overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

У своїй позовній заяві позивач просить постановити рішення, яким визнати за ним право власності на домоволодіння, вартістю 39 975 гривень, що знаходиться в с. Сваричів, по вул.. 1 Травня, 55 Рожнятівського району Івано-Франківської області. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 7 червня 2010 року його бабуся [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповіла йому, позивачу. 10 березня 2011 року бабуся померла. Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно: домоволодіння, вартістю 39 975 гривень, що знаходиться в с. Сваричів, по вул.. 1 Травня, 55 Рожнятівського району Івано-Франківської області. Він є спадкоємцем за заповітом. Інших спадкоємців немає. Бажаючи оформити свої спадкові права, він звернувся до Першої Рожнятівської державної нотаріальної контори, однак нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документа власності на спадкове домоволодіння. При таких обставинах, він не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Сторони у судове засідання не з`явилися, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач свій позов підтримує, а відповідач визнає, а тому суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін у порядку ст. 197 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Статтею 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що для задоволення позову у порядку ст.174 ЦПК є всі законні підстави виходячи з наступного. Копією заповіту (а.с.8) підтверджено, що померла [PERSON] заповіла належний все належне їй майно позивачу. Копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок виданого Івано - Франківським бюро технічної інвентаризації (а.с.15-17), підтверджено, що в с. Сваричів, по вул.. 1 Травня, 55 10 Рожнятівського району Івано-Франківської області знаходиться домоволодіння, вартістю 39\~975 гривень . Копією свідоцтва про смерть (а.с. 7), підтверджено, що [PERSON] померла 10 березня 2011 року. Довідкою №1418 від 12.09.2011 року, виданою Сваричівською сільською радою (а.с. 9) підтверджено, що домоволодіння в с. Сваричів, по вул.. 1 Травня, 55 Рожнятівського району Івано-Франківської області належить померлій [PERSON] Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує законних прав та інтересів інших осіб, а тому позов слід задовольнити. Листом нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 242/02-14 від 14 березня 2011 року (а.с.4) підтверджено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за відсутністю документа про право власності на спадкове майно. За таких обставин право власності на спадкове майно за позивачем необхідно визнати у судовому порядку. На підставі ст.41 Конституції України, ст.ст. 16, 392, 1217, 1218, 1223, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з КП «Райсількомунгосп» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 20 серпня 2010 року по 20 лютого 2011 року в сумі 8838,23 грн.. мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач, припиняючи з нею 19 серпня 2010 року трудові відносини, не провів своєчасно остаточний розрахунок. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала, просила стягнути на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Представник відповідача позов визнав, пояснивши, що вказана затримка відбулась, оскільки підприємство на час звільнення позивача було в скрутному матеріальному становищі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, сул вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала з відповідачем в трудових відносинах, працюючи на посаді головного бухгалтера. 19 серпня 2010 року трудовий договір було розірвано. В день звільнення з позивачем не було проведено повного розрахунку тобто їй не були виплачені всі належні дід КП «Райсідькомунгосм» суми, в порушення вимог ст 116 КЗпП України, що передбачає такий обов'язок з боку власника або уповноваженого ним органу, а тому за вимогами ст. 117 КЗпП України підприємство повинно виплатити їй середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно довідки позивача, сума середньомісячного заробітку, що не оспорюється відповідачем становить 8838.23 грн. Вказану суму слід стягнути на користь позивача, виходячи з наведеного вище. На підставі наведеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом і просить визнати [PERSON], особою, що втратив право користування житлом в квартирі [ADDRESS] Франківської області. Позивач посилається на ті обставини, що він зареєстрований та проживає у квартирі № 12, по вул. Шевченка, 22 в м. Галич. Разом з ним також зареєстровані та проживають його дружина, син, дочка та внучка. В даній квартирі зареєстрований також і відповідач по справі, однак з листопада 2007 року він припинив сімейні стосунки з його дочкою і з того часу він припинив проживання у даній квартирі. Останній не виконує обовязків наймача житла, а саме не платить за користування житлом та житлово-комунальними послугами. Позивач несе матеріальні витрати оплачуючи більші суми коштів в якості квартплати та плати за опалення та водопостачання. З актів обстеження, складених 15.05.2008 року, 25.09.2008 року,20.02.2009 року в складі комісії [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що відповідач по вул. Шевченка, 22/12 , в м. Галич не проживає. Не проживаючи в квартирі понад строки, встановлені законом, [PERSON] втратив право користування житлом, в квартирі [ADDRESS]. Не бажаючи добровільно виписатись з квартири, останній створює перешкоди в користуванні житлом. Позивач звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, а також у заяві зазначив, що підтримує позовні вимоги і просить задовольнити з викладених у позовній заяві підстав. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, як вбачається, що поштове повідомлення повернулось в звязку із закінченням терміну зберігання. В звязку із вищевикладеним справа розглядається відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши представлені доводи позивача та перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовну заяву слід задовольнити. Судом встановлено, що позивач являється співвласником квартири [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності від 21 грудня 1995 року. Разом із ним за вказаною адресою зареєстровані також його дружина, син, дочка та відповідач, але за даною адресою останній не проживає. Крім того відповідач ніякої участі в утриманні даного житла не приймає та ним не користується. Також він несе матеріальні витрати оплачуючи більші суми коштів в якості квартплати та плати за опалення та водопостачання. З актів обстеження складених 15.05.2008 року, 25.09.2008 року,20.02.2009 року в складі комісії [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що відповідач по вул. Шевченка, 22/12 , в м. Галич не проживає. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, а відповідно до ст. 107 Житлового кодексу України у разі вибуття наймача та членів його сімї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. На підставі вищенаведеного, ст. 405 ЦК України, ст.ст. 71,72 ,107 Житлового кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанкзвернулося в суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення 6623,33 грн. заборгованості по кредитному договору, посилаючись на те, що відповідачка, після закінчення терміну дії договору не повернула кредитних коштів. Позивач не направив до суду свого представника, проте, проте у письмовій формі попросив суд розглядати справу у його відсутності та задовольнити позов з викладених в заяві мотивів. Відповідачка [PERSON] до суду не зявилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи у суді. Судом встановлено наступні факти: Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлені договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. 3.04.2006 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір, за яким відповідачка отримала строковий кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування ним у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, який відповідає строку дії картки - 3 роки. Позивач свої зобовязання за договором виконав. Однак, [PERSON] в обумовлені договором строки кредит разом із нарахованими відсотками не повернула. Статтею 526 частиною 1 ЦК України передбачені загальні умови виконання зобовязання, а саме зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 612 частиною 1 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором. Договір є обовязковим до виконання (ст.629 ЦК України). Станом на 31.01.2011 року [PERSON] заборгувала банку 6623,33 грн. з яких: 3877,41 грн. заборгованість по кредиту, 1954,33 грн. - процентів за користування кредитом, 500 грн. штрафних санкцій (фіксована частина) та 291,59 грн. - штрафних санкцій (процентна складова). Таким чином, у даному випадку мають місце порушення з вини відповідача майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь банку 6623,33 грн. заборгованості за кредитним договором та 188,23 грн. в повернення сплачених судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

У звязку з необхідністю затрати значного часу для складання повного рішення, суд на підставі ст. ст. 209, 218 ЦПК України, вважає за необхідне відкласти його складання на строк 5 днів, до 24.10.2011 року, при цьому проголосивши його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримування дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітків, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей та судові витрати по справі. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що з 25 лютого 1992 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання у них народилося троє дітей - дочка [PERSON], [INFO] та сини [PERSON], [INFO] та Микола, [INFO]. Останній уже повнолітній. Відповідач зобовязаний приймати участь в утримуванні неповнолітніх дітей. Однак добровільно кошти на утримування дітей він не дає, хоча має таку можливість, оскільки отримує пенсію по інвалідності та сезонно займається виготовленням столярних виробів, отримує високі доходи. Відповідач позов визнав, згідний сплачувати аліменти на утримування неповнолітніх дітей у розмірі, визначеному позивачкою. Вислухавши сторін та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Копією свідоцтва про одруження (а.с.5) та копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.6,7) підтверджено, що відповідач доводиться батьком двох неповнолітніх дітей позивачки. Актом обстеження матеріально - побутових умов проживання [PERSON] (а.с.8) підтверджено, що вона проживає у задовільних матеріально - побутових умовах, діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ст.ст. 180, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

Рішенням 12.10.2011 року Олександрійського міськрайонного суду, задоволені позовні вимоги у справі за позовом [PERSON] та стягнуто з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO] аліменти для утримання доньки Анастасії, [INFO] у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно починаючи з 12.07.2011 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до 19.10.2027 року. Судом не вирішено питання щодо позовної вимоги про стягнення аліментів для утримання позивача у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів), щомісячно починаючи з 12.07.2011 року та до досягнення дитиною трьох років, тобто до 19.10.2012 року. У судове засідання сторони не зявилися, хоча були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не відомі. Згідно ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Суд дійшов висновку, що позивач довів той факт, що аліменти на позивача необхідно стягувати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом та просить стягнути з відповідача аліменти на її користь\~ в розмірі ? частин від всіх видів заробітку на утримання неповнолітньої дитини щомісячно та до його повноліття. Свій позов мотивує тим, що вона\~ перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 30.05.2009 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. У\~ зв*язку з тим, що син знаходиться на її утриманні, відповідач ниякої матеріальної допомоги на її утримання не оказує, вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина. Відповідач в судове засідання не з*явився, про день слухання повідомлений, суд виносить по справі заочне рішення. \~ \~ \~ \~Суд вивчив матеріали справи, вислухав позивачку, вважає що позовом є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як\~ було встановлено судом, позивачка по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі з 30.05.2009 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні, у звязку з тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, суд задовольняє позов, тому що згідно діючого законодавства на утримання однієї неповнолітньої дитини стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку, при цьому сукупний розмір аліментів, що підлягає стягненню, не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму. Таким чином, суд стягує аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку на утримання неповнолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

Позивач 08.08.2011 року звернувся до суду з позовом до ДП ВО «ЗНАМЯ» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні . В заяві вказав, що з 01.06.2006 року працював в ДП ВО «ЗНАМЯ» на посаді наладчика технічного устаткування. На підставі наказу № 77 від 04.10.2010 року він був звільнений у зв»язку із зміною істотних умов праці. При звільненні з ним не був проведений розрахунок по заробітній платі. Просив стягнути з ДП ВО «ЗНАМЯ» на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 8027,70 грн. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник відповідача до суду не зявилася, надав суду заяву, в якій позов визнав , просив розглянути справу без її участі Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з 01.06.2006 року працював в ДП ВО «ЗНАМЯ» на посаді наладчика технічного устаткування. На підставі наказу № 77 від 04.10.2010 року він був звільнений у зв»язку із зміною істотних умов праці. При звільненні з позивачем не був проведений повний розрахунок. Згідно довідки № 39 виданої 25.01.2011 року ДП ВО «ЗНАМЯ» заборгованість по заробітній платі [PERSON] складає 5705,95 грн. Середньомісячна заробітна плата складає 802,77 грн. Сума заборгованості за десять місяців становить 8027,70 грн. Відповідно до ст. 116 КзпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до ст. 117 КзпП в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівниковійого середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

ТОВ Агрофірми Барвінокзвернулося до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступне. 14 січня 2011 року на підставі договору купівлі продажу у [PERSON] було куплено нежитлове приміщення їдальні, переобладнане під офіс, розташоване в м. Барвінкове, вул. Скрипника, 6 А Харківської області. На час укладення договору купівлі продажу, [PERSON] було сплачено 25\~000 грн. суми вартості нежитлового приміщення і за актом прийому передачі вказане приміщення було передано ТОВ Агрофірми Барвінок. Так, як попередній власник нежитлового приміщення не виготовив технічну документацію на вказане приміщення, договір купівлі продажу у встановленому законом порядку оформлений не був. ТОВ Агрофірми Барвінок, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, до суду не зявився, подав заяви з проханням слухання справи у його відсутність, проти позову не заперечує. Відповідач також, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, до суду представника не направили, надійшла заява з проханням слухання справи у відсутність представника, проти позову не заперечують. Суд, дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного. Відповідно до ст. ст. 316,321 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що 14 січня 2011 року на підставі договору купівлі продажу у [PERSON] було куплено нежитлове приміщення їдальні, переобладнане під офіс, розташоване в м. Барвінкове, вул. Скрипника, 6 А Харківської області. На час укладення договору купівлі продажу, [PERSON] було сплачено 25\~000 грн. суми вартості нежитлового приміщення і за актом прийому передачі вказане приміщення було передано ТОВ Агрофірми Барвінок. Так, як попередній власник нежитлового приміщення не виготовив технічну документацію на вказане приміщення, договір купівлі продажу у встановленому законом порядку оформлений не був. За нормою ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Ст. 392 ЦК України встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Виходячи з наведеного, сплату ТОВ Агрофірми Барвінок на користь відповідача вартості нежитлового приміщення, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

Сторони уклали шлюб у 2009 році. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу де вказала, що з червня 2011 року між нею та відповідачем не підтримуються шлюбні та сімейні стосунки, вважає подальше спільне проживання неможливим, просила ухвалити судове рішення про розірвання шлюбу. Ухвалою Казанківського районного суду від 09.08.2011 року провадження у справі було зупинено і призначено подружжю строк для примирення в два місяці. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і посилаючись на те, що з червня 2011 року з відповідачем не підтримуються шлюбні стосунки, вважає примирення неможливим, просила шлюб укладений з [PERSON] розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Вислухав пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходе до такого висновку. Пояснення сторін вказують на те, що у зв'язку з погіршенням взаємовідносин, подружжя з червня 2011 року припинили спільне проживання, жоден з них не вживав заходів щодо примирення, тому наполягання сторін на розірванні шлюбу базуються на неможливості подальшого спільного життя і збереження сім'ї. За таких обставин у суду склалася достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст.112 СК України є підставою для задоволення позову [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

3 жовтня 2011 року було ухвалено рішення в справі за позовом Комунального підприємства Славутське житлово-комунальне обєднаннядо [PERSON], ВГІРФО Слвавутського РВ УМВС України в Хмельницькій області про визнання такою, що втратила право користування жилим приміщенням, зобовязання зняти з реєстрації. Після проголошення рішення було зясовано, що судом не вирішено питання про стягнення судового збору в дохід держави в розмірі 8 грн. 50 коп. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] не заперечує проти стягнення з відповідачки судового збору в дохід держави в розмірі 8 грн. 50 коп., оскільки КП Славутське ЖКОзвільнено від його сплати при подачі позовної заяви. Відповідачка не заперечує проти стягнення з неї судового збору. Заслухавши пояснення сторін,суд вважає, що є підстави у відповідності до ст. 88 ЦПК України для стягнення з відповідачки [PERSON] в дохід держави судового збору в розмірі 8 грн. 50 коп.,оскільки КП Славутське ЖКОзвільнено від його сплати при подачі позовної заяви.

Outcome: approved