлюбі з останнім її прізвище було [PERSON]) вона вирішила продати його. Вона познайомилась з [PERSON]Д і Філіп*євою Л.І, яким продала гараж за 48 тисяч гривень. Гроші за гараж вони віддали разом , після чого вона написала заяву в кооперативі про вихід з членства, хтось із них написав заяву про вступ до членства. Свідок Філіп*єва Л.І пояснила, що з [PERSON]Д вони познайомились у 1989 році. З 1991 року вони мали сумісний бізнес. В 2004 році вони разом купили у [PERSON] (Єльникової) гараж № 176 . В кінці 2004 року у них з [PERSON]Д виник конфлікт і вони вирішили розірвати стосунки. Вона звернулась до суду з позовом про розділ майна. Проте [PERSON]Д переписав гараж, як стало потім відомо, на [PERSON] Коли судові спори були вирішені, вони вирішили залишити гараж сім*ї [PERSON]. [PERSON]Є представляв як свою духовну сестру. Допитана у якості свідка [PERSON]Є пояснила, що перебувала з [PERSON]Д у близьких стосунках з 2003 року. З 2004 року останній запропонував їй стати його цивільною дружиною. Про їх стосунки знали як рідні, так і друзі. В кінці 2004 року вона дізналась від [PERSON]Д, що Уткі -Откі продає гараж в с.Широкіне. [PERSON] звернувся до її матері, [PERSON]О, з проханням позичити йому 8 тисяч доларів, т.я мати продала на той час квартиру в м.Маріуполі, але [PERSON] не скористувався грошима її матері, оскільки допомогти [PERSON] погодилась Філіп*єва [PERSON] того, як [PERSON] заплатив [PERSON] 8 тисяч доларів за гараж, членство в кооперативі було оформлено на нього. У 2005 році, у зв*язку з тим, що [PERSON]Д не мав часу займатися гаражем, який треба було ремонтувати, останній запропонував переоформити гараж на її матір, [PERSON] [PERSON] написав заяву про вихід з членства кооперативу, а її матір -про вступ. Остання зробила вступний внесок і на зборах була прийнята в члени кооперативу. Потім її матір видала на її ім*я довіреність займатися реконструкцією гаражу, а [PERSON], як її чоловік, допомагав їй в цьому. Всі ремонтні роботи сплачувала вона, свідок, із коштів [PERSON] Ніяких особистих коштів на ремонт гаражу [PERSON] не виділяв. Грошові кошти за гараж [PERSON]О [PERSON] не передавала. Суд, вислухав представників сторін, представника третьої особи, свідків, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач по справі, [PERSON], перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]Д з 25.12.1970 року. 09.11.2008 року [PERSON]Д вмер ( а.с.7,9). Судом встановлено, що в липні 2004 року [PERSON]Д подав заяву про вступ до членів обслуговуючого кооперативу човнової станції “Волна”, уплативши вступний внесок. Рішенням правління кооперативу № 6 від 04.07.2004 року [PERSON]Д був прийнятий в члени кооперативу, за ним була закріплена земельна ділянка під недобудованим гаражем № 176 ( а.с. 28,29,31). Встановлено, що недобудований гараж [PERSON]Д придбав у гр. [PERSON]О.( нині Ельнікова) за спільні кошти їх сім*ї та Філіп*євої Л.І.. Зазначена обставина підтверджується показаннями допитаних у якості свідків [PERSON], Філіп*євої Л.І., [PERSON], а також [PERSON] Судом встановлено, що 22.11.2005 року [PERSON]Д написав заяву про вихід із членів кооперативу у зв*язку з передачею гаражу - елінгу № 176 [PERSON]О.( а.с. 38). В цей же день остання написала заяву про прийняття її в члени кооперативу ( а.с. 39). Рішенням правління від 29.12.2005 року [PERSON] прийнята в члени обслуговуючого кооперативу човнової станції “Волна”, а рішенням загальних зборів від 16.04.2006 року [PERSON]О затверджена у списках членів кооперативу. ( а.с. 38, 40). Відповідно до Закону України “Про кооперацію” від 2003 року з наступними змінами кооперація є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об*єдання фізичних та/ або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямками діяльності кооперативи можуть бути житлово - будівельними, садово- городніми, гаражними, торгівельно - закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо. Згідно з цим же законом правовим документом, що регулює діяльність кооперативу є статут кооперативу. Відповідно до Статуту обслуговуючого кооперативу човнової станції «Волна»від 12.09.20004 року, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин, членами кооперативу можуть бути громадяни України, яким виповнилось 18 років. Членство в кооператив є добровільним. Прийом членів кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Для вступу в кооператив, його члени вносять вступний внесок, сума якого затверджується загальними зборами членів кооперативу. Для утримання персоналу та благоустрою території загальними зборами членів кооперативу встановлюється розмір членських внесків, обов*язкових для сплати членів кооперативу. При виході з членів кооперативу за власним бажанням внесені членські внески а також вступний внесок не повертається, майно прибирається ними в місячний термін. Виключення з членів кооперативу проводиться рішенням загальних зборів членів кооперативу. У випадках виключення членів з кооперативу, особа зобов*язана провести відчуження належного йому гаражу-елінгу в місячний термін. Членство у кооперативі може передаватися по договору дарування, купівлі-продажу та іншими підставами, що не протирічать законодавству України. (Розділ 3 Статуту а.с.56-59). Згідно із роз*ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду № 5 від 28.06.1991 року з наступними змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ, пов*язаних із діяльністю гаражно-будівельних кооперативів»«внесені подружжям у період шлюбу пайові внески, а після повного внесення паю –наданий в користування гараж є спільною сумісною власністю подружжя»(п.п. «б»п.8). Також даною постановою роз*яснино, що «Виходячи з того, що внесений у період шлюбу одним із подружжя пай і гараж є їх спільною сумісною власністю і кожен з них згідно зі ст.22 КпШС (що діяла на момент спірних правовідносин) має рівне право на це майно, у разі вибуття члену кооперативу, переважне право на вступ замість нього до кооперативу належить його дружині, як співвласнику» (п.10). Відповідно до абз.2 п.11 цієї ж постанови «Якщо виключення з кооперативу проведено не з підстав, передбачених статутом ГБК, або коли ці підстави суперечать закону, суд своїм рішенням визнає його неправильним». Оскільки судом встановлено, що [PERSON]Д набув членства в кооперативі човнової станції «Волна»під час шлюбних відносин з позивачем, а недобудований гараж № 176 був ним придбаний за їх спільні кошти, позивач , як дружина [PERSON]Д, у разі вибуття його із членства кооперативу мала переважне право на вступ до кооперативу. Крім того, відповідно до ст.22 КпШС позивач має рівне право на майно, набуте в період шлюбу. Судом встановлено, що як грошову суму за недобудований гараж гр. [PERSON], так і вступний внесок, членські внески [PERSON] здійснював під час шлюбних відносин з позивачем. З огляду на зазначене, суд вважає, що рішення правління від 29.12.2005 року і загальних зборів від 16.04.2006 року про прийняття в члени кооперативу [PERSON]О відповідачем прийнято з порушенням вимог закону. Крім того, суд вважає доведеним той факт, що вихід із членів кооперативу [PERSON]Д та вступ до кооперативу [PERSON]О було здійснено лише для виду, без наміру створити правові наслідки. Судом встановлено, що в кінці 2004 року у [PERSON]Д з його партнером по бізнесу Філіп*євою Л.І , яка також приймала участь в придбанні гаражу-елінгу , виник майновий спір. [PERSON]Д з метою уникнення поділу гаражу з Філіп*євою Л.І, вийшов із членів кооперативу , передавши членство [PERSON] Про те, що вихід зі членства [PERSON]Д і передача членства [PERSON] було фіктивним, свідчать пояснення допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON]В, Астаф*євої Л.Ю, [PERSON]В, [PERSON] Крім того, сам представник відповідача в судовому засіданні не заперечував , що [PERSON]О при вступі в члени кооперативу, вступний внесок не робила, членські внески від її імені сплачував весь час [PERSON] Слід зазначити, що суд критично ставиться до пояснень допитаної у якості свідка [PERSON]Є, оскільки вважає останню особою, зацікавленою у вирішенні спору, рішення щодо якого, може вплинути на права та обов*язки третьої особи по справі [PERSON]О, яка є матір*є останньої. Крім того, в поясненнях самої [PERSON]Є містяться протиріччя. Так, з початку свідок пояснювала, що її чоловік [PERSON]Д хотів переоформити гараж на її матір [PERSON]О, оскільки в нього не було часу щоб займатися ремонтом та реконструкцією гаражу. Разом з тим, [PERSON] пояснювала, що [PERSON]О не мала можливості займатися ремонтом гаражу, тому доручила їй, видавши довіреність, а їй допомагав [PERSON]. Суд також критично ставиться до відповіді голови кооперативу «Волна», представника відповідача по справі на запит адвоката Аляб*єва М.К, представника третьої особи по справі, яка міститься на а.с.96,97 і представлена в судове засідання 12.03.2012 року. З даної відповіді вбачається, що гр. [PERSON] при вступі до членів кооперативу особисто внесла в касу кооперативу вступний внесок і особисто з 2006 року по даний час сплачувала членські внески. Між тим, у судовому засіданні у своїх вільних поясненнях, представник відповідача зазначав, що [PERSON]О вступний внесок до кооперативу не робила, а членські внески замість неї сплачував [PERSON] За таких обставин, суд вважає, що є правові підстави для задоволення позовних вимог [PERSON]В щодо визнання частково недійсним і часткове скасування рішення правління від 29.12.2005 року і рішення загальних зборів членів обслуговуючого кооперативу станції “Волна” від 16.04.2006 року в частині прийняття в члени кооперативу [PERSON], оскільки судом встановлено, що рішення в цій частині були прийняті з порушенням діючого законодавства. Вирішуючи питання щодо поновлення строку звернення [PERSON]В з позовом до суду, суд вважає, що причини , які зазначені позивачем заслуговують на увагу. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем і [PERSON]Є дійсно існував спір щодо спадкових прав [PERSON]І після смерті [PERSON] Свідки, допитані в цьому судовому засіданні пояснювали, що зі слів [PERSON]Д їм відомо, що після вирішення спірних питань з Філіп*євою Л.І він заявляв, що гараж знову значиться за ним. Тому суд вважає правдивими ствердження позивача про те, що вона дізналась про порушення своїх прав на членство в кооперативі достовірно лише з відповіді голови кооперативу на запит її адвоката, що підтверджується листом на а.с.36. З огляду на це, суд вважає поважними причини пропуску строку звернення до суду , а останній таким, що підлягає поновленню. Відповідно до ст..88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 107,30 гривень.

Outcome: approved