Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з названим позовом, мотивуючи тим, що відповідач добровільно не надає коштів на утримання новонародженої дочки [PERSON],[INFO] та на її особисте утримання, просить стягнути з відповідача по 1/4 частині з усіх видів заробітку на утримання дитини та по 1/6 частині з усіх видів заробітку відповідача на своє особисте утримання до досягнення дитиною трирічного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, суду показала, що проживала з відповідачем у незареєстрованому шлюбі, відповідач добровільно не надає коштів на утримання новонародженої дочки та на її особисте утримання, так як вона перебуває у декретній відпустці та також потребує матеріальної підтримки, а тому просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON], попереджений належним чином про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з»явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень щодо позову не надав, а тому суд з врахуванням думки позивача вважає можливим вирішити справу у відсутність відповідача, заочно. Заслухавши позивача, оглянувши та дослідивши надані суду докази, матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований, знайшов своє підтвердження в суді, підлягає до задоволення частково по таким підставам. Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач з відповідачем мають спільну новонароджену дитину дочку [PERSON],[INFO], яка проживає разом з позивачкою в с.Глушки Білоцерківського району по вул.Молодіжна,7 та перебуває на її утриманні. Позивачка не працює, так як доглядає за дитиною до досягнення дочкою трирічного віку. Відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання дочки згідно закону, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню, однак позивач не перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, тобто не має статусу дружини відповідача, а тому вимоги щодо стягнення з відповідача коштів на утримання позивача суперечать вимогам ст.84 СК України в частині необхідності утримання дружини, задоволенню не підлягають, з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі по 1/4 частині з усіх видів заробітку відповідача на утримання дитини, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позов підлягає задоволенню частково. Вищенаведене підтверджується показаннями позивачки, свідоцтвами про народження дитини, довідкою про утримання дитини № 489 від 20.12.2011 року, виданою Глушківською сільською радою. Позов підлягає до задоволення на підставі ст.180 Сімейного Кодексу України, де вказано, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.84 ч.2 СК України дружина має право на утримання дитини від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною 3-х річного віку, якщо дитина проживає разом з дружиною. Так як позивач не являється дружиною відповідача, вимоги щодо стягнення коштів на її утримання задоволенню не підлягають, заявлені всупереч вимогам ст.84 СК України. Відповідно до ст.181СК України за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від заробітку. Згідно Закону України „Про внесення змін до Сімейного Кодексу України щодо збільшення розміру аліментів на дітей від 22 вересня 2005 року, розмір аліментів не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З відповідача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial