Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-29 00:00:00

Позивач звернулася з позовом, в якому просить позбавити [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 05 липня 1998 року по 24 грудня 2002 року. За рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 жовтня 2002 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу вона виховує сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу проживає разом з нею та перебуває повністю на її утриманні. 10.08.2009 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], про що було видане свідоцтво про шлюб. На даний час [PERSON] займається вихованням її сина [PERSON], підтримує його морально та матеріально, у них склалися дружні відносини. Після розірвання шлюбу відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Відповідно до чинного законодавства, відповідач зобовязаний матеріально утримувати свого неповнолітнього сина до його повноліття, а у разі продовження ним навчання - до досягнення двадцяти трьохрічного віку. Така матеріальна допомога з боку відповідача повинна бути систематичною та щомісячною. Однак, відповідач, знаючи, що син [PERSON] навчається в гімназії та потребує постійної батьківської уваги та допомоги, фактично ухиляється від покладеного на нього відповідно до статті 180 СК України обовязку утримання своєї дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає навіть у тому мінімальному розмірі, що його вимагає чинне законодавство. Після розірвання шлюбу [PERSON] майже не надавав фінансової допомоги на утримання їхнього сина. Протягом 2008 року відповідач надсилав поштовим переказом їй кошти на суму від 50 до 300грн. Останній грошовий переказ від нього вона отримала у грудні 2008 року на суму 200 гривень. На цьому матеріальна допомога відповідача вичерпалася. Відповідач працює неофіційно та отримує нерегулярний і мінливий дохід, який повність витрачає на свої потреби, аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, непрацездатних батьків, повнолітніх дочки, сина немає. Натомість їхній син [PERSON] постійно потребує нормального харчування, одягу, відвідує спортивну секцію, крім того вивчає додатково англійську мову. Відповідач у цій справі є батьком малолітнього [PERSON] [INFO], проте він не бере участі у вихованні дитини, не провідує сина, не цікавиться здоровям дитини, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дитину. Ці обставини підтверджуються такими доказами: актом обстеження умов проживання дитини від 29.06.2011 року. письмовою заявою [PERSON], [PERSON] про те, що батько не відвідує сина та не бере участі у його вихованні; інформацією адміністрації Галицької гімназії про те, що [PERSON] не цікавиться навчанням та вихованням дитини; інформацією з районного відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції про те, що станом на 01.06.2011 року заборгованість по аліментах становить 16\~358 грн. Позивач в судове засідання не зявилася, але подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав. Представник третьої особи без самостійних вимог Служба у справах дітей Тисменицької РДА в судове засідання не зявилася, однак подала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя, а також зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. У відповідності до ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO] згідно свідоцтва про народження серії 1-НМ № 035366 від 13 липня 2000 року є батьком малолітнього [PERSON], [INFO] Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-НМ №058083 від 24.12.2002 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що у Книзі реєстрацій розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №194. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НМ № 071338 [PERSON] змінила прізвище на [PERSON]. Згідно рішення служби у справах дітей Тисменицької РДА № 18-11/02-22 від 25.08.2011 р. відповідач не цікавиться навчанням та вихованням сина, не спілкується з ним, не утримує його, аліменти на утримання малолітнього [PERSON] не сплачено. На засідання комісії [PERSON] не зявився, не бажав висловити свою думку по даному питанню, хоча про час і місце засідання був повідомлений належним чином. Згідно заяви [PERSON] не заперечує про позбавлення його батьківських прав щодо свого малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Наведені факти вказують на те, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обовязків передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України щодо виховання та розвитку дитини [PERSON], [INFO], позов він визнав, а тому є підстави для позбавлення його батьківських прав. На підставі наведеного, ст.ст. 150, 164-166, СК України, та

Outcome: approved