Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить здійснити тлумачення заповіту, складеного 16.08.1999 року на її імя її матірю [PERSON], померлою 25 лютого 2008 року, як такого, що дає їй право на спадкування земельної ділянки площею 2,33 га згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД №078682, яка раніше належала покійній [PERSON], подовжити їй строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, стверджуючи, що її мати [PERSON] мала право на земельну частку (пай) на території Ухожанської сільської ради Балтського району Одеської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 №0240980. За свого життя, 16 серпня 1999 року, в Ухожанській сільській раді Балтського району Одеської області [PERSON] склала заповіт, в якому заповіла їй вище вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай). Згодом, на підставі вище вказаного сертифікату на право на земельну частку (пай) [PERSON] отримала на своє імя встановленого зразка державний акт серії ІV-ОД №078682 на право приватної власності на землю площею 2,33 гектарів на території Ухожанської сільської ради Балтського району Одеської області, але, після цього [PERSON], по причині юридичної неосвіченості, не внесла змін до заповіту, вважаючи, що різниці між сертифікатом на право на земельну частку (пай) і державним актом на право приватної власності на землю немає. 25 лютого 2008 року [PERSON] померла. Після її смерті позивач, як спадкоємець за заповітом, фактично прийняла спадщину, але, у встановлений законом строк, по причині юридичної неосвіченості, не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Крім того, в заповіті спадкодавця вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай), а в позивача на руках перебуває державний акт на право приватної власності на землю. Вказані обставини позбавили позивача права володіти, користуватися, розпоряджатися спадковим майном у вигляді земельної ділянки, з приводу чого вона змушена звернутися до суду з позовом, надала суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі. Представник Ухожанської сільської ради Балтського району Одеської області до судового засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить розглянути справу за його відсутності у відповідності з вимогами законодавства України. Представник третьої особи до судового засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] мала право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД-03 №0240980, яку вона в Ухожанській сільській раді Балтського району Одеської області 16.08.1999 року заповіла [PERSON], реєстр №124, згодом, на підставі вище вказаного сертифікату на право на земельну частку (пай), [PERSON] отримала на своє імя встановленого зразка державний акт серії ІV-ОД №078682 на право приватної власності на землю розміром 2,33 гектарів на території Ухожанської сільської ради Балтського району Одеської області, але після цього вона, по причині юридичної неосвіченості, не внесла змін до заповіту, вважаючи, що різниці між сертифікатом на право на земельну частку (пай) і державним актом на право приватної власності на землю не існує, що вказана обставина не є суттєво важливою при здійсненні права спадкування, заповіт в частині інших питань вона не змінювала і не скасовувала, будучи людиною похилого віку, не маючи юридичної освіти вона не могла передбачити, що з отриманням державного акту заповіт буде недійсним, не бажала таких наслідків, в іншому випадку вона б скасував заповіт, а як зазначалося вище - відомостей про зміну або скасування заповіту суд не має. Таким чином, суд дійшов висновку, що заповіт, складений [PERSON] на сертифікат на право на земельну частку(пай), поширюється і на державний акт на право приватної власності на землю. Після смерті [PERSON] позивач, як спадкоємець за заповітом, фактично прийняла спадщину, але, у встановлений законом строк, по причині відсутності коштів на належне оформлення спадщини, юридичної неосвіченості, не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику у справах про спадкуванняособа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ст.1272 п.3 ЦК України. На думку суду, пропуск позивачем строку звернення із заявою про прийняття спадщини стався з поважних причин і вважає за доцільне визначити їй додатковий строк у шість місяців для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved