Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом до [PERSON] про визнання договору позики недійсним за його безгрошовістю, в обґрунтуванні позову посилається на те, що в грудні 2008 року до [PERSON] звернувся відповідач з вимогою написати розписки, про те, що позивач взяла у [PERSON] грошові кошти в сумі 30 000 доларів США, та 100 000 доларів США. Враховуючи те, що вона була у вкрай важкому емоційному стані, через тяжкі економічні та особисті обставини, що склались у житті, діючи під впливом [PERSON], позивач написала розписки на вказані суми, обидві розписки остання писала під диктовку відповідача в грудні 2008 року, та коштів при цьому в позику не отримувала. Вказує, що [PERSON] ввів її в оману, вимагаючи написати розписки. По причині тяжкого психоемоційного стану, вона неадекватно оцінювала свої дії, чим скористався відповідач, і написала розписки на ніби- то позичені кошти у відповідача. Насправді вказані розписки були написані позивачем без отримання коштів. Про даний факт свідчить також те, що одна з розписок була написана без зазначення дати. Відповідач пояснив, що він сам впише туди потрібну йому дату. Тому, рахує, що відповідач неправдиво зазначив у розписці, що кошти передані 25.07.2008 року, хоча дата на розписці вказана „серпень 2008 року". Ці суперечності підтверджують, що розписки є фіктивними. Просить суд, визнати недійсними розписки про отримання нею від [PERSON] коштів у сумі 100000 дол. США від 15 серпня 2008 р., та 30000 дол. США від серпня 2008 р. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, рахують позовні вимоги обґрунтованими, такими, що підлягають до задоволення і просить суд позов задоволити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, рахує їх не обґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення, просив суд в задоволенні позову відмовити, подав письмові заперечення в яких вказує, що позивач в своїй позовній заяві посилається на те, що коштів від відповідача не отримувала, а розписки написала під впливом обману, проте з такими твердженнями погодитись не можна адже ухвалою апеляційного суду Рівненської області справа №22-1208-09 від 08 жовтня 2009 року досліджувались ті обставини на які посилається позивач, і вони доведеними не були, а тому доказуванню вони не підлягають. Більше того рішення по справі набрало законної сили, та в силу ч.3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Доводи позивача та її представника про те, що розписка від 15 серпня 2008 року написана [PERSON] на ім»я [PERSON] про те, що вона отримала 100000 ( сто тисяч ) доларів та розписка від 25 липня 2008 року, яка також написана [PERSON] на ім»я [PERSON] про те, що вона отримала 30\~000 доларів США, були написані під тиском та , що насправді вона вказаних грошей не отримувала, суд не приймає до уваги з огляду на наступне. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З оглянутого в судовому засіданні рішення від 02 квітня 2009 року по цивільній справі № 2-2185\\09 за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу вбачається, що судом було встановлено ту обставину, що згідно розписки від 25 липня 2008 року [PERSON] позичила у [PERSON] 30\~000 доларів США, а 15 серпня 2008 року 100000 доларів США. Рішення суду від 02 квітня 2009 року, у справі за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, станом на 10.02.2012 року набрало законної сили. Крім того, вказаним рішенням встановлено, що судом було надано оцінку щодо написання розписок під тиском. Так, суд критично оцінив заперечення [PERSON] проти позову, а саме її доводи містили посилання на написання розписок під неправомірним психологічним тиском з боку позивачів, проте вони не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Згідно ст. 230 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, \~які мають істотне значення (частина \~перша статті \~\~229 \~цього \~Кодексу), \~такий правочин визнається \~судом недійсним. Обман має \~місце, \~якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Проте, як вбачається з оглянутої в судовому засіданні ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Рівненської області від 08 жовтня 2009 року встановлено, що доказів про те , що боргові записки були написані [PERSON] під впливом обману або примусу з боку позивачів, відповідачкою суду не подано, а відтак доводи позивача [PERSON] в тій частині, що вона писала розписки внаслідок введення в оману не заслуговують на увагу, оскільки дані обставини вже були встановлені судовим рішення В силу ст. 60 ЦПК України позивачем в судовому засіданні жодними належними та допустимими доказами не доведено ту обставину, що вона жодних коштів не отримувала. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, за таких підстав в задоволенні позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed