Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-12 00:00:00

У вересні 2011 року [PERSON] звернулась до суду з позовом в якому просить виселити свого колишнього чоловіка [PERSON] із квартири [ADDRESS], яка належить їй та її сину [PERSON] на праві приватної власності. Вимоги обґрунтовує тим, що 12.05.2009 року її шлюб з відповідачем було розірвано, останній в квартирі не зареєстрований, жодних домовленостей щодо його проживання між ними не було, після розірвання шлюбу він продовжує проживати в квартирі без її на те згоди, постійні конфлікти та сутички, які відбуваються між ними не дають можливості фізично, духовно та морально розвиватись їх неповнолітньому сину [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги, просила зобов»язати відповідача не чинити їй перешкод у користуванні власністю шляхом виселення його із квартири [ADDRESS], посилаючись на те, що відповідач в її квартирі не зареєстрований, дозволила йому проживати в ній тимчасово, згоди на його подальше в ній проживання вона та її син [PERSON], який також є співвласником квартири не надавали, [PERSON] має своє власне житло, відповідач постійно влаштовує сварки, скандали, застосовує по відношенню до неї та обох дітей насильство, добровільно з квартири не виселяється, а тому вона вимушена звернутись до суду з вказаним позовом. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутність за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою позивача відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України заочне рішення. Треті особи в судове засідання не зявилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, [PERSON] подав до суду письмову заяву в якій просить розглядати справу без його участі, позов підтримує, КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва» також письмово просить розглядати справу без участі їх представника, а тому суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності третіх осіб. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно свідоцтва про право власності на житло від 04.03.1998 року квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належала [PERSON] 1/5 частина, [PERSON] 1/5 частина, [PERSON] 1/5 частина, [PERSON] - 1/5 частина, [PERSON] - 1/5 частина (а.с. 10). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно договору дарування від 26.06.1999 року [PERSON] подарував належну йому 1/5 частину вище вказаної квартири [PERSON] (а.с. 6). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 07.11.2003 року 1/5 частину вказаної квартири після смерті [PERSON] успадкували порівну позивачка [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Після смерті [PERSON] належну їй 3/10 частин вищезазначеної квартири успадкувала [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 05.11.2009 року (а.с. 7). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Тобто, позивачка [PERSON] є власником 3/5 частини, а третя особа [PERSON] - 1/5 частини квартири [ADDRESS], в якій згідно довідки форми № 3 КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва» зареєстровані [PERSON] з 21.08.1990р., її син [PERSON] з 15.10.1991 р. та син [PERSON] з 21.06.2007 р. У судовому засіданні встановлено, що позивач з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 12.05.2009 року (а.с. 5). [PERSON] проживав в спірній квартирі деякий час з дозволу її власників, проте домовленостей щодо строку його проживання в ній не було, тому за вище вказаною адресою не реєструвався. Після розірвання шлюбу відповідач подовжує в квартирі проживати без дозволу її власників. Статтями 156, 161 ЖК Української РСР визначені права члена сім»ї (колишнього члена сім»ї) власника щодо проживання та користування жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Проте, відповідач за вказаною адресою в установленому порядку як члені сім»ї власника квартири вселений (зареєстрований) не був, тому останній не набуває права користування нею. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Оскільки позивачка є власником спірної квартири, має право вимагати виселення з її власності квартири особи, яка проживає в квартирі, але не є її співвласником та не має права користування нею. Право проживання в даній квартирі відповідача є похідним від права власності власника і залежить фактично від волі власника. Будь-якого договору піднайму чи оренди квартири відповідач з позивачкою не укладав. Відповідних документів на згоду позивача на вселення відповідача в квартиру не має і такого дозволу відповідач від позивача не отримував. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З огляду на вище викладене, суд приходить о висновку про задоволення позовних вимог, оскільки проживання відповідача у квартирі яка належить [PERSON] та її сину [PERSON] без їх на те згоди, порушує їх права власності, які підлягають поновленню шляхом виселення [PERSON] із квартири [ADDRESS]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати при подачі вказаного позову до суду, а саме 8 грн. 50 коп. за сплату судового збору та 37 грн. ІТЗ розгляду справи, а всього 45 грн. 50коп.

Outcome: approved