Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-19 00:00:00

13.09.2010 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про позбавлення відповідача батьківських прав відносно їх доньки -[PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на свідоме не виконання відповідачем свого обов'язку по вихованню доньки, відсутність будь-якого інтересу до її життя та розвитку. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явилась, належним чином повідомлена про розгляд справи (судова розписка від 30.05.2о11 року), про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши обставини справи та наявні докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За ч.2 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що батьками малолітньої [PERSON] [INFO], є сторони у справі, що підтверджується свідоцтвом про її народження від 9.04.2008 року серія [NUMBER], актовий запис 13. У шлюбі вони не перебували. [PERSON] проживає разом із батьком, який утримує її, піклується про фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя. На час розгляду справи дитина позбавлена батьківського піклування з боку відповідача. Зазначені обставини були визнані відповідачем у попередньому судовому засідання. 30.09.2009 року виконавчий комітет Граденицької сільської Ради Біляївського району Одеської області дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських праві відносно малолітньої дитини. Представник виконавчого комітету в судовому засіданні вважав можливим задоволення позову, підтримав наданий органом висновок, пославшись на свідоме ухилення [PERSON] від обов'язку по вихованню доньки, яка життям та розвитком дитини не цікавиться, а саме не спілкується з нею, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу та розвитку, веде розгульний образ життя. При таких обставинах суд дійшов висновку про свідоме нехтування відповідачем своїми обов'язками по вихованню дитини (винна поведінка), коли вона не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. Встановлене судом узгоджується і з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 20.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", за п.16 якої зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, за наявності винної поведінки батьків можна розцінювати як ухилення від виховання дитини. Враховуючи обставини справи, характер поведінки відповідача, її ставлення до дитини, суд вважає можливим застосування до неї такого крайнього заходу, як позбавлення батьківських прав відносно [PERSON]

Outcome: approved