Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

Прокурор Герцаївського району Чернівецької області, який діє в інтересах держави в особі Герцаївської райдержадміністрації Чернівецької області звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що за рішенням сесії Тернавської сільської ради Герцаївського району від 13 листопада 2006 року [PERSON] було надано у власність земельну ділянку площею 0,20 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 0,1424 га земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. На підставі вказаного рішення Ради, відповідачем було одержано державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯД № 072460 та серії ЯД № 072461 відповідно. Проте, як встановлено проведеною прокуратурою Герцаївського району перевіркою, спірні земельні ділянки знаходяться за межами населеного пункту с. Дяківці Герцаївського району, а відтак згідно із п. 12 Перехідних положень ЗК України право на розпорядження такими землями наділена лише Герцаївська райдержадміністрація, а не сільська рада, у звязку із чим, просив суд визнати недійсними державні акти на право приватної власності на землю і повернути земельну ділянку в державну власність. Окрім того, 23 травня 2011 року прокуратурою Герцаївського району принесено протест на рішення сесії Тернавської сільської ради Герцаївського району від 13 листопада 2006 року в частині надання [PERSON] спірних земельних ділянок у власність. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Представник Герцаївської райдержадміністрації [PERSON] проти задоволення позову прокурору не заперечував та суду пояснив, що оскільки підставою передання спірних земельних ділянок [PERSON] є незаконне рішення сесії Тернавської сільської ради Герцаївського району від 13 листопада 2006 року, що порушує вимоги чинного законодавства, то й державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 072461 та серії ЯД № 072460 видані 13.08.2007 на імя [PERSON] повинні бути визнані недійсними. Незважаючи на те, що відповідачу за рішенням Ради було надано у власність спірні земельні ділянки, шкоди як такої Герцаївській райдержадміністрації Чернівецької області не завдано та її права порушені не були. Відповідач [PERSON] проти скасування належних йому державних актів на право власності заперечував та суду пояснив, що спірними земельними ділянками користується з 1999 року. Як особа яка була зацікавлена в одержані земельної ділянки ним було подано відповідну заяву до сільської ради за результатами розгляду якої він отримав у власність спірні земельні ділянки. Про те, що спірні земельні ділянки розташовані за межами населеного пункту йому відомо не було та підтвердженням того, що останні розташовані в межах села є відповідні висновки відділів архітектури та земельних ресурсів райдержадміністрації. У встановленому законодавством порядку ним було отримано дозвіл на забудову земельної ділянки та на останній ним зведено житловий будинок в якому проживає. Представник Тернавської сільської ради Герцаївського району [PERSON] просив суд прийняти рішення на свій розсуд. У своєму поясненні послався на то, що надання земельних ділянок відповідачу було проведено за рішенням Ради ще у 90-х роках з земель запасу сільської ради. В 2006 році відповідач виявив бажання приватизувати земельну ділянку про що було надану відповідну заяву та за рішенням сесії сільської Ради таку земельну ділянку було надано останньому у власність. Отримання відповідачем земельної ділянки у власність було погоджено із відповідними службами району та жодною з них не було звернуто увагу на розташування таких земель за межами села Дяківці Герцаївського району. Представник третьої особи без самостійних вимог - відділу Держкомзему в Герцаївському районі в судове засідання не зявився, хоча про час та місце проведення судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, заслухавши пояснення сторін, представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що згідно із рішенням сесії Тернавської сільської Ради народних депутатів Герцаївського району Чернівецької області № 19 від 18 березня 1999 року [PERSON]Г надано дозвіл на будівництво жилого будинку та виділено і закріплено під забудову 0,20\~га земельної ділянки у с. Дяківці Герцаївського району на якій він побудував будинок. Докази на підтвердження того, що відповідач [PERSON] на той час в установленому законодавством порядку оформив право власності на спірну земельну ділянку з видачею йому державного акта на право власності на землю в матеріалах справи відсутні. Відповідно до ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. За змістом вищевказаної норми Закону, відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органом архітектури та подається на розгляд відповідної місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. (ч.4, 9 ст. 118 ЗК). Як вбачається з матеріалів технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства на імя [PERSON], зокрема, висновків відділів земельних ресурсів від 13.09.2006 року та відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства від 11.09.2006 року Герцаївської райдержадміністрації, акту встановлення та погодження меж земельної ділянки, які у сукупності були підставою видачі [PERSON] актів про право власності на землю, у графі місце знаходження земельної ділянки вказано с. Дяківці Герцаївського району. Той факт, що на підставі саме зазначених документів видавалися спірні державні акти на право приватної власності на землю підтвердили в судовому засіданні окрім позивача також й представник Тернавської сільської ради Герцаївського району. 