overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

10 листопада 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 07 вересня 2001 року, про що є актовий запис за № 1507 у міському відділі РАГС Харківського обласного управління юстиції, посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з червня 2011 року, спільне господарство сторони не ведуть. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], дитина залишається проживати з відповідачем. Спір про поділ майна відсутній. Відповідач по справі надала суду заяву, в якій позов визнала в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2001 року, про що є актовий запис за № 1507 у міському відділі РАГС Харківського обласного управління юстиції, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з червня 2011 року, спільне господарство сторони не ведуть, разом не проживають. На примирення сторони не згодні. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], дитина залишається проживати з відповідачем. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

30.01.2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] сільської Ради про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю. В позовній заяві позивач вказує на те, що постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду від 01.11.2011 року визнано протиправним та скасовано рішення 3-ї сесії 22 скликання [PERSON] сільської ради від 09 грудня 1994 року в частині передачі у приватну власність [PERSON] земельної ділянки у розмірі 0,15 га. для обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул.Жовтневій, 15-А, в с.Гульськ Новоград-Волинського району Житомирської області. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільскої ради позовні вимоги визнає в повному обсязі. За таких обставин суд приходить до висновку, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ЖТ-10-05-000012 виданий [PERSON] від 01 жовтня 1995 року сесією [PERSON] сільською Радою Новоград-Волинського району Житмомирської області є недійсним. Відповідно до ст.174 ЦПК України, якщо у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 27387 грн. 67 коп. за кредитним договором та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № ZНXRRX04150335 від 20.10.2007 року відповідач [PERSON] отримав строковий кредит у розмірі 4236 грн. 00 коп.. За цим договором відповідач узяв на себе зобовязання сплачувати кредит щомісяця та сплачувати відсотки за кредитом у розмірі 12% річних. Кінцевий термін повернення кредиту 20.10.2009 року. Однак, відповідач у порушення умов кредитного договору, взяті на себе зобовязання належним чином не виконав, у звязку із чим станом на 10.01.2012 року утворилася заборгованість в розмірі 27387 грн. 67 коп.. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні, позов визнав частково, просив зменшити розмір пені. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази у справі вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно укладеного договору № ZНXRRX04150335 від 20.10.2007 року (а.с. 4-7) відповідач [PERSON] отримав строковий кредит у розмірі 4236 грн. 00 коп.. За цим договором відповідач узяв на себе зобовязання сплачувати кредит з 1 по 5 число кожного місяця та сплачувати відсотки за кредитом у розмірі 12.00 % на місяць на залишок заборгованості. Кінцевий термін повернення кредиту 20.10.2009 року. У порушення умов кредитного договору, взяті на себе відповідачем зобовязання належним чином не виконані, у звязку із чим станом на 10.01.2012 року утворилася заборгованість в розмірі 27387 грн. 67 коп., що підтверджується Розрахунком заборгованості від 10.01.2012 року (а.с. 2, 3). Згідно зазначеного розрахунку пеня становить 21375 грн. 72 коп. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Згідно розрахунку заборгованість за кредитом, у тому числі відсотки та комісія та штраф, становить 2649,53+334,07+1247,98+1780,37=6011,95 грн. У той час, нараховано пені на суму 21375 грн. 72 коп. Оскільки, на думку суду, сума пені значно перевищує розмір збитків, відповідач просить зменшити розмір пені, суд дійшов висновку зменшити розмір пені до рівнозначної суми збитків та задовольнити позов у цій частині частково у розмірі 12023 грн. 90 коп.. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути і суму судових витрат.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого має малолітню доньку [PERSON], [INFO]. На даний час вони припинили спільне проживання та розірвали укладений між ними шлюб, на утримання доньки відповідач за рішенням суду від 10.10.2011 року сплачує аліменти в розмірі ? частини від усіх видів заробітку. Однак цих коштів їм не вистачає, так як вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а відповідно до діючого законодавства має право на своє утримання до досягнення дитиною трьох років. Тому вона звернулась до суду і просить винести рішення про стягнення коштів на її утримання у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня подання позову до досягнення [PERSON] трьох років. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В попередньому судовому засіданні позивачка змінила позовні вимоги та просить стягувати аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач позов визнає повністю. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~С пір між сторонами виник з сімейних правовідносин, які регулюються ст. ст. 84, 180, 181, 182, 183, 191 СК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 07.11.2009 року до 07.02.2012 року перебували в шлюбі, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.3) . Від шлюбу 03.05.2010 року народилась донька, [PERSON], яка на даний час проживає з матірю і перебуває на її утриманні. Відповідно до виконавчого листа № 2-426/11 від 10.10.2011 року з [PERSON], стягуються аліменти на утримання доньки, [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку. Згідно ст.84 ч.2 та ч.4 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини - до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Для задоволення вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обовязковим, оскільки право на аліменти належить дружині матері дитини, не залежно від цієї обставини. Оскільки відповідач має постійне місце роботи та постійні доходи, та не має на утриманні інших дітей та непрацездатних осіб, суд дійшов висновку про те, що відповідач має можливість утримувати позивачку до досягнення дитиною трьох років та вважає за доцільне стягнення аліментів на утримання дружини визначити в частці від його доходів та погоджується з розміром часток, визначених позивачкою. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В силу ст. 191 СК України аліменти стягувати з 13.01.2012 року, тобто від дня предявлення позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд також вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір в силу ст. 88 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого має малолітню доньку [PERSON], [INFO]. На даний час вони припинили спільне проживання та розірвали укладений між ними шлюб, на утримання доньки відповідач за рішенням суду від 10.10.2011 року сплачує аліменти в розмірі ? частини від усіх видів заробітку. Однак цих коштів їм не вистачає, так як вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а відповідно до діючого законодавства має право на своє утримання до досягнення дитиною трьох років. Тому вона звернулась до суду і просить винести рішення про стягнення коштів на її утримання у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення від дня подання позову до досягнення [PERSON] трьох років. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В попередньому судовому засіданні позивачка змінила позовні вимоги та просить стягувати аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач позов визнає повністю. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~С пір між сторонами виник з сімейних правовідносин, які регулюються ст. ст. 84, 180, 181, 182, 183, 191 СК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 07.11.2009 року до 07.02.2012 року перебували в шлюбі, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.3) . Від шлюбу 03.05.2010 року народилась донька, [PERSON], яка на даний час проживає з матірю і перебуває на її утриманні. Відповідно до виконавчого листа № 2-426/11 від 10.10.2011 року з [PERSON], стягуються аліменти на утримання доньки, [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку. Згідно ст.84 ч.2 та ч.4 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини - до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Для задоволення вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обовязковим, оскільки право на аліменти належить дружині матері дитини, не залежно від цієї обставини. Оскільки відповідач має постійне місце роботи та постійні доходи, та не має на утриманні інших дітей та непрацездатних осіб, суд дійшов висновку про те, що відповідач має можливість утримувати позивачку до досягнення дитиною трьох років та вважає за доцільне стягнення аліментів на утримання дружини визначити в частці від його доходів та погоджується з розміром часток, визначених позивачкою. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В силу ст. 191 СК України аліменти стягувати з 02.09.2011 року, тобто від дня предявлення позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд також вважає необхідним стягнути з відповідача судовий в силу ст. 88 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

Заявник звернулася до суду з зазначеною заявою. В обґрунтування заяви вказала, що [PERSON], [INFO], який постійно проживає за адресою: [INFO], доводиться їй сином. З 1997 року він є інвалідом 2-ї групи у звязку з психічним захворюванням, та потребує постійного стороннього догляду та догляду лікаря. Через хронічний та стійкий психічний розлад він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, і потребує опіки. Для догляду за ним та його соціального забезпечення (отримання соціальної допомоги, придбання продуктів харчування, медичних препаратів), позивач змушена звернутися до суду для обмеження в дієздатності [PERSON], [INFO], та просить задовольнити заявлені нею вимоги у повному обсязі. У судове засідання заявник не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала заяву у повному обсязі. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не зявився, був повідомлений належними чином. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування виконкому Саксаганської районної у місті ради у судове засідання не зявився, був повідомлений належними чином, надав заяву про розгляд справи у відсутності представника, не заперечує проти задоволення заяви. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована і підлягає повному задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], який постійно проживає за адресою: [INFO], доводиться їй сином. З 1997 року він є інвалідом 2-ї групи у звязку з психічним захворюванням, потребує постійного стороннього догляду та догляду лікаря. Через хронічний та стійкий психічний розлад він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, і потребує опіки. Для догляду за ним та його соціального забезпечення (отримання соціальної допомоги, придбання продуктів харчування, медичних препаратів) заявник вимушена звернутися до суду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно подання органу опіки та піклування виконкому Саксаганської районної у місті ради від 30.03.2011 року № 34, опікунська рада вважає за можливе призначити [PERSON] опікуном свого сина у разі визнання його судом недієздатним. Згідно акту № 349 амбулаторної судово-психіатричної експертизи, [PERSON], [INFO], страждає хронічним стійким психічним розладом у вигляді помірної розумової відсталості. Вказаний хронічний стійкий психічний розлад позбавляє в даний час [PERSON] можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, за психічним станом здоров'я [PERSON] не може розуміти значення своїх дій і керувати ними, має потребу в опіці, а тому на підставі ст. 39 ЦК України, маються підстави визнати його недієздатним і у відповідності зі ст. 60 ЦК України встановити опіку над ним, призначивши опікуном [PERSON]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом. Просить шлюб між подружжям розірвати. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 09.10.2004 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Сімейні відносини з відповідачем не склалися через різні погляди на життя і моральні цінності. Позивач вважає, що сімя розпалася та відновити її неможливо. Позивач просить розірвати шлюб між ними. У судове засідання позивач не зявилась, надала до суду заяву, згідно якої позов підтримує повністю, просить розглянути справу у її відсутності, в разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Суд, згідно зі ст.ст.224, 225 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї неможливі. Як вбачається з матеріалів справи, шлюбні відносини між подружжям не склалися через відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння. Сімя розпалася і зберегти її неможливо, шлюбно-сімейні відносини подружжя не підтримують, поновити сімю позивач не має наміру, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими тому шлюб належить розірвати. В судове засідання вимога про зміну прізвища у звязку з розірванням шлюбу не надходила і не розглядалася.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

\~ \~Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Позов мотивовано тим, що з 11.08.2001 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] та сина [PERSON], які проживають разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні та утриманні її батьків. Відповідач працює в КП НМР «ЖКО», в середньому отримує 1500 гривень, кошти на утримання дітей відмовляється платити, мотивуючи тим, що за місцем роботи працівникам затримують заробітну плату. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просить їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечує щодо сплати аліментів на дітей у визначеному позивачкою розмірі. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з позову та пояснень позивачки 11.08.2001 року сторони уклали шлюб, зареєстрований в відділі реєстрації актів громадського стану м. Рівне за №930. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БВ № 133795, виданого 01.10.2002 року відділом РАГС Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БВ № 034374, виданого 26.07.2006 року відділом РАЦС Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області. Позивачка заявила вимогу про отримання аліментів на дітей у встановленому законом порядку. Вказаного відповідач не заперечував, згоден сплачувати аліменти. Віповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ Відповідно до ч.1ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов мотивовано тим, що з 06.08.2004 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, яка проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає, вихованням її не займається, має достатній заробіток. В провадженні Нетішинського міського суду перебуває справа про розірвання шлюбу сторін. Позивачка має малий заробіток, їй важко утримувати неповнолітню доньку, тому заявляє позов про стягнення аліментів з відповідача в судовому порядку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала і просила стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення позивачки, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з позову та пояснень позивачки 06.08.2004 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у відділі РАЦС Нетішинського міського управління юстиції за № 1158. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БВ № 017951, виданого 27.12.2005 року відділом РАЦС Нетішинського міського управління юстиції Хмельницької області. Позивачка заявила вимогу про отримання аліментів на доньку у встановленому законом порядку, вказуючи, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Віповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ Відповідно до ч.1ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

17.01.2012 року [PERSON] звернулася в суд с заявою про встановлення факту втрати джерела засобів до існування. В обґрунтування заяви вказує, що 01.12.2011 року помер її чоловік [PERSON], актовий запис про смерть від 01.12.2011 року за № 1478 по Тернівському відділу реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. З померлим вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 05.03.1962 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. На час смерті чоловік був пенсіонером, отримував пенсію. Хоча вона також отримувала пенсію в розмірі 961,99 грн., але пенсія чоловіка були для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, що підтверджується актом з місця мешкання, довідками. Відповідно до ст. 36 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування дружина померлого, яка не була на його утриманні, має право на пенсію у звязку з втратою годувальника, якщо втратила джерело засобів до існування. Коли вона звернулася до відділу пенсійного забезпечення Управління пенсійного фонду України в Тернівському районі з приводу призначення пенсії у звязку з втратою годувальника, їй було рекомендовано звернутися до суду для підтвердження факту втрати джерела засобів до існування після померлого 01.12.2011 року чоловіка [PERSON] Заявник в судове засідання не зявилася звернулася до суду с заявою про розгляд справи без її участі та підтримку заяви. Заінтересована особа - Управління пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу про час розгляду справи сповіщений належним чином, звернулось до суду с заявою про розгляд справи без участі їхнього представника, заперечень не має. Досліджувавши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню по наступних підставах. Судом установлено, що 01.12.2011 року помер [PERSON] (а.с.6), з яким заявник перебувала у зареєстрованому шлюбі (а.с.9). Згідно ст. 36 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування , батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у звязку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. До членів сімї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони були на повному утриманні померлого годувальника. Заявник до смерті чоловіка отримувала пенсію, але пенсія чоловіка були для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, що підтверджується актом з місця мешкання (а.с. 7). У суду немає підстав ставити під сумнів дану довідку і таких доказів суду не надано. У звязку з наведеним суд, вважає, що [PERSON] втратила джерело засобів до існування після смерті чоловіка [PERSON] Таким чином, зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON], [INFO], місце народження: с. Пограничне, Кузедєєвського району, Кемеровської області, втрати джерела засобів до існування після смерті 01.12.2011 року чоловіка [PERSON], що передбачено п. 2 ст. 256 ЦПК України На підставі викладеного,

Outcome: approved