overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-05 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із зазначеною заявою в якій просив встановити факт, що померла 01.01.2011 року в с. Калинівка Лугинського району [PERSON] є його матірю. Зазначені вимоги заявника обгрунтовуються посиланням на те, що 01.01.2011 року померла його мати [PERSON], яка постійно проживала в [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй земельну ділянку, яка розташована на території Пустовійтівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, яку він як спадкоємець першої черги бажає прийняти у спадок. Однак він не може оформити своїх спадкових прав, так як в свідоцтві про народження в графі «мати» записано «Крівченко Антоніна Михайлівна», в свідоцтві про смерть мати записана як «Кривченко Антоніна Михайлівна». Встановлення зазначеного факту родинних відносин йому необхідно для оформлення спадкових прав. Заявник в судове засідання не зявився. Від нього надійшла письмова заява у відповідності до якої він просить зазначену справу розглядати без його участі; вимоги, викладені в заяві підтримує. Представник заінтересованої особи: Калинівської сільської ради в судове засідання не зявився. Від сільського голови зазначеної ради надійшла письмова заява у відповідності до якої він просить зазначену справу розглядати без участі представника сільської ради; вимоги, викладені в заяві визнають. Заслухавши показання свідків та дослідивши інші докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON], яка померла 01.01.2011 року в с. Калинівка Лугинського району Житомирської області, є матірю [PERSON]. Факт наявності зазначених родинних відносин підтверджується доказами, які є в матеріалах справи : - копією свідоцтва про народження [PERSON]; - копією паспорту [PERSON]; - копією свідоцтва про смерть [PERSON]; - довідкою, виданою Калинівською сільською радою Лугинського району від 11.10.2011 року №478. Також вищезазначений факт підтверджується показаннями свідків [PERSON], [PERSON], які в судовому засіданні стверджували, що [PERSON], яка є померлою, є матірю [PERSON]. Встановлення факту родинних відносин має для заявника юридичне значення і необхідно йому для оформлення своїх спадкових прав. Всі ці обставини в їх сукупності дають підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON], 07.04.06. року народження, та сина [PERSON], 26.08.08. року народження, в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. В позовній заяві позивач посилається не те, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, в якому народилося двоє дітей: 07.04.06. син [PERSON], та 26.08.08. син [PERSON]. Сімейне життя не склалося, вона з відповідачем разом не проживають, діти знаходяться на повному її утриманні, батько у вихованні дітей та матеріальному забезпеченні участі не приймає. Сторони по справі, відповідно до ст.. 158 п. 2 ЦПК України, заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Сторони по даній справі 02.10.04. у відділі реєстрації актів цивільного стану Балтського районного управління юстиції Одеської області зареєстрували свій шлюб. В період шлюбу у подружжя [PERSON] народилося двоє дітей: син [PERSON], 07.04.06. року народження, та син [PERSON], 26.08.08. року народження. Через розлад шлюбних відносин, сторони припини шлюбні стосунки та проживають окремо. Неповнолітні діти проживають біля матері, спору щодо проживання яких між сторонами не виникає. Як свідчить довідка виконкому Балтської міської ради Одеської області № 4980 від 21.11.11. неповнолітні діти проживають разом з матірю та знаходяться на її утриманні. Судовим розглядом встановлено, що відповідач неповнолітніх дітей матеріально не забезпечує, участі у вихованні синів не приймає. Обовязок батьків утримувати дітей, закріплений в ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідачем проігнорований. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.\~\~ Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-05 00:00:00

10 жовтня 2011 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк „Надра звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 14020 грн. 21 коп. та судових витрат. У судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщені завчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 16 січня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк „Надра, яке змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство Комерційний банк „Надра та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримала кредит на споживчі потреби в сумі 12000 грн. зі сплатою відсотків за користування ним з кінцевим терміном повернення до 15 січня 2009 року. 16 січня 2008 року між сторонами в забезпечення виконання кредитного договору був укладений договір поруки, за яким [PERSON] взяла на себе зобовязання нести солідарну відповідальність перед банком нарівні з [PERSON] за кредитним договором. Відповідач [PERSON] свої зобовязання по кредитному договору належним чином не виконувала, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 28 вересня 2011 року становить 14020 грн. 21 коп., з якої 3235 грн. 27 коп. - заборгованість по кредиту, 5742 грн. 90 коп. заборгованість по відсоткам, 508 грн. 43 коп. пеня за прострочення сплати кредиту, 717 грн. 53 коп. пеня за прострочення сплати відсотків, 2208 грн. 15 коп. - штраф, 1607 грн. 93 коп. індекс інфляції, що підтверджується розрахунком (а/с 10-11). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 554 ЦК України, поручитель несе солідарний обовязок перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Таким чином, вимога позивача щодо стягнення з відповідачів заборгованості по кредитному договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-05 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, зазначивши, що 02 вересня 2000 року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно житловий будинок № 243 по вул. Центральна в с. Лихачів Носівського району Чернігівської області. Вона (позивач) є спадкоємцем першої черги по закону, спадщину прийняла, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Отримати свідоцтва про право на спадщину в нотаріальній конторі на будинок вона (позивач) не може, так як на нього відсутні правовстановлюючі документи. На її замовлення Носівським БТІ було виготовлено технічну документацію на будинок. [PERSON] просила суд визнати за нею право власності на спадковий житловий будинок № 243 по вул. Центральна в с. Лихачів Носівського району Чернігівської області. В судовому засіданні позивач позов підтримала, пояснила, що її мати володіла житловим будинком, але документи на нього не оформила. Після смерті матері вона є єдиним спадкоємцем, прийняла спадщину, звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. В судове засідання представник Лихачівської сільської ради не з'явився, на адресу суду направив заяву, в якій позов визнав та просив справу розглядати без участі представника сільської ради. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові докази, приходить до наступного висновку. [PERSON] померла 02 вересня 2000 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). [PERSON] являється дочкою покійної, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач, як особа, віднесена до першої черги спадкоємців, має право на спадкування після смерті матері. З матеріалів спадкової справи № 169/2001 до майна померлої 02 вересня 2000 року [PERSON] видно, що після її смерті спадщину прийняла позивач, інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає (а.с. 16-22). З матеріалів справи видно, що на будинок виготовлена технічна документація (а.с. 10-12). Аналізуючи добуті й досліджені докази, суд вважає, що є всі підстави для визнання позивача власником спадкового житлового будинку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-05 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною заявою, зазначив, що 27 травня 2001 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно: житловий будинок № 14 по перевул. Суворова, 14, Черінігвської області та право на земельну частку (пай). Він спадщину прийняв, отримав у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом. Але в свідоцтві не вірно вказана адреса знаходження спадкового майна, зазначено, що жилий деревяний будинок з верандою та цегляним крильцем знаходиться в м. Носівка по вул. Суворова, 14, Черінігвської області. Через неправильність написання адреси будинку він (заявник) не може отримати дозвіл на переведення в користування земельної ділянки. Заявник просив встановити факт що жилий будинок з верандою та цегляним крильцем, який належав [PERSON] знаходиться в м. Носівка, по перевулку Суворова, 14, Черінігвської обалсті. Представник заінтересованої особи Носівської міської ради в судове засідання не зявився, направив заяву, в якій зазначив, що міська рада заяву визнає, просив справу розглянути без участі їх представника. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, суд приходить до наступного. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що вони добре знали батьків заявника, знають, що заявник в даний час мешкає в будинку, який належав його батькам, який розташований по перевулку Суворова, 14 в м. Носівка Чернігівської області. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], яка померла 27 травня 2001 року володіла житловим будинком № 14 по перевулку Суворова в м. Носівка Чернігівської області. З довідки БТІ № 3 від 11 листопада 2011 року видно, що в свідоцтві про право на спадщину за законом, яке видане на майно померлої [PERSON], не вірно вказана адреса спадкового майна, на яке видано свідоцтво, а саме жилого деревяного будинку. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення. Добуті по справі докази підтверджують факт, який просив встановити заявник, а тому заява підлягає задоволенню. Встановлення даного факту має для [PERSON] юридичне значення, так як дозволяє йому реалізувати своє право на отримання дозволу на переведення в його користування земельної ділянки, на якій розташований спадковий будинок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-05 00:00:00

[PERSON] [PERSON] Кзи у серпні 2011 року звернувся до суду із заявою, у якій просить встановити факт що має юридичне значення належності правовстановлюючих документів. У судовому засіданні заявник [PERSON] [PERSON] Кзи заяву підтримала, пояснила суду, що у 2005 році вона звернулася з письмовою заявою до виконкому Пирятинської міської ради Полтавської області про передачу їй безоплатно у приватну власність земельної ділянки для гаражного будівництва та надання дозволу на будівництво гаража на території, прилеглій до житлового будинку № 4 по вул. Урожайній, м. Пирятин. Рішенням виконкому міської ради від 22.06.2005 року за № 494 було передано [PERSON] земельну ділянку з вказаною адресою площею 24 кв.м., а також було дозволено побудувати гараж розміром 4х6 м. на цій земельній ділянці. Отримавши рішення заявниця побудувала гараж, але при оформленні права власності на вказане нерухоме майно було виявлено у рішенні помилку, а саме те, що за змістом її імя, по батькові за паспортом і свідоцтвом про народження [PERSON] Кзи, а у рішенні вказано [PERSON]. У звязку з чим завниця позбавлена права вільно розпоряджатися майном та змушена звернутися до суду. Представник заінтересованої особи Пирятинської міської ради Полтавської області у судове засідання не зявився, направив до суду листа, в якому просить справу слухати у його відсутність, проти задоволення заявлених вимог не заперечує. Судом установлено: 22.06.2005 року Рішенням виконавчим комітетом Пирятинської міської ради Полтавської області було передано [PERSON] земельну ділянку прилеглу до житлового будинку № 4 по вул. Урожайній, м. Пирятин, площею 24 кв.м., а також було дозволено побудувати гараж розміром 4х6 м. на цій земельній ділянці. (а.с. 6) 07.10.2005 року [PERSON] [PERSON] Кзи одружилася з [PERSON] та після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Довженко». (а.с. 7) Проте, у вищезгаданому Рішенні міститься помилка у написанні імя та по батькові, а саме вказано «Аліна Сейфулівна», хоча вірно «[PERSON] Кзи». (а.с. 6) Заслухавши пояснення заявника, свідка [PERSON], яка підтвердила повне імя і по батькові заявниці та те, що між знайомими її називали [PERSON]. дослідивши письмові докази по справі, суд уважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що імя та по батькові у Рішенні було записано невірно. Доказів, що свідчили би про протилежне у суду немає. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, так як встановлення цього факту необхідне їй для оформлення права власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-05 00:00:00

Психіатричний заклад звернувся до суду з даною заявою, в судовому засіданні його представник [PERSON] суду пояснив, що він є лікарем психіатром, лікує [PERSON], яка був госпіталізована 04.12.2011 р. в Сватівську обласну психіатричну лікарню в звязку з неадекватною поведінкою. Приводом направлення стало те, що [PERSON] почала йди з дому в невідомому напрямку, стала злобною, не спала. Під час оформлення до стаціонару вела себе неадекватно, роздратована, конфліктна. Згідно свого психічного стану, хворий представляє загрозу для себе та оточуючих, в звязку з чим була оглянута комісією лікарів психіатрів, комісія дійшла висновку, що лікування [PERSON] можливе тільки в умовах стаціонару, тому що остання дезорієнтована в часі та місці знаходження, галюцинує, чує голос померлого чоловіка, вважає, що він живий, виказує маячні ідеї відношення в адресу доньки. Настрій її нестійкий, роздратована, за собою не доглядає, критики не має. Тому, як висновок, [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад та проявляє дії, які небезпечні для неї та оточуючих. Представник психіатричного закладу [PERSON] в судовому засіданні підтримав подану заяву про примусову госпіталізацію [PERSON] без її усвідомленої згоди, вважає, що вона потребує психіатричної допомоги в примусовому порядку. [PERSON] в судове засідання не була доставлена, оскільки згідно висновку ЛКК вона не може прийняти участь в судовому засіданні за своїм психічним станом. Законний представник, адвокат [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що заява підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] необхідна психіатрична допомога, вона перебуває в тяжкому психічному стані, тому потребує примусової госпіталізації. Суд, заслухавши представників Сватівської обласної психіатричної лікарні, представника особи, щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, прокурора, який вважає необхідним задовольнити подану заяву, дослідивши та оцінивши добуті в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає можливим задовольнити заяву психіатричного закладу, так як згідно висновку комісії лікарів про стан психічного здоровя [PERSON], ступінь виражених психічних порушень така, що не може самостійно забезпечувати свої життєві потреби, представляє небезпеку для себе та оточуючих і потребує примусової госпіталізації. Згідно ст.14 Закону України „Про психіатричну допомогу, особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди, якщо її обстеження та лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих , або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно ст..13 Закону України „Про психіатричну допомогу особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-05 00:00:00

Позивачка 25.10.2011 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вона з відповідачем вступила в зареєстрований шлюб 19.01.2008 року. Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Мотивуючи тим, що їх спільне життя не склалося через несумісність характерів, подальше сумісне життя і збереження шлюбу є неможливим, позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та пояснила, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів. Разом вони не проживають з 07.02.2009 року і примирення між ними не можливе. На даний час кожен з них має іншу сім'ю. Тому просила шлюб між ними розірвати та відновити їй дошлюбне прізвище Кузьма. Відповідач у судове засідання не зявився, але направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами склалися відносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Зважаючи на взаємні відносини подружжя, які не проживають разом та в подальшому не мають наміру зберігати подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітнім дітям, тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст..113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивачки щодо відновлення її дошлюбного прізвища підлягають задоволенню . На підставі ст. ст. 110, 112 , 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-05 00:00:00

Позивач 03.11.2011 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що він з відповідачкою вступив в зареєстрований шлюб 18.10.2003 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося, так як вони не змогли знайти спільних інтересів в житті, не можуть спільно вести господарство, постійно сваряться, через що страждає їх син, позивач просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та пояснив, що він з відповідачкою зареєстрував шлюб у 2003 році, але його не влаштовує їх спільне життя, оскільки відповідачка не виконує свої обов'язки по домашньому господарству, обманює його та не поважає. Як чоловік та дружина вони не проживають протягом трьох місяців. Вважає, що збереження сім'ї неможливе, тому просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати без надання строку на примирення. Відповідачка в судовому засіданні з позовними вимогами позивача погодилася, пояснила, що позивач зі свого боку також виявляє до неї неповагу , вважає , що збереження їх сім'ї неможливе. Заслухавши пояснення сторін , дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами склалися відносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Зважаючи на взаємні відносини подружжя, які не проживають разом протягом 3 місяців та в подальшому не мають наміру зберігати подружні відносини, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх неповнолітньої дитини, тому вказані обставини відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. ст. 110, 112 , 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 квітня 1980 року Комсомольським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції, актовий запис за № 239. Позивач вказує, що спільне проживання із відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Між сторонами втрачено почуття любові та взаємоповаги. З жовтня 2002 року сторони фактично припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, фактично проживають окремо. Позивач зазначила, що у 2008 році вона фактично створила нову сімю та має намір укласти шлюб із іншим чоловіком. Вважає, що шлюб буде суперечити інтересам сторін. Позивачка у судове засідання не зявилась, разом із позовною заявою надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, пояснив, що із позивачкою не проживає більше девяти років, шлюб носить формальний характер, проти розірвання шлюбу не заперечував, питання про розподіл майна подружжя буде вирішувати самостійно. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 квітня 1980 року Комсомольським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції, актовий запис за № 239. Сторони фактично припинили шлюбні відносини з 2002 року. За вказаних обставин суд вважає, що шлюб між сторонами має бути розірвано, оскільки сторони фактично припинили шлюбні відносини, їх шлюб носить формальний характер. Збереження шлюбу протирічило б інтересам сторін.

Outcome: approved