Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-15 00:00:00

17 травня 2011 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 (третьої) частини заробітку (доходу) батька дитини щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Такі позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що відповідач спільно з малолітнім сином не проживає і матеріальної допомоги на його утримання не надає, хоча є працездатним і фінансовоспроможним. Згідно з доводами позивачки [PERSON] працює слюсарем у відокремленому підрозділі «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» та щомісячно отримує заробіток у достатньому розмірі. У судове засідання сторони не зявилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час, дату і місце розгляду справи. 16 серпня 2011 року від [PERSON] і [PERSON] в суд надійшли письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності на підставі наявних доказів. У письмовій заяві від 16 серпня 2011 року позивачка [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги та просила суд стягнути з [PERSON] в її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 (третьої) частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], про що зазначив у письмовій заяві від 16 серпня 2011 року. Зміст вказаної письмової заяви відповідача свідчить, що [PERSON] погоджується на визначення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в частці у розмірі 1/3 (третьої) частини свого заробітку (доходу). За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем заявленого до нього позову, що не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, на підставі ч.4 ст.174 ЦПК України суд визнав за необхідне провести розгляд даної цивільної справи у судовому засіданні з ухваленням судового рішення без участі сторін на підставі письмових доказів. Дослідивши і оцінивши в сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи обставини, зазначені в ст.182 СК України, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], з дня предявлення позову до досягнення дитиною повнолітнього віку повинен становити 1/3 (третю) частину заробітку або іншого доходу батька дитини щомісячно, але не менше ніж 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. До такого висновку суд прийшов з наступних підстав і мотивів. Свідоцтво про шлюб серії І-ГЮ №047647, видане відділом РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 26 травня 2009 року (актовий запис №85 від 26 травня 2009), свідчить, що [PERSON] і [PERSON] з 26 травня 2009 року до теперішнього часу перебувають у шлюбі. Від спільного проживання у шлюбі 22 листопада 2010 року у них народився син [PERSON], який на момент вирішення спору є малолітньою дитиною. Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії І-ГЮ №128610, виданим відділом ДРАЦС Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 06 грудня 2010 року (актовий запис №559 від 06 грудня 2010 року). Згідно з медичним висновком державного закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №3» м.Кузнецовськ Рівненської області №2 від 18 січня 2011 року малолітній син сторін [PERSON] є дитиною-інвалідом та має захворювання синдром Дауна. Зі змісту позову і довідки ЖЕД №4 Кузнецовського міського комунального підприємства №279 від 16 серпня 2011 року слідує, що малолітня дитина сторін [PERSON] проживає спільно із матірю позивачкою [PERSON] Відповідач [PERSON] проживає окремо, що додатково підтверджується інформацією СГІРФО Кузнецовського МВ УМВС України в Рівненській області №54/5913 від 20 травня 2011 року. З довідки управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області №2253 від 16 серпня 2011 року слідує, що [PERSON] отримує допомогу на дитину до досягнення трьох років у розмірі 130 (сто тридцять) грн. 00 коп. та державну допомогу на дитину-інваліда в розмірі 950 (девятсот пятдесят) грн. 00 коп. Вказаний розмір виплат є недостатнім для забезпечення повноцінного фізичного розвитку, навчання, виховання і лікування малолітньої дитини - сина [PERSON] Довідка відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» №11177 від 10 серпня 2011 року свідчить, що [PERSON] працює у вказаному підприємстві на посаді електрослюсара з ремонту й обслуговуваня автоматики та засобів вимірювань електростанцій і отримує заробітну плату, сукупна сума якої за період часу з лютого 2011 року до липня 2011 року включно становить 31589 (тридцять одну тисячу пятсот вісімдесят девять) грн. 69 коп. Із зазначеного доказу слідує, що дохід відповідача більш як чотири рази перевищує дохід позивачки. Отже, [PERSON], враховуючи його працездатність і матеріальне становище, спроможний утримувати свою малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], та сплачувати на нього в користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 (третьої) частини заробітку (доходу) щомісячно з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. Згідно з доводами [PERSON], викладеними у позовній заяві, відповідач [PERSON] не надає належної та регулярної матеріальної допомоги своїй малолітній дитині сину [PERSON], [INFO]. Наведені обставини відповідачем не спростовано, жодних заперечувальних доказів суду не надано. Згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Із заяви [PERSON] від 16 серпня 2011 року слідує, що відповідач в повному обсязі визнав позовні вимоги [PERSON] і погоджується сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], з дня предявлення позову до досягнення ним повнолітнього віку у частці в розмірі 1/3 (третьої) частини свого заробітку (доходу). Отже, в такий спосіб [PERSON] визнав, що він не надає належної та регулярної матеріальної допомоги своєму малолітньому сину [PERSON], [INFO], який є дитиною-інвалідом і потребує матеріального утримання з його сторони, хоча є працездатним та фінансовоспроможним. Таким чином, слідуючи вимогам ч.1 ст.61 ЦПК України, зазначені обставини є встановленими і доказуванню не підлягають. Згідно з ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог, передбачених в ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з вимогами ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. З наведених підстав, враховуючи визнання відповідачем заявлених до нього вимог, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини необхідно задоволити. Враховуючи наведені обставини, на підставі ст.180, ч.3 ст.181, ст.182, ч.1 ст.183, ст.191 СК України,

Outcome: approved