Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-28 00:00:00

У листопаді 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Руда О.М. про визнання договору купівлі продажу недійсним в частині покупця та визнання права власності. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 28.09.2006 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Рудою О.В. було посвідчено договір купівлі-продажу однокімнатної квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та її молодшим сином - [PERSON]. Крім того, 23.03.2009 року було укладено нотаріально посвідчений договір дарування вказаної квартири на її імя, який рішенням апеляційного суду було визнано недійсним. Посилаючись на те, що квартира була придбана за її кошти, які вона заробила, перебуваючи в Італії та вимушено оформлена на відповідача - [PERSON], оскільки на момент укладення угоди вона перебувала за кордоном та не мала можливості бути присутньою або оформити доручення, а продавець квартири не бажала чекати, просила визнати недійсним договір купівлі- продажу квартири №[ADDRESS] в частині покупця та визнати за нею право власності. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили про їх задоволення, пояснивши, що у спірній квартирі відповідачі ніколи не проживали та не були зареєстровані, комунальні послуги всі ці роки сплачувала вона, крім того, при укладення договору дарування спірної квартири на її імя відповідачка [PERSON] особисто дала згоду на укладання цього договору. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав повністю та пояснив, що дійсно квартира була придбана для матері та за її гроші, при укладення угоди з продавцем розрахувався його брат, оскільки гроші на квартиру були в нього, який й займався купівлею-продажем, ніяких грошей він та його колишня дружина братові не передавали. В придбаній квартирі ніколи не проживали разом із сімєю та не були в ній зареєстровані. У судовому засіданні відповідачка [PERSON] позов визнала, пояснивши, що купівлею квартири займався старший син позивачки, який сплачував гроші за квартиру та з його слів їй відомо що квартиру купував для матері. Представник відповідачки [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, вважав, що спірна квартира придбана на спільні гроші з її колишнім чоловіком з [PERSON] та на гроші, що залишилися від продажу її квартири №136 по прт. Миру,54 в м. Миколаєві, а крім того пройшов строк позовної давності. Представник третьої особи у судовому засіданні пояснила, що угода була укладена відповідно до закону, проти позову заперечувала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, допитавши свідків, суд встановив наступне. 28 вересня 2006 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу однокімнатної квартири [ADDRESS], який посвідчено Рудою О.М., приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу за р.№936. Вартість вказаної квартири складала 27 000 доларів США, які перед нотаріальним посвідченням угоди сплатив старший син позивачки - [PERSON]. Після купівлі вказаної квартири [PERSON] та його сімя, яка на той час складалася з дружини - [PERSON] та доньки - [PERSON], 2004 року народження в квартирі не проживали та ніколи не були в зареєстровані. Комунальні послуги сплачувала позивачка. Вказані обставини визнаються усіма сторонами та в силу ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. При цьому, вказане нерухоме майно було придбано [PERSON] для [PERSON] та за її гроші. А вказаний договір було оформлено на відповідача - [PERSON] в звязку з тим, що вона перебувала за кордоном та не мала можливості бути присутньою при укладенні угоди та надати доручення на його укладання. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що квартира була придбана за її кошти та саме для неї. Як судом встановлено, у період з 1999 по 2006 рік позивачка перебувала за кордоном в Італії. Зароблені нею гроші у цей період вона зберігала у свого старшого сина - [PERSON]. У 2006 році за її дорученням та на її прохання придбати для неї окрему квартиру, [PERSON] знайшов однокімнатну квартиру та займався оформленням угоди, крім того, передавав гроші за квартиру. Допитаний в якості свідка [PERSON] підтвердив, що на прохання його матері - [PERSON], яка дала йому доручення придбати для неї окрему квартиру, він знайшов по оголошенню однокімнатну квартиру та займався її оформленням. Оскільки доручення було загублено то мати наказала оформити угоду на його імя, але в той час у нього існували перепони для укладення угоди на своє імя, то угоду вимушено було укладено на імя його брата - [PERSON]. Гроші за квартиру він особисто передавав матері продавця квартири за два рази, спочатку завдаток а потім решту вартості квартири. Гроші, за які була придбана квартира, це гроші виключно його матері, які остання йому особисто передала на зберігання. Ніяких грошей від свого брата [PERSON], а тим паче його колишньої дружини [PERSON] він не отримував. Крім того, вказані обставини підтвердила свідок [PERSON], яка пояснила, що її дочці належала квартира [ADDRESS]. В 2006 році саме вона займалася продажем вказаної квартири, оскільки донька працювала та не мала можливості цим займатися. Квартиру приходив дивитися [PERSON], вів з неї домовленості щодо її ціни та пояснив, що квартиру купує для матері та на її гроші. З його слів їй було відомо, що мати дала йому доручення на укладання угоди. Завдаток в розмірі 1000 дол. США передавав їй [PERSON], ключі від квартири вона віддала саме йому. Перед нотаріальним посвідченням договору саме [PERSON] передавав їй гроші за квартиру, які вони разом з ним перевіряли в банку. [PERSON] побачила тільки в нотаріальній конторі в день укладання угоди. Твердження відповідачки про те, що саме за спільні гроші та на гроші від продажу належній квартири була придбана спірна квартира не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вбачається з довідки ДПІ в Ленінському районі м. Миколаєва у період з 01.01.2003р. до 09.12.2004 року [PERSON] здійснював діяльність автомобільного та іншого міського регулярного транспорту. Крім того з 01.07.2000р. по 31.12.2006р. працював на ВАТ «Миколаївнафтопродукт» та його заробітна плата складала 33 137,44грн.. Згідно договору купівлі-продажу від 25 вересня 2006 року, посвідченого нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу за р.№621 [PERSON] продала квартиру №[ADDRESS]. 06 жовтня 2006 року батько [PERSON] ([PERSON]) - [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS]. Як вбачається з довідки КП «Корабел», з 19.10.2006 р. відповідачка разом з донькою [PERSON] були зареєстровані у зазначеній вище квартирі. Доказів на підтвердження того, що відповідачка частину грошей від продажу належній їй квартири вона віддала в родину [PERSON] для придбання квартири [ADDRESS] не надано. Сам по собі факт фінансової можливості відповідачів на момент укладання договору не є достатнім доказом придбання цієї квартири, враховуючи наведенні вище показання свідків. Крім того, 23 березня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір дарування, за яким [PERSON] передав у власність позивачці квартиру [ADDRESS], який посвідчено Ягужинською К.Т., приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу за р. №1243. На укладання вказаного договору [PERSON] дала свою згоду, що стверджується її особистою заявою, посвідченою нотаріально, що також підтверджує визнання з її боку покупцем квартири позивачку. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від ЗО вересня 2010 року договір дарування квартири [ADDRESS] укладений 23 березня 2009 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений Ягужинською К.Т., приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу за р.№1243 визнано недійсним. Статтею 655 ЦК України передбачено, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Таким чином, оскільки зобовязання щодо сплати грошей за придбану квартиру фактично було виконано за рахунок коштів, належних позивачці, тому сама вона, відповідно до наведеної норми, є покупцем. Зазначення в оспорюваном договорі покупцем іншої особи, тобто відповідача, є порушенням вказаного закону і відповідно до вимог ч. 1 ст. 203 ЦК України тягне його недійсність в цій частині. При цьому, після заміни покупця в договорі, вирішення вимог про визнання права власності на спірну квартири є зайвим. Статтею 256 ЦК України передбачено, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно до п.5 ч.2 ст. 267 ЦК України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушено право підлягає захисту. Звертаючись до суду з позовом про визнання договору купівлі-продажу недійсним позивачка вважала, що строк для звернення до суду нею не пропущений, оскільки тільки після винесення рішення апеляційним судом 30.09.2010р. її право власності було порушено. Проте з такими обґрунтування погодитись не можна, оскільки про порушення свого права вона повинна була дізнатися після укладення договору купівлі-продажу тобто з 28.09.2006року. Разом з цим наведені в позовній заяві обставини з яких позивачка не звернулася в межах позовної давності до суду, суд вважає поважними причинами пропущення позовної давності, а І тому порушення право позивачки підлягає захисту. Таким чином, дослідивши усі надані докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, зо підлягають частковому задоволенню. Згідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів в рівних частках на користь позивачки підлягають стягненню судовий збір у розмірі 117грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення справи у розмірі 120грн. та на користь держави суму недоплаченого судового збору - 53,87грн.. На підставі викладеного,

Outcome: partial