Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-31 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] «про примусове виселення з жилого приміщення», обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 11 жовтня 2009 року помер його батько [PERSON], який постійно проживав в м. Костянтинівці по бул. Космонавтів 9/46. Спадщину, яка залишилася після смерті батька, він прийняв і одержав свідоцтво про право на спадщину за законом. Батько жив в своїй однокімнатній квартирі один, після розірвання шлюбу з його матірю, він більше не одружувався. Він підтримував з батьком відносини, але працює і живе на Крайній Півночі в Російській Федерації, тому у відпустці буває нечасто. У 2009 році він був в відпустці і знаходився в м. Костянтинівці, ходив до батька, але двері йому ніхто не відчинив. У сусідів батька він дізнався, що той останнім часом зловживає спиртними напоями і дома буває не часто. Разом з ним буває якась жінка, яка також зловживає спиртними напоями, і, як зясувалося пізніше, це відповідачка по справі - [PERSON], яка без законних підстав посилилася і проживає в його квартирі, хоча зареєстрована за адресою: [INFO]. Відповідачка не дає можливості його бабусі [PERSON], яка представляє його інтереси, зробити в квартирі ремонт, завести меблі, підготувати квартиру до його приїзду і проживання, тобто перешкоджає йому у здійснені права користування і розпорядження своїм майном. Його бабуся спілкувалася з відповідачкою, та обіцяла добровільно виселитися з квартири, але до цього часу не виселилася і не збирається цього робити. Просив виселити [PERSON] із його квартири № 46 у будинку № 9\ по бул. Космонавтів м. Костянтинівка Донецької області. У судовому засіданні представники позивача [PERSON], [PERSON] підтримали позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Оскільки представники позивача не заперечували проти заочного розгляду справи, а відповідачка [PERSON] у судове засідання повторно не зявилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, письмових заяв, клопотань про відкладення слухання справи або про розгляд справи у її відсутність суду не надала, у звязку з чим, відповідно до частини 4 статті 169 Цивільно-процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути цивільну справу у відсутність відповідача на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення). Крім того, згідно ст. 224 Цивільно-процесуального кодексу України, у разі неявки відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки представник позивача проти заочного рішення не заперечує, наслідки та порядок перегляду заочного рішення розуміє, таким чином, суд визнав причини неявки відповідача неповажною та ухвалив розгляд справи провести у відсутність відповідача на підставі наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, свідків, дослідивши надані докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 11 жовтня 2009 року у м. Костянтинівка Донецької області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 9). За життя [PERSON] був власником та один мешкав у квартирі № 46 у будинку № 9 по бул. Космонавтів м. Костянтинівка, що підтверджується довідкою про склад сімї та свідоцтвом про право власності на житло (а.с. 11, 29). Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 26 жовтня 2010 року (справа № 2-12607/10) позивачу [PERSON] визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті спадкодавця (батька) [PERSON], який помер 11 жовтня 2009 року у м. Костянтинівка, тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили (а.с. 35). За життя [PERSON] на випадок своєї смерті залишив заповіт на імя [PERSON] на все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що він за законом матиме право і що буде належати йому на момент смерті, який посвідчено 19 серпня 2009 року приватним нотаріусом Костянтинівського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 1148 (а.с. 30). Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 01 лютого 2011 року (справа № 2-182/11) відповідачці [PERSON] визначено додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер 11 жовтня 2009 року у м. Костянтинівка, тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили (а.с. 32). 11 лютого 2011 року Костянтинівською державною нотаріальною конторою позивачу [PERSON] було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на майно, залишене після смерті батька - спадкодавця [PERSON], який помер 11 жовтня 2009 року (а.с. 10). Згідно відповіді Костянтинівської державної нотаріальної контори від 08 квітня 2011 року вих. № 720, у звязку з тим, що на повідомлення про звернення до суду для продовження строку для прийняття спадщини Костянтинівської державної нотаріальної контори від 22 грудня 2010 року за вих. № 3089, відповідачкою [PERSON] своє рішення повідомлено не було, 11 лютого 2011 року за реєстровим № 235, свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру № 46 у будинку № 9 по бул. Космонавтів м. Костянтинівка, видане сину спадкодавця [PERSON], який прийняв спадщину 30 листопада 2010 року (а.с. 36). Відповідачка [PERSON] з 10 травня 2008 року зареєстрована за адресою: [INFO], але фактично мешкає у квартирі № 46 у будинку № 9 по бул. Космонавтів м. Костянтинівка, що підтверджується інформацією Довідкового бюро Костянтинівського МВ ГУМВС України в Донецькій області та позовом [PERSON] до [PERSON] «про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним», який ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду від 01 лютого 2012 року залишений без розгляду (а.с. 12, 25-26). Свідок [PERSON], яка є завідуючою Костянтинівської державної нотаріальної контори, пояснила суду, що Костянтинівською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу на майно, залишене після смерті спадкодавця [PERSON] за заявою його сина [PERSON] Коли встановлювали коло спадкоємців, то виявилося, що [PERSON] не перебуває у родинних відносинах із спадкодавцем, але останнім на неї залишений заповіт на все майно, яке буде належати йому на день смерті. 15 січня 2011 року нотаріусом [PERSON] було розяснено про необхідність повідомити нотаріальну контору, чи буде вона приймати спадщину, але [PERSON] до нотаріальної контори не прийшла протягом місяця, а тому не було підстав не видавати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом 11 лютого 2011 року. Спадкодавець [PERSON] був прописаний один. Для подачі заяви про прийняття спадщини не потрібно значних фінансових витрат, все це коштувало б не більше 100 грн. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] повідомили у судовому засіданні, що [PERSON] та [PERSON] тривалий час мешкали разом то за її місцем мешкання, то за його місцем мешкання. Таким чином судовим розглядом встановлено, що відповідачка [PERSON], як спадкоємець за заповітом на майно [PERSON], який помер 11 жовтня 2009 року у м. Костянтинівка, була обізнана про відкриття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] та про наявність спадкоємця за законом першої черги [PERSON], який звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але своєчасно не повідомила Костянтинівську державну нотаріальну контору про намір прийняти таку спадщину. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обовязку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. 3. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої пятої статті 13 цього Кодексу. Згідно статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі статтею 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до вимог ст. 387 Цивільного кодексу України особа має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. На підставі ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи наявні в матеріалах справи документальні докази, а також приймаючи до уваги пояснення представників позивача та свідків, надані у судовому засіданні, суд приходить до висновку про те, що відповідачка [PERSON] незаконно, без будь-якої правової підстави займає квартиру, що належить позивачу та перешкоджає йому в користуванні своєю приватною власністю, у звязку з чим, ці перешкоди підлягають усуненню, а відповідачка виселенню з приміщення, яке вона займає незаконно. Отже, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] «про примусове виселення з жилого приміщення» підлягають задоволенню і [PERSON] підлягає примусовому із квартири № 46 у будинку № 9 по бул. Космонавтів м. Костянтинівка Донецької області, належної [PERSON]. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачки [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню у відшкодування витрат по сплату судового збору 8 грн. 50 коп., та у відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 30 грн. (а.с. 1, 2). На підставі ст.ст. Цивільного кодексу України,

Outcome: approved