Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-12 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по тілу кредиту та процентам за користування кредитом в сумі 71 058, 37 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ складає 566 583 грн. 91 коп. та пені за прострочення сплати кредиту та процентів за користування кредитом в сумі 71 125 грн. 46 коп. Свій позов обґрунтовує тим, що 20.08.2008 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № ФЛ-200808-001А, відповідно якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит на купівлю автомобіля «Toyota Land Cruizer Prado» 120 4,0 VX в розмірі 53\~571, 00 доларів США, строком на сім років з відсотковою ставкою 12, 5 % річних, а відповідач зобовязався погасити кредит, сплатити відсотки за користування кредитом на умовах та порядку, що визначені договором. Але як стверджує в тексті позовної заяви представник позивача, зобовязання за вказаним кредитним договором відповідач належним чином не виконує, починаючи з 20 січня 2009 року повністю припинив виконувати умови договору, внаслідок чого станом на 10.06.2011 року утворилась заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 71 058, 37 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить 566 583 грн. 91 коп. - по кредиту та процентам за його користуванням та 71 125 грн. 46 коп. - пеня за прострочення сплати кредиту та процентів за користування кредитом. В звязку з вищевикладеним представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в їх задоволенні. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 20 серпня 2008 року між ВАТ «Астра Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № ФЛ-200808-001А, відповідно якого позивач надав відповідачу кредит на придбання автомобіля «Toyota Land Cruizer Prado» 120 4,0 VX в розмірі 53\~571, 00 доларів США, строком на сім років з 20 серпня 2008 року до 20 серпня 2015 року з відсотковою ставкою 12, 5 % річних, а відповідач зобовязався погасити кредит, сплатити відсотки за користування кредитом на умовах та порядку, що визначені даним договором. Відповідно витягу із Статуту ПАТ «Астра Банк», останнє є правонаступником всіх прав та обовязків Відкритого акціонерного товариства «Астра Банк». Згідно п.п. 1.4 кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує процентну винагороду щомісячно в розмірі 12,5 % річних за користування кредитом, яка нараховується та сплачується у валюті кредиту, починаючи з дня надання кредиту, зазначеного в п.2.2. цього договору до моменту повного погашення заборгованості за договором . Відповідно п.2.5. договору погашення кредиту та нарахованих процентів здійснюється позичальником щомісячно до 20 числа кожного місяця протягом строку дії цього договору, починаючи з місяця, наступного за місяцем підписання цього договору в сумі 960, 00 доларів США. На вимогу п. 5.2. договору у разі прострочення позичальником строків сплати чергового платежу, визначеного в п.2.5. договору, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених п.1.1.,6.4. цього договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,1 % від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення ( пеня сплачується в національній валюті України за офіційним курсом НБУ на дату сплати). Виконання позивачем зобовязання за вищевказаним кредитним договором підтверджується матеріалами справи та не заперечувалось відповідачем в судовому засіданні. Але внаслідок неналежного та несвоєчасного виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором утворилась заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 71 058, 37 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 10.06.2011 року становить 566 583 грн. 91 коп. - по кредиту та процентам за його користуванням та 71 125 грн. 46 коп. - пеня за прострочення сплати кредиту та процентів за користування кредитом, що підтверджується наявним в матеріалах справи розрахунком. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Також ч.1.ст 530 ЦК України зазначає, що якщо в зобовязанні встановлений строк ( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк( термін). Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Стаття 610 ЦК України порушенням зобовязання визначає його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання ( неналежне виконання). Відповідно ст. 524 ЦК України зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Стаття 533 ЦК України визначає, що грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Беручи до уваги вищевикладене, а також враховуючи те, що представником позивача до суду надано лише банківську ліцензію, але не надано відповідний письмовий дозвіл Національного Банку України на здійснення операцій із валютними цінностями ( п.2 ст. 5 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання та валютного контролю»), суд прийшов до висновку, що заборгованість за кредитним договором, предметом якого була іноземна валюта, повинна бути стягнута на користь позивача як грошовий еквівалент у національній валюті України - гривні, визначений на день ухвалення рішення.

Outcome: approved