Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-21 00:00:00

11.05.2010 року позивачі звернулись з позовом до КП [PERSON] дорогипро відшкодування майнової та моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог вони послались на те, що відповідач, будучі відповідальною особою за утримання автомобільної дороги, зокрема, вул.Балківської в м. Одесі, в порушення покладених обовязків, допустив неналежний стан ділянки дороги, не ліквідував пошкодження дороги у вигляді вибоїни, в наслідок чого транспортний засіб марки Сеатномерний знак [NUMBER], власником якого є [PERSON] отримав пошкодження механічного характеру. За висновком експертного товарознавчого дослідження розмір майнової шкоди склав 2.915 горн. 20 коп., за його проведення позивачами було сплачено 650 грн., 78 грн. 76 коп. витрачені на відправлення відповідачеві поштових повідомлень про виклик для проведення експертного дослідження, вартість діагностичних робіт необхідних для проведення ремонту автомобілю склала 336 грн. 36 коп., послуги по оплаті евакуатору були оплачені позивачами на суму 280 грн. Позивачі також стверджували, що їм в результаті пошкодження транспортного засобу заподіяна моральна шкода, яка полягає в зміні у звичайному укладі життя, незручностях через неможливість користування пошкодженим транспортним засобом, отриманому стресі, додаткових зусиллях на ремонт автомобілю. Розмір компенсації вони визначили у сумі по 10.000 грн. на користь кожного. Від відшкодування шкоди в добровільному порядку відповідач ухиляється. Крім позовних вимог про відшкодування майнової та моральної шкоди, позивачі просили присудити з відповідача судові витрати: на оплату правової допомоги (800 грн.), на оплату судового збору (68 грн.), ІТЗ розгляду справи 120 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, повідомлена судом про розгляд справи належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач КП [PERSON] дорогив судове засідання не з'явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. ст. 1166, 1192 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; розмір збитків, що підлягають відшкодуванню визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди№ 6 від 27.03.1992 року у разі, коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником автомобілю [NUMBER], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії ВНС № 140580. 7.03.2010 року о 20 годині 20 хвилин вказаний транспортний засіб в результаті падіння в вибоїну на проїзній частині по вул.Балківській в м.Одесі отримав пошкодженні механічного характеру у вигляді пробиття двох коліс та розбиття переднього лівого диску. Зазначені обставини підтверджуються довідкою Відділу забезпечення діяльності підрозділів ДПС УДАЇ ГУМВС України в Одеській області від 7.03.2010 року № 003526. За висновком експертного дослідження № 2709/10 від 12.03.2010 року розмір майнової шкоди, заподіяної власникові в результаті пошкодження у ДТП склав 2.915 грн. 20 коп. За його проведення [PERSON] сплачені 650 грн. (квитанція до прибуткового касового ордеру № 0000013), на діагностичні роботи для проведення ремонту автомобілю за характером наявних пошкоджень нею витрачено 226 грн. 28 коп. (рахунок фактура № С-00002442 від 13.03.2010 року). Крім того, через несправність транспортного засобу, він був доставлений на станцію технічного обслуговування евакуатором, за що [PERSON] сплачено 280 грн.(квитанція до прибуткового касового ордеру № 19/2010 СПД [PERSON]Г.). Відповідно до ст. 24 Закону України Про дорожній рухвласники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні. При виконанні робіт по ремонту і утриманню автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів дорожньо-експлуатаційні організації у першочерговому порядку повинні здійснювати заходи щодо безпеки дорожнього руху на основі обліку і аналізу дорожньо-транспортних пригод, результатів обстежень і огляду автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів, і передусім на аварійних і небезпечних ділянках та у місцях концентрації дорожньо-транспортних пригод. В місті [PERSON] рішенням Одеської міської Ради від 21.12.2007 року № 2122-V був затверджений статут КП [PERSON] дороги, засновником якого є Одеська міська Рада та яке створене для задоволення міських, суспільних потреб з експлуатації, ремонту, реконструкції автошляхів, утримання їх, організації всіх видів ремонту проїзних частин вулиць та тротуарів, їх утримання, здійснення поточного контролю за виконанням цих робіт, будівництво та капітальний ремонт доріг міста, Згідно статуту підприємство є юридичною особою. Одеська міська Рада відповідно до п. 1.9 статуту не несе відповідальності за зобов'язання підприємства. За відомостями Управління дорожнього господарства Одеської міської Ради (листи від 16.03.2010 року та 30.03.2010 року вих.№ 209, № 266) дороги міста [PERSON] знаходяться на балансі КП [PERSON] дороги, на яке покладений обовязок їх утримання та поточного ремонту покриття доріг, зокрема, і ділянки дороги по вул.Балківській між вулицями Маловського і Раскідайловської в районі будинку № 69,68. Обовязок прибирання дорожнього покриття на спірній частині ділянки також покладений на КП [PERSON] дороги, що було встановлено та перевірено Управління житлво-комунального господарства та паливно-енргетичного комплексу Одеської міської Ради. При таких обставинах, суд вважає, що відповідач як особа, на яку в м. Одесі покладений обовязок щодо утримання та поточного ремонту покриття доріг, не забезпечивши належний стан ділянки дороги, не ліквідувавши пошкодження дороги у вигляді вибоїни на спірній ділянці дороги, в порушення покладених на нього обовязків допустив завдання шкоди майну позивача [PERSON] Оскільки вищевказані збитки відповідачем в добровільному порядку не відшкодовані, вони підлягають стягненню на користь позивача у вищевстановленому судом розмірі. Водночас, суд не погоджується з твердженнями позивача [PERSON] про стягнення на її користь вартості технологічної мойки, діагностичної лінії, компютерної діагностики автомобілю, перевірки рівня технічної рідини оскільки це не відповідає характеру отриманих автомобілем пошкоджень за дорожньо-транспортної пригоди. Оскільки позивачами не доведений причинний зв'язок між направленням ними поштових повідомлень вартістю 78 грн. 76 коп. та неправомірними діями відповідача позовні вимоги в цій частині є необгрунтовними. Згідно до ст. 23 Цивільного Кодексу України особа має право також на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Така шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна громадянину діяннями іншої особи, яка порушила її законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини. Згідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди) розмір відшкодування моральної шкоди визначає суд залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] заподіяна моральна шкода в звязку із пошкодженням належного їй на праві власності автомобілю, що призвело до вимушених змін у звичайному укладі життя, повязаних з незручностями в користуванні пошкодженим автомобілем, вимагало додаткових зусиль та непередбачених витрат, повязаних з ремонтом транспортного засобу, отриманому стресі. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості з урахуванням обставин справи та тяжкості страждань позивача суд вважає, що компенсація моральної шкоди підлягає стягненню з відповідача у розмірі 1.000 грн. Відмовляючи [PERSON] у задоволенні позову в частині відшкодування майнової шкоди з підстав того, що власником спірного транспортного засобу згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є [PERSON], суд вважає однак, його вимоги про відшкодування моральної шкоди обгрунтовними з наступних підстав: Позивачі проживають однією сімєю, [PERSON] відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу надано право керувати спірним автомобілем, яким він і керував 7.03.2010 року. Пошкодження транспортного засобу призвело до вимушених змін у звичайному укладі його життя, повязаних з незручностями в користуванні пошкодженим автомобілем, отриманому стресі, втраті часу на зясування вищевстановлених судом обставин. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості з урахуванням обставин справи та тяжкості страждань позивача суд вважає, що компенсація моральної шкоди підлягає стягненню з відповідача у розмірі 1.000 грн. Судові витрати у виді витрат, повязаних з оплатою судового збору та витрат на ІТЗ розгляду справи, які документально підтверджені позивачами під час розгляду справи, підлягають присудженню на користь позивачів відповідно в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених вимог. Поряд з тим, судові витрати на правову допомогу у розмірі 800 грн. не підлягають стягненню на користь позивачів оскільки: За ч.1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем в галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Позивачами в процесі розгляду справи не надано жодних доказів на підтвердження укладення ними договору про надання правової допомоги, в чому вона полягала, а сама по собі квитанція субєкта підприємницької діяльності фізичної особи [PERSON] від 29.04.2010 року вищевикладених обставин не доводить.

Outcome: partial