Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] 20 жовтня 2011 року звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що вона є спадкоємцем першої черги після смерті матері [PERSON], померлої 17 квітня 2011 року, до складу спадкового майна входить житловий будинок №49 (раніше - № 6) по вул.Бакуринського в с.Ленінка Березанського району Миколаївської області, придбаний [PERSON] за договором купівлі-продажу від 26 жовтня 2001 року, зареєстрованим на Універсальній біржі Південь та 01 листопада 2001 року в Березанській філії ММБТІ, однак нотаріусом відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право власності на спадщину у звязку з тим, що договір купівлі-продажу зазначеного житлового будинку не посвідчений нотаріально. Тому позивачка просить визнати угоду купівлі-продажу вказаного житлового будинку, укладену між [PERSON] та [PERSON] 26 жовтня 2001 року, дійсною та визнати за нею в порядку спадкування право власності на цей будинок. Ухвалами Березанського районного суду Миколаївської області від 17 листопада 2011 року до участі у справі як співвідповідачів залучено [PERSON] та Коблевську сільську раду Березанського району Миколаївської області. В судове засідання позивачка не зявилася, надавши заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відності. Відповідачі в судове засідання не завилися, надали заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності. Представник третьої особи Універсальної біржі Південь - в судове засідання не зявився та не повідомив причини своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 26 жовтня 2001 року між [PERSON] та [PERSON], яка померла 17 квітня 2011 року, на Універсальній біржі Південьукладено договір купівлі-продажу житлового будинку № 6 по вул.Бакуринського в с.Ленінка Березанського району Миколаївської області без подальшого нотаріального посвідчення. В подальшому номер будинку було змінено з № 6 на № 49. Позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] та в установленому законом порядку прийняла спадщину. Зазначені обставини підтверджуються копією паспорта позивачки з відміткою про реєстрацію місця проживання (а.с.7), договором купівлі-продажу нерухомого майна № 2491 (а.с.8), реєстраційним посвідченням (а.с.9), копією свідоцтв про смерть (а.с.10), про шлюб (а.с.15), про народження (а.с.16), довідкою виконкому Коблівської сільської ради (а.с.19), довідкою Березанської філії КП ММБТІ (а.с.20), копією спадкової справи № 39\\2011, оглянутої в судовому засіданні, довідкою нотаріуса. Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР (1963р), чинної на час укладення договору, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Відповідно до ст. ст. 45,47 ЦК Україні (1963р.), розяснень Пленуму Верховного Суду України, даних в п.4 Постанови від 28.04.1978р. № 3 Про судову практику в справах про визнання угод недійсними, з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню, в тому числі угоди купівлі-продажу, укладені на біржових торгах. Якщо така угода виконана повністю або частково однією із сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК УРСР за вимогою сторони, яка виконала угоду, вправі визнати угоду дійсною. Зважаючи на те, що сторони досягли згоди за всіма істотними умовами угоди і повністю виконали угоду, на підставі ч.2 ст.47 ЦК УРСР (1963 року) вказана угода є дійсною. Оскільки одна із сторін угоди [PERSON] 17 квітня 2011 померла (а.с.10) і після її смерті позивачка в установлений законом строк прийняла спадщину, тому на підставі ст.ст.15, 16 ЦК України вона має право на звернення до суду за захистом свого порушеного права і її вимоги про визнання договору купівлі-продажу дійсним підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємицею першої черги за законом. Оскільки позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON], до неї на підставі ст.ст.1216, 1218 ЦК України переходять усі права і обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, у тому числі й право власності на спадкове майно. Оскільки позивачці відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з невідповідністю правовстановлювальних документів вимогам законодавства, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та визнати за позивачкою право власності на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved