Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-20 00:00:00

У листопаді 2011 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що вони з відповідачем з 01 жовтня 2005 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №36. Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї послужила різність поглядів подружжя на життя, та відсутність взаєморозуміння і взаємоповаги, що призвело до виникнення скандалів. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися. При таких обставинах позивачка наполягає її шлюб з відповідачем розірвати, так як переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить її інтересам, які мають істотне значення. Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі. Просила її шлюб з відповідачем розірвати, так як відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, на розірвання шлюбу з [PERSON] не згоден. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 01 жовтня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Великомихайлівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №36. Від спільного життя мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають, позивачка відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно та наполегливо просила їх шлюб з відповідачем розірвати. При таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка бажає відновити своє дошлюбне прізвище Кушнір, що підтверджується її письмовою заявою. Спору по розділу майна немає. Частина 3 ст.115 Сімейного кодексу України регламентує, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядку ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір у розмірі 94,10 грн. на користь позивачки [PERSON] На підставі ст. 105 ч.3,110,112,113,115,160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved