Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-21 00:00:00

28 лютого 2011 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, яким просив поділити між ними сумісне нажите майно будинок № 25/344 по провулку Ніжинському в місті Маріуполі, визнавши за ним право власності на 4/5 частки даного будинку, а за відповідачем право власності на 1/5 частку. В подальшому позивачем було доповнено та уточнено позовні вимоги, в остаточній редакції яких просив визнати грошову суму у розмірі 105000,00 гривень, отриману за договором кредиту № 1 від 29.10.2007 року, обєктом права його та відповідача спільної сумісної власності та визнати виконання зобовязань за даним кредитним договором таким, що підлягає солідарному виконанню ним та відповідачем. Крім того, просив поділити між ними сумісно нажите в період зареєстрованого шлюбу майно будинок № 25/344 по провулку Ніжинському в місті Маріуполі, визнавши за кожним по 1/2 частки даної нерухомості. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 22 березня 2012 року за клопотанням позивача [PERSON] позовні вимоги щодо визнання грошової суми за договором кредиту обєктом права спільної сумісної власності та розподілу зобовязань за договором кредиту було залишено без розгляду. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання не прибули, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, якими у повному обсязі підтримали позовні вимоги щодо поділу нерухомого майна будинку № 25/344 по провулку Ніжинському в місті Маріуполі. Відповідач [PERSON] в ході судового розгляду заперечувала проти позову у повному обсязі та просила у його задоволенні відмовити, не зазначаючи при цьому обґрунтування наявних заперечень та не надавши доказів на їх підтвердження. У судове засідання відповідач [PERSON], будучи своєчасно та належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, не прибула з невідомих причин, проте, її неявка не перешкоджає вирішенню справи по суті. Представник третьої особи ПАТ «Донгорбанк» у судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, якою зазначив про відсутність заперечень по суті остаточної редакції вимог [PERSON] щодо поділу нерухомого майна. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України (далі за текстом СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Матеріалами справи встановлено, що у період з 03 вересня 2004 року сторони перебували у зареєстрованому та згідно зі свідоцтвом серії І-НО № 172176, виданим Орджонікідзевським відділом РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області від 12.01.2010 року, шлюб між ними розрізано, про що вчинено актовий запис № 10. Згідно договору купівлі-продажу серії ВКА № 349976, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області [PERSON] від 29.10.2007 року за реєстровим № 3166, [PERSON] придбав у власність нерухоме майно жилий будинок № 25/344 по провулку ніжинському в місті Маріуполі. Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим МКП «Маріупольське БТІ» від 31.10.2007 року, будинок № 25/344 по провулку ніжинському в місті Маріуполі на праві приватної власності зареєстрований за [PERSON] за реєстраційним № 20408644. Отже, зважаючи на ту обставину, що право власності [PERSON] на спірну нерухомість виникло у період зареєстрованого із [PERSON] шлюбу, дане майно в сенсі положень ст. 60 СК України є обєктом права їх спільної сумісної власності. Частиною 1 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Наявність шлюбного договору між сторонами як і домовленості щодо володіння, користування і розпорядження спільно набутим майном, судовим розглядом не встановлена. Підсумовуючи наведене, суд, виходячи з засад рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності, вважає можливим визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/2 частку спірного будинку за кожним, задовольнивши тим самим по суті предявлений позов. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 936,80 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення в Орджонікідзевському районному суді міста Маріуполя Донецької області в розмірі 120 грн. На підставі ст.ст. 60, 61, 69, 70, 71, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved