Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-12 00:00:00

У грудні 2011р. Публічне акціонерне товариство «ПроКредит Банк» (Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (Відповідач-1), [PERSON] (Відповідач-2) про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 40 316,60 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 05.09.2006 року між Публічним акціонерним товариством «ПроКредит Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 1.26586, згідно якого позивач видав відповідачу кредит у іноземній валюті у розмірі 4 000 тис. доларів США зі сплатою 24 % річних за користування кредитом на строк 12 місяців. Відповідач скористалася послугами банка, але свої зобовязання за Кредитним договором не виконала внаслідок чого утворився борг у розмірі 40 316,60 грн. З метою забезпечення виконання зобов'язань Відповідача-1 за Кредитним договором, між Позивачем та Відповідачем-2 укладено договір поруки № 1.26586-ДП 1 від 05.09.2006 року. Відповідно до умов Договору поруки, Відповідач-2 зобов'язався відповідати перед Позивачем за виконання Відповідачем-1 його зобовязань, що виникли із Кредитного договору, в повному обсязі, в тому числі за повернення основної суми боргу, процентів за користування кредитними коштами, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених Кредитним договором. Відповідальність Відповідача-1 та Відповідача-2 є солідарною. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги уточнив та остаточно просить стягнути з солідарно з відповідачів 37 833, 66 грн., з яких: 8 290,00 грн. борг по капіталу, 3 651,03 грн. заборгованості по відсоткам, 27 975, 57 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту. Відповідачі в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, а тому суд вважає за можливе слухати справу у їх відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України заочне рішення. Вислухавши пояснення представника позивача в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. 05,09.2006 року між ЗАТ «ПроКредит Банк», правонаступником якого є ПАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 1.26586, відповідно до якого Відповідач-1 отримала кредит у вигляді грошових коштів в іноземній валюті у розмірі 4 000 тисячі доларів США для задоволення особистих потреб, сплативши за користування кредитом проценти у розмірі 24 % річних. Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору погашення Кредиту та сплата відсотків за його користування здійснюються в порядку та строки згідно Графіка повернення кредиту і сплати відсотків, наведеному у Додатку №1, який є невідємною частиною Кредитного договору. Згідно п. 2.2 Кредитного договору у разі прострочення Відповідачем-1 зобовязань з погашення кредиту та/або сплати відсотків за його користування та/або інших платежів Відповідач-1 зобовязується сплачувати пеню в розмірі 0,5 відсотка, але не менше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент прострочення, від суми прострочених зобовязань за кожен день прострочення. Якщо сума пені, розрахована згідно з умов Договору, буде меншою 15 гривень за кожний день прострочення, сума пені автоматично вважається такою, що становить 15 гривень за кожен день прострочення виконання зобовязань. Пунктом 4.1 Кредитного договору у разі виникнення простроченої заборгованості з погашення кредиту або прострочення сплати відсотків згідно Графіку, або сплати штрафних санкцій у випадках, передбачених даним Договором, позивач має право вимагати дострокового погашення кредиту та інших нарахувань за ним та вимагати відшкодування збитків, завданих Кредитору внаслідок невиконання або неналежного виконання Позичальником умов цього Договору. Судом встановлено, що Відповідач-1, всупереч умов Кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобовязання, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 37 833, 66 грн., з яких: 8 290,00 грн. борг по капіталу, 3 651,03 грн. заборгованості по відсоткам, 27 975, 57 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту. Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Стаття 1049 ЦК України зобов'язує Позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 вказаної статті, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу щодо позики. З метою забезпечення виконання зобов'язань Відповідача-1 за Кредитним договором, між Позивачем та Відповідачем-2 укладено договір поруки № 1.26586-ДП 1 від 05.09.2006 року. Відповідно до умов Договору поруки, Відповідач-2 зобов'язався відповідати перед Позивачем за не виконання Відповідачем-1 його зобовязань, що виникли із Кредитного договору, в повному обсязі, в тому числі за повернення основної суми боргу, процентів за користування кредитними коштами, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених Кредитним договором. Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. Договору поруки, у випадку невиконання та/або прострочення Відповідачем-1 його зобов'язань за Кредитним договором, поручитель відповідає перед Позивачем як солідарний боржник в тому ж обсязі, що й Відповідач-1. Згідно зі ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. Отже, Позивач має право пред'явити свої вимоги і до Відповідача-2. Відповідно до ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин які мають істотне значення. Враховуючи, що розмір нарахованої пені 27975,57 грн. значно перевищує розмір кредитної заборгованості, суд вважає необхідним на підставі ч.3 ст. 551 ЦК України зменшити її розмір до 11941,03 грн. Таким чином, вимоги Позивача є обґрунтованими та підтверджуються зібраними по справі доказами, а тому підлягають частковому задоволенню. Так, солідарному стягненню з Відповідача-1 та Відповідача - 2 підлягає: 8290,00грн. борг по капіталу, 3 651,03 грн. заборгованості по відсоткам, 11941,03 грн. пеня за несвоєчасне погашення кредиту, в сього: 23882,06 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Отже, понесені позивачем судові витрати у розмірі 238,82 грн. також підлягають солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: partial