Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

позивачка звернулась з позовом до відповідача про усунення перешкод у порядку користування сумісною нерухомістю на правах власника 1/6 частини нерухомості, посилаючись на те, що рішенням Лисичанського міського суду від 15.09.2009 року за нею було встановлено право власності на обовязкову частину у спадщині 1/6 частину квартири [ADDRESS] . У лютому 2010 року відповідач,співвласник частки квартири самовільно без її згоди почав ущемляти її права як співвласника квартири, обмежив їй право на вхід та користування її часткою в квартирі, здав її в оренду третім особам [PERSON] та його дружині з дитиною. Сам відповідач проживає в м. Сєвєродонецьку, а треті особи категорично перешкоджають її доступу в квартиру, поміняли замки на двері квартири та не дають їй ключи від нового замка. Договору оренди чи найму з третіми особами відповідач не укладав. Своєї згоди на проживання в квартирі третіх осіб вона не давала і відповідач не узгоджував з нею це питання, тому просила зобовязати відповідача усунути перешкоди у користуванні нерухомістю, визначити за нею особистий порядок користування ізольованою кімнатою № З та виселити третіх осіб з квартири 20 будинку 27 кв. Ленінського комсомолу в м. Лисичанську, стягнути на її користь з відповідача судові витрати. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити. У своїх поясненнях посилалась на обставини викладені у позовній заяві, про що подала суду відповідні докази. Доповнила, що кімнату № 3 , як 1/6 частину своєї власності вони виділила сама, виходячи з загальної площі всієї квартири. Треті особи, які проживають в цій квартирі, ущемляють її право користування власністю, самовільно замінила замки на дверях квартири і не віддають її ключі. З цього приводу вона зверталась в органи міліції, [PERSON] був попереджений про неправомірність своїх дій. Також просить виселити третіх осіб з квартири та стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що він перебував у шлюбі з матірю позивачки [PERSON] з 1966 року по день її смерті 08.06.2008 року. Після смерті дружини він прийняв спадщину відповідно до закону. За рішенням суду 1/6 частина квартири була визнана за позивачкою як обовязкова доля у спадщині. [PERSON] є племінником позивачки. В звязку з відсутністю житла він дозволив йому проживати разом з сімєю в цій квартирі як родичу, не узгодивши це питання з позивачкою. Ніяких доходів від цього він не має і в квартирі треті особи не прописані. [PERSON] сам оплачує комунальні послуги за цю квартиру. На оплату своє частки в квартирі оформив субсидію. В квартирі дійсно змінено замки, бо [PERSON] в теперішній час з дружиною не проживає, і щоб вона не проживала в цій квартирі змінив замки. Не заперечує віддати ключі від квартири позивачці. Платити судові витрати не згодний. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що разом з дружиною та дочкою проживали в квартирі 40 будинку 9 кв. Молодіжний в м. Лисичанську. Потім звернувся до [PERSON] з проханням дати згоду на проживання в його квартирі, а він буде оплачувати комунальні послуги. [PERSON] погодився, і він, разом з сімєю, почав проживати в цій квартирі з лютого 2010 року. [PERSON] заперечувала проти його проживання в цій квартирі, говорила, що пустить квартирантів. Замки на дверях квартири поміняв його батько, коли його дружина пішла до іншого з цієї квартири. Він зробив дублікат ключів від квартири, але батько заборонив давати ключі від квартири [PERSON], поки вона не передасть йому документи для оформлення його права власності на спадщину. В теперішній час його дружина [PERSON] разом з дочкою [PERSON] не проживають в цій квартирі. Не згоден на виселення його з квартири. Раніше він проживав [INFO] в однокімнатній квартирі, в теперішній час там проживає його молодший брат. Треті особи [PERSON] 0. В. та [PERSON] у судове засіданні не зявились, причина невідома, повідомлялись судом належним чином, про причину неявки суд не повідомили. Суд досліджує надані докази: копія паспорту позивачки, копія постанови про відмову у порушення кримінальної справи, попередження [PERSON], копія рішення Лисичанського міського суду від 15.09.2009 року, копія витягу з реєстру права власності на нерухоме майно, копія технічного паспорту на квартиру, копія довідки МСЕК. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] показав суду, що [PERSON] його рідна сестра, Норін вітчим. [PERSON] приходила в квартиру 20 будинку 27 кв. Ленінського комсомолу в м. Лисичанську , забирала речі, які належали їх матері, тому він поміняв замки на дверях квартири, ключі від квартири позивачки не дав. Документи на право спадщину за законом він не оформив, документи подав до нотаріальної контори. Суд, заслухавши пояснення сторін, третьої особи [PERSON] свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Згідно ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Лисичанського міського суду від 15.09.2009 року за [PERSON] визнано право власності на обовязкову частку спадщини, після померлої 08.06.2008 року [PERSON] у вигляді 1/6 частини квартири 20 в будинку 27 кв. Ленінського комсомолу в м. Лисичанську ( а.с.10), що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно ( а.с.11). Власником 5/6 частини цієї квартири є відповідач [PERSON] Таким чином квартира 20 в будинку 27 кв. Ленінського комсомолу в м. Лисичанську є спільною частковою власністю позивачки та відповідача і саме вони повинні спільно вирішувати порядок володіння та користування цією квартирою. Відповідач [PERSON] без згоди позивача [PERSON] вселив в квартиру [PERSON], його дружину та доньку. Крім того було змінено замки на дверях квартири, начебто для того, щоб дружина [PERSON], яка пішла від нього не змогла повернутися в цю квартиру, про що не заперечував сам [PERSON] Однак комплект ключів від цієї квартири не надано позивачці, що перешкоджає її право користуватися спільною частковою власністю, що підтверджує порушення права позивачки на користування належною їй власністю 1/6 часткою квартири. Таким чином суд вважає, що у судовому засіданні встановлений факт перешкоджання відповідачем право позивачки на користування спільною частковою власністю і позов в цій частині слід задовольнити, зобовязавши відповідача надати комплект ключів від квартири позивачці. Оскільки відповідач самостійно без згоди позивача вселив в спірну квартиру третіх осіб, то позов про виселення їх з квартири також підлягає задоволенню. З відповідача також підлягає стягненню на користь позивача судові витрати понесені нею в сумі 8,50 грн. та 37 грн. В частині позову про визначення за позивачем особистого порядку користування ізольованою кімнатою № 3, площею 9.50 м.2 відповідно до технічного паспорту БТІ, яка складає на її думку саме 1/6 обовязкову частину у спадщині, суд вважає за необхідне позивачці відмовити за необґрунтованістю , оскільки у суду не має підстав визначити, що саме ця кімната є 1/6 обовязковою частиною у спадщини, на проведені судово-технічної експертизи позивачка не наполягала. На підставі ст. ст. 356, 358 ЦК України,

Outcome: partial