Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] державного підприємства «Ізумруд»про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації при звільненні та моральної шкоди, посилаючись на те, що перебувала у трудових відносинах із відповідачем з 2004 року до 29.06.2011 року. Позивач зазначала, що станом на 15.07.2011 року їй було нарахована заробітну плату, але не виплачено на загальну суму 13636,89 грн. Позивач пояснювала, що в даний час проживає у [INFO], на її утримання знаходиться неповнолітня дитина, що у зв»язку із затримкою виплати заробітної плати та розрахунку при звільнення вона та її дитина, залишилися без засобів для існування, вона має приїздити до м. Києва, залишати дитину, витрачати кошти для переїзду, а тому вважає що з боку відповідачі їй завдано моральну шкоду яку вона оцінює в 5000 грн., а тому просить суд у порядку ст. ст.116,117 КЗпП України позов задовольнити. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] державне підприємство «Ізумруд» у судовому засіданні позов визнала частково, в частині стягнення моральної шкоди позов не визнала посилаючись на його необґрунтованість, та зазначала, що відповідач не може сплатити заборгованість по заробітній платі з поважних причин, оскільки постановою державного виконавця №1633\\9 накладено арешт на рахунки відповідача. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах із відповідачем з 2004 року до 29.06.2011 року, що станом на 15.07.2011 року їй було нарахована заробітну плату, але не виплачено на загальну суму 13636,89 грн. (а.с.5-7). Відповідно до ст.ст. 116,117 КЗпП України при звільнені працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до розділу 2 п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р №100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати»середня заробітна плата обчислюється виходячи із виплат за останні два місяці роботи, що передують події, з якою пов»язана ця виплата або за фактично відпрацьований час, якщо працівник працював не менше двох місяців; якщо ж він протягом останніх двох місяців не працював - виходячи з виплат за попередні два місяці роботи, якщо і в наступні два місяці не мав заробітку, тоді виплата розраховується виходячи із тарифної ставки (посадового окладу). Відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв»язку із порушенням строків їх виплати»від 19.10.2000 року та Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.1002 року «Про затвердження порядку проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв»язку із порушенням строків їх виплати»за період з 01.01.2010 по 01.07.2011 року з відповідача необхідно стягнути компенсації у розмірі 1690,98 грн. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995р №4 із внесеними змінами та доповненнями «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди зазначено, що судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237? КЗпП України за наявності порушення прав працівника і сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров»я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов»язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форм власності, виду діяльності чи галузевої належності. Умови відшкодування моральної (немайнової) шкоди, передбачені укладеним сторонами контрактом, які погіршують становище працівника порівняно з положенням ст. 237? КЗпП України чи іншим законодавством згідно ст. 9 КЗпП України є недійсними. Як вбачається із матеріалів справи відповідач не здійснив своєчасно виплату у зв»язку із накладенням арешту на розрахункові рахунки відповідача, а тому суд вважає, що з боку відповідача порушено право позивача на виплату заробітної плати, а у зв»язку із несвоєчасною виплатою завдано моральну шкоду. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі одного відсотка від ціни позову. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved