overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-06 00:00:00

Представник ПАТ [PERSON] ВОРОТАзвернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 103 від 25.02.2008 року у розмірі 7\~619,56 грн. у звязку з невиконанням з його боку умов кредитного договору, та судові витрати у розмірі 196,20 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та просила стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати, а також витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. За таких обставин, зі згоди представника позивача та на підставі ч. 4 ст.169 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (постановляє заочне рішення). Суд, вислухав думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до укладеного договору № 103 від 25.02.2008 року (далі - Відповідач) 08.12.2006 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 5\~000,00 грн. з кінцевим терміном повернення 24.02.2011 року. Взяті на себе зобов'язання за зазначеним Договором банк виконав вчасно й повністю, надавши кредитні кошти. Відповідачем [PERSON] узяті на себе зобов'язання не виконувалися й не виконуються у теперішній час. У результаті невиконання умов кредитного договору станом на 05.05.2011 року по кредитному договору № 103 від 25.02.2008 року відповідач має заборгованість у розмірі 7\~619,56 грн., яка складається з наступного: - 2875,77 грн. - заборгованість за кредитом; - 2299,99 грн. сума прострочених відсотків; - 1435,50 грн. сума простроченої комісії; - 595,61 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; - 251,41 грн. пеня по простроченим відсоткам; - 161,28 грн. пеня по простроченій комісії. У відповідності до вимог ст. ст. 526, 1049 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку що встановлені договором. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів. На підставі викладеного, суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить суд винести рішення про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., кожного місяця, до досягнення дитиною повноліття, з урахуванням індексації , мотивуючи тим, що відповідач є батьком дитини, але не надає ніякої матеріальної допомоги на її утримання. В судове засідання позивачка не зявилась, надала до суду заяву в якій просить дану справу слухати за її відсутності, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій просить дану справу слухати за його відсутності, та вказав, що позовні вимоги визнає частково. Матеріалами справи встановлено, що відповідач та позивач дійсно є батьками неповнолітньої дитини [PERSON]. [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження: серії 1-ВЛ № 0011053 виданого 03.03.2005 року Відділом РАЦС Богодухівського РУЮ Харківської області. Відповідно до довідки виконавчого комітету Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області № 585/02-24 від 08.09.2011 року неповнолітня дитина: [PERSON], проживає із матірю (позивачем по справі). Факт подання позову свідчить про недосягнення домовленості між батьками про утримання дитини. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча у відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу УКРАЇНИ зобов'язаний утримувати неповнолітню дитину. При таких обставинах суд вважає заяву такою, що підлягає частковому задоволенню, при цьому суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. При цьому суд вважає, що аліменти доцільно стягувати у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач офіційно не працює та отримує мінливий дохід та вважає за можливе визначити суму аліментів у розмірі 300 грн., виходячи з прожиткового мінімуму на дитину, віком від 6 до 18 років який складає з 01 жовтня - 1022 грн. Аліменти належить стягувати з дня предявлення позову. Судові витрати мають бути стягнуті з відповідача. Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі предявлених доказів. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-06 00:00:00

Позивачка та відповідач знаходяться в шлюбі з 06 жовтня 2007 року зареєстрованому відділом РАЦС Богодухівського РУЮ Харківської області, актовий запис № 160. Від шлюбу дітей не мають. Позивачка просить шлюб розірвати мотивуючи тим, що спільне життя не склалося , між подружжям постійно виникають сварки при вирішенні різноманітних сімейних питань, чоловік не цікавиться справами сімї , спільне господарство подружжя не веде. Все це зробило неможливим спільне проживання та призвело до втрати почуття любові до відповідача і не згодна на примирення. Подружжя з серпня 2010 року не проживає разом. Позивачка в судове засіданні не зявилась, надала до суду заяву в якій просить справу слухати без її присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, з невідомої суду причини, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Суд дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу І-ВЛ № 074146, виданого 06 жовтня 2001 року відділом РАЦС Богодухівського РУЮ Харківської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований 06 жовтня 2007 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 160. Відповідно до ст. 110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, враховуючи, що позивач наполягає на розірвані шлюбу, за час наданий судом примирення не відбулось, вважає що збереження сім'ї неможливо. Судові витрати стягнути з відповідача. Рішення виноситься у межах заявлених вимог на підставі наданих доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-06 00:00:00

позивачі звернулися до суду із позовом про визнання за ними в рівних частках права власності в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться на вулиці Чапаєва за №44 в селі Любовичі Малинського району, після смерті 5 серпня 1999 року [PERSON]. У обгрунтування своїх позовних вимог зазначили, що вказаний житловий будинок був побудований у 1973 році на місці старої хати, побудованої в 1940 році батьками позивачки. Земельна ділянка під його забудову не виділялась. Господарство відносилось до суспільної групи колгоспників, головою якого була [PERSON], яка померла 08 лютого 1978 року. Після її смерті головою господарства став [PERSON] - батько позивача [PERSON] та чоловік позивачки [PERSON]. Вони проживали разом з ним до його смерті та продовжують проживати по даний час, що свідчить про фактичне прийняття спадщини відповідно до ст.ст.548, 549 Цивільного кодексу України 1963 року. Крім того позивачка своєчасно подала заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору, але через відсутність у померлого правовстановлюючих документів на жилий будинок отримати свідоцтво про право на спадщину за законом не мають можливості. У судовому засіданні позивачі підтримали позов. Відповідачі у судове засідання не з"явилися. Від представника відповідача [PERSON] сільської ради та [PERSON] надійшли заяви про визнання позову та розгляд справи у їх відсутності. Позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, за наявності законних підстав суд може ухвалити рішення про його задоволення без зясування інших обставин у справі. Дослідивши надані позивачами докази щодо належності жилого будинку за №44 по вулиці Чапаєва в селі Любовичах Малинського району [PERSON] та прийняття після його смерті спадщини позивачами (виписки із погосподарських книг, довідки [PERSON] сільської ради, дані про прописку позивачів, матеріали спадкової справи за №105 від 10 березня 2000 року), суд визнає, що визнання позову відповідачами не суперечить закону, не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому позов може бути задоволений судом. Позивачі та відповідачка [PERSON] звільнені від сплати судового збору як потерпілі внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому суд покладає його сплату на відповідача [PERSON] сільську раду Малинського району, яка пільг не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-06 00:00:00

позивач просить встановити факт володіння на праві власності за життя його батьком [PERSON], який помер 26 травня 2005 року, житловим будинком за №19, що знаходиться по вулиці Шкільній в селі Нові Вороб"ї Малинського району, та визнати за ним право власності на зазначений житловий будинок як за спадкоємцем за законом. Зазначив, що до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини він звернувся своєчасно, але отримати свідоцтво про право на спадщину не може через відсутність у батька правовстановлюючих документів на будинок, побудований у 1960 році. Сестра [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини. У судовому засіданні позивач підтримав свій позов з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не зявився. Про розгляд справи повідомлений належним чином. Подав заяву про визнання позову, просить задовольнити його та розглянути справу у його відсутності. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Дослідивши надані докази, суд визнає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому суд може прийняти його та задовольнити позов. Позивач, будучи потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи, звільнений від сплати судового збору в силу п.18 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне митовід 21.01.1993р., тому його сплату суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-06 00:00:00

позивачі звернулися до суду з позовом про визнання за кожним з них права власності на 1/3 частину житлового будинку за № 15, що знаходиться по вулиці Гагаріна в селі Ворсівці Малинського району Житомирської області і належав їхній матері [PERSON], яка померла 25 травня 2007 року. У обгрунтування позовних вимог зазначили, що позивачі [PERSON] та [PERSON] проживали разом із спадкодавцем на час її смерті, крім того всі вони своєчасно подали до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не можуть через відсутність на будинок правовстановлюючих документів. Будинок був побудований на земельній ділянці, виділеній правлінням колгоспу ім. Куйбишева с. Ворсівка батькові [PERSON] згідно плану забудови. У судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] підтримали позов з підстав, зазначених у позовній заяві. Пояснили, що батьки були в зареєстрованому шлюбі. Після смерті батька, який помер у 2001 році, ніхто з них спадщину не приймав. Позивач [PERSON] подав заяву про задоволення його позовних вимог без його присутності. Представник відповідача сільський голова Ворсівської сільської ради [PERSON] у судове засідання не з"явився, подав заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення. Дослідивши надані докази, копію спадкової справи, суд визнає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, позивачі є спадкоємцями за законом першої черги, вони прийняли спадщину, тому суд може прийняти визнання позову та задовольнити його. Позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору як потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, тому сплату судового збору в розмірі 358грн.33коп. суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві і в ході судового засідання посилалась на те, що з відповідачем перебуває в шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO], який проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач на утримання сина матеріальну допомогу не надає, тому вона вимушена звернутися до суду. Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання зявився. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд вислухавши пояснення сторін вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із пояснень позивачки, матеріалів справи вбачається, що [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], відповідно до свідоцтва про одруження від 10 липня 1999 року. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.9). Згідно із пояснень позивачки малолітній син проживає з нею за адресою: вул. Донецьке шосе б. 123 а кв. 13 у м. Дніпропетровську і знаходиться на її утриманні. Згідно до ст. ст.180,181,182 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення ним повноліття, таким чином суд вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 липня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Таку допомогу він може надавати, оскільки працездатний, інших утримань не має. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180,181,182, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-06 00:00:00

