Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-09 00:00:00

В березні 2010 року [PERSON], який представляє інтереси на підставі довіреності [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнор», треті особи підрозділ примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ у Чернівецькій області, [PERSON], МВРЕВ УДАІ у м. Чернівці, [PERSON] про визнання аукціону і результату торгів незаконними посилаючись на те, що 21.10.2009 року його довірителька звернулася з позовом до Шевченківського районного суду м. Чернівці про визнання за нею права власності на 1/2 частину набутого під час шлюбу майна, а саме на автомобіль марки «Мерседес» модель S-300, 1998 року випуску, шасі WDВ1401351 А 422970, реєстраційний СЕ25-27АР, що зареєстрований на її чоловіка [PERSON], який є обвинувачений по кримінальній справі № 1-10/2009, ухвалою суду по справі № 2-3419/09 22.10.2009 року було відкрито провадження у справі. 23.10.2009 року було ухвалено про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зупинення проведення реалізації спірного автомобіля на аукціоні 29.10.2009 року, до вирішення судом позову по суті, судом окремими листами від 22.10.2009року і 23.10.2009 року до відповідних структур, відповідачів і третіх осіб, в тому числі до [PERSON] «Юнор» і підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ у Чернівецькій області було направлено листи з суду про виконання ухвали щодо зупинення проведення реалізації торгів, але всупереч ухвалі суду від 23.10.2009 року зупинення проведення реалізації автомобіля на аукціоні 29.10.2009 року, відповідачем [PERSON] «Юнор» торги проведені і складено протокол №259075 із визнанням переможцем торгів гр. [PERSON], ціна продажу 49 тис.750 грн., що на думку позивача є значно заниженою ціною. Отримавши дані відомості у ДВС його довірителька звернулася до суду по справі № 2-3419/09 про заміну запобіжного заходу із зупинення реалізації на заборону відчуження даного майна з неодноразовими письмовими заявами, а також звернулася із заявою про злочин і опротестування торгів 29.10.2009 року до прокуратури Першотравневого району м. Чернівці, зазначає, що на даний час іде перевірка після скасування обласною прокуратурою м. Чернівці постанови про відмову в порушені кримінальної справи від 21.12.2009 року що винесена прокуратурою Першотравневого району м. Чернівці. Шевченківським районним судом м. Чернівці 08.02.2010 року винесено рішення про відмову в задоволені позову по справі № 2-552/10 (справа № 2-3419 за 2009 рік), яку його довірителька оскаржила в апеляційному порядку. Просить визнати незаконним проведення аукціону по реалізації рухомого майна, автомобіля марки «Мерседес» модель S-300, 1998 року випуску, шасі WDВ1401351 А 422970, реєстраційний СЕ25-27АР, Чернівецькою філією [PERSON] «Юнор» - що здійснено 29.10.2009 року за протоколом №259075, всупереч ухвалі Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23.10.2009 року по справі № 2-3419/09 про зупинення реалізації даного майна на аукціоні 29.10.2009 року, до вирішення судом позову по суті із скасуванням (визнанням недійсними) результатів даного аукціону про визнання переможцем гр. [PERSON]. В свою чергу третя особа з самостійними вимогами щодо предмета спору [PERSON], яка представляє інтереси на підставі довіреності [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання правочину удаваним та визнання права власності на автомобіль, посилаючись на те, що в січні 2010р. між [PERSON] та [PERSON] була досягнута згода щодо істотних умов договору купівлі - продажу, на підставі якого [PERSON] повинен був передати її довірителю у власність автомобіль марки Мерседес» модель S-300, 1998 року випуску, шасі WDВ1401351 А 422970, реєстраційний СЕ25-27АР, а він зобов'язався прийняти вказаний автомобіль та заплатити за нього 15 тисяч доларів США, або суму в гривнях, що дорівнює 15 тисячам доларів США. В зв'язку з тим, що переоформлення автомобіля в МВРЕР УДАІ потребувало сплати чималих коштів, яких в [PERSON] не було, то ними було вирішено замість фактично укладеного договору купівлі - продажу оформити довіреність, яка б давала право розпоряджатись та управляти даним автомобілем. 21 січня 2010р. [PERSON] видав довіреність на право управління та розпорядження спірним автомобілем, яка була посвідчена приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області [PERSON]. В цей же день відразу після підписання [PERSON] вказаної вище довіреності її довіритель передав йому як оплату за придбаний автомобіль 15 тисяч доларів США. Вважає, що таким чином, [PERSON] та [PERSON] були погоджені всі істотні умови договору купівлі - продажу спірного автомобіля, а саме: предмет договору, ціна, порядок оплати тощо. Просить суд визнати довіреність видану [PERSON] 21 січня 2010 року та посвідчену приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області [PERSON] удаваним правочином. Визнати що 21 січня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі продажу автомобіля марки «Мерседес» модель S-300, 1998 року випуску, шасі WDВ1401351 А 422970, реєстраційний СЕ25-27АР. Визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки «Мерседес» модель S-300, 1998 року випуску, шасі WDВ1401351 А 422970, реєстраційний СЕ25-27АР. В судовому засіданні представник [PERSON] позовні вимоги підтримав та надав пояснення аналогічні позовній заяві, просив суд позов задовольнити. Щодо вимог третьої особи не визнав, оскільки вважає, що спірний автомобіль був придбаний з порушенням законодавства, просив суд в позові [PERSON] відмовити. Представник ТОВ «Юнор» в судове засідання не зявився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу в його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ у Чернівецькій області в судове засідання не зявився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Представник МВРЕВ УДАІ у м. Чернівці в судове засідання не зявився, від нього до суду надійшла заява про розгляду справи у його відсутності, позовні вимоги [PERSON] не визнає, просить суд в позові відмовити. [PERSON] в судове засідання не зявився від його представника до суду надійшло письмове пояснення, в якому зазначає, що вимоги [PERSON] є необґрунтованими, просить суд в їх задоволенні відмовити. Щодо вимог [PERSON] визнає. [PERSON] в судове засідання не зявився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності позовні вимоги [PERSON] не визнає, оскільки вважає, що прилюдні торги проведенні незаконно, просить суд в позові відмовити. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, представник позивачки [PERSON] всупереч вимогам ст.60 ЦПК України не надав суду доказів на підтвердження своїх доводів щодо позовної вимоги про визнання аукціону і результату торгів незаконними. Судом встановлено, що 29 жовтня 2009 року ТОВ «Юнор» було проведено прилюдні торги, на яких підрозділ примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ у Чернівецькій області, на підставі виконавчого листа, що виданий Сторожинецьким районним судом Чернівецької області було реалізовано майно, яке належить [PERSON], а саме автомобіль марки «Мерседес» модель S-300, 1998 року випуску, шасі WDВ1401351 А 422970, реєстраційний СЕ25-27АР. Підрозділ примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ у Чернівецькій області, для проведення прилюдних торгів на тендерній основі була залучена спеціалізована організація: - ТОВ «Юнор». Продавцем нерухомого майна виступав підрозділ примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ у Чернівецькій області /а.с.63-65/. Переможцем торгів згідно Протоколу №259075 проведення прилюдних торгів по реалізації рухомого майна від 28 жовтня 2009 року, став [PERSON] /а.с.11/. Відповідно до статті 1 Закону України „Про виконавче провадження" - виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Безпосередньо порядок продажу арештованого майна визначено статтею 61 Закону України „Про виконавче провадження", за якою реалізація арештованого майна, за винятком майна, вилученого за законом з обігу та зазначеного в частині восьмій статті 55 цього Закону, здійснюється спеціалізованими організаціями, які залучаються на тендерній (конкурсній) основі, на підставі договорів між Державною виконавчою службою та спеціалізованими організаціями шляхом його продажу на прилюдних торгах. Оскільки прилюдні торги (аукціон) за своєю юридичною природою - це продаж майна, на яке звернено стягнення і яке підлягає реалізації. Власником цього майна стає покупець, котрий запропонував за нього у ході торгів найвищу ціну. Таким чином, під час проведення прилюдних торгів укладається угода про передачу майна у власність, сторонами якої є покупець - учасник прилюдних торгів, котрим може бути фізична чи юридична особа, і продавець - відділ ДВС в особі спеціалізованої організації, що організовує та проводить ці прилюдні торги за договором із державною виконавчою службою, то суд приходить до висновку, що між Підрозділом примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ у Чернівецькій області та [PERSON] був фактично укладений договір купівлі-продажу спірного рухомого майна. Згідно п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», - правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. Отже, визнання правочину недійсним можливе лише з підстав, передбачених Цивільним кодексом України. У п.7 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України розяснено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що підстав, передбачених ст.ст.203,215 Цивільного кодексу України, для визнання даного договору купівлі-продажу недійсним судом не встановлено, а також позивачкою [PERSON] та її представником в супереч вимогам ст.60 ЦПК України як на підставу позовних вимог суду не надано. Згідно з розділом VII ЦПК України боржник має право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб) порушені його права чи свободи. В разі обґрунтованості скарги суд своєю ухвалою зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Як убачається з матеріалів справи, [PERSON], а також його дружина [PERSON] своїми правами у відкритому виконавчому провадженні не скористались, дій виконавчої служби в передбаченому законом порядку не оскаржували, при цьому як видно з цивільної справи, позивачка пред'явила позов про визнання аукціону і результату торгів незаконними, що не передбачено законодавством, яке регулює примусове виконання судових рішень або рішень інших органів (посадових осіб). При цьому в ЦПК України та в Законі "Про виконавче провадження" відсутні правові норми, які б давали право боржникам, або їх родичам звертатися з позовом про визнання аукціону і результату торгів незаконними, як і відсутні зазначення умов визнання їх такими. У Тимчасовому положенні про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна містяться лише норми визнання публічних торгів такими, що не відбулися. Щодо вищезазначеної позиції, також на думку суду дана позиція підтверджена судовою практикою, зокрема рішенням Верховного Суду України від 20 лютого 2010 року №6-10385св09 у справі про визнання недійсними прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна й свідоцтва про право власності та стягнення грошової суми. Суд не приймає до уваги твердження в позовній заяві та в судовому засіданні представника позивачки [PERSON] про те, що аукціон є недійсним, оскільки на момент його проведення була ухвала про забезпечення позову, згідно якого зупинено проведення реалізації спірного автомобіля, оскільки як видно з досліджених в судовому засіданні матеріалів перевірки №96зл-09 за заявою [PERSON] про невиконання судового рішення. Постановою помічника прокурора Першотравневого районну м. Чернівці від 15 лютого 2010 року, в порушенні кримінальної справи відносно посадових осіб ЧФ ТОВ «Юнор» та службових осіб Головного управління юстиції Чернівецької області відмовлено, дана постанова набрала законної сили, відомості що свідчили б протилежне в матеріалах справи відсутні. Як убачається з мотивувальної частини постанови при проведенні перевірки було встановлено, що ухвалу суду про зупинення виконавчого провадження від 23.10.2009р. надійшла до підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС ГУЮ у Чернівецькій області та направлена на виконання через засоби поштового звязку до ЧФ ТОВ «Юнор» 28.10.2009р. А тому суд вважає, що під час проведення аукціону по реалізації рухомого майна як працівники ЧФ ТОВ «Юнор», а також [PERSON] не знали. Крім того згідно п.3.5. Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, спеціалізована організація, яка проводить публічні торги, не пізніше як за 15 днів до проведення публічних торгів публікує за місцем знаходження нерухомого майна в друкованих засобах масової інформації інформаційне повідомлення про нерухоме майно, що підлягає реалізації. Як видно з досліджених в судовому засіданні матеріалів перевірки №96зл-09 таке інформаційне повідомлення було на спеціалізованому сайті «Система реалізації конфіскованого та арештованого майна», де зазначена інформація про лот з реєстраційним номером 80730, найменування лоту автомобіль марки «Мерседес» модель S-300, дата опублікування - 14.10.2009р. (17:39). Вказана система є засобом масової інформації про нерухоме майно, що підлягає реалізації і в ній зазначені характерні особливості відчужуваного майна, зокрема, його місцезнаходження, опис і характеристика нерухомого майна, дата, час та місце проведення прилюдних торгів, стартова ціна, розмір гарантійного внеску, тобто відповідало вимогам змісту інформаційного повідомлення, визначеним п.3.6. Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна. Також, не можна погодитися з твердженням представника позивачки [PERSON], про те, що спірний автомобіль проданий за заниженою ціною, оскільки, згідно зі ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець про оцінку арештованого майна повідомляє сторони, які мають право оскаржити оцінку майна до суду в 10-денний строк з часу, коли вони дізналися про наявність такого звіту та суму оцінки, проте представник позивачки, в супереч вимогам ст.60 ЦПК України, не надав доказів оскарження даної оцінки, [PERSON], а також його дружиною [PERSON] Суд заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved