overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-22 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки Анастасії [INFO] та доньки Юлії [INFO]., зменшивши в судовому засіданні розмір позовних вимог просить стягувати аліменти в розмірі визначеному законом розмірі т.т. по 1/3 частині його доходів заробітку але не менше ніж по 30 % від прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, до досягнення повноліття доньки Анастасії а потім розмірі по ? частині його доходів заробітку але не менше ніж по 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття Юлії. Свої вимоги позивач стверджує тим, що вона перебувала у зареєстрований шлюбних відносинах з відповідачем з 17.04.2007 року, в шлюбі у них народилася донька Анастасія [INFO] та донька Юлія [INFO]. Позивач стверджує, що їхня сім`я розпалась в 2011 році, та вони не підтримують шлюбні відносини, за період після розпаду сім`ї відповідач не надає їй ніякої матеріальної допомоги щодо матеріального забезпечення та утримання дітей На даний час позивач утримує неповнолітніх доньок, які знаходяться на її повному матеріальному забезпеченні. Відповідач в позасудовому порядку відмовляється матеріально допомагати позивачу утримувати доньок. В звязку з тим, що позивач утримує себе та дітей, і їй не вистачає на це коштів, вона звернулася до суду та просить щомісячно стягувати з відповідача аліменти в розмірі визначеному законом до досягнення повноліття дітей, підтримала позов у зміненому вигляді . Відповідач повторно до судового засідання не зявився, хоча про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. За згодою позивача та в звязку з наявністю всіх необхідних доказів в справі, суд ухвалює рішення в заочному порядку, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. На підставі викладеного, з огляду на ствердження позивача, враховуючи надані ним докази, з огляду на необхідність утримання дитини, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-22 00:00:00

09 листопада 2007 року між ВАТ КБ «Надра», який змінив своє найменування на ПАТ «КБ «Надра», та [PERSON] був укладений кредитний договір № 159п/08/2007-980, відповідно до якого банк надав кредит в сумі 13000 грн. зі сплатою 2,4 % на місяць строком до 17 листопада 2010 року, фінансовим поручителем по якому виступив [PERSON] відповідно до договору поруки № 159п/08/2007-980/п. Посилаючись на те, що [PERSON] порушує умови договору та своєчасно не погасив заборгованість за кредитним договором, позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з нього та поручителя 7286 грн. 47 коп. заборгованості за кредитом, 104 грн. 82 коп. заборгованості за нарахованими відсотками, 1364 грн. 32 коп. пені за прострочення сплати кредиту, 360 грн. несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімального платежу, всього 9115 грн. 61 коп. Відповідачі позов визнали повністю. Позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 09 листопада 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договором № 159п/08/2007-980, відповідно до якого позичальник отримав кредит в розмірі 13000 грн. зі сплатою 2,4 % на місяць та зобов'язався повернути його відповідно до графіку погашення в строк до 17 листопада 2010 року, а також щомісячно сплачувати відсотки за користування кредитом, однак цього зобов'язання не виконав і його заборгованість за даним договором на момент подачі позову становить 9115 грн. 61 коп. Згідно з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. В забезпечення повернення кредиту та відсотків сторонами був укладений договір поруки, відповідно до умов п 1.1. якого [PERSON] поручається перед кредитором за належне виконання позичальником взятих на себе зобовязань відповідно до кредитного договору. Згідно з ст. 554 ЦК України та п.п. 1.1. договору поруки у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, комісійних винагород, відшкодування збитків. ВАТ КБ «Надра» відповідно до вимог Закону України «Про акціонерні товариства та наказу Тимчасового адміністратора № 52 від 26 січня 2011 року змінило назву на ПАТ «КБ «Надра», яке відповідно до статуту є правонаступником всіх прав та обовязків ВАТ КБ «Надра». На підставі наведеного, ст.ст. 526, 527, 550, 554, 1054 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на неповнолітню дитину. В заяві вказує, що з відповідачем знаходилась у зареєстрованому шлюбі з 15.09.2001 року, який розірвано на підставі рішення суду від 20.06.2011 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не бажає в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1\\4 частини із всіх доходів батька щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. В судовому засіданні позивачка наполягала на заявлених вимогах. Відповідач позов визнав, суду заперечень не представив. Вислухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я й матеріальне становище дитини, а також платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, інших дітей. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому знаходить всі підстави для прийняття визнання позову. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 51 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-22 00:00:00

Позивач просить визнати відповідача втратившим право користування жилим приміщенням в будинку 22-А по вул. Камінній в с. Стара Котельня Андрушівського району Житомирської області,посилаючись на те,що останній не проживає в будинку з часу реєстрації,тобто з 12 червня 2008 року. Він неодноразово звертався до [PERSON] з пропозицією знятися з реєстрації в його будинку,останній обіцяв знатися з реєстрації,але обіцянки не виконав. Внаслідок того,що відповідач зареєстрований в його будинку він має перешкоди в користуванні будинком,не пов'язані з володінням - не може отримати субсидію на оплату комунальних послуг. В судовому засіданні позивач позов підтримав,уточнив вимоги,просить визнати відповідача втративши право користування жилим приміщенням, т.я. він без поважних причин не проживає в будинку більше шести місяців. Пояснив, що половина вказаного будинку належить йому на праві приватної власності. Він прописав в будинку відповідача на правах тимчасового жильця. Але відповідач не проживає в будинку з часу реєстрації - з 12 червня 2008 року, тобто без поважних причин не проживає в будинку більше шести місяців. Відповідач в судове засідання не з'явився,будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи,направив заяву,в якій просить справу розглянути в його відсутність. Враховуючи,що в матеріалах справи достатньо даних про права та обов'язки сторін,суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача. Вислухавши поснення позивача, дослідивши матеріали справи,суд прийшов до висновку,що позов підлягає задоволенню. Спірні правовідносини регулюються ст.ст.71,72,98,150 ЖК України. Судом встановленого позивач є співвласником будинку 22-А по вул.Каминна в с.Стара Котельня Андрушівського району Житомирської області. Відповідач був зареєстрований в якості тимчасового жильця та не проживає в будинку без поважних причин з часу реєстрації,тобто з 12 червня 2008 року. Зазначені обставини підтверджені довідками Старокотельнянської сільської ради та вважаються судом доведеними. Оцінивши зазначені докази суд задовольняє позов та визнає [PERSON] втратившим право користування жилим приміщенням будинку 22-А по вул.Камінній в с.Стара Котельня Андрушівського району Житомирської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-22 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 листопада 1985 року. Шлюбні відносини між сторонами були припинені з 2006 року з мотивів відсутності взаєморозуміння з питань ведення домашнього господарства. Позивач, посилаючись на те, що в подальшому збереження сімї неможливе, в поданій заяві просить суд розірвати шлюб. Справу просив розглянути без його участі. Відповідач позов визнав в повному обсязі, справу просив розглянути без його участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що сторони протягом тривалого часу не підтримують шлюбні відносини та проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведеться, у звязку з чим суд прийшов до висновку, що сімя існує формально й в подальшому її збереження неможливе, так як це суперечить інтересам обох сторін. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що при таких обставинах позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст.104-105,110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-22 00:00:00

07 березня 2011 року помер рідний батько позивача [PERSON], який за життя за власні кошти та на території належного йому домоволодіння №164 по вул..Ломоносова с.Калинове Попаснянського району самовільно побудував господарські споруди у вигляді двох сараїв, але у встановленому законом порядку самовільно побудовані господарські споруди не були введені в експлуатацію та не були зареєстровані в райБТІ. Посилаючись на вищезазначені обставини, а також на те, що він на підставі договору дарування в дійсний час є власником цього домоволодіння, але позбавлений права на власний розсуд розпоряджатися належним йому нерухомим майном у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на самовільно побудовані господарчі споруди, позивач в поданому позові просить суд визнати за ним право власності на самовільно побудовані господарські споруди у вигляді сараю (літера И) та сараю (літера Л), які знаходяться на території домоволодіння №164 по вул..Ломоносова с.Калинове Попаснянського району. Справу просив розглянути без його участі. Представник відповідача Калинівської селищної ради Попаснянського району - згідно наданої заяви позовні вимоги визнав в повному обсязі, справу просив розглянути без його участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.331 ч.1 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, відповідно до вимог ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на самочинно збудоване нерухоме майно або на частку такого нерухомого майна, якщо це не порушує права інших осіб. Із наданих позивачем доказів (а.с.5-11) судом встановлено, що позивач дійсно є власником домоволодіння №164 по вул..Ломоносова с.Калинове Попаснянського району, який раніше належав його рідному батькові [PERSON], який помер 07 березня 2011 року. Також судом встановлено, що [PERSON] за життя за власні кошти та на території належного йому домоволодіння №164 по вул..Ломоносова с.Калинове Попаснянського району самовільно побудував господарські споруди у вигляді двох сараїв, але у встановленому законом порядку самовільно побудовані господарські споруди не були введені в експлуатацію та не були зареєстровані в райБТІ. У звязку з чим в дійсний час позивачка позбавлена права на власний розсуд розпоряджатися належним їй нерухомим майном у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на самовільно побудовані господарчі споруди. При таких обставинах суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст.331,376 ЦК України, ст.ст.2-4,12,19,48 Закону України Про власність,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17 грудня 2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Спільних дітей з відповідачем вони не мають. З 2008 року вони припинили шлюбні відносини, оскільки зрозуміли, що збереження сімейних відносин не можливе в звязку із систематичними суперечками. З того часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. За минулий період часу вони з відповідачем втратили почуття любові та пошани одне до одного. Вважає, що сім'я розпалася остаточно, просить шлюб розірвати. За заявами сторін справа розглянута без їхньої участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони спільно не проживають, миритися не бажають, відчувають один до одного неприязні почуття, тому суд вважає, що збереження сім'ї і відновлення шлюбних відносин не можливе. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності по ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 29.09.2001 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З жовтня 2008 року він перестав підтримувати шлюбні відносини з відповідачкою та почав проживати окремо, оскільки в сім"ї почалися сварки, постійні суперечки. За минулий період часу вони з відповідачкою втратили почуття любові та пошани одне до одного. Вважає, що сім'я розпалася остаточно, просить шлюб розірвати. За заявою сторін справа розглянута без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони спільно не проживають, миритися не бажають, відчувають один до одного неприязні почуття, тому суд вважає, що збереження сім'ї і відновлення шлюбних відносин не можливе. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності по ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 30.06.2004 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають трьох малолітніх дітей : [PERSON], [INFO], іванюк [PERSON], [INFO], [PERSON], 04.06. [INFO]. З 2008 року він перестав підтримувати шлюбні відносини з відповідачкою. Відповідачка почала проживати окремо, оскільки в сім"ї почалися сварки, постійні суперечки. За минулий період часу вони з відповідачкою втратили почуття любові та пошани одне до одного. Вважає, що сім'я розпалася остаточно, просить шлюб розірвати. За заявою сторін справа розглянута без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони спільно не проживають, миритися не бажають, відчувають один до одного неприязні почуття, тому суд вважає, що збереження сім'ї і відновлення шлюбних відносин не можливе. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності по ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 17 липня 2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем. З серпня 2010 року вони припинили шлюбні відносини, оскільки зрозуміли, що збереження сімейних відносин не можливе в звязку із систематичними суперечками. З того часу вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. За минулий період часу вони з відповідачем втратили почуття любові та пошани одне до одного. Вважає, що сім'я розпалася остаточно, просить шлюб розірвати. За заявою позивача справа розглянута без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони спільно не проживають, миритися не бажають, відчувають один до одного неприязні почуття, тому суд вважає, що збереження сім'ї і відновлення шлюбних відносин не можливе. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності по ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 27 листопада 2008 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Вони припинили шлюбні відносини, оскільки зрозуміли, що збереження сімейних відносин не можливе в звязку з тим , що відповідач перебуває у місцях позбавлення волі. Проживають окремо, спільного господарства не ведуть. За минулий період часу вони з відповідачем втратили почуття любові та пошани одне до одного. Вважає, що сім'я розпалася остаточно, просить шлюб розірвати. За заявою позивача справа розглянута без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони спільно не проживають, миритися не бажають, відчувають один до одного неприязні почуття, тому суд вважає, що збереження сім'ї і відновлення шлюбних відносин не можливе. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності по ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-22 00:00:00

20.04.2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом . З позовної заяви поданої позивачем [PERSON] вбачається, що вона проживає у власному житловому будинку в м. Галичі по вул. Степана Бандери, 11. В житловому будинку поряд з іншими членами її сім'ї прописаний [PERSON], який з 1998 року в даному будинку не проживає, також відсутні будь-які його речі. Окрім того він ніякої участі в утриманні даного будинку не приймає та ним не користується. Комунальні послуги сплачує вона самостійно. Відповідач добровільно не виписався з її будинку. Не проживаючи в будинку понад строки, встановлені законом, він втратив право користування ним. З актів складених депутатом Галицької міської ради від 25.04.2007 року, 15.09.2010 року та 28.01.2011 року з яких вбачається, що на час обстеження будинку [PERSON] був відсутній в будинку і його речей немає, не проживає з 1998 року в даному будинку. Просить постановити рішення, яким визнати [PERSON] особою, що втратила право користування житлом в будинку №11 по вул. Ст. Бандери в м. Галичі. Позивач в судове засідання не з'явилася. Згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримує повністю з викладених у позовній заяві підстав і просить справу розглянути без її участі (а.с.21). Відповідач, [PERSON] в судові засідання не з'явився, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час та місце судових засідань, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток (а.с.16,19). Зі згоди позивача, яка викладена у заяві суд ухвалює заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON], являється власником житлового будинку, що підтверджується довідкою № 157 Галицької міської ради від 27.01.2011 року (а.с.7). Актами складеними депутатом Галицької міської ради від 25.04.2007 року, 15.09.2010 року та 28.01.2011 року з підтверджуючими підписами сусідів, вбачається, що на час обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, яка проживає [INFO] прописаного, [PERSON], який був відсутній в будинку, а також відсутні і його речі та не проживає в ньому з 1998 року (а.с.6,8-9). Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. В звязку з наведеним, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає в житловому будинку по вул. Ст. Бандери, 11 в м. Галичі Івано-Франківської області, понад строки встановлені законодавством, а тому його слід визнати, таким, що втратив право на користування даним житлом, позов слід задовольнити і визнати [PERSON], особою, що втратила право користування житлом. На підставі наведеного, ст.ст. 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved