Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-03 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 11 жовтня 1997 року відділом РАЦС Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис №655. Від спільного подружнього життя з відповідачем мають двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В липні 2011 року суддею Лисичанського міського суду Стаховою Н.В. було відкрите провадження по справі за її позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання двох малолітніх дітей з матір'ю. До 2011 року відповідач надавав незначну допомогу у вигляді 100 грн. або 200 грн. на тиждень, купував самостійно продукти харчування та одяг, але з 2011 року така допомога з боку відповідача припинилась. Вона перебуває на обліку в центрі зайнятості, активно займається пошуком роботи. Фінансову допомогу на утримання дітей надають її родичі та батьки. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] в розмірі 450 гривень та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 400 гривень щомісячно і до їх повноліття. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, суду дала пояснення, аналогічні обставинам, викладеним у позові. Додатково пояснила, що рішенням Лисичанського міського суду від 22.08.2011 року №2-1219/11 шлюб з відповідачем розірвано. Через тяжке матеріальне становище, син, [PERSON], [INFO] з липня 2011 року тимчасово мешкає з відповідачем за адресою: [ADDRESS], а молодший син [PERSON] [PERSON], [INFO] мешкає з нею у [ADDRESS] . Вважає, що діти повинні жити з нею, а відповідач надавати матеріальну допомогу на їх утримання у вигляді сплати аліментів в розмірі 850грн. Відповідач працює в м. Москва, тому син [PERSON] мешкає в квартирі з цивільною дружиною відповідача, її дитиною та матір'ю. Молодший син [PERSON] бажає проживати з нею. Коли вони мешкали з відповідачем однією сім'єю, він надавав матеріальну допомогу на двох синів в добровільному порядку. В теперішній час все змінилося, вона не працює, доглядає за дідусем та отримує допомогу по його догляду. В утриманні дітей їй допомагають дідусь та сестра. Підготовкою молодшого сина [PERSON] до школи, а саме: придбання одягу, канцелярських товарів займалася вона, а підготовкою до школи старшого сина [PERSON] -відповідач. Вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на її користь на двох синів, оскільки старший син [PERSON] скоро житиме з нею. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримав позов та пояснив, що коли позивач зверталася з позов до суду про розірвання шлюбу, відповідач був згоден з позовними вимогами у повному обсязі та погодився, що діти після розірвання шлюбу будуть мешкати з матір'ю. Вважає, що рішенням суду про розірвання шлюбу було встановлено місце проживання дітей з матір'ю. Позивач надала можливість сину [PERSON] проживати з разом відповідачем, пояснивши, що поведінка сина [PERSON] була неприпустима. Але позивач проявляла турботу про сина [PERSON], надавала можливість йому спілкуватися з молодшим братом [PERSON]. Але відповідач перешкоджав спілкуванню братів та позивача. Вважає, що аліменти повинен отримувати той з батьків, з яким проживають діти. А син [PERSON] з відповідачем проживає тимчасово. Просив задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, суду пояснив, що з позивачем перебував у шлюбі, який розірвано. Від спільного подружнього життя з позивачем мають двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З липня 2011 року син [PERSON]. [INFO] мешкає з ним, а молодший син [PERSON], [INFO] мешкає з позивачем. Позивач не приділяла достатньо уваги вихованню дітей. З 02.07.2011р. по 14.07.2011р. позивач знаходилася на відпочинку, дітей при цьому залишила на бабусю, яка знаходилася в стані алкогольного сп'яніння. Він працює в РФ, що підтверджується трудовим договором укладеного строком на 3 роки. Графік роботи ненормований. Коли він виїжджає до РФ, син [PERSON] залишається з цивільною дружиною, яка за ним доглядає. Вважає, що в інтересах сина [PERSON] проживати з ним, а не з матір'ю. Він любить своїх синів та спроможній їх забезпечити всім необхідним. Спілкування дітей та позивача він не перешкоджає, а навпаки, молодший син [PERSON] також практично весь час знаходиться у нього на утриманні. Просив позов задовольнити частково, в частині стягнення аліментів на неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] відмовити за необґрунтованістю. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні підтвердила пояснення відповідача, просила позов задовольнити частково, в частині вимог про стягнення аліментів на [PERSON], [INFO] відмовити за необґрунтованістю, оскільки дитина проживає з відповідачем та знаходиться на його утриманні. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія паспорта позивача (а.с.4), копія свідоцтва про шлюб (а.с.6), копії свідоцтв про народження дітей (а.с.7,8), копія рішень Лисичанського міського суду від 22.08.2011р. №2-1219/11, копія характеристики відповідача, копії довіреностей. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано на підставі рішення Лисичанського міського суду від 22.08.2011р. №2-1219/11 (а.с.22). Від спільного подружнього життя з відповідачем мають двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.7,8). Малолітній [PERSON], [INFO] з липня 2011 року проживає з відповідачем за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на його утримання, що не оспорювалося у судовому засіданні позивачем та її представником. Малолітній [PERSON], [INFO] проживає з позивачем у [ADDRESS]. Пояснення позивача щодо тимчасового проживання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] з відповідачем та те, що дитина в майбутньому буде проживати з нею і на неї необхідно стягнути аліменти суд не бере до уваги, оскільки у судовому засіданні встановлено, що на даний момент неповнолітній [PERSON], [INFO] постійно проживає з відповідачем та знаходиться на його утриманні. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Оскільки неповнолітній син [PERSON], [INFO] не проживає з позивачем та не знаходиться на її утриманні, відповідно її права в цій частині не порушено. Посилання позивача на те, що відповідач перешкоджає її спілкуванню з неповнолітнім сином [PERSON], [INFO], не беруться до уваги та суперечать ст..11 ЦПК України, оскільки вони не є предметом позову і виходять за межі позовних вимог. Також, пояснення позивача та її представника з приводу проживання дітей з позивачем на підставі рішення Лисичанського міського 22.08.2001 року суд не бере до уваги, оскільки, аналізуючи його зміст, ніяких обставин, які б свідчили про встановлення місця проживання дітей рішенням Лисичанського міського суду від 22.08.2011р. за №1219/11 не зазначено і це питання не вирішувалося. Частково відмовляючи у задоволенні позову, суд виходить з наступного. Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно із ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Позивачем суду не надані докази ухилення відповідача від обов'язку матеріального утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO]. З пояснень сторін та їх представників вбачається, що неповнолітній [PERSON], [INFO] знаходиться на утриманні відповідача та мешкають за однією адресою: [ADDRESS]. Разом з тим, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] в розмірі 400грн. щомісячно до повноліття дитини підлягають задоволенню. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. На підставі викладеного та ст.ст.180, 181 СК України,

Outcome: partial