Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із згаданим позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на його користь борг за договорам позики, три відсотки річних від суми боргу, проценти за користування позикою в розмірі облікової ставки НБУ України. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем [PERSON] було укладено договір позики від 13.04.2010 року на підставі якого [PERSON] отримав у борг 10000 доларів США, однак у встановлені договорами строки запозичені кошти не повернув. Після уточнень позовних вимог позивач [PERSON] остаточно просив стягнути з відповідача [PERSON] борг за договором позики в розмірі 79710 гривень, три відсотки річних від суми боргу в розмірі 2471,23 грн., проценти за користування позикою в розмірі облікової ставки Національного банку України на суму 8344,98грн. Будучи належно повідомленими про час та місце розгляду справи сторони до залу суду не зявилися. Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повність. Відповідач [PERSON] про причини неявки не повідомив, доказів на заперечення позову не надав. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим і підлягаючим до задоволення у повному обсязі за наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною 2 ст.625 ЦК України предбаченого, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 1 ст.1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Дослідивши приєднані до справи письмові докази, судом встановлено, що 13.04.2010 року відповідач [PERSON] отримав від позивача [PERSON] в борг 10000 доларів США, що підтверджується відповідною розпискою (а.с.6). Згідно згаданого договору [PERSON] взяв на себе зобовязання повернути запозичені кошти визначеними визначеними договором частками за наступним графіком: до 15 квітня 2010 року 2000 доларів США; до 15 червня 2010 року 2000 доларів США; до 15 серпня 2000 року 2000 доларів США та до 15 жовтня 2010 року - 4000 доларів США. Вирішуючи питання щодо задоволення позову в частині стягнення боргу за договором позики, суд виходить з того, що наявність простроченої заборгованості відповідача перед позивачем підтверджується належними та допустимими доказами і доказів погашення цієї заборгованості відповідачем не надано. Станом на 17.08.2011 р. офіційний курс долара США встановлений Національним банком України складає 797,10 грн. за 100 доларів США. Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню борг за договором позики в розмірі 79710 грн. ($10000 х 7,971 = 79710 грн.) Також грунтуються на нормах чинного законодавства та підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача трьох відсотків річних від простроченої суми боргу, відповідно до ст.625 ЦПК, та процентів за користування позикою в розмірі облікової ставки Національного банку України. Розмір трьох процентів річних від простроченої суми боргу визначається судом виходячи з наступного розрахунку: $2000 х 7,971(курс долара) х 3%(річні проценти) : 365(днів у році) х 487(днів прострочення платежу). Розмір процентів за користування позикою визначається судом виходячи з наступного розрахунку: $10000 х 10,25%(облікова ставка НБУ) : 365 (днів у році) х 53(днів прострочення платежу при зазначеній ставці НБУ). Виходячи з наведеного, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню борг за договором позики в розмірі 79710 гривень, три відсотки річних від суми боргу в розмірі 2471,23 грн., проценти за користування позикою в розмірі облікової ставки НБУ на суму 8344,98 грн. При зверненні до суду з позовною заявою позивачем сплачено судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 51 грн. та 120 грн. відповідно, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. З огляду на викладене, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за договором позики на загальну суму 90526,21 грн. та 171 грн. понесених позивачем судових витрат (79710 + 2471,23 + 8344,98 = 90526,21). Згідно п.п. «а» п.1 ст.3 Декрету КМУ «Про державне мито» при подачі згаданої позовної заяви необхідно сплатити державне мито в розмірі 1700 грн. Відповідно до правил ст.88 ЦПК України у разі визначення при відкритті провадження у справі судового збору в розмірі меншому, ніж передбачено законом, недоплачена сума стягується в дохід держави з позивача при відмові в позові, а при задоволенні позову з відповідача. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню 1646 грн. державного мита (1700 51 = 1649). На підставі викладеного,

Outcome: approved