Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-04 00:00:00

У листопаді 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями, мотивуючи свої вимоги тим, що в [ADDRESS] . З 14.03.2005р. по теперішній час військову службу на посаді начальника штабу військової частини [NUMBER] проходить майор [PERSON] . Відповідач з 05.05.2010р. по 03.06.2010р. виконував обов`язки командира військової частини [NUMBER] . У цей період він припустив порушення вимог законодавства про працю, що спричинило матеріальну шкоду інтересам держави, а саме: військовій частині [NUMBER] у сумі 6687 грн. 42 коп. На підставі вищезазначеного позивач просив суд стягнути з відповідача на користь держави в особі військової частини [NUMBER] грошові кошти у розмірі 6687 грн. 42 коп., а також стягнути з відповідача на користь держави судові витрати. У судовому засіданні представник заступника прокурора Миколаївського гарнізону просив суд задовольнити позовні вимоги. Представник позивача позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Вислухавши думку сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд доходить до наступного. Наказом Командира військової частини [NUMBER] від 05.05.2010р. за № 72 майор [PERSON] з 05.05.2010р. по 03.06.2010р. виконував обов`язки командира військової частини [NUMBER] (а.с. 5). Наказом Командира військової частини [NUMBER] від 25.05.2010р. за № 82, виданого відповідачем, було розірвано трудовий договір із громадянкою [PERSON] на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України (а.с. 4). Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14.04.2011р. рішення тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини [NUMBER] майора [PERSON] , яке оформлене вище вказаним наказом, відповідно до якого [PERSON] була звільнена з роботи, визнане незаконним. 20.07.2011р. рішенням Апеляційного суду Миколаївської області апеляційну скаргу військової частини [NUMBER] задоволено частково. Зобов`язано військову частину [NUMBER] поновити [PERSON] на посаді бухгалтера і стягнути на її користь 6687,42 грн. за час вимушеного прогулу. Зазначене рішення Апеляційного суду Миколаївської області від 20.07.2011р. військовою частиною [NUMBER] було виконано: ДВС ГУЮ у Миколаївській області з розрахункового рахунку військової частини [NUMBER] на користь [PERSON] стягнуто 6687,42 грн.; видано наказ від 27.07.2011р. за № 159, відповідно до якого громадянка [PERSON] поновлена на посаді бухгалтера фінансово-економічної служби (а.с. 6). Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 15 «Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців», затвердженого постановою Верховної ради України № 243 від 23.06.1995р., командири, начальники військових частин, винні в незаконному звільненні або переведенні робітника чи службовця на іншу роботу, повністю відшкодовують матеріальну шкоду, заподіяну у зв`язку з оплатою за період вимушеного прогулу або за період виконання ними нижче оплачуваної роботи. Частина 1 статті 1191 ЦК України встановлює, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У зв`язку із тим, що військова частина [NUMBER] відшкодувала завдану з вини майора [PERSON] , який припустив порушення вимог законодавства про працю, видавши незаконний наказ про звільнення [PERSON] , шкоду на суму 6687,42 грн., то військова частина має право зворотної вимоги до винної особи. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 214 грн. 60 коп. На підставі вищевикладеного, оцінюючи надані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved