Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 16 вересня 2010 року о 15 год. 45 хв. біля будинку №4 по вул.. Каштановій м. Києві сталась ДТП за участю автомобіля Форд Ескорт д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] що йому і належить та автомобіля Тойота Королла , д/н [NUMBER], що належить [PERSON], яким він і керував. Постановою Деснянського районного суду від 14.10.2010 року [PERSON] визнано винним у скоєні зазначеної ДТП і притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП. В результаті ДТП автомобіль Тойота Королла , д/н [NUMBER], що належить [PERSON] зазнав технічних ушкоджень, тобто позивачу завдано матеріальну шкоду на загальну суму 4611 грн.03 коп., що підтверджується Рахунком-фактурою №ММС 0014078 від 12.11.2010 року, виставленого ТОВ «[PERSON] Україна», дилерський центр «Сіті Плаза». Вартість ремонтно відновлюваних робот, з урахуванням виплачених ЗАТ АСК «ІнтерТрансПоліс» коштів з врахуванням франшизи в сумі 510 грн. відшкодованої позивачу відповідачем - становить 3968 грн. 42 коп., у звязку з чим, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача невідшкодованої вартості на відновлювальний ремонт автомобіля, яка становить 642 грн.61 коп. Крім того позивач просить стягнути з відповідача завдану йому моральну шкоду, яку позивач оцінює в 4000 грн., а також просить стягнути з відповідача на його користь понесені ним збитки у вигляді витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили про їх задоволення. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі, проти його задоволення заперечував. Представник третьої особи - ЗАТ АСК «ІнтерТрансПоліс» в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи судом повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника третьої особи. Суд, вислухавши в судовому засіданні пояснення сторін, їх представників, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне. 16 вересня 2010 року о 15 год. 45 хв. біля будинку №4 по вул.. Каштановій м. Києві сталась ДТП за участю автомобіля Форд Ескорт д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] що йому і належить та автомобіля Тойота Королла , д/н [NUMBER], що належить [PERSON], яким він і керував. Постановою Деснянського районного суду від 14.10.2010 року [PERSON] визнано винним у скоєні зазначеної ДТП і притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП автомобіль Тойота Королла , д/н [NUMBER], що належить [PERSON] зазнав технічних ушкоджень, тобто позивачу завдано матеріальну шкоду на загальну суму 4611 грн.03 коп., що підтверджується Рахунком-фактурою №ММС 0014078 від 12.11.2010 року, виставленого ТОВ «[PERSON] Україна», дилерський центр «Сіті Плаза». Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 41.1 ст.41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Оскільки, згідно умов обовязкового страхування, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Форд Ескорт д/н [NUMBER] - відповідача [PERSON] була застрахована у ЗАТ АСК «ІнтерТрансПоліс», то відповідно до умов обовязкового страхування, на вимогу ЗАТ АСК «ІнтерТрансПоліс» ТОВ «ЕАК «Довіра» була розрахована сума страхового відшкодування позивачу, яка складає 3968 грн.42 коп. Страхова компанія сплатила позивачу за ремонт автомобіля суму в розмірі 3458 грн. 42 коп. за винятком суми, яка не покривається страховим відшкодуванням франшизи, яка складає 510 грн. 00 коп. і яка була виплачена позивачу відповідачем. Різниця між сплаченою позивачу за ремонт автомобіля сумою в розмірі 3968 грн. 42 коп. та виставленою ТОВ «[PERSON] Україна», дилерський центр «Сіті Плаза» Рахунком-фактурою №ММС 0014078 від 12.11.2010 року вартістю матеріального збитку в розмірі 4611 грн. 03 коп. складає 642 грн. 61 коп., позивачу відшкодована не була. Згідно зі ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно зі ст.ст.1187 ч.2 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Постанова Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди п. 4 зазначає, що під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин , що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо.) Відповідно до ст.. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В судовому засіданні встановлено, що винним у ДТП, внаслідок якої спричинено шкоду майну позивача [PERSON] (автомобілю Тойота Королла , д/н [NUMBER]) є відповідач у справі [PERSON], який на момент ДТП керував автомобілем Форд Ескорт д/н [NUMBER]. Витрати, понесені позивачем на відновлювальний ремонт автомобіля становлять 4611 грн. 03 коп., а фактично позивачу було відшкодовано 3968 грн. 42 коп., от же розмір спричиненої шкоди, яка не була відшкодована позивачу, становить 642 грн. 61 коп. Оскільки відповідач [PERSON] добровільно не відшкодовує зазначені витрати, тому вони підлягають відшкодуванню в судовому порядку. В позовній заяві позивач посилається і на те, що внаслідок ДТП йому завдано і моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 4000 грн. Відповідно статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка їх завдала, за наявності вини. Суд, вважає що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню оскільки, як було встановлено в судовому засіданні, внаслідок дій відповідача [PERSON] позивачу завдано незначних моральних страждань, так як тілесних ушкоджень позивачу спричинено не було, автомобіль зазнав незначних технічних пошкоджень, з ремонтною калькуляцією проведеною ТОВ «ЕАК «Довіра» на вимогу Страхової компанії позивач погоджувався, суму безумовної франшизи відповідач своєчасно відшкодував позивачу. Крім того, для складання Рахунку фактури позивач з власного волевиявлення звернувся саме до ТОВ «[PERSON] Україна», дилерський центр «Сіті Плаза», де до загальної суми включений також перелік робіт, який взагалі не стосується даної ДТП . З огляду на викладене, заявлені позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування завданої йому моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Разом з тим та на підставі положення ч. 3 ст. 23 ЦК України про те, що при визначенні розміру морального відшкодування, враховуються вимоги розумності та справедливості, суд вважає, що розмір відшкодування 4000 грн., визначений позивачем, завищений, і оцінює його розмір у 200 грн. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню. Позивач також, посилаючись на Договір про надання юридичних послуг, просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу, повязану з підготовкою та поданням позову до суду у розмірі 1860 грн. 00 коп., однак на вимогу суду на підтвердження понесення ним саме цих витрат, не надав квитанцію до прибуткового касового ордеру щодо оплати даних послуг, посилаючись на її відсутність. А тому дана вимога позивача задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial