overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх повнолітнього сина [PERSON], [INFO] на час його навчання, та пояснила суду, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованному шлюбі, від цього шлюбу у них народився 13.03.1993 року син [PERSON]. 09.11.1993 року шлюб між ними було розірвано. На даний час син навчається в Харківському державному технічному університеті будівництва та архітектури , вона як можє утримує його матеріально, але цим коштів не вистачає, тому вона змущена була звернутися до суду, оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У судовому засіданні позивач позовні вимоги змінила та просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 200,00 гривень. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти змінених позовних вимог та не заперечує сплачувати щомісячно на утримання їх сина на час навчання 200,00 гривень. 3-я особа [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивачки. Матеріалами справи встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні позивачки та на даний час навчається на другому курсі Харківського державного технічного університеті будівництва та архітектури, кінцевий термін навчання 2014 рік. У відповідності зі ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв,язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов,язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З відповідача також підлягає стягненню судові витрати на користь держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], про виділ частки у спільному майні, визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги позивач мотивував тим, що відповідачі є співвласниками житлової квартири за адресою [ADDRESS], яка була отримана у власність в результаті приватизації на підставі свідоцтва про право власності від 30.04.1997р. Крім відповідачів, співвласником цієї квартири була також мати позивача - [PERSON], яка померла 28.05.2002 р. Незадовго до смерті, [PERSON] склала заповіт від 08.05.2002р., посвідчений секретарем Волощанської сільської ради Дрогобицького району, яким заповіла усе своє майно позивачу. Він проживає у спірній квартирі з 23.02.2001 р., згідно договору піднайму житлової площі, зареєстрованого в БУ-2 м. Дрогобича. Після смерті матері [PERSON] він прийняв спадщину, так як фактично вступив в управлінні і володіння спадковим майном - зазначеною житловою квартирою, частка якої входить до складу спадкового майна після смерті спадкодавця [PERSON], відповідно до вимог ст.ст. 548,549 ЦК України (в редакції 1961 р.), які діяли на момент відкриття і прийняття спадщини. Даний факт підтверджується тим, що він проживав на момент смерті [PERSON] в цій квартирі і проживає надалі, користуюся житловими приміщеннями нарівні з іншими співвласниками, бере участь у витратах на утримання даної квартири - в оплаті комунальних послуг, проведенні необхідних ремонтних робіт. Оскільки спірна квартира отримана відповідачами у власність внаслідок приватизації, то вона є їх спільною сумісною власністю, а тому, відповідно до ст.370 ЦК України, слід вважати, що частка померлої [PERSON]І, була рівною разом з іншими співвласниками і повинна становити 1/6 житлової квартири. Відповідачі не претендують на частку у квартирі після смерті [PERSON] і не заперечують проти визнання за позивачем права власності на спадкове майно. У судовому засіданні позивач вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд вимоги задовольнити, виділити частку у спільному майні, визнати за ним права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Відповідачі в судовому засіданні вимоги позивача визнали в повному обсязі, не проти виділу частки у спільному майні, та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову, а згідно вимог п. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі, не підлягають доказуванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

01.08.2011 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення у період з 01.02.2006 року по 01.12.2010 р. в сумі 1\~174 грн. 97 коп. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні, пояснивши, що нарахування суми за користування вищевказаними послугами в неї йде по лічильнику, який був поставлений у 2000 році. Перевірку лічильника пройшла у 2008 році, раніше не проходила, оскільки їй працівниками МКП Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсонане були вручені акти перевірки та не були зняті пломби. Заслухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є абонентом МКП Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсонаі користується його послугами з подачі холодної води і прийому стоків. З розрахунків МКП Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсонавбачається, що у нього за період з 01.02.2006 р. по 01.12.2010 р. виникла заборгованість у сумі 1\~174 грн. 97 коп. Рішенням суду від 26.04.2006 року в задоволенні позову МКП Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Херсонадо [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги по водозабезпеченню та водовідведенню відмовлено за необгрунтованістю. Позивач відповідно ст. 60 ЦПК України не надав суду доказів порушення правил користування з боку відповідача лічильним приладом, внаслідок чого було здійснено розрахунки ні за лічильником, а виходячи з середньомісячного потребління води на одну особу, направлення припису та підтвердження правомірності та порядку переведення споживача на нормове споживання в разі не проведення повірки лічильника. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

У серпні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що після смерті [PERSON], який помер 13 липня 2006 року, відкрилась спадщина, яка складається з Державного акта на право власності на земельну ділянку. Вона є спадкоємцем за заповітом, інших спадкоємців немає. Не звернулася до нотаріальної контори в установлений законом термін у звязку з тим, що не знала, що померлий після своєї смерті залишив на її імя заповіт, про це вона дізналася в липні 2011 року, коли проводила ремонт у житловому будинку, де проживав померлий і знайшла там заповіт. Просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивачка [PERSON] до суду подала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради сільський голова [PERSON] в суд надіслала заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить розглянути справу без участі їх представника. Згідно ст. 1270 ч.1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем за заповітом. 13 липня 2006 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з Державного акта на право власності на земельну ділянку. Однак, позивачкою не було подано протягом шести місяців з часу відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки вона не знала, що після смерті [PERSON] на її імя залишився заповіт. Про це вона дізналася в липні 2011 року, коли проводила ремонт у житловому будинку, де проживав померлий і знайшла там заповіт, а тому суд вважає, що строк прийняття спадщини пропущений з поважної причини і тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

У серпні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 06 жовтня 1991 року у Соболівській сільській раді Теплицького району Вінницької області вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних відносин, взаємоповагу один до одного. Миритися не бажає. Після розірвання шлюбу бажає залишитись на прізвищі Булецька. Фактичні шлюбні відносини припинені з 2002 року. Шлюб розриває вперше. Позивачка [PERSON] до суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] до суду подав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що подальше сімейне життя суперечить інтересам сімї, миритися не бажають. Позивачка після розірвання шлюбу бажає залишитися на прізвищі Булецька. Дані правовідносини регулюються ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, а тому з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

У серпні 2011 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, а саме архівної довідки, виданої Трудовим архівом від 18 серпня 2011 року за №401 на імя Євченко Марія Євменівна. В судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала встановлення факту. Пояснила, що вона оформляється на пенсію. При огляді документів в Управлінні Пенсійного фонду у Теплицькому районі виявилося, що у архівній довідці по батькові помилково записано Євменівназамість Аменівна. Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного Фонду у Теплицькому районі [PERSON] не заперечує про встановлення заявленого факту заявником. Свідок [PERSON] підтвердила той факт, що знає заявницю і вона по батькові - Аменівна. Відповідно до ст.256 ч.1 п.6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Дослідивши матеріали справи, заслухавши заявника, представника заінтересованої особи, показання свідка, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт, що архівна довідка, видана Трудовим архівом від 18 серпня 2011 року за №401 на імя Євченко Марія Євменівна, дійсно належать - Скрипник (Євченко) Марії Аменівні. Даний факт необхідно встановити для оформлення пенсії. Підтвердженням факту належності правовстановлюючого документу є копія свідоцтва про шлюб [PERSON], серія 1-АМ №098954; паспорт заявника та показання свідка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

У вересні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Погорілської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що після смерті його діда [PERSON], який помер 07 липня 2009 року, відкрилась спадщина, яка складається з Державного акта на право власності на земельну ділянку. Він є спадкоємцем за заповітом, інших спадкоємців немає. Не звернувся до нотаріальної контори в установлений законом термін у звязку з тим, що не знав, що дід після своєї смерті залишив на його імя заповіт, про це він дізналася в травні 2011 року, коли проводив ремонт у житловому будинку, де проживав дід і знайшов там заповіт. Просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] до суду подав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради сільський голова [PERSON] в суд надіслав заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить розглянути справу без участі їх представника. Згідно ст. 1270 ч.1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом. 07 липня 2009 року помер його дід [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з Державного акта на право власності на земельну ділянку. Однак, позивачем не було подано протягом шести місяців з часу відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки він не знав, що після смерті померлого на його імя залишився заповіт. Про це він дізнався в травні 2011 року, коли проводив ремонт у житловому будинку, де проживав померлий і знайшов там заповіт, а тому суд вважає, що строк прийняття спадщини пропущений з поважної причини і тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

У серпні 2011 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, посилаючись на те, що 05 березня 2007 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина. До складу спадкового майна входить Сертифікат на право на земельну частку (пай) Серії ВН №269128. Позивачка є спадкоємцем за законом. Встановлення факту родинних відносин їй необхідно для прийняття спадщини, під час оформлення якої виявилося, що в свідоцтві про народження заявника її прізвище записано Заліпськазамість Залібська. В судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала встановлення факту. Представник заінтересованої особи сільський голова с.Росоша [PERSON] не заперечує проти встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], про що до суду надіслано відповідну заяву та просить справу розглянути у відсутність їх представника. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що померлий [PERSON] є батьком заявниці [PERSON] Відповідно до ст. 256 ч.1 п.1 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Дослідивши матеріали справи, вислухавши заявницю, показання свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт, що померлий [PERSON] є батьком [PERSON] Заявниці встановлення факту родинних відносин необхідний для оформлення спадщини після померлого. Підтвердженням факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] є слідуючі документи: копія свідоцтва про смерть [PERSON], серія 1-АМ за №069051; копія свідоцтва про народження [PERSON], за №1164111; виписка із погосподарської книги; паспорт на імя заявника, а також показання свідків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

У відповідності з ч. 3 ст. 209 ЦПК України суд вважає, що в даному судовому засіданні необхідно оголосити вступну та резолютивну частини рішення, відклавши виготовлення рішення суду у повному обсязі на пять днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

04 травня 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їхнього повнолітнього сина на час навчання - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку'. Позивачка у судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, повністю наполягала на задоволені позову і у разі неявки відповідача не заперечувала проти заочного розгляду справи з ухваленням заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча судом був належним чином повідомлений про дату час та місце судового розгляду, заперечень проти позову судові не надав, тому зі згоди позивачки, суд розглядає справу заочно на підставі наявних доказів, шо не суперечить положенням ст. 224 ЦПК України. Враховуючи, шо обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: зокрема, встановлено, що відповідач та позивачка перебували у зареєстрованому шлюбі до його розірвання 27.11.2001 року (а.с.З). Від спільного подружнього життя мають сина - [PERSON], [INFO], що вбачається з свідоцтва про його народження ( а.с.4), який мешкає з позивачкою. Останній, дійсно, є курсантом першого курсу денної форми навчання Чернігівського юридичного коледжу Державного департаменту України з питань виконання покарань (а.с.2). Син сторін потребує матеріальної допомоги на придбання харчів, одежі, оплату проїзду, придбання книжок та іншого навчального приладдя, а мати позивача - [PERSON] постійної роботи не має та не може сама забезпечити його вищевказаним. З повідомленого позивачкою в позовній заяві у відповідача більше утриманців немає і він має постійну роботу з постійним заробітком. Проаналізувавши матеріальне становище, сторін та необхідність матеріальних витрат, сутність у відповідача інших утриманців суд, згідно наданих доказів приходить до висновку, що [PERSON] дійсно, потребує матеріальної допомоги на своє утримання, як такий, що продовжує навчання, оскільки відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу повнолітньому синові. Такий обовязок прямо передбачений ст. 199 СК України прн наявності можливості надавати матеріальну допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд уважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся у вересні 2011 року до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просив суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], народження 20.04.1982, уродженки [INFO] зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції 15.06.2009, актовий запис за №67. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити та пояснив, що у зареєстрований шлюб з відповідачем по справі [PERSON] вони вступили 15 червня 2009 року. Шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області. Актовий запис за № 67. Мають дитину - це дочка [PERSON] [INFO]. Декілька років до реєстрації та після реєстрації шлюбу вони з дружиною жили нормально. Дружина доглядала дитину, він працював. У сімї була злагода та порядок. Однак пізніше він став помічати, що дружина почала зраджувати йому. Він в основному працює у нічні зміни, а вона, залишаючи дітей, проводить час з іншим чоловіком. Його намагання зберегти сімю позитивного результату не дали. Між ними розпочалися сварки, які негативно впливають на виховання дітей. Вони припинили подружні відносини. При таких обставинах він не бажає в подальшому перебувати в шлюбі з відповідачем. У судовому засіданні відповідач позов підтримала та просила суд його задовольнити, при цьому пояснила, що дійсно мала іншого чоловіка, але на даний час з останнім стосунки не підтримує. Прізвище після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне. Судом встановлено: Позивач [PERSON], народження 17.12.1950 (а.с.5). Відповідач [PERSON], народження 20.04.1982 (а.с.6). Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15.06.2009 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №67, після одруження присвоєно прізвища: чоловіку [PERSON], дружині - [PERSON] (а.с.8). У відповідності свідоцтва про народження [PERSON], народження 10.06.2008, батьками є: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с.9). Сімя сторін розпалась, так як спільне життя не склалось. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їхньої сімї суперечитиме інтересам сторін та інтересам малолітньої дитини.

Outcome: approved