Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-26 00:00:00

06.09.2011 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] \~ про стягнення коштів (аліментів) на утримання дружини в розмірі 1/6 частини заробітку (доходів) відповідача щомісячно. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначала, що 07.03.2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, який рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.05.2011 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: Владиславу, [INFO], та Богдана, [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на утриманні останньої. Також позивачка вказувала, що вона не працює, прибутків, окрім соціальної допомоги, не отримує, оскільки здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Тому, враховуючи те, що відповідач має змогу та зобовязаний надавати матеріальну допомогу, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її утримання кошти (аліменти) в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 06.09.2011 року по 11.11.2012 року (дати досягнення дитиною трирічного віку). Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в позові. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав, оскільки після сплати коштів (аліментів) на утримання двох неповнолітніх дітей та обовязкових виплат та платежів, розмір коштів, що залишається, є значно менше ніж визначений законодавством прожитковий мінімум. Дослідивши матеріали справи \~ в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Так, судом встановлено, що 07.03.2003 року [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем, який рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.05.2011 року було розірвано (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: Владиславу, [INFO], та Богдана, [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на утриманні останньої (а.с.6,7, 8). Позивачка [PERSON] не працює, оскільки здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а.с.9). З матеріалів справи вбачається, що відповідач працює, сплачує кошти (аліменти) на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходів), відповідно до рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.11.2010 року (а.с. 10, 16, 17). Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка\~ батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При цьому, згідно ч. 6 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Положення ч.1 ст. 80 СК України вказують на те, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. За встановлених обставин, суд вважає, що відповідач має змогу надавати дружині матеріальну допомогу, яку суд, враховуючи надані сторонами докази, визначає в розмірі 1/10 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. \~ Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 79, п. 4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України, п.п. 5, 18 ст. 4 Декрету КМ України «Про державне мито» від 21 січня 1993 року № 7-93 з відповідача \~ підлягають стягненню на користь держави 51 грн. 00 коп. судового збору, а також 120 грн. 00 коп. витрат на інформаційно технічне забезпечення.

Outcome: partial