overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після померлої 07 вересня 2008 року дружини – [PERSON], яка до своєї смерті проживала в [INFO]. Позивач на день смерті дружини проживав разом з нею і фактично прийняв спадщину після її смерті. Спадкове майно померлої [PERSON] складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,11 га вартістю 83468,11 грн, що розташована на території Ковердинобалківської сільської ради Шишацького району Полтавської області та належала померлій згідно державного акту про право приватної власності на землю ІІІ-ПЛ №010840, виданого Ковердинобалківської сільською радою 30 серпня 2002 року за реєстровим №442. Для одержання свідоцтва про право на спадщину, позивач звернувся до нотаріальної контори, але нотаріус відмовила йому з тих підстав, що він не надав оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, яка є предметом спадщини. Оригінал державного акту на землю був втрачений при житті [PERSON] Згідно листа відділу держкомзему у Шишацькому районі №236_від 17.02.2012 року дублікат даного акту може бути виданий тільки власникові. В зв’язку з цим позивач звернувся до суду за захистом своїх майнових прав і просив визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно. Сторони у судове засідання не з’явилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності. Представник позивача позов підтримала. Представник відповідача позов визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та законних інтересів інших осіб та держави, підстав для неприйняття визнання позову відповідачем не має. На підставі ст.ст. 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1296 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] вказала, що 16 лютого 1996 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Жовтневому відділі РАГС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис № 56). Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини припинені, тому що у них різні характери та різні погляди на життя. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розірвати шлюб з [PERSON] Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що є повідомлення в матеріалах справи. Суд вважає можливим справу розглянути заочно. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, сторони уклали шлюб 16 лютого 1996 року у Жовтневому відділі РАГС Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис № 56). Шлюб у сторін перший. Від шлюбних відносин дітей не мають. Шлюбні відносини не склалися, через різні погляди на сімейні стосунки. Судом встановлено, що сім'я сторін розпалась, зберегти її не можливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

прокурор Золочівського району Львівської області звернувся до суду з позовом в інтересах ДП "Золочівське лісове господарство" до [PERSON] про стягнення збитків, завданих самовільною рубкою лісу в сумі 6546,56 грн.. В підтвердження своїх вимог прокурор покликається на те, що 19 листопада 2011 року [PERSON] вчинив незаконну рубку лісу в кількості обдного дерева дуба на території Гологірського лісництва ДП "Золочівське лісове господарство", про що було складено протокол про лісопорушення. Зігно розрахунку, відповідачем заподіяно шкоду ДП "Золочівське лісове господарство" на суму 6546,56 грн., яку той відмовляється у добровільному порядку сплачувати. Відповідач [PERSON] позов визнав. Пояснив, що йому було потрібно деревина для власних потреб і він 19 листопада 2011 року поїхав до лісу та зрізав дуба. Ще до цього лісник пообіцяв йому виписати деревину , але на той час коли він зрізав дуба , то він виписаний ним не був і він коштів за нього не платив. Збитки, що заподіяні лісгоспу він згідний сплатити, але не має для цього грошей . Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Копією постанови про накладення адміністративного стягнення підтвержується, що [PERSON] вчинив самовільну рубку дуба у Гологірському лісництві. Згідно розрахунку ДП "Золочівське лісове господарство" заподіяно шкоду за самовільне вирубування дуба діаметром 62 см у 2011 році із врухуванням індексів інфляції становить 6546,56 грн. Відповідно до ст.1166 ЦК України шкода заподіяна неправомірними діями фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 107 Лісового кодексу України, за заподіяння шкоди підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Новоград-Волинського міськрайонного суду із вищевказаним позовом та просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь збитки як неотриману заробітну плату за період з 06 березня 2009 року до 02 червня 2009 року в сумі 3\~777,20 грн.; стягнути заподіяну йому моральну шкоду в сумі 1\~000,00 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позову позивач вказує, що 21.01.2009 року він був прийнятий на роботу в ОСББ «Мікрорайон «Зелені» на посаду керуючого будинками. 04.03.2009 року на засіданні правління ОСББ «Мікрорайон «Зелені» було прийнято рішення про його звільнення з роботи. Згідно рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18.11.2010 року №2-618/10 було визнано незаконним рішення правління ОСББ «Мікрорайон «Зелені» від 04.03.2009 року про його звільнення з роботи. Вважає, що у звязку із незаконним звільненням його з роботи і порушенням його права на працю, йому було завдано збитків у вигляді неотриманої заробітної плати за той час, що він не працював з часу звільнення до працевлаштування на роботу в ОСББ «Світанок» 02.06.2009 року. Нанесені йому збитки у вигляді неотриманої заробітної плати складають 3\~777,20 грн.. Крім того вважає, що незаконними діями відповідача у вигляді незаконного звільнення його з роботи була нанесена йому і моральна шкода, оскільки в його трудовій книжці був зроблений запис, що його звільнено з роботи як такого, що не витримав випробування і це вимагало від нього зусиль для нового працевлаштування на роботу. Заподіяну моральну шкоду він оцінює в розмірі 1\~000,00 грн. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

У січні 2012 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем,посилаючись на те,що шлюбні відносини між ними не склались із-за різних характерів,відсутності взаєморозуміння,рукоприкладства відповідача щодо неї. Це стало причиною припинення шлюбних відносин у 2011 року ,вважає,що сімя їх розпалась,миритися з відповідачем не бажає,а тому просить шлюб розірвати,визначити місце проживання дитини з нею,залишити їй прізвище ЛЕОНІДОВА У судове засідання позивачка не зявилась,подала до суду заяву,в якій просить справу розглянути за її відсутності, позов підтримала, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач подав до суду заяву,в якій просить справу розглянути за його відсутності, позов підтримав, на розірвання шлюбу згоден. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши наявні у справі письмові докази ,суд прийшов до висновку,що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.110,ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя,суд зясовує фактичні взаємини подружжя,дійсні причини розірвання шлюбу,бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини подружнього життя.Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,якщо буде встановлено,що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,інтересам їхніх дітей,що мають істотне значення. Судом встановлено,що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.02. 2009року року,від якого мають малолітню дочку [PERSON],04.07.2010р.н.,яка знаходиться на утриманні матері. Сімейне життя у сторін не склалось із-за різних характерів,відсутності взаєморозуміння Ці обставини призвели до того,що сторони втратили почуття любові та поваги одне до одного, і у 2011 році остаточно припинили шлюбно-сімейні відносини,подружніх стосунків не підтримують,мають окремий бюджет,спільним побутом не пов»язані. За таких обставин,суд вважає,що сім'я розпалась остаточно,подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,що мають істотне значення. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати справи слід покласти на відповідача. На підставі ст.ст.110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

У лютому 2012 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем,посилаючись на те,що шлюбні відносини між ними не склались із-за різних поглядів на життя,дітей,онуків. Це стало причиною припинення шлюбних відносин у серпні 2011 року ,вважає,що сімя їх розпалась,миритися з відповідачем не бажає,а тому просить шлюб розірвати,залишити їй прізвище ХУТЬКО У судове засідання позивачка не зявилась,подала до суду заяву,в якій просить справу розглянути за її відсутності, позов підтримала, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач подав до суду заяву,в якій просить справу розглянути за його відсутності, позов підтримав, на розірвання шлюбу згоден. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши наявні у справі письмові докази ,суд прийшов до висновку,що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.110,ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя,суд зясовує фактичні взаємини подружжя,дійсні причини розірвання шлюбу,бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини подружнього життя.Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,якщо буде встановлено,що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,інтересам їхніх дітей,що мають істотне значення. Судом встановлено,що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.10. 2004року року,від якого спільних дітей не мають. Сімейне життя у сторін не склалось із-за різних характерів,відсутності взаєморозуміння,різних поглядів на життя. Ці обставини призвели до того,що сторони втратили почуття любові та поваги одне до одного, і у серпні 2011 року остаточно припинили шлюбно-сімейні відносини,подружніх стосунків не підтримують,мають окремий бюджет,спільним побутом не пов»язані. За таких обставин,суд вважає,що сім'я розпалась остаточно,подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,що мають істотне значення. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати справи слід покласти на відповідача. На підставі ст.ст.110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

