Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на об»єкт нерухомості та витребування майна із чужого незаконного володіння. Позивач посилається на те,що на праві приватної власності йому належить житловий будинок, який розташований в селі Страхолісся по вул.. Бикова,1 Іванківського району Київської області . Вказаний будинок він набув у власність на підставі Договору дарування від 12 грудня 2000 року, кий був посвідчений приватним нотаріусом Іванківського районного нотаріального округу [PERSON],реєстр №1651. Він звертає увагу суду на те,що станом на 12 грудня 2000 року інвентаризація будинку не проводилася і даних про дійсну площу будинку не було. Дані надавалися [PERSON] сільською радою, зокрема Довідку № 192 від 09.06. 1994 року про право колгоспного двору на жилий будинок. В цій довідці вказано,що будинок цегляний,критий шифером,загальний розмір площі становить 38 квадратних метрів. Дана довідка є офіційною та була взята нотаріусом за основу при посвідченні Договору дарування. В Договорі дарування зазначено, що»Будинок цегляний,розміром жилої площі 38 кв.метрів належить мені , [PERSON] Отже, будинок, який йому подарував [PERSON] у власність є цілим об»єктом ,не перебував і не перебуває у режимі спільної власності. Інших співвласників будинку не було. В 2010 році Комунальне підприємство БТІ Києво-Святошинської районної ради провело інвентаризацію спірного будинку по результатах якої виготовило Технічний паспорт від 30.04. 2010 року. При інвентаризації отримано дійсні дані, які підтверджують,що будинок має площу 85,2 кв.метри. Проте, в жовтні 2010 року йому стало відомо,що частину будинку, яка належить йому на праві приватної власності, використовує [PERSON], на що він своєї згоди не давав. Він виявив,що по Договору оренди з відповідачем , [PERSON] сільською радою, від 01.07. 2004 року, у належних йому приміщеннях № 2-1,2-2,2-3 [PERSON] розмістив магазина. Діями відповідачів порушено його право власності. Позивач просить визнати за ним право власності на жилий будинок,загальною площею 85,2 кв.метри, що розташований в с.Страхолісся по вул..Бикова, 1;визнати договір оренди від 01.07. 2004 року між [PERSON] сільською радою та [PERSON] недійсним та витребувати із чужого незаконного володіння частину жилого будинку,що на технічному паспорті помічено №№2-1,2-2,2-3,за адресою с.Страхолісся,вул..Бикова,1 Іванківського району Київської області,шляхом зобов»язання [PERSON] припинити володіння ними та звільнити частини будинку №2-1,2-2,2-3. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав. Представник відповідача [PERSON] та [PERSON] сільська рада позов не визнали. Відповідач, сільський голова [PERSON] сільської Ради - [PERSON], суду пояснила, що будинок по вул..Бикова в с.Страхолісся Іванківського району Київської області і який по Погосподарській книзі сільської ради числиться як будинок цегляний, перебуває на балансі сільської ради приблизно з 70-х років. Будинок збудований в 1964 році державою для людей, будинки яких було затоплено Київським водосховищем, а люди були переселені в с. Страхолісся. Ці будинки збудовані компактно,займають півтори вулиці і є однотипними. Основна маса житлового фонду села - це будинки дерев»яні. До кінця 80-років назви вулиць в селі [PERSON] не було, а спірний будинок так і числився, як «БУДИНОК ЦЕГЛЯНИЙ»,без вулиці і без номера. Пізніше вулицям дали назви,але будинки залишилися під одним номером. Будинки, які збудовані для переселенців, в тім числі і спірний будинок, однотипні, двоквартирні. Інші будинки якщо і цегляні,то від будинків по вул..Бикова вони відрізняються зовнішнім видом(архітектурою). В спірному будинку одну частину будинку займали люди, а інша половина, яка на балансі сільської ради, використовувалася в 1994-1995 роки як контора колгоспу,потім як будинок побуту. В цій частині будинку ніколи люди не жили. Позивач [PERSON] знав,що в іншій половині будинку,що належить сільській раді, знаходиться магазин і до 2010 року ніяких питань не виникало. В 2010 році, коли позивач приїхав із дружиною, йому видали довідку,що в будинку по вул..Бикова, 1 в с.Страхолісся Іванківського району Київської області йому належить ? цього будинку. Вислухавши позивача, відповідача,представників, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, з ст. 328 Цивільного кодексу України (2004 р.)слідує,що право власності набувається на підставах,що не заборонені законом,зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. З ст. 244 Цивільного кодексу УРСР( в ред. 1963 р.- діяв станом на 2000рік), слідує,що до договорів дарування нерухомого майна застосовуються правила статті 227 цього Кодексу. З ст. 227 ЦК УРСР слідує,що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією стороною є громадянин. З ч.2 ст. 227 ЦК УРСР слідує,що договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконкомі місцевої Ради народних депутатів. Отже, Договір дарування жилого будинку також має бути нотаріально посвідчений, а після його оформлення, підлягає реєстрації в виконкомі сільської ради. Як слідує з Договору дарування від 12 грудня 2000 року, [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв у дар цегляний будинок,розміром жилої площі 38 кв.метри, що зареєстрований в Погосподарській книзі [PERSON] сільської ради Іванківського району під № 493. Страхова оцінка будинку становить 5961 грн. Сторони стверджують,що цей договір не носить характеру мнимої чи удаваної угоди. Отже, [PERSON] є власником житлового будинку,площею 38 квадратних метрів,з 2000 року, що витікає з правочину. Проте, позивач [PERSON] не зареєстрував своє право власності у виконкомі [PERSON] сільської ради,що свідчить з Договору від 12.12. 2000 року. Позивач просить визнати його право власності на будинок по вул. Бикова, 1 в с.Страхолісся Іванківського району Київської області, площею 85,2 кв.метрів, посилаючись на те,що [PERSON] сільською радою в довідці, яка надавалася Медведю на час укладення Договору дарування, допущено помилку в розмірі будинку, який належав Медведю, оскільки в усіх документах числиться,що будинок цегляний, ніде не вказано,що будинок має інших співвласників. Позивач суду пояснив,що після укладення Договору купівлі-продажу(тобто, угода все ж удавана), він був біля будинку один раз вечором, в будинок не заходив, які там є приміщення не бачив і що будинок має два входи-виходи, а між частинами приміщеннями відсутній прохід, не бачив, оскільки в середину будинку не заходив і до 2010 року був зайнятий проблемами сім»ї. Коли він купляв будинок,тобто, коли [PERSON] подарував йому будинок, він оглядав будинок , тоді був присутній [PERSON] та представник сільської ради,ніби то секретар. Якась жінка. В 2010 році він провів інвентаризацію свого будинку і виявив,що в Договорі дарування помилково вказано площу будинку як 38 кв.метри,хоча його будинок становить 85,2 кв.метри. За цей час він ніяких добудов не проводив,а сільська рада помилилася при видачі довідки для оформлення Договору дарування,що посвідчувався в нотаріальній конторі. З Довідки №192 за 1994 рік, виданої виконкомом [PERSON] сільської ради(голова Кашпірко) слідує,що за [PERSON] значиться жилий будинок,що знаходиться в селі Страхолісся Іванківського району Київськоїобласті по вул..Радянська, 1 за 1994 рік: -будинок цегляний,критий шифером. Загальний розмір площі в цілому становить 38 кв.метрів. Жилий будинок розташований на землі площею 300 кв.м. Земля закріплена за сільською радою села [PERSON]. [PERSON] була останнім членом цього двору і постійним жителем [INFO] на день смерті. З Технічного паспорту на житловий будинок №1 по вул..Бикова в с.Страхолісся Іванківського району Київської області ,виготовлений 30.04. 2010 року на ім.»я [PERSON],слідує,що будинок 2-квартирний та складається з: -коридор,кладова,жила кімната. Всього:44 ,3 кв.м. -коридор,жила кімната,кухня. Всього: 40,9 кв. метри. Всього по будинку: 85,2 кв. метри. Кількість жилих кімнат:2 Позивач стверджує,що сільською радою помилково вказано метраж будинку, адже в плані немає такої площі як 38 кв. метри , що не відповідає дійсності, адже житлова кімната становить 31.5 кв.м,а також підсобне приміщення -7,1кв.м, що становить 38,6 кв.м. З характеристики будинку слідує,що житловий будинок збудовано в 1964 році; прибудови площею 10,3 кв.м. та 17 метрів кВ,ганок,паркан,доріжки- в 1987 році.Ганок з козирком-(3 мерти кВ.)- в 2010 році. З Плану слідує,що між приміщенням №1-2,1-1,1-3 та приміщенням 2-1,2-2,та 2-3 немає дверей,а кожне приміщення має окремий вихід, а отже,будинок дійсно двократртирний. З виписки № 422,особовий рахунок 493 Погосподарської книги [PERSON] сільської ради слідує, що [PERSON], Зубець,Роєнко зареєстровані як власники жилого будинку по вул..Радянська, 1 а. Рік забудови- 1963; матеріал стін- к;матеріал покрівлі-ш,загальна площа-38, в т.ч. житлова площа- 21,кількість кімнат-1. Всього землі-0,30;під ріллею-0,27;під багаторічними насадженнями-0,01. З інвентарної картки №010100008 обліку основних засобів в бюджетних організаціях с.Страхолісся слідує,що на балансі [PERSON] сільської ради ,інвентарна картка №010 ,номенклатурний номер 01010007, знаходиться будинок цегляний, 2-х квартирний,господарем будинку 1 а по вул.. Радянська([PERSON]) є [PERSON]. З Інвентаризаційного опису від 31.12. 2004 року та 2005 рік слідує,що на балансі [PERSON] сільської ради знаходиться: 1. Приміщення сільської ради; 2.Будинок по вул..Ватутіна.17 3.Будинок цегляний. З Інвентарної карточки № 01010008 слідує,що будинок цегляний є 2-х квартирним.На балансі сільської ради з 1974 року. Отже, з даних документів витікає,що у будинку по вул..Бикова, 1(вул..Радянська, 1) в с.Страхолісся завжди було два власники: [PERSON],Зубець,Роєнко- з однієї сторони та сільська рада - з іншої. З ст. 329 Цивільного кодексу України(2004 рік) слідує,що юридична особа публічного права набуває право власності на майно,передане їй у власність, та на майно, набуте нею у власність на підставах,не заборонених законом. Як встановлено в судовому засіданні спірною частиною будинку, а саме: ? частиною будинку, який розташований по вул.. Бикова, 1 в селі Страхолісся Іванківського району Київської області [PERSON] сільська рада володіє з 1974 року, оскільки будинок знаходиться на балансі сільської ради, хоча відповідач не надав достатніх доказів, ким та коли вказаний будинок було передано на баланс [PERSON] сільської ради, проте, таке набуття законом не заборонено. Отже, позовні вимоги [PERSON] є безпідставними, поскільки відсутність у сільської ради належних документів на оспорюване ним майно, не породжує його права власності на це майно. Позивач є власником частини спірного будинку, а саме:38 кв. метрів житлового будинку по вул..Бикова, 1 в с.Страхолісся Іванківського району Київської області,що підтверджено Договором дарування, ніким не оспорюється , а в частині приміщення площею 40,9 кв. метрів позов безпідставний. Оскільки інші вимоги витікають з права власності,-в решті позовних вимог також слід відмовити. На підставі викладеного, ст.ст. 244,227 ЦК УРСР, ст.ст. 328, 329 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed