Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

Прокурор Герцаївського району Чернівецької області, який діє в інтересах держави в особі Герцаївської райдержадміністрації Чернівецької області звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що за рішенням сесії Тернавської сільської ради Герцаївського району від 25 листопада 2005 року [PERSON] було надано у власність земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 0,776 га земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. На підставі вказаного рішення Ради, відповідачкою було одержано державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯГ № 436354 та серії ЯГ № 436355 відповідно. Проте, як встановлено проведеною прокуратурою Герцаївського району перевіркою, спірні земельні ділянки знаходяться за межами населеного пункту с. Дяківці Герцаївського району, а відтак згідно із п. 12 Перехідних положень ЗК України право на розпорядження такими землями наділена лише Герцаївська райдержадміністрація, а не сільська рада, у звязку із чим, просив суд визнати недійсними державні акти на право приватної власності на землю і повернути земельну ділянку в державну власність. Окрім того, 30 червня 2011 року прокуратурою Герцаївського району принесено протест на рішення сесії Тернавської сільської ради Герцаївського району від 25 листопада 2005 року в частині надання [PERSON] спірних земельних ділянок у власність. В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Представник Герцаївської райдержадміністрації [PERSON] проти задоволення позову прокурору не заперечував та суду пояснив, що оскільки підставою передання спірних земельних ділянок [PERSON] є незаконне рішення сесії Тернавської сільської ради Герцаївського району від 25 листопада 2005 року, що порушує вимоги чинного законодавства, то й державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 436354 та серії ЯГ № 436355 видані 14 листопада 2006 року на імя [PERSON] повинні бути визнані недійсними. Незважаючи на те, що відповідачці за рішенням Ради було надано у власність спірні земельні ділянки, шкоди як такої Герцаївській райдержадміністрації Чернівецької області не завдано та її права порушені не були. Відповідачка [PERSON] проти скасування належних їй державних актів на право власності заперечувала та суду пояснила, що спірними земельними ділянками користується з 1999 року. Як особа яка була зацікавлена в одержані земельної ділянки нею було подано відповідну заяву до сільської ради за результатами розгляду якої вона отримала у власність спірні земельні ділянки. Про те, що спірні земельні ділянки розташовані за межами населеного пункту їй відомо не було та підтвердженням того, що останні розташовані в межах села є відповідні висновки відділів архітектури та земельних ресурсів райдержадміністрації. На спірній земельній ділянці нею у встановленому законодавством порядку побудовано житловий будинок в якому й проживає разом із сімю та отримано свідоцтво про право власності на нього. Представник Тернавської сільської ради Герцаївського району [PERSON] просив суд відмовити у задоволенні позову прокурора, посилаючись на те, що надання земельних ділянок відповідачці було проведено за рішенням Ради ще у 90-х роках з земель запасу сільської ради. В 2005 році відповідачка виявила бажання приватизувати земельну ділянку про що було надану відповідну заяву та за рішенням сесії сільської Ради таку земельну ділянку було надано останній у власність. Отримання відповідачкою земельної ділянки у власність було погоджено із відповідними службами району та жодною з них не було звернуто увагу на розташування таких земель за межами села Дяківці Герцаївського району. Представник відділу Держкомзему в Герцаївському районі [PERSON] просив суд прийняти рішення на власний розсуд та суду пояснив, що спірні земельні ділянки відповідачки розташовані за межами села. Припускає, що при видачі останній державних актів на землю, відповідні органами влади, в т.ч. відділом земельних ресурсів не було звернуто увагу нате, що спірна земельна ділянка розташована за межами села. Як такої розмежування земель державної та комунальної власності на території району, в т.ч. по Тернавській сільській раді не має. Суд, заслухавши пояснення сторін, представників третіх осіб, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Як вбачається з матеріалів справи, 25 листопада 2005 року Тернавською сільською радою Герцаївського району Чернівецької області було розглянуто заяву [PERSON] про бажання отримати у власність земельну ділянку та за рішенням сесії №87-22/2005 від того ж числа, останній було надано у власність земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 0,2776 га земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. На підставі означеного рішення Тернавської сільської ради від 25 листопада 2005 року відповідачці 14 листопада 2006 року видано державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯГ № 436354 та серії ЯГ № 436355 які зареєстровано у книзі записів реєстрації державних актів Тернавської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області. Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України, що діяв у період видачі державних актів, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання. З огляду на вищенаведені положення закону, громадянин може порушувати питання про одержання ним безоплатно у власність чи в користування земельної ділянки. Згідно із ч.4, ч.9 ст. 118 ЗК України робота щодо приватизації земельних ділянок покладено на органи місцевого самоврядування або орган виконавчої влади, якій в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель. Проект відведення земельної ділянки погоджується з органом по земельних ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним органами, органом архітектури та подається на розгляд відповідної місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування. Як вбачається з матеріалів технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства на імя [PERSON], зокрема, висновків відділів земельних ресурсів від 31.07.2006 року та відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства від 19.07.2006 року Герцаївської райдержадміністрації, акту встановлення та погодження меж земельної ділянки, які у сукупності були підставою видачі [PERSON] актів про право власності на землю, у графі місце знаходження земельної ділянки вказано с. Дяківці Герцаївського району. Той факт, що на підставі саме зазначених документів видавалися спірні державні акти на право приватної власності на землю підтвердили в судовому засіданні окрім позивачки також й представник Тернавської сільської ради Герцаївського району, представником відділу Держкомзему у Герцаївському районі. Відтак, судом встановлено, що [PERSON], як особою яка бажала отримати у власність земельні ділянки, за відсутності обмежень, в т.ч. щодо розташування спірних земельних ділянок за межами с. Дяківці Герцаївського району діяла у відповідності із діючим на той час законодавством, тобто звернулася до Тернавської сільської ради Герцаївського району як органу місцевого самоврядування вважаючи його таким що наділений повноваженнями надання земельної ділянку у власність. У відповідності до ч.1. ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України державний акт є документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, надану у власність відповідним рішенням. Згідно ст. 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Статтею 153 ЗК передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим кодексом та іншими законами. Ураховуючи вимоги прокурора за вказаним позовом, суд вважає, що предметом спору в цій справі є ніщо іншим ніж примусове припинення права власності на землю шляхом визнання недійсних державних актів на право власності на землю. Порядок припинення права на землю регулюється главою 22 ЗК, яка визначає вичерпний перелік підстав як для припинення права власності на земельну ділянку, так і для припинення права користування нею. Нормою ст. 140 ЗК якою передбачено виключні підстави припинення права власності на земельну ділянку, проте такої підстави як припинення права власності на земельну ділянку як така, що видана на підставі рішення Ради замість рішення органу виконавчої влади не передбачено. Відтак, визнання недійсним державного акта на право власності на землю як самого по собі правовстановлюючого документа не передбачено ні вищевказаною нормою законодавства ні іншою нормою закону в т.ч. п.12 Перехідних положень ЗК України на яких послався прокурор як правову підставу свого позову. Посилання прокурора у позові на принесення протесту на спірне рішення Тернавської сільської ради від 25 листопада 2005 року за №87-22/2005, суд вважає безпідставним, оскільки як розяснив Пленуму Верховного Суду у абз.2 п.8 своєї постанови №7 від 16.04.2004 №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВС від 19.03.2010 №2), при вирішенні в судовому порядку питання про недійсність документів, виданих на підставі переглянутого рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про скасування свого рішення, за яким земельна ділянка була неправомірно одержана у власність чи користування, слід враховувати рішення Конституційного Суду від 16.04.2009 №7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування), відповідно до п.5 мотивувальної частини якого органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є "гарантією стабільності суспільних відносин" між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення. Беручи до уваги встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, ураховуючи що правомірними діями відповідачки права Герцаївської райдержадміністрації за захистом яких в її інтересах звернувся до суду прокурор Герцаївського району Чернівецької області порушені не були, суд вважає позов прокурора безпідставним таким що задоволенню не підлягає. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed