Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача –ФОП [PERSON] прохаючи суд розірвати договір купівлі-продажу, укладений між нам та [PERSON] 26 серпня 2010 року та стягнути з останнього сплачені за цим договором кошти у сумі 5500 гривень, пеню у сумі 1542 гривні 15 копійок та судові витрати по справі у сумі 210 гривень (а.с. 3-3). У ході розгляду справи збільшив свої позовні вимоги, прохаючи суд стягнути пеню у сумі 2026 гривень 40 копійок (а.с. 21-22). В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 26 серпня 2010 року уклав із ФОП [PERSON] договір купівлі-продажу, згідно з яким останній зобов’язався передати йому у власність 6 шт. металопластикових вікон протягом 15 днів зо дня здійснення попередньої оплати, на загальну суму 7450 гривень, а він зобов’язується сплатити за це гроші у вказаній сумі, зробивши попередню оплату у сумі 5500 гривень. На виконання умов договору, у день його укладення, він сплатив відповідачеві кошти у сумі 5500 гривень, як попередню оплату. Однак той до моменту подачі позову у суд своїх зобов’язань не виконав. Згідно з п. 7.2 договору, за невиконання своїх зобов’язань сторони сплачують пеню у розмірі 0,1% від суми невиконаних робіт за кожен день прострочення. Враховуючи те, що договірні зобов’язання не виконано, прохає розірвати договір та стягнути сплачені за цим договором кошти у сумі 5500 гривень та пеню, яка за його підрахунками становить 2026 гривень 40 копійок, судові витрати. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, прохав задовольнити у повному обсязі. Пояснення надав аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але до суду не з’явився, письмових заяв та клопотань суду не надав (а.с. 23). Відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, то може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановлювати заочне рішення). Позивач не заперечував проти судового розгляду справи за відсутності відповідача. З цих підстав суд, спираючись на норми ст.ст. 169, 224 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Заслухавши позивача та перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно з договором № 2-260810 від 26 серпня 2010 року, ФОП [PERSON] зобов’язався продати [PERSON] 6 шт. металопластикових вікон протягом 15 днів зо дня здійснення тим попередньої оплати, на загальну суму 7450 гривень, а покупець зобов’язався сплатити за придбані вікна гроші у вказаній сумі, зробивши попередню оплату у сумі 5500 гривень (а.с. 6-9). Відповідно до п. 7.2 договору, за невиконання своїх зобов’язань, сторони сплачують пеню у розмірі 0,1% від суми невиконаних робіт за кожен день прострочення. Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру № 1-260810, [PERSON] сплатив, а [PERSON] прийняв 5500 гривень (а.с. 10). Листом без номеру та дати [PERSON] запросив [PERSON] до 08 жовтня 2010 року для внесення змін у п. 4.2 договору (строки поставки), у зв’язку з неможливістю його виконання у обумовлені строки (а.с. 11). Листом від 06 жовтня 2010 року [PERSON] запропонував [PERSON] поставити вікна у визначений у договорі строк (а.с. 12). Судові витрати по справі становлять 210 гривень (а.с. 1-2). Відповідно до вимог п.п. 5, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов’язку в натурі та відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, оплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання чи виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Згідно з вимогами ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати іншій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну суму. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 665 ЦК України, у разі відмови продавця передати товар, покупець має право відмовитись від договору купівлі-продажу. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне. 26 серпня 2010 року сторони уклали договір купівлі-продажу, згідно з яким продавець повинен був протягом 15 днів зо дня отримання від покупця попередньої оплати за товар - вікна, передати їх у власність покупцеві. Покупець умови договору виконав та грошові кошти у обумовленій сумі та у обумовлений строк сплатив. Продавець за свого боку умов договору не виконав, так як вікон не передав та гроші не повернув. За невиконання умов договору сторони домовилися про неустойку у вигляді пені. Позивач має право вимагати повернення переданих, як передоплата, грошових коштів, відмови від подальшого виконання договору шляхом його розірвання у судовому порядку, стягнення пені, і реалізував це право, звернувшись до суду. З тих підстав, що продавець умов договору не виконав, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі та стягнути сплачені кошти у сумі 5500 гривень та пеню у сумі 2026 гривень 40 копійок, а всього коштів на суму 7526 гривень 40 копійок. Разом з тим, відшкодуванню на користь позивача підлягають судові витрати не у всій сумі, яку він сплатив, як судовий збір, а частково. Так, позивачем сплачено судовий збір у сумі 90 гривень. Відшкодуванню підлягає 1% від суми, на яку задоволено позов, що становить 75 гривень 26 копійок та 8 гривень 50 копійок за позовні вимоги немайнового характеру. Таким чином, загальний розмір судового збору, який підлягає стягненню на користь позивача становить 83 гривні 76 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved