Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що він з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 1998 року по 10 червня 2009 року, який було розірвано. Під час перебування в шлюбі 01 червня 2001 року за спільні кошти сім'ї вони придбали 2-х кімнатну квартиру № 25 за адресою: вул. Леніна, 72 у м. Узині Білоцерківського району, що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу зареєстрованим в реєстрі №1-1781 Узинської державної нотаріальної контори. Квартира оформлена на відповідачку. На даний час відповідачка не визнає його права розпоряджатись спільним майном, і створює неможливі умови для спільного проживання в квартирі. Протягом тривалого часу позивач проживає за іншою адресою, тому звернувся до суду з зазначеним позовом, яким просить поділити спільне майно подружжя шляхом визнання за ним право власності на 1/2 частину 2-х кімнатної квартири № 25 , яка знаходиться за адресою: вул. Леніна - 72 у м. Узин Білоцерківського району Київської області. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги довірителя, пославшись на ті ж обставини та підстави, викладені у позовній заяві, просить суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечує проти його задоволення про що надала суду письмову заяву. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, 08 серпня 1998 року сторонами було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу 1-БК № 164334. 10 червня 2009 року шлюб між ними було розірвано. Даний факт підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу 1-ОК № 058499 виданим відділом РАЦС Білоцерківського МРУЮ Київської області, актовий запис № 376. Під час перебування у шлюбі 01 червня 2001 року за спільні кошти сім'ї подружжя придбали 2-х кімнатну квартиру № 25, яка розташована в будинку № 72, вул. Леніна, м. Узин Білоцерківського району, що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу зареєстрованим в реєстрі №1-1781 Узинської державної нотаріальної контори. Квартира оформлена на відповідачку згідно витягу реєстрації прав власності Білоцерківського МБТІ. Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності з ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно розяснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя зазначено, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Відповідно до частин 1,2 ст. 69, ч. 1 ст. 71 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, яке ділиться між ними в натурі. Поділ здійснюється за взаємною згодою подружжя, а в разі недосягнення згоди - судом. Положення частин 1, 3 ст. 70 СК України, п. 30 Постанови Пленуму ВС вказують на те, що в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішені справи по суті суд також враховує, що згідно ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час перебування в шлюбі. За таких обставин, враховуючи рівність часток подружжя, суд вважає, що позивач має право на 1/2 частку спірного майна, а тому його вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України сторони слід звільнити від сплати державного мита як осіб, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС. Підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved