Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-16 00:00:00

Публічне акціонерне товариство [PERSON] Аваль, від імені якого діє Кіровоградська обласна дирекція АТ [PERSON] Аваль звернувся до суду з позовом до відповідача по справі, в якому просить стягнути з неї, як спадкоємця [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства [PERSON] Аваль заборгованість за кредитним договором № 014-09.5-83070 від 26 травня 2008 року в розмірі 11336,09 грн. а також просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті державного мита в сумі 113,36 грн. та 120,00 грн. за сплату витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільної справи, як з винної сторони. Представник позивача на підставі довіреності від 06 липня 2010 року [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просить слухання справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала заяву в якій просить справу розглянути без її участі в попередньому судовому засідання, так як вона позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов публічного акціонерного товариства [PERSON] Аваль, від імені якого діє Кіровоградська обласна дирекція АТ [PERSON] Авальдо [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором із спадкоємців підлягає задоволенню з наступних підстав: Встановлено, що 26 травня 2008р. між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в сумі 14100,0 гривень зі сплатою 27,0 процентів річних плати за користування кредитом та кінцевий термін погашення кредиту 25.05.2014 року. Банк свої зобовязання, передбачені Кредитним договором виконав у повному обсязі, видавши позичальнику кредитні кошти у сумі 14100,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № b/n від 27.05.2008 року. Згідно п. 5.3 Кредитного договору [PERSON] зобовязався здійснювати погашення кредиту рівними щомісячними платежами відповідно до графіку погашення кредиту та інших платежів (додаток №1 до Кредитного договору), починаючи з місяця наступного за місяцем надання кредиту. 29 грудня 2009 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ОЛ № 104598 від 30 грудня 2009 року (а.с.14). Внаслідок смерті зобовязання [PERSON], які виникли із умов Кредитного договору перед Банком у загальній сумі - 11336,09 гривень залишились невиконаними. Відповідно до п. 10.4 Кредитного договору, сторони погодили, що зобовязання [PERSON] за цим договором не є нерозривно повязаними з особою [PERSON] та можуть бути виконанні, як самим [PERSON], так і будь-якою третьою особою (у т.ч. спадкоємцями [PERSON]). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 1332 (спадкова справа № 2) та виданого 06.07.2010 року державним нотаріусом Новгородківської державної нотаріальної контори [PERSON] (а.с.14а), фізична особа [PERSON] є спадкоємцем померлого [PERSON]. Після отримання вказаних відомостей [PERSON] направив відповідачу по справі лист вимогу за вих. номером 4 від 12.01.2010 року (а.с. 16) про погашення заборгованості за Кредитним договором. Відповідач в добровільному порядку заборгованість не погасив. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Смерть особи не є підставою для залишення без вирішення питання стягнення заборгованості по кредитам. Заборгованість за кредитами входить, у разі смерті [PERSON], як пасив до складу спадщини, і підлягають погашенню його Спадкоємцем. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобовязаний вчинити на користь другою сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства в установлений законом або договором строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. За змістом ч.1 ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, у визначений у ньому строк. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобовязання і у випадку прострочення його виконання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Оскільки відповідачка не виконала зобовязання перед Банком то суд з метою захисту прав позивача зобовязаний стягнути 11336,09 гривень заборгованість за Кредитним договором в примусовому порядку. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідачки на користь позивача судовий збір в сумі 113,36 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн.

Outcome: approved