13 листопада 2006 року Тернавською сільською радою Герцаївського району Чернівецької області було розглянуто заяву [PERSON] про бажання отримати у власність земельні ділянки та за рішенням сесії №71-03/2006 від того ж числа з урахуванням змін внесених рішенням цієї ж Ради від того ж числа за №93-03/2006, останньому було надано у власність земельну ділянку площею 0,20 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та земельну ділянку площею 0, 1424 га для ведення особистого селянського господарства. На підставі означеного рішення Тернавської сільської ради від 13 листопада 2006 року за №71-03/2006 відповідачу 13 серпня 2007 року видано державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯД № 072460 та серії ЯД № 072461 які зареєстровано у книзі записів реєстрації державних актів Тернавської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області. Відтак, судом встановлено, що [PERSON], як особою яка бажала отримати у власність земельні ділянки, за відсутності обмежень, в т.ч. щодо розташування спірних земельних ділянок за межами с. Дяківці Герцаївського району діяв у відповідності із діючим на той час законодавством, тобто звернувся до Тернавської сільської ради Герцаївського району як органу місцевого самоврядування вважаючи його таким що наділений повноваженнями надання земельної ділянку у власність. У відповідності до ч.1. ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Предметом спору в цій справі є примусове припинення права власності на землю шляхом визнання недійсних державних актів на право власності на землю. Статтею 153 ЗК передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим кодексом та іншими законами. Порядок припинення права на землю регулюється главою 22 ЗК, яка визначає вичерпний перелік підстав як для припинення права власності на земельну ділянку, так і для припинення права користування нею. Нормою ст. 140 ЗК якою передбачено підстави припинення права власності на земельну ділянку не містить у собі таких підстав, як припинення права власності на земельну ділянку як така, що видана на підставі незаконного рішення Ради. Посилання прокурора у позові на принесення протесту на спірне рішення Тернавської сільської ради від 13 листопада 2006 року за №71-03/2006, суд вважає безпідставним, оскільки як розяснив Пленуму Верховного Суду у абз.2 п.8 своєї постанови №7 від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВС від 19.03.2010 №2), при вирішенні в судовому порядку питання про недійсність документів, виданих на підставі переглянутого рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про скасування свого рішення, за яким земельна ділянка була неправомірно одержана у власність чи користування, слід враховувати рішення Конституційного Суду від 16.04.2009 №7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), відповідно до п.5 мотивувальної частини якого органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Оцінюючи вищенаведені докази у своїй сукупності, суд приходить до висновку, що питання надання [PERSON] земельної ділянки для будівництва жилого будинку та господарських споруд було вирішено по суті Тернавською сільською радою Герцаївського району Чернівецької області ще 18 березня 1999 року. Відтак, рішення сесії Тернавської сільської ради Герцаївського району № 71-03/2006 від 13 листопада 2006 року у цій частині на думку суду є ніщо іншим ніж дублювання первісного рішення Ради від 18 березня 1999 року. Окрім того, на час звернення прокурора до суду, пункт 1 розділу X ЗК доповнено абзацом другим згідно із Законом України N 509-VI від 16.09.2008 року у відповідності з яким, рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Відтак, аналіз наведених норм закону в контексті із вказаним позовом зводяться до того, що відповідач, за відсутності би спірного рішення сесії Тернавської сільської ради Герцаївського району № 71-03/2006 від 13 листопада 2006 року мав би право на безперешкодну приватизацію земельної ділянки як такої що отримано ним на підставі рішенням сесії Тернавської сільської Ради народних депутатів Герцаївського району Чернівецької області № 19 від 18 березня 1999 року, проте за наявності такого спірного рішення виявляється що право відповідачки обмежено та відповідно підлягає скасуванню державний акт на право власності на землю. Беручи до уваги встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, ураховуючи що правомірними діями відповідача права Герцаївської райдержадміністрації за захистом яких в її інтересах звернувся до суду прокурор Герцаївського району Чернівецької області порушені не були, суд вважає позов прокурора безпідставним таким що задоволенню не підлягає. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed