Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на її [PERSON]- користь 964,85 грн на відшкодування матеріальної шкоди, 40000 грн на відшкодування моральної шкоди, стверджуючи, що [PERSON] умисно штовхнула її позивачку, після чого вдарила кілька разів головою об плитку, якою вимощено тротуар, чим спричинила шкоду її здоровю. Матеріальна шкода то є витрати на придбання ліків та медичне обстеження, а моральна шкода то є фізичні і психічні страждання, які позивачка перенела внаслідок неправомірних дій [PERSON] У судовому засіданні представник позивачки позов підтримала. Відповідачева сторона з позовом не погодилась. Суд вислухав учасників процесу, вивчив матеріали по справі і встановив наступне: 29 січня 2008 року о 12 годині на вул.Ромашковій біля будинку №2-А між сусідками [PERSON] і [PERSON] виникла сварка, під час якої сторони висловлювали погрози та образи одна одній, потім сварка переросла в бійку і сторони наносили удари одна одній. Надалі і [PERSON] і [PERSON] звернулись до міліції з заявами щодо притягнення до відповідальності сусідку за неправомірні діяння. Сторони також звертались до медичних установ за медичною допомогою у звязку з ушкодженнями, отриманими під час бійки, кожна пройшла медичне обстеження і отримала акт судово-медичного обстеження. За висновками судово-медичних експертів і [PERSON] і у [PERSON] отримали легкі тілесні ушкодження. Представник позивачки стверджує, що внаслідок неправомірних дій [PERSON] позивачці були спричинені тілесні ушкодження, які потягли за собою розлад здоровя і [PERSON] перебувала на амбулаторному лікуванні з 31 січня 2008 року по 28 березня 2008 року. У звязку з лікуванням [PERSON] понесла витрати на придбання ліків та медичне обстеження на загальну суму 964 грн. Крім того, [PERSON] перенесла фізичні страждання та психічні переживання за стан свого здоровя. Завдану їй моральну шкоду [PERSON] оцінила у суму 40000 грн. Оскільки відповідачка добровільно відмовилась відшкодувати завдану шкоду, [PERSON] звернулась до суду з цим позовом. На обґрунтування позовних вимог представник [PERSON] посилалась на такі докази: відмовний матеріал з Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області за заявою [PERSON] №4040, постанови Київського райсуду м.Одеси від 26.11.2008 р. і від 19.06.2008 року про направлення скарг приватного звинувачування [PERSON] до Київського РВ, довідку з лікарні №1, що підтверджує факт звернення позивачки за медичною допомогою 28.01.2008 року за медичною допомогою, багато чисельні письмові відповіді з Київського РВ та прокуратури Київського району на звернення [PERSON], акт судово-медичного обстеження №344 , чеками на придбання ліків. Відповідачева сторона, не визнаючи позов, стверджувала, що вимоги [PERSON] є безпідставними, тому як надані докази не підтверджують наявність неправомірних дій [PERSON] щодо [PERSON], причинний звязок між погіршенням здоровя позивачки і неправомірними діями відповідачки, наявність вини в діях відповідачки. При вищенаведених обставинах суд вважає позов [PERSON] не підлягаючим задоволенню з таких підстав: Згідно з вимогами ч.1, ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Суд вважає, що у даному випадку,надані позивачем докази не містять фактичних даних, на підставі яких суд може встановити наявність обставин, що обґрунтовують вимоги позивача: ні відмовному матеріалі №404 за заявою [PERSON], наданому Київським РВ ОМУ МВС України в Одеській області, ні в пояснення сторін, ні в поясненнях свідків не містяться докази того, що [PERSON] умисно наносила позивачці удари по голові, що вона штовхала позивачку або душила її. Відповідачка стверджує, що вона захищалась від агресивних дій [PERSON] Допитані судом свідки [PERSON] і [PERSON], які начебто були присутні при сварці сторін, не бачили, щоб [PERSON] наносила удари або штовхала [PERSON], але свідки стверджують, що сварка між сторонами була дуже скора, що кожна з сторін після сварки самотужки пішла додому. До того, свідок з боку позивачки [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що будь-яких тілесних ушкоджень 29.01.2008 року він у [PERSON] не бачив, а свідок [PERSON] у судовому засіданні стверджувала, що в її присутності удари наносила [PERSON] [PERSON] Надані медичні документи підтверджують наявність у [PERSON] тілесних ушкоджень 29.01.2008 року і факт звернення позивачки за медичною допомогою, але в цих документах відсутні докази причинного звязку між діями (бездіяльністю) [PERSON] і погіршенням самопочуття позивачки. У відповідності до п.2 ч.2. ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з противоправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Ч.1 ст. 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. З матеріалів справи, пояснень сторін, не вбачається вини відповідачки у скоєні моральної шкоди позивачці. Суд встановив, що між сторонами існують вкрай неприязливі стосунки з 2002 року у звязку з вирішенням спору в судовому порядку про суміжне землекористування. Заслухавши пояснення сторін по даній справі, суд вважає, що ця справа виникла, як наслідок спору між сторонами щодо землекористування, а не як наслідок навмисного спричинення шкоди ушкодженням здоровя.

Outcome: dismissed