В серпні 2011 року позивач звернувся з позовом до відповідача, вказуючи на те, що 04.03.2011 року був припинений трудовий договір між ним та відповідачем згідно наказу №226 від 04.03.2011 року, в результаті чого при кінцевому розрахунку з відповідачем виникла заборгованість по відпускним в сумі 1179,05 грн., яка в добровільному порядку ним не сплачена. Просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 1179,05 грн., сплачені: судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення в сумі 120 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду лист, в якому прохає справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує та прохає суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд повідомив, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У відповідності з п. 2 ч.2 КзПП України, ч.1 ст. 22 Закону України Про відпустки№504/96-ВР від 15.11.1996 року в випадку звільнення працівника до закінчення робочого року, за який він вже отримав відпустку повної тривалості, для покриття його заборгованості власник або уповноважений ним орган проводить утримання з заробітної плати за дні відпустки, які були надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року. Згідно наданих суду матеріалів, вбачається що трудовий договір між ПАТ ММК Ім. Іллічата [PERSON] було розірвано 04.03.2011 року, згідно ст. 38 КзПП України за власним бажанням відповідача. До його звільнення йому було нарахована матеріальна допомога на оздоровлення в сумі 1179,05 грн., яку, не зважаючи на прохання позивача, відповідач добровільно не погасив. Приймаючи до уваги встановлені обставини справи та,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-06 00:00:00

У серпні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 15.02.2008 року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір №3655/08 Ф2 за умовами якого позивач надав кредит в сумі 8 316 грн., зі сплатою 0,1% від суми залишку кредиту кожні 30 календарних днів, та кінцевим терміном погашення по 15.02.2010 року. Відповідач належним чином не виконав умови договору. Прохав стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 19 039,32 грн., та сплачені судові витрати: судовий збір в сумі 190,39 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду лист, в якому прохає справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує та прохає суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд повідомив, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором №3655/08 Ф2 від 15.02.2008 року [PERSON] був наданий кредит в сумі 8 316 грн. , зі сплатою 0,1% від суми залишку кредиту кожні 30 календарних днів, та кінцевим терміном повернення 15.02.2010 року (а. с. 9-10), гроші було отримано відповідачем, розмір заборгованості підтверджено розрахунком (а. с. 5). На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-06 00:00:00

У серпні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 26.08.2008 року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір №24253/08 Ф2 за умовами якого позивач надав кредит в сумі 12 000 грн., зі сплатою 0,083% від суми залишку кредиту кожні 30 календарних днів, та кінцевим терміном погашення по 25.08.2010 року. Відповідач належним чином не виконав умови договору. Прохав стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 12 332, 08 грн., та сплачені судові витрати: судовий збір в сумі 123,23 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду лист, в якому прохає справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує та прохає суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд повідомив, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором №24253/08 Ф2 від 26.08.2008 року [PERSON] був наданий кредит в сумі 12 000 грн. , зі сплатою 0,083% від суми залишку кредиту кожні 30 календарних днів, та кінцевим терміном повернення 26.08.2010 року (а. с. 9-10), гроші було отримано відповідачем, розмір заборгованості підтверджено розрахунком (а. с. 5). На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved