Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-13 00:00:00

У жовтні 2011 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно її онуки - [PERSON] , [INFO] та про стягнення з [PERSON] , аліментів на користь [PERSON] на утримання малолітньої онуки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1\\4 частини всіх заробітків, але не менше ЗО % неоподаткованого мінімуму громадян та судові витрати на користь позивача. В обґрунтування позову позивач вказувала, що [PERSON] та [PERSON] тривалий час проживали у громадянському шлюбі, а з 14 травня 2005 року перебували в шлюбі, зареєстрованому Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, Миколаївської області, Україна, актовий запис № 160. Від даного шлюбу народилася малолітня - [PERSON] , [INFO] , в інтересах якої діє позивач поданій справі [PERSON] . Позивачка стверджує, що малолітня [PERSON] , практично з народження і до теперішнього часу проживає з нею. Вихованням дитини та її утриманням займалася позивач, так як батьки дівчинки ухилялися від виховання та утримання дитини. У 2008 році орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради звертався до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав обох батьків. Однак, донька позиваки - [PERSON] просила не задовольняти позов, так як вона виправилася, усвідомила свої помилки, веде нормальний спосіб життя, належним чином виконує свої батьківські обов`язки. Разом з тим зазначала, що немає потреби у позбавленні батьківських прав і [PERSON] . 24 лютого 2010 року Корабельним районним судом м. Миколаєва у позові органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради відмовлено, однак від того часу батько дитини - [PERSON] жодного разу не поцікавився її долею, не відвідував доньку, не допомогав їй матеріально, не приймав участі у її житті. [INFO] , в селещі Надбузьке, Миколаївського району, Миколаївської області померла [PERSON] . Згідно заяви позивачки до служби у справах дітей адміністрації Корабельного району від 31.08.2011 року, малолітня онука - [PERSON] , [INFO] , знаходиться на тимчасовому утриманні в сім`ї позивача. Батько дівчинки не бажає піклуватися нею, згоден з позбавленням його батьківських прав відносно малолітньої доньки, та самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, чим порушує ст.. 157 Сімейного Кодексу України. 13 вересня 2011 року відповідач був запрошений до служби у справах дітей адміністрації Корабельного району, де з ним була проведена профілактична бесіда. Відповідач [PERSON] дав згоду на позбавлення його батьківських прав відносно доньки - [PERSON] , [INFO] . На підставі вищевикладеного позивач звернулася до суду. У судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Прокурор в судовому засіданні позов підтримала, підтвердила факти, викладені у позовній заяві. Представник 3-ї особи - Служби у справах дітей адміністрації Корабельного району виконавчого комітету Миколаївської міської ради - позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач - [PERSON] , повідомлений своєчасно та належним чином, в судове засідання не з`явився, заперечень проти задоволення позовних вимог до суду не направив, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, вислухавши позивача, думку прокурора, пояснення 3-ї особи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітньої - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу. [INFO] , в селещі Надбузьке, Миколаївського району, Миколаївської області померла [PERSON] . Згідно заяви позивачки до служби у справах дітей адміністрації Корабельного району від 31.08.2011 року, малолітня онука - [PERSON] , [INFO] , знаходиться на тимчасовому утриманні в сім`ї позивача. Батько дівчинки не бажає піклуватися нею, згоден з позбавленням його батьківських прав відносно малолітньої доньки, та самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, чим порушує ст.. 157 Сімейного Кодексу України. 13 вересня 2011 року відповідач був запрошений до служби у справах дітей адміністрації Корабельного району, де з ним була проведена профілактична бесіда. Відповідач - [PERSON] дав згоду на позбавлення його батьківських прав відносно доньки - [PERSON] , [INFO] . Таким чином, своїми діями, відповідач порушує свої зобов`язання закріплені в статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, а саме щодо того, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в ст. 180 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону вказано, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 12 цього ж закону вказано, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статті 15 цього ж Закону встановлено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею. При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановлено, що відповідач свідомо не виконує своїх обов`язків по вихованню дитини - малолітньої [PERSON] [INFO] , не спілкується з нею, перешкод в спілкуванні з нею, йому ні хто не чинив і не чинить. Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.І - ухиляння від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було достовірно встановлено виходячи з поведінки відповідача, не дивлячись на те, що останній має задовільний стан здоров`я, перешкод у спілкуванні з дитиною йому ніхто не чинив і не чинить, і у тривалому відрядженні не знаходився. Вказані обставини об`єктивно підтверджуються перевіреними судом матеріалами справи: висновками, актом, довідками. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дитини, суд вважає можливим задовольнити позов позивача. Також суд роз`яснює відповідачу, що відповідно до ст. 168 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача.

Outcome: approved