Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до відповідачів [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа: відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області. Свій позов мотивувала тим, що їй на підставі договору дарування від 18.06.2008 року належить жилий будинок № 99, по вул. Чапаєва в с. Тарасівка, Києво-Святошинського району. Відповідачі проживають і зареєстровані в будинку на правах членів сім'ї колишнього власника будинку [PERSON] 14.07.2006 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірваний. Між позивачкою і [PERSON] зареєстровано шлюб 27.01.2007 року. Вона як власник будинку зареєстрована в будинку разом з неповнолітньою дочкою [PERSON], [INFO]. Будучи власником будинку, позивачка позбавлена можливості володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй майном по вул. Чапаева, в с. Тарасівка приміщеннями будинку № 99, оскільки відповідачі чинять їй перешкоди у здійсненні права власності. Посилаючись на те, що право відповідачів на користування будинком є похідним від права самого власника будинку, який втратив це право, подарувавши їй будинок, просила виселити відповідачів із займаних ними приміщень будинку без надання іншої житлової площі та зобов'язати відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Києво-Святошинського РВ ТУ МВС України в Київській області зняти відповідачів з реєстрації. 26.10.2011 року [PERSON] подала уточнюючу позовну заяву, в який зазначила, що 18.06.2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування, згідно з яким останній подарував [PERSON] житловий будинок № 99. по ву л. Чапаєва в с. Тарасівка, Києво-Святошинського району Київської області. На час укладення зазначеного договору дарування [PERSON] був власником спірного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.06.1992 року. Набувши право власності на будинок № 99 по вул. Чапаєва в с. Тарасівка на законних підставах вона є добросовісним набувачем . Відповідно до ст. 215 ЦК України та розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України позивач [PERSON] не справі звертатися з позовом про визнання недійсним правочину, учасником якої вона не була. Вона не вправі також витребувати майно від [PERSON], оскільки вона є добросовісним набувачем майна за договором дарування від 18.06.2008 року. Просила суд визнати її добросовісним набувачем будинку № 99, по вул. Чапаєва в с. Тарасівка. Києво-Святошинського району за договором дарування від 18.06.2008 року. [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON]. [PERSON], треті особи: Тарасівська сільська рада, приватний нотаріус [PERSON] про визнання договору дарування недійсним, визнання будинку спільною власністю подружжя та його поділ . Крім того просила поділити автомобіль ВАЗ -2101, державний номер [NUMBER]. який придбано в період шлюбу, та визнати за нею право власності на 1/2 частиу цього автомобіля. Свій позов мотивує тим, що рішенням виконкому Тарасівської сільської ради № 34/1 [PERSON] надано дозвіл на перебудову будинку № 99, по вул. Чапаєва в с. Тарасівка та зобов'язано після перебудови знести старий будинок. В 1987 році [PERSON] та [PERSON] перебуваючи в шлюбі, за рахунок власних коштів залили фундамент, маючи намір збудувати будинок. Після смерті [PERSON] 15.05.1983 року, [PERSON] звернувся в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, що складалася зі старого будинку та фундаменту під новий будинок. Оселившись зі своєю сім'єю в старому будинку, вона і відповідач почали будівництво нового будинку. В період з 1988 по 1992 рік вона з чоловіком за власні кошти збудували будинок, підвели газ. каналізацію тощо. 15.05.1992 року [PERSON] звернувся з заявою в Тарасівську сільську раду про прийняття будинку в експлуатацію. Рішенням виконкому Тарасівської сільської ради від 06.09.1992 року будинок прийнято в експлуатацію на ім'я [PERSON] Посилаючись на те , що в період шлюбу внаслідок переобладнання, добудови та капітального ремонту будинок збільшився у своїй цінності за рахунок спільних коштів подружжя, просила визнати його обєктом права спільної сумісної власності та поділити в натурі. З цих підстав просила також визнати недійсним договір дарування, укладений 18.06.2008 року між [PERSON] та [PERSON] 27.10.2011 року [PERSON] подала уточнюючу позовну заяву відповідно до якої зазначила, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.07.2006 року визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане [PERSON] Києво-Свя гошинською державною нотаріальною конторою 06.06.1992 року за № 1-1891. Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частки житлового будинку за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Тарасівка, вул. Чапаєва. 99. [PERSON] є власником 1/2 житлового будинку та надвірних будівель. 14.7.2007року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. 18.06.2008 року [PERSON] подарував будинок, який знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Тарасівка, вул. Чапаєва, 99. Враховуючи те, що [PERSON] укладав договір дарування будинку № 99 по вул. Чапаєва в с. Тарасівка, 1/2 частини якого є особистою власністю [PERSON], то договір дарування повинен бути визнаний недійсним. Просила суд визнати договір дарування житлового будинку та надвірних споруд розташованого в с. Тарасівка по вул. Чапаева, 99 від 18.06.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1176, посвідчений приватним нотаріусом частково недійсним; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку та надвірних споруд розташованого в с. Тарасівка по вул. Чапаева, 99; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку та надвірних споруд розташованого в с. Тарасівка по вул. Чапаєва, 99; вселити [PERSON].[PERSON], [PERSON] в будинок № 99 по вул. Чапаєва в с. Тарасівка, Києво-Святошинського району Київської області; зобов'язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON], [PERSON]В, [PERSON] щодо вселення в будинок. В судовому засіданні [PERSON] та її представник підтримали заявлені ними вимоги, проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечували. [PERSON] просив задоволити позовні вимоги [PERSON] проти задоволення вимог [PERSON] заперечував. [PERSON] та представник позивачів просили задоволити заявлені ними вимоги, проти задоволення вимог [PERSON] заперечували. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON]; третя особа: ВГІРФО про захист права власності, виселення та визнання добросовісним набувачем та задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа: Тарасівська сільська рада, приватний нотаріус [PERSON] про визнання житлового будинку спільною власністю подружжя та поділ майна подружжя з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.07.2006 року визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане [PERSON] [PERSON] державною нотаріальною конторою 06.06.1992 року за № 1-1 891. Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частки житлового будинку за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Тарасівка. вул. Чапаєва, 99. [PERSON] є власником 1/2 житлового будинку та надвірних будівель. 14.7.2008року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. 18.06.2008 року [PERSON] подарував будинок, який знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Тарасівка, вул. Чапаєва, 99. У відповідності до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 18.07.2006 року позов [PERSON] задоволено. Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 06.06.1992 року, видане [PERSON] на будинок № 99 по вул. Чапаєва в с. Тарасівка, Києво-Святошинського району та визнано за ним право власності на 1/2 частину будинку. Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області рішення Києво-Святошинського районного суду від 18.07.2006 року скасоване і ухвалене нове рішення, яким у позові [PERSON] відмовлено. Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 04.07.2011 року було скасоване рішення апеляційного суду Київської області від 02 жовтня 2006 року у зв'язку з нововиявленими обставинами. Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 12.09.2011 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.07.2006 року залишити без змін. Ухвалою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ [PERSON] від 03.10.2011 року було відмовлено [PERSON] у відкритті касаційного провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним та визнання права власності на 1/2 частину будинку. Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній господарській або адміністративній справі , що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа , що до якої встановлено ці обставини. Оскільки рішення Києво-Святошинського районного суду від 18.07.2006 року набрало законної сили, власником 1/2 частини житлового будинку за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Тарасівка, вул. Чапаєва. 99 являється [PERSON], а тому суд приходить до висновку про визнання договору дарування житлового будинку та надвірних споруд, розташованого в с. Тарасівка по вул. Чапаєва, 99. Києво-Святошинського району Київської області від 18.06.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом, зареєстрованого в реєстрі за № 1176 частково недійсним, так як згідно ст. 316, ст. 321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб та зазначене право є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. [PERSON] отримала у власність на підставі договору дарування від 18.06.2008 року жилий будинок № 99, по вул. Чапаєва в с. Тарасівка. Києво-Святошинського району, оскільки суд визнає зазначений договір дарування частково недійсним, то проходить до висновку про визнання за [PERSON] право власності на 1/2 частину житлового будинку та надвірних споруд, розташованого в с. Тарасівка. вул. Чапаєва 99. Стосовно позовних вимог [PERSON] щодо визнання її добросовісним набувачем будинку № 99. по вул. Чапаєва в с. Тарасівка, Києво-Святошинського району за договором дарування від 18.06.2008 року, то суд приходить до висновку про відмову у їх задоволенні, так як згідно ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобовязується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність. Відповідно ч.3 ст. 388 ЦК України якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Оскільки рішення Києво-Святошинського районного суду від 18.07.2006 року набрало законної сили, тому власником 1/2 частини житлового будинку за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Тарасівка. вул. Чапаева. 99 являється [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 9 Житлового кодексу України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. На підставі викладеного та

Outcome: approved