У січні 2012 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем,посилаючись на те,що шлюбні відносини між ними не склались із-за неповаги до неї відповідача,зловживання ним спиртними напоями, влаштування сварок.Це стало причиною припинення шлюбно-сімейних відносин з 2008року,а у травні 2011року відповідач перейшов жити до іншої жінки. Вважає,що сімя їх розпалась,миритися з відповідачем не бажає. У судове засідання позивачка не зявилась,подала до суду заяву,в якій просить справу розглянути за її відсутності, позивачка позов підтримала, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач також подав до суду заяву ,в якій просить справу розглянути за його відсутності,проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши наявні у справі письмові докази ,суд прийшов до висновку,що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.110,ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя,суд зясовує фактичні взаємини подружжя,дійсні причини розірвання шлюбу,бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини подружнього життя.Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,якщо буде встановлено,що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,інтересам їхніх дітей,що мають істотне значення. Судом встановлено,що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.11. 2005 року,від якого мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], 23.08.2006р.н. та дочку [PERSON],29.09.2008р.н.,які знаходяться на утриманні матері. Сімейне життя у сторін не склалось із-за несумісності характерів,відсутності взаєморозуміння. Ці обставини призвели до того,що сторони втратили почуття любові та поваги одне до одного, і у травні 2011 року остаточно припинили шлюбно-сімейні відносини,подружніх стосунків не підтримують,мають окремий бюджет,спільним побутом не пов»язані,обоє прийшли до висновку про неможливість спільного проживання,шлюб носить формальний характер ,оскільки відповідач перейшов жити до іншої жінки. За таких обставин,суд вважає,що сім'я розпалась остаточно,подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,що мають істотне значення. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати у справі слід покласти на відповідача. На підставі ст.ст.110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

У лютому 2012 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 27.06.2008 року у с.Біла Глина Краснодарського краю РФ померла його мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок №32 по вулиці Червоноармійській с.Ромашки Миронівського району Київської області . Спадкоємцем за заповітом являється він,але не зміг у шестимісячний строк звернутись в нотконтору із заявою про прийняття спадщини,оскільки мати жила за межами України у Росії , були труднощі у спілкуванні з нею,а тому про її смерть він дізнався лише на початку січня 2012року з листа сестри. А коли звернувся в нотконтору з приводу оформлення спадщини, йому було відмовлено у зв»язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Просить визначити йому додатковий строк ,достатній для подання заяви про прийняття спадщини,що відкрилась після смерті матері. У судове засідання позивач не зявився,подав до суду заяву,в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Представник відповідача не з»явився у судове засідання, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином,до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника,позов визнається. Вивчивши письмові матеріали справи,суд прийшов до висновку,що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову,якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права,свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день,з якого вона оголошується померлою. Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини,суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 27.06. 2008 року у с.Біла Глина Краснодарського краю РФ померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть.Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, єдиним спадкоємцем за заповітом являється її син-позивач у справі ,який не зміг своєчасно подати заяву про прийняття спадщини до нотконтори,оскільки не мав звязку з матірю і про її смерть дізнався лише у 2012році з листа сестри. Суд розцінює викладене поважною причиною пропуску зазначеного строку, позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті матері,інших спадкоємців немає,тому суд вважає за можливе визначити позивачеві додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.Суд вважає що строк у два місяці буде достатнім для подання позивачем такої заяви до нотконтори. На підставі ст.ст.1220,1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

У лютому 2012 року позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем,посилаючись на те,що шлюбні відносини між ними не склались із-за різних характерів,відсутності взаєморозуміння. Це стало причиною припинення шлюбних відносин у серпні 2011 року ,вважає,що сімя їх розпалась,миритися з відповідачем не бажає,а тому просить шлюб розірвати,визначити місце проживання дитини з нею,залишити їй прізвище ГЛАДУН У судове засідання позивачка не зявилась,подала до суду заяву,в якій просить справу розглянути за її відсутності, позов підтримала, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач подав до суду заяву,в якій просить справу розглянути за його відсутності, позов підтримав, на розірвання шлюбу згоден. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши наявні у справі письмові докази ,суд прийшов до висновку,що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.110,ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя,суд зясовує фактичні взаємини подружжя,дійсні причини розірвання шлюбу,бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини подружнього життя.Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу,якщо буде встановлено,що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,інтересам їхніх дітей,що мають істотне значення. Судом встановлено,що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.08. 2002 року,від якого мають малолітню дочку [PERSON],01.02.2003р.н.,яка знаходиться на утриманні матері. Сімейне життя у сторін не склалось із-за різних характерів,відсутності взаєморозуміння Ці обставини призвели до того,що сторони втратили почуття любові та поваги одне до одного, і у серпні 2011 року остаточно припинили шлюбно-сімейні відносини,подружніх стосунків не підтримують,мають окремий бюджет,спільним побутом не пов»язані. За таких обставин,суд вважає,що сім'я розпалась остаточно,подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,що мають істотне значення. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати справи слід покласти на відповідача. На підставі ст.ст.110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить постановити рішення і визнати [PERSON], яка є її матірю, котра починаючи з 2009 року хворіє, періодично знаходиться на лікуванні в Житомирській обласній психіатричній лікарні і вважається інвалідом ІІ групи, недієздатною. Оскільки внаслідок захворювання і психічного розладу здоровя, які істотно впливають на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, вона потребує опіки. В судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала, просить її задовольнити. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд задовольняє заяву із наступних підстав. Встановлено, що заявниця є матірю [PERSON], [INFO], котра є інвалідом ІІ групи /а.с.2-4,8/. [PERSON] внаслідок психічних розладів (в сфері мислення, зі сторони емоційно-вольової сфери) не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує догляду та опіки. Зазначені обставини стверджуються висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи за №31-2012 від 24.01.2012 року/а.с.30,31/. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви і задовольняє її. У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи, що з поданням орган опіки та піклування не звертається, тому підстави для призначення опікуна відсутні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

Згідно позовної заяви та усних пояснень позивачки в судовому засіданні сторони уклали шлюб 08 червня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Великобагачанського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 20. Від шлюбу дітей немає. До серпня 2010 року проживали в [INFO] в будинку її батьків, після в результаті сварок, скандалів в сімї припинили подружнє життя, вона переїхала в м. Нетішин, де проживає по теперішній час. З того часу відповідача не бачила, просить шлюб розірвати, відновити дошлюбне прізвище Гаркуша. Відповідач в судове засідання не зявився. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Так, до серпня 2010 року сторони проживали спільно як одна сімя в с. Марянське Великобагачанського району Полтавської області, після позивачка переїхала в м. Нетішин, де проживає по теперішній час, причиною чому були сварки, скандали в сімї, ніхто зі сторін не приймав кроків для збереження сімї. Означене свідчить, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку, в зв язку з тим, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги. Позивачка в судове засідання не зявилась, згідно наданої заяви позов підтримала повністю просила позов задовольнити, про що надала відповідну заяву. Відповідач в судове засідання не з"явився, згідно наданої заяви позовні вимоги визнає не заперечує щоб з нього було стягнуто ј частину всіх видів його заробітку але не менше 30% прожиткового мінімума. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов належить задоволенню але частково з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі стосунках з 06.08.2008 року, та проживали однією сім»єю. Від даного співмешкання сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою. Відповідач разом з дитиною не проживає, добровільно матеріальну допомогу не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частині усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved