overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-26 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 18 червня 2005 року, шлюб зареєстрований відділом рацса Київського районного управління юстиції м. Одеси, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені, сім'ї не існує у звязку з чим виникла необхідність в юридичному оформлені розлучення. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо. Відповідач позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. У судовому засіданні встановлено, що подружжя припинило сумісне проживання, сім'я розпалася остаточно, і шлюб носить формальний характер. Подальше сумісне проживання суперечить їх інтересам, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-26 00:00:00

Представник звернувся до суду з вищеназваною заявою, в якій просив госпіталізувати [PERSON], [INFO] до Лисичанської обласної психіатричної лікарні, посилаючись на те, що остання страждає психічним захворюванням-«судинна (атеросклеротична) деменція середнього ступеню вираженості, з галюцинаторно - бредовими включеннями», тому потребує примусового лікування в умовах відділення №2 ЛОПЛ. Представник заявника в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, заяву підтримав. Прокурор у судове засідання не з'явився, просив справу розглядати без його участі, проти задоволення заяви не заперечувала. [PERSON] за своїм психічним станом не може бути присутня у судовому засіданні. Законний представник [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки у судове засідання не повідомила. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] згідно висновку комісії лікарів психіатрів від 20.01.2012 року страждає на психічне захворювання - «судинна (атеросклеротична) деменція середнього ступеню вираженості, з галюцинаторно - бредовими включеннями», у зв'язку з чим не може свідомо надати згоду на лікування (а.с.2). Згідно зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії. що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Враховуючи те, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, не усвідомлює характер захворювання, яке за характером є погрозою для неї, суд вважає, що остання за своїм психічним станом потребує примусової госпіталізації для психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-26 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду , пов"язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час , суд вважає за необхідне оголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача по справі на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з дня звернення до суду до досягнення донькою повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 22.10.1994 року по 31.05.2011 року. Від шлюбних відносин вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від своїх обов'язків та не надає їй матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча вона до нього зверталася за допомогою неодноразово. Позивач в судове засідання не з'явилася, письмово просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти стягнення аліментів не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав: В ході судового розгляду встановлено, що сторони по справі знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 22.10.1994 р. по 31.05.2011 р., що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, актовий запис №930, рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 31.05.2011 р. по справі № 2-893/11. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, актовий запис № 830, яка мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою ТОВ «Інфо-Ком»№ 1151259 від 10.12.2011 року, актом про проживання ТОВ «Крона»№ 117 від 13.12.2011 р. На утримання неповнолітньої доньки відповідач добровільно матеріальної допомоги не здійснює, чим порушує вимогу ст. 180 Сімейного Кодексу України, згідно якої, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-29 00:00:00

14.12.2011 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до свого батька [PERSON], про стягнення аліментів у свою користь на період його навчання по ? частині з усіх видів заробітку, починаючи з 14.12.2011 року і до закінчення навчання. У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та просив його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив суду, що на теперішній час ніде не працює, а крім того має на своєму утриманні ще трьох дітей і в нього немає матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання позивача [PERSON], який вже досяг повноліття. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку. Так судом встановлено, що з 09.10.2002 року по 27.09.2010 року відповідач [PERSON] відповідно до рішення Новобуького районного суду Миколаївської області від 09.10.2002 року, сплачував на користь [PERSON] (матері позивача) аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі 3/8 частини свого заробітку, але не менше ? частини неоподаткованого доходу громадян. Так як позивачу виповнилося 18 років, відповідач перестав сплачувати аліменти на його утримання відповідно до ст.180 СК України. 01.09.2011 року позивач [PERSON] вступив до Новобузького коледжу Миколаївського державного аграрного університету на денну форму навчання за спеціальністю «Монтаж, обслуговування та ремонт електротехнічних установок в агропромисловому комплексі»та на контрактній основі. Матері позивача [PERSON] одній тяжко утримувати сина та сплачувати кошти за навчання сина [PERSON]. Згідно ч.1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як встановлено у судовому засіданні відповідач добровільно не бажає надавати матеріальну допомогу синові, з цього приводу позивач був змушений звернутися до суду з цим позовом. Разом з тим вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Так судом достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] ніде не працює, є безробітнім, а крім того має на своєму утриманні ще трьох дітей, що ставить його самого в тяжке матеріальне становище. За наведених вище обставин, враховуючи матеріальне положення як позивача так і відповідача по справі суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити частково. Так відповідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що суд і знаходить можливим стягнути з відповідача по справі [PERSON] на користь свого сина [PERSON]. З відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 214 гривень 60 коп. На підставі вище зазначеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-29 00:00:00

26.12.2011 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом про розірвання шлюбу укладеного 27 листопада 2007 року з [PERSON]. У судовому засіданні позивачка свій позов підтримала повністю. Відповідач позовні вимоги позивачки визнав та не заперечував в їх задоволенні. Згідно положень ст.174 ЦПК України в разі визнання позову відповідачем, суд, за наявності законних підстав постановляє рішення про задоволення позву. В даному випадку є законні підстави для задоволення позову. Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, на підставі ст. 110, 112 Сімейного кодексу України вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що позивачка знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 27.11.2007 року, згідно свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 153. Спільне життя між сторонами не склалося, виникли постійні сварки із-за різних поглядів на життя. Сторони припинили шлюбні відносини та з жовтня 2011 року не ведуть спільного господарства. Подальше примирення сторін між собою та збереження шлюбу не представляється можливим. Як встановлено судом, спору між сторонами про поділ майна на час розгляду цієї справи немає. Після розірвання шлюбу позивачка виявила бажання залишити прізвище [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-29 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі ст. ст. 106, 152, 212 ЗК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-29 00:00:00

16.12.2011 року позивачка [PERSON] звернувся до суду з позовом до Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, яка залишилася після смерті її матері -[PERSON], яка померла [INFO]. В судовому засіданні представник позивачки за довіреністю [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач по справі Баратівська сільська рада Новобузького району Миколаївської області не направила до суду свого представника, натомість надіслала до суду заяву про визнання позову де просила справу слухати за відсутності її представника. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку є законні підстави для задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, а саме: копію паспорта позивачки, копію свідоцтва про смерть [PERSON], копію Державного акту на право приватної власності на землю серії І-МК №033872, копію свідоцтва про народження, копію витягу зі спадкового реєстру, відмову держнотконтори та інші матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що [INFO] померла мати позивачки -[PERSON], після смерті якої залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки загальною площею 4,47 га, розташованої в межах території Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вищезгадана земельна ділянка належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності серії І-МК №033872 від 12.11.2002 року. Позивачка [PERSON], як рідна донька покійної [PERSON] має право на успадкування вищезгаданої земельної ділянки по закону. Крім того, 08.12.2011 року позивачка звернулась до державного нотаріуса з питанням про прийняття спадщини після смерті матері, але їй в цьому було відмовлено в зв'язку з пропуском строків давності для прийняття спадщини. Позивачка пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини у зв'язку з тим, що проживала в м. Києві та не знала про те що в її покійної матері існувало спадкове майно у вигляду земельної ділянки розташованої в межах Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області. На підставі викладеного суд вважає, поважними причинами пропуску строку позовної давності, а тому порушене право позивачки підлягає захисту. Відповідно до ч. 2-3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи те, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-29 00:00:00

В провадженні суду знаходиться вказана справа. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з 15.06.2001 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу є син [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Сімейні відносини з відповідачем фактично припинені з жовтня 2011 року. Відповідач матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дитини не надає, аліменти не сплачує. Тому позивач просить задовольнити позов та стягнути аліменти з відповідача. Позивач в судове засідання не з’явилась, надала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести судове засідання без її участі. Відповідач в судове засідання не з’явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, заява залучена до матеріалів справи, наслідки визнання позову відповідачу зрозумілі. У судовому засіданні встановлено, що маються законні підстави для задоволення позову тому що, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позовні вимоги також підтверджені свідоцтвом про народження дитини, довідкою з місця проживання. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач в порушення своїх обов’язків, передбачених ст.180 СК України, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, а тому з нього належить стягнути аліменти на її утримання. В силу ст.88 ЦПК України, відповідно до ЗУ «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 214,60 грн. Таким чином, суд ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] 14 вересня 2011 р. звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 01.10.2004 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось, в зв'язку з тим, що у сторін різні погляди на життя, на підставі чого виникають непорозуміння. Між сторонами втрачено почуття поваги та любви. Сторони не ведуть спільного господарства, не мешкають разом з серпня 2011 року. Позивач вважає, що шлюб зберегти неможливо, просить розірвати шлюб. Позивачка [PERSON] у судове засідання з'явилася, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явився, проти розірвання шлюбу заперечує. Суд, заслухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В даному судовому засіданні, встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.10.2004 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області зроблено актовий запис № 265 (а.с 10). Від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей. У відповідності зі ст.. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що у сторін різні погляди на життя, на підставі чого виникають непорозуміння. Між сторонами втрачено почуття поваги та любви. Сторони не ведуть спільного господарства, не мешкають разом з серпня 2011 року. Шлюб існує лише формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Таким чином, заяву задоволено повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-29 00:00:00

14 січня 2010 року сторони зареєстрували шлюб Новолиманській сільській раді Острозького району Рівненської області, про що мається актовий запис за №1. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відносини сторони припинили і шлюб між ними розірваний рішенням Дружківського міського суду від 14 грудня 2011 року. В теперішній час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на її утримання не подає, хоча має таку можливість, оскільки являється працездатним, і на утримання нікого не має. Просить стягнути на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача до виповнення дитиною трьох років. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву про підтримку позову і розгляд справи у її відсутність. Відповідач у судове засідання з'явився, вручити повістку про явку в суд йому неможливо у зв'язку з відсутнястю за місцем реєстрації. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Свідоцтвом про народження 1-НО №351617 [PERSON], яка народилася 18 липня 2010 року, виданим відділом РАЦС Дружківського міського управління юстиції, про що має місце актовий запис за №332, підтверджується, що її батьком вказаний [PERSON]О.Є. Рішенням Дружківського міського суду від 14 грудня 2011 року шлюб між подружжям [PERSON] розірваний. Згідно з вимогами ст.80 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка – батька дитини до досягнення дитиною трьох років за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що позивачка являється непрацездатною, оскільки виховує дитину до досягнення нею трирічного віку. Суд вважає, що відповідач у змозі сплачувати аліменти, оскільки він являється працездатним і нікого на утриманні не має. Суд приходить до висновку, що з відповідача можливо стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу до виповнення дитині трирічного віку. Згідно зі ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягають судові витрати в сумі 214 грн.60 коп. в Державний бюджет міста Дружківки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з 11.10.2012 року до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона з 07.06.2003 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Який було зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану Куйбишевського районного управління м. Донецька Донецької області, актовий запис №142. Шлюбні відносини між сторонами припинені і на теперішній час нею подано позовну заяву про розірвання шлюбу. Від спільного шлюбу у сторін народився син – [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні. При цьому, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча є працездатним та інших осіб на утриманні немає. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні, дала пояснення аналогічно викладеним в позові обставинам. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, пояснив, що згоден сплачувати аліменти у зазначеному розмірі до повноліття дитини. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 07 червня 2003 року, між [PERSON] та [PERSON], було укладено шлюб, який зареєстровано відділі реєстрації актів громадянського стану Куйбишевського районного управління м. Донецька Донецької області, актовий запис №142 (а.с.3). Шлюбні відносини між сторонами припинені та вони мешкають окремо. Від спільного шлюбу у сторін народився син – [PERSON], [INFO], що підтверджується наданою суду копією свідоцтва про народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецька Донецької області, про що в Книзі записів актів громадянського стану про народження 14.10.2003 року, зроблено відповідний запис №630 (а.с4). Згідно акту складеного працівниками «Керуючої компанії Куйбишевського району м.Донецька» від 10.01.2012 року, дитина мешкає разом з позивачкою. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов’язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. У відповідності з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка – батька дитини. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно свідоцтва про народження дитини, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач в утриманні та вихованні дитини участі не приймає та інших осіб на утриманні немає. Виходячи з обставин справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у поновному обсязі. На підставі ст. ст. 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved