Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ Інноваційно-промисловий банк про розірвання договору № Д141010 банківського вкладу (депозиту) строковий від 14 жовтня 2010 року та стягнення грошових коштів в розмірі 24\~789\~284,39 грн., в тому числі: суму вкладу (депозиту) в розмірі 22\~869\~222,1 грн.; проценти за користування вкладом в розмірі 1\~920\~062,29 грн., з урахуванням індексу інфляції і 3 % річних за прострочення виплати процентів; а також державного мита в розмірі 1\~700 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач, в порушення умов договору і норм чинного законодавства, не виплачує позивачу на його вимогу проценти за користування вкладом, а тому позивач просить суд розірвати договір банківського вкладу і стягнути з відповідача суму вкладу і проценти за його користування з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних за порушення грошового зобовязання. У судовому засіданні представник позивача підтримала позов, посилаючись на наведені в ньому обставини та просила його задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлений своєчасно і належним чином, відповідно до ст.169 ч.4 ЦПК України суд розглядає справу за його відсутності. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для встановлення прав та взаємовідносин сторін у відсутності представника відповідача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи та вважає, що позов підлягає задоволенню з урахуванням такого. Встановлено, що 14.10.2010 року між позивачем і відповідачем було укладено договір № Д141010 банківського вкладу (депозиту) строковий, відповідно до умов якого позивач внесла вклад, а відповідач прийняв грошові кошти в сумі 23\~175\~126,74 грн. у національній валюті України на вкладний (депозитний) рахунок № 263562155551 на строк з 14 жовтня 2010 року по 17 жовтня 2011 року включно та зобовязався щомісяця нараховувати проценти від суми вкладу із розрахунку 16% річних на строк розміщення вкладу і виплачувати цей доход у валюті Українська гривня. Отже, між позивачем і відповідачем склалися цивільно-правові відносини, що випливають з договору банківського вкладу, правове регулювання якого знайшло своє відображення в главі 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до п. 2.4 даного договору № Д141010 виплата вкладнику процентів на суму вкладу здійснюється щоквартально в операційний час банку, починаючи з 4-го по 26 число наступного місяця після закінчення календарного (річного) кварталу, а також в день закінчення строку вкладу (депозиту). У разі якщо вкладник не отримав нараховані проценти у зазначений вище строк, сума невитребуваних процентів переноситься на його поточний рахунок № 262000155551. Судом було зясовано, що таке положення договору не суперечить нормі ч. 6 ст. 1061 Цивільного кодексу України якою передбачено, що проценти на банківський вклад виплачуються вкладникові на його вимогу за спливом кожного кварталу окремо від суми вкладу, а невитребувані у цей строк проценти збільшують суму вкладу, на яку нараховуються проценти, якщо інше не встановлено договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Маючи намір скористатися процентами на банківський вклад в особистих цілях, [PERSON] 28 лютого 2011 року до банку була надана вимога про сплату відсотків за вкладом. Однак, зазначена вимога залишена без задоволення, проценти за користування вкладом позивач не отримала. Проценти за користування вкладом у четвертому кварталі 2010\~року в строк з 04.01.2011 року по 26.01.2011 року, та по закінченню першого кварталу 2011 року з 04.04.2011 року і до дати ухвалення рішення проценти за депозитом позивач також не отримала. 12 листопада 2010 року за заявою позивача, була повернута частина вкладу в розмірі 305\~904,64 грн. Загальний розмір процентів за користування банківським вкладом становить 1\~888\~429,19 грн. (23\~175\~126,74*16%/365*28 + 22\~869\~222,1*16%/365*50 + 22\~869\~222,1*16%/365*90 + 22\~869\~222,1*16%/365*20). Таким чином, у ПАТ Інноваційно-промисловий банк перед [PERSON] утворилася заборгованість у розмірі 1\~888\~429,19 (785\~694,09 грн. за четвертий квартал 2010 р. + 902\~237,8 грн. за перший квартал 2011 р. + 200\~497,3 грн. за квітень 2011 року). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязань є його невиконання або неналежне виконання, з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). З огляду на те, що ПАТ Інноваційно-промисловий банк не сплачує позивачу другий квартал поспіль відсотки за користування вкладом, ПАТ Інноваційно-промисловий банк набуває статусу сторони, що порушує зобовязання і має нести відповідальність за порушення зобовязання. Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановленні договором або законом. Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд вважає, що ПАТ Інноваційно-промисловий банк зобовязаний сплатити [PERSON] грошові кошти у розмірі 1\~920\~062,29 грн., з яких: прострочена сума за четвертий квартал 2010 року з урахуванням індексу інфляції за користування процентами і трьох відсотків річних становить 817\~327,19 грн., сума процентів за користування вкладом у першому кварталі 2011 року становить 902\~237,8 грн., сума процентів за квітень 2011 року становить 200\~497,3 грн. Окрім того, відповідно до ч. 2 ст.1060 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. З цими положеннями закону узгоджується пункт 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затверджене Постановою правління Національного банку України № 516 від 03.12.2003 року, яке має тотожний зміст. Згідно з п. 3.4.2. договору № Д141010 банківського вкладу (депозиту) строковий від 14 жовтня 2010 року вкладник має право вимагати достроково суму вкладу (його частину), подавши до банку заяву у двох примірниках за 5 (пять) робочих днів до дати повернення. 15.04.2011 року позивач звернувся із заявою до ПАТ Інноваційно-промисловий банк про розірвання договору № Д141010 банківського вкладу (депозиту) строковий від 14 жовтня 2010 року. Однак, відповідач відмовився від розірвання зазначеного договору. Окрім того, пунктом 3.3.3. Договору передбачено, що банк має право виконати новий розрахунок процентів по вкладу, у випадку дострокової вимоги вкладу (його частини) вкладником, згідно з п. 2.3. цього договору. Відповідно до п. 2.3. договору при поверненні за ініціативою вкладника вкладу (повністю або частково) до закінчення строку дії цього договору, виконується новий розрахунок процентів із розрахунку 3,0 % річних на суму достроково повернених коштів. Перерахунок здійснюється виходячи із фактичного строку знаходження коштів на рахунку вкладу (перший та останній день не враховуються). Однак, відповідно до ст. 615 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Внаслідок односторонньої відмови від зобовязання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобовязання або воно припиняється. Отже, оскільки позивач звертається з вимогою розірвати договір № Д141010 банківського вкладу (депозиту) строковий від 14 жовтня 2010 року внаслідок невиконання банком своїх зобовязань, то п.п. 2.3., 3.3.3. Договору не можуть застосовуватися в даному випадку.

Outcome: approved