Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-07 00:00:00

04 травня 2011 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача про відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування своїх позовних вимог в позовній заяві позивач посилався на те, що 25 лютого 2011 року між ЗАТ СК «ВУСО`та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №007676-02-04-01, згідно якого на страхування був прийнятий автомобіль Мазда 6, д/н [NUMBER] . Відповідач [PERSON] 18.03.2008 року, керуючи автомобілем «Ніссан», держ. реєстровий номер [NUMBER] , \\~допустила зіткнення з автомобілем Мазда 6, д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.04.2008 року винним у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді є відповідач. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілю [PERSON] було заподіяно матеріальну шкоду, яка складає 6\\~636, 11 грн. Сума страхового відшкодування до виплати з урахуванням визначеної договором страхування франшизи становить 4\\~674, 11 грн. На виконання умов договору страхування позивач виплатив страхове відшкодування у розмірі 4\\~674, 11 грн. Тому в позові позивач просив стягнути з відповідача на користь відкритого акціонерного товариства «Інвестиційно-фінансовий консалтинг»4\\~674, 11 грн.; витрати на оплату державного мита у розмірі 51 грн. 00 коп. та витрати на оплату послуг інформаційно-технічного забезпечення судового процесу у розмірі 120,00 грн. В судове засідання з`явився представник позивача, заявлені вимоги підтримав, проти заочного порядку розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до п.4 ч. 2 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України \\~та винести по справі заочне рішення. В судовому засіданні судом встановлені наступні факти. [PERSON] 18.03.2008 року, керуючи автомобілем «Ніссан», держ. реєстровий номер [NUMBER] , \\~допустила зіткнення з автомобілем Мазда 6, д/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови №3г-6270/08 від 23.04.2008 року винною у зазначеній дорожньо-транспортній пригоді є відповідач [PERSON] . Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України зазначена постанова є підставою звільнення від доказування, оскільки обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. 25 лютого 2011 року між ЗАТ СК «ВУСО`та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №007676-02-04-01, згідно якого на страхування був прийнятий автомобіль Мазда 6, д/н [NUMBER] , копія договору наявна в матеріалах справи. Згідно з договором відступлення прав вимоги від 23.12.2009 року ВАТ «Інвестиційно-фінансовий консалтинг`набуло належне ЗАТ СК «ВУСО`право вимоги, яке виникло у останнього на вищевказаних підставах. Відповідно до висновку судового експерта Дроздова Юрія Володимировича № 2347/04/СК від 10.04.2008 року вартість матеріальної шкоди, завданої в результаті вищезазначеного ДТП склала 6 636, 11 грн. Відповідно до п. 4.1.1.2 договору добровільного страхування наземного транспорту №007676-02-04-01 з суми матеріального збитку було вирахувано розмір франшизи 1\\~962, 00 грн. та сплачено в якості страхового відшкодування [PERSON] на підставі заяви страхувальника та страхового акту № 2434-02 від 12 травня 2008 року 4\\~674, 11 грн., про що свідчить копія відповідного платіжного доручення, наявна в матеріалах справи. 30 вересня 2010 року на адресу відповідача було направлено лист з вимогою щодо відшкодування шкоди, однак відповідачем ніяких дій здійснено не було. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, \\~\\~\\~завдана \\~\\~\\~джерелом \\~\\~\\~підвищеної \\~\\~\\~\\~небезпеки, відшкодовується \\~особою, \\~яка \\~на \\~відповідній \\~правовій \\~підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє \\~\\~транспортним \\~\\~засобом, \\~\\~механізмом, \\~\\~іншим \\~об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, \\~\\~завдана \\~\\~одній \\~\\~особі \\~\\~з \\~\\~вини \\~іншої \\~особи, відшкодо-вується винною особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, \\~яка відшкодувала шкоду, \\~завдану іншою особою, має право \\~зворотної \\~вимоги \\~(регресу) \\~до \\~винної \\~особи \\~у \\~розмірі виплаченого \\~відшкодування, \\~якщо \\~інший \\~розмір \\~не \\~встановлений законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за \\~вибором \\~потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду \\~і \\~такої \\~ж \\~якості, \\~полагодити пошкоджену \\~річ \\~тощо) \\~або \\~відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд виходить з того, що згідно ст. 27 Закону України «Про страхування`та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, до позивача перейшло право вимоги суми 4\\~674, 11 грн. від [PERSON] , як від особи, яка винна у заподіянні шкоди. Обговорюючи питання про судові витрати, суд вважає за необхідне на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового \\~збору в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved