Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

У липні 2011 р. позивач звернулася до суду із вказаним позовом та просила визнати за нею право власності на земельну ділянку плошею 0,0477 га для обслуговування житлового будинку F109 по вул.Терешковій в м.Миколаєві. В обґрунтовування заявленого позову позивач вказувала, що 25.08.1998 р. вона придбала за договором купівлі-продажу у [PERSON] 1\\4 частину житлового будинку F 109 по вул.Терешкової в м.Миколаєві. Ця частина житлового будинку була нею перебудована та перепланована, після чого рішенням Виконкому Миколаївської міської Ради від 09.03.2011р. прийнята до експлуатації, за нею визнано право власності як на окремий житловий будинок, зареєстрований на її ім'я в Миколаївському МБТІ 14.03.2011р. за р.F 2612 в книзі F 17. Інші 3\\4 частини житлового будинку були виділені в окрему адресу за F 109-А по вул.Терешковій в м.Миколаєві Таким чином придбана нею за договором купівлі-продажу 1/4 частина житлового будинку на теперішній час є житловим будинком F 109 по вул.Терешковій в м.Миколаєві. Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці, наданій для його обслуговування, площею 0,0477 га, яка була приватизована попередньою власницею-Петренко М.П. та нею був отриманий Державний акт від 24.06.1998р., зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за F 2102. [PERSON] померла 26.02.2001р., після її смерті ніхто до нотаріальної контори за прийняттям спадщини не звертався. Після придбання житлового будинку позивач не переоформила право власності на земельну ділянку, а звернулася до земельних установ тільки зараз. їй було рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання про визнання права власності на вказану земельну ділянку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала на підставах, викладених в заяві, просила позов задовільнити. Представник відповідача позовні вимоги визнала проти задоволення позову не заперечувала. Представник третьої особи - Управління Держкомзему України в м.Миколаєві -в судове засідання не зFявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] за договором купівлі-продажу F 2618 від 25.08.1998рF який був укладений на Товарній біржі FНерухомість-ПівденьF. придбала у [PERSON] 1/4 частину житлового будинку F 109 по вул.Терешкової в м.Миколаєві. В подальшому ця частина житлового будинку позивачем була перебудована та перепланована, а 1/4 частині домоволодіння з господарскими будівлями та спорудами по вул..Терешкової, 109-а, яка належить [PERSON], була надана нова адреса: вул.Терешкової, 109, що підтверджується Витягом з рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради F 1224 від 24.09.2010р. Та взамін договору купівлі-продажу від 25.08.1998р. за р.F 2618 на підставі рішення виконкому Миколаївської міської ради F 206 від 25.02.2011р. на ім'я [PERSON] видано Свідоцтво про право власності від 09.03.2011. Право власності на вказаний будинок зареєстроване в Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 14.03.2011 року, номер запису 2612 в книзі 17. Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці, наданій для його обслуговування, площею 0.0477 га. Вказана земельна ділянка була приватизована попередньою власницею- Петренко М.П., на її імFя на підставі рішення виконкому. Миколаївської міської Ради народних депутатів від 24.04.1998р. за F 258 був виданий Державний акт на право приватної власності на землю, який був зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 24.06.1998р. за F 2102. [PERSON] померла 26 лютого 2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Корабельним відділом реєстрації актів громадянського стану м.Миколаєва, актовий запис F 162 від 26.02.2001р. Як вбачається з листа П ятої Миколаївської державної нотаріальної контори F 1510/01-16 від 14.11.2011р. за прийняттям спадщини після смерті [PERSON] ніхто не зFявлявся. Позивач своєчасно не вирішила питання з переоформлення земельної ділянки на своє імFя, а звернулася до земельних установ лише в 2011 році, проте їй було відмовлено в оформленні документів та рекомендовано звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спірну ділянку, що підтверджується листом Управління Держкомзему у м. Миколаїв F1840/751-5/701 від 20.05.2011р. У відповідності до ст.120 Земельного Кодексу України (в ред.1991 року) право власності на земельну ділянку переходить до нового власника на підставі цивільно-правових угод. Згідно зі ст.30 Земельного Кодексу України (в ред.1991 року) до набувача від відчужувана при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об єктами переходить у розмірах, передбачених ст.67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення. Право власності або право користування земельною ділянкою у такому випадку посвідчується Ралами народних депутатів відповідно до ст.23 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України в п.18 постанови F 7 від 16.04.2004р. FПро застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ розFяснив, що при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 01 січня 2002 року, згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 Земельного Кодексу України, до набувача від відчужувана переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалося в договорі відчуження. Оскільки відносини виникли до набрання чинності Земельним Кодексом У країни 2001р., то суд керувався нормами ЗК України в ред. 1991 р. З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved