Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-17 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила зобовязати відповідача усунути перешкоди у користуванні приватизованою нею земельною ділянкою, що розташована на території Слобідської сільської ради Малинського району Житомирської області, шляхом повернення самовільно зайнятої ділянки та відновлення стану, який існував до порушення прав (відновлення межових знаків), а також стягнути з відповідача 1073грн.73коп. заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки майнової шкоди та 20\~000 гривень на відшкодування моральної шкоди. Зазначає, що через тривале небажання відповідача відновити її права вона перенесла нервові стреси, погіршився стан здоровя, змушена була неодноразово звертатися до органів прокуратури та інших . На підставі заяви представника позивачки ухвалою суду від 18 жовтня 2011 року вимоги в частині усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою залишені без розгляду. В процесі розгляду справи позивачка зменшила позовні вимоги. Залишивши без зміни вимогу про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки в розмірі 1073,73грн., розмір відшкодування моральної шкоди зменшила до 5000 гривень. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] підтримала позов [PERSON] в частині відшкодування шкоди, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки, та відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000грн. Представник відповідача [PERSON] позов в частині відшкодування майнової шкоди, розмір якої в сумі 1073грн.73коп. визначений Державною інспекцією з контролю за використанням і охороною земель у Житомирській області, визнав повністю. В частині відшкодування моральної шкоди позов визнав частково. Вважає, що позивач не довела суду доказами, що розмір завданої їй моральної шкоди становить 5000 гривень та вважає цю суму необгрунтовано завищеною. Пояснив, що земельна ділянка позивачки не обробляється П(ПО)СП Малинівське з 2010 року. На даний час відновлені зруйновані межові знаки та виготовлена за рахунок підприємства технічна документація. На час виникнення спору сільгосппідприємство очолював інший керівник. Під час розгляду справи відповідачем прийняті всі міри для відновлення порушених прав позивача. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх наданими доказами в межах заявлених позовних вимог, суд визнає, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Представник відповідача визнав позов в частині відшкодування шкоди в розмірі 1073,73грн., завданої внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки позивачки. Оскільки відповідно до ч.1 ст.61 цього Кодексу обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, позов в цій частині підлягає до задоволення. Стаття 23 Цивільного кодексу України визначає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі відповідно до пункту 3 цієї статті у разі душевних страждань, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна. Дослідженими судом доказами встановлено, що позивачка має Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,6194 га, яка знаходиться на території Слобідської сільської ради Малинського району Житомирської області, виданий 22 вересня 2004 року на підставі розпорядження голови Малинської районної державної адміністрації від 26.07.2004 року №332 (а.с.15). 06 липня 2008 року був складений акт про перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки (паю) та передачу землевласнику на зберігання межових знаків (а.с.14). Відповідно до ч.6 ст.55 Закону України Про землеустрійвласники землі та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобовязані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка. Самовільне, без згоди власника, зайняття відповідачем належної позивачці земельної ділянки, доведено зверненнями позивачки до прокуратури Малинського району від 04.09.2009 року та 11.10.2010 року (а.с.12,13); відповідями за підписами прокурора району від 05.10.2009 року та від 29.10.2010 року (а.с.9,10); протоколом про адміністративне правопорушення № 000733 від 18 листопада 2009 року, складеним Державною інспекцією з контролю за використанням і охороною земель у Житомирській області відносно колишнього керівника П(ПО)СП Малинівське[PERSON] за порушення вимоги ст.211 ч.1 п. е) Земельного кодексу України (знищення межових знаків). Разом з тим розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з врахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Посилання позивачки на погіршення стану здоровя внаслідок неправомірних дій відповідача не підтверджене належними доказами. В матеріалах справи мається довідка про наявність у неї тяжкого захворювання станом на 13 травня 2011 року, проте відсутні докази про наявність причинного звязку між діями відповідача та цим захворюванням. Однак суд визнає, що тривале порушення прав позивачки щодо користування належною їй земельною ділянкою, небажання відповідача під керівництвом іншої особи протягом 2009-2010 років відновити її права, внаслідок чого вона змушена була неодноразово звертатися за допомогою в правоохоронні та інші органи, до суду, викликало душевні страждання, переживання, що могло негативно вплинути і на стан здоровя. При цьому суд також бере до уваги добровільне усунення відповідачем до ухвалення судового рішення перешкод й визначає розмір завданої позивачці моральної шкоди в сумі 1300 гривень.

Outcome: partial