Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 26.09.1992 року Лучицькою сільською радою Новоград-Волинського району, неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], залишити на вихованні з нею та після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище - Боримська. В обґрунтування позову посилається на те, що їхнє одруження із відповідачем виявилося невдалим. Під час їхнього подружнього життя відповідач періодично їздив на заробітки до Росії. Повертаючись додому він систематично вживав спиртні напої, в стані алкогольного спяніння влаштовував сварки та скандали, під час яких ображав її та іноді застосовував фізичну силу в присутності дітей. Дані обставини та подружні зради відповідача призвели до розпаду їхньої сімї, та з квітня 2008 року вони припинили подружні відносини. Вважає, що їхній шлюб носить суто формальний характер та примирення між ними неможливе. В судове засідання позивачка не зявилася, в письмовій заяві до суду просила справу розглянути за її відсутності, позовну заяву підтримує, шлюб просила розірвати. Відповідач в судове засідання не зявився, в письмовій заяві до суду просить розглянути справу у його відсутності та розірвати шлюб з позивачкою. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 1992 року (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.3). Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння, зловживання відповідачем спиртними напоями, подружня зрада та застосування фізичного насильства з боку відповідача щодо позивачки призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї, про що свідчить той факт, що протягом певного періоду часу вони спільно не проживають і не підтримують шлюбних відносин, які поновлювати наміру не мають. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сімї неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін та неповнолітньої дочки, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO] суд залишає на вихованні з позивачкою [PERSON], оскільки спору про це у сторін не виникло. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачкою заявлено позовну вимогу про відновлення їй після розірвання шлюбу її дошлюбного прізвища Боримська. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відновити позивачці після розірвання шлюбу її дошлюбне прізвище Боримська.

Outcome: approved