Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона проживає в [INFO]. В спірній квартирі на даний час зареєстрований відповідач як колишній її чоловік. Позивачка вказує, що відповідач з 2004 року в спірній квартирі не проживає, внаслідок чого вважає, що він втратив право на користування житлом. Просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою №19 по вул. Т. Шевченко 26 в м. Чернівці. Позивачка в судове засідання не зявилась, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в разі відсутності відповідача, просить суд ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а саме, опублікуванням в регіональній газеті по останньому відомому місцю проживання виклик до суду, про причини неявки суд не повідомив. [PERSON], що по даній справі є третьою особою в судове засідання не зявився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в відсутності відповідача, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Враховуючи те, що в судове засідання не зявились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] та її неповнолітні діти є співвласниками квартири [ADDRESS], даний факт підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно /а.с.5/. Як вбачається з довідки КЖРЕП-9 про склад сім'ї та реєстрацію від 28.10.2011 року за №3751 в спірній квартирі зареєстровані позивачка, її неповнолітні діти, [PERSON] та відповідач як колишній чоловік позивачки /а.с.8/. З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи встановлено, що відповідач з 2004 року в квартирі [ADDRESS] не проживає, що підтверджується Актом від 26 жовтня 2011р. складений працівниками КЖРЕП-9 /а.с.9/. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, - «Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу». Відповідно до ст.41 Конституції України „Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. У відповідності зі ст.328 цього Кодексу - Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, судом встановлено, що позивачка та її неповнолітні діти набули право власності на квартиру [ADDRESS] на підставах, що не заборонені законом, а саме на підставі договору дарування, який нотаріально посвідчений, відповідним чином зареєстрований, тобто з дотриманням вимог ст.334 ЦК України. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Дослідивши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved