Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства Укррсиббанк, відділу Державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], Відділ Державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та зобовязання вчинити певні дії, в якому просила визнати відмову ПАТ УкрСиббанкв укладанні додаткової угоди до кредитного договору №11189247000 від 01 серпня 2007 року неправомірною; визнати недійсним та скасувати виконавчий напис №248 від 21 квітня 2009 року, вчинений приватним нотаріусом [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS] та зобовязати ПАТ УкрСиббанкукласти з нею вищевказану додаткову угоду. Під час судового засіядання позивачка неодноразово уточнювала позовні вимоги та в останніх уточненнях позивач просила визнати виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за №248 виданого 21 квітня 2009 року нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за договором іпотеки № 11189247000/11189407000/3 від 01 серпня 2007 року про стягнення із неї грошових коштів у розмірі 491073 грн. 80 коп. в тому числі 6000 грн. (витрати за вчинення виконавчого напису), таким, що не підлягає виконанню; зобов'язати відділ ДВС Дніпропетровського районного управління юстиції закрити виконавче провадження відносно стягнення із неї грошових коштів. Позивач та її представник у судовому засіданні підтримали позовні вимоги з урахуванням останніх уточнень та просила позов задовольнити у повному обсязі. Представник ПАТ УкрСиббанкв судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на їх необгрунтованність та просила відмовити в задоволенні позову. Представник відділу ДВС Дніпрпоетровського районного управління юстиції заперечував проти задоволення позову, але в подальшому в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не зявилася надала свої заперечення проти позову та просила розглянутри справу за її відсутності. Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали цивільної справи приходить до наступного. Так судом встановлено, що 01 серпня 2007 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком УкрСиббанк(в подальшому було перейменовано на ПАТ УкрСиббанк) було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11189247000 (Далі за текстом Кредитний Договір), згідно якого, ПАТ УкрСиббанкнадав позивачці кредит у сумі 60000 доларів США. Відповідно до договору купівлі-продажу №01/08/07-КП від 01 серпя 2007 року, укладеного між ТОВ Дніпроцентрбудта [PERSON], остання придбала квартиру [ADDRESS] та згідно договору іпотеки №11189247000/11189407000/З від 01 серпня 2007 року, укладеного між ПАТ УкрСиббанкта позивачем, зазначена квартира була передана в іпотеку ПАТ УкрСиббанк на забезпечення виконання договору про надання споживчого кредиту № 11189247000 від 01 серпня 2007 року. В подальшому ПАТ УкрСиббанкзвернулися до приватного нотаріуса [PERSON] про вчинення виконавчого напису, яка 21 квітня 2009 року видала виконавчий напис про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме на спірну квартиру позивача в рахунок стягнення з позивача грошових коштів у розмірі 491073 грн. 80 коп., зареєстрованого в реєстрі за №248. 01 червня 2009 року постановою державного виконавця відділу ДВС Дніпропетровського районного управління юстиції [PERSON] було відкрито виконавче провадження за вищезазначеним виконавчим написом нотаріуса. Відповідно до ст.87 Закону України Про нотаріатдля стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України, а згідно ст. 88 Закону України Про нотаріат нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно ст. 89 вказаного Закону у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім'я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис; найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення; розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред'явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Постановою Кабінету Міністрів України Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами передбачено, що стягнення заборгованності за виконачими написами нотаріусами за наступними розділами, а саме: стягнення з фізичних осіб податкової заборгованості; стягнення заборгованості, що випливає з відносин, пов'язаних з авторським правом; стягнення заборгованості з батьків або осіб, що їх замінюють,\~за утримання дітей у закладах освіти; стягнення заборгованості з батьків або осіб, що їх замінюють, за утримання дітей і підлітків в загальноосвітніх школах і професійно-технічних училищах соціальної реабілітації; стягнення за диспашею; стягнення заборгованості з військовослужбовців, звільнених з військової служби, і військовозобов'язаних після закінчення зборів; повернення об'єкта лізингу; стягнення заборгованості з орендної плати за користування державним та комунальним майном; стягнення за чеками та стягнення заборгованості за векселями, опротестованими нотаріусами в установленому законом порядку. Однак, як вбачається з наказу Міністерства юстиції України Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України№20/5 від 03 березня 2004 року, вчинення викона+вчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання боржником письмової вимоги про усунення порушень та п. 282 цієї Інструкції, передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Враховуючи приорітетність законів над підзаконними актами, суд вважає, що в даному випадку підлягає застосуванню саме Закон України Про нотаріатта постанова Кабінету Міністрів України Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами, а не наказ Міністра юстиції України Про затвердження Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України№20/5 від 03 березня 2004 року, оскільки вищевказаний Перелік документів, за якими стягнення заборгованності провадиться у безспірному порядку є вичерпним, а також у вказаній постанові відсутні посилання на вчинення виконавчих написів нотаріусами про стягнення заборгованності за договорами іпотеки, застави, тощо. Разом з цим відповідно до вимог ч. 3 ст. 13-1 Закону України Про нотаріатнотаріальний округ - територіальна одиниця, в межах якої нотаріус здійснює нотаріальну діяльність і в межах якого знаходиться державна нотаріальна контора, в якій працює державний нотаріус, або робоче місце (контора) приватного нотаріуса. Нотаріальні округи визначаються відповідно до адміністративно-територіального устрою України. У містах з районним поділом округом діяльності нотаріуса є вся територія міста. У разі зміни адміністративно-територіального поділу України, в результаті якого розташування робочого місця (контори) приватного нотаріуса увійшло до іншого нотаріального округу, нотаріальна діяльність відповідних нотаріусів повинна бути зареєстрована в цьому нотаріальному окрузі. Нотаріус не вправі здійснювати нотаріальну діяльність за межами свого нотаріального округу, за винятком заміщення інших нотаріусів у випадках, передбачених цим Законом. Як вбачається з виконавчого напису приватний нотаріус [PERSON] працює на дільниці Дніпропетровського міського нотаріального округу, проте майно, що передане в іпотеку відповідачу знаходиться в [ADDRESS], тобто поза межами Дніпропетровського міського нотаріального округу. На підставі викладеного суд вважає позов [PERSON] обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню, оскільки приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] не мала права видавати спірний виконавчий напис, а тому цей напис підлягає визнанню недійсним, а виконавче провадження, відкрите за постановою державного виконавця відділу ДВС Дніпропетровського районного управління юстиції [PERSON]В від 01 червня 2009 року з виконання зазначеного виконавчого напису підлягає закриттю.

Outcome: approved