Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ДП НАК Надра УкраїниПолтаванафтогазгеологіяі просить суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку по заробітній платі у розмірі 14212,80 грн., 1000 грн. відшкодування за завдану моральну шкоду та понесені ним витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 500 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що працював в ДП НАК Надра УкраїниПолтаванафтагазгеологіяз 05.05.2009 року по 17.06.2010 р. ДП НАК Надра УкраїниПолтаванафтагазгеологіяне регулярно виплачувало йому заробітну плату і в день звільнення не розрахувалося з ним, а тому він звернувся до суду з позовом. 07.10.2010 р. Карлівським районним судом було видано судовий наказ, згідно якого на його користь було присуджено 26301 грн. 66 коп. заборгованості по зарплаті. Жодних виплат підприємство до цього часу не здійснило. Сума середнього заробітку за час затримки розрахунку становить 14212,80 грн. Відповідач також повинен відшкодувати йому моральну шкоду, оскільки у звязку з подальшою невиплатою заробітної плати він не має можливості придбати необхідні речі та продукти харчування для себе та своєї родини, оплачувати комунальні послуги. Завдану моральну шкоду він оцінює у 1000 грн. В судовому засіданні позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві і просить суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки. Причину неявки в судове засідання відповідач суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та вивчивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні досліджено трудову книжку видану [PERSON] 07.12.1987 р., серія БТ І №2201795, із записів у якій вбачається, що він перебував у трудових відносинах з ДП НАК Надра УкраїниПолтаванафтагазгеологіяз 05.05.2009 року і був звільнений 17.06.2010 року, на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України. (а.с. 7) З довідки № 1-9(12-19)/88 від 28.02.2011 р. виданої ДП НАК Надра УкраїниПолтаванафтагазгеологіявбачається, що середньомісячна заробітна плата позивача становила 1579,20 грн. (а.с. 9) В судовому засіданні досліджено також судовий наказ №2-н-54/10, з якого вбачається, що відповідач заборгував позивачу 26301,66 грн. по виплаті заробітної плати. (а.с. 6) В судовому засіданні встановлено, що заборгованість до цього часу не погашена. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації провадиться в день звільнення. Відповідно до ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки , зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплати працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Затримка по виплаті заробітної плати становить 9 місяців. Середній заробіток за час затримки розрахунку становить 14212,80 грн. Тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 14212,80 грн. Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться в разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. В судовому засіданні встановлено, що у звязку з невиплатою йому заробітної плати, позивач не міг вести звичний для нього спосіб життя, купувати необхідні продукти харчування, забезпечувати у повній мірі себе та свою родину, оплачувати комунальні послуги. Суд вважає, що позивач надав суду докази того, що саме з вини відповідача були порушені його конституційні права, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до п. 9 Пленуму ВС України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.95 р. (зі змінами від 25.05.01 р.) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Позивач надав суду докази спричинення йому моральних та психічних страждань і суд приходить до висновку про задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000 грн. Враховуючи викладене суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь [PERSON] середній заробіток за час затримки розрахунку по заробітній платі у розмірі 14212,80 грн. та 1000 грн. відшкодування за завдану моральну шкоду. З квитанцій №44 від 06.04.2011 р., №41 від 04.04.2011 р. вбачається, що позивачем було оплачено послуги адвоката. Його витрати на правову допомогу становлять 500 грн. Суд вважає за можливе, у відповідності до ст. ст. 84, 89 ЦПК України стягнути 500 грн. витрат на правову допомогу з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved