Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 10 лютого 2011 року шлюб між сторонами було розірвано. Від шлюбу у них є син - [PERSON] [INFO]. Зазначає, що син проживає разом з нею, виховується нею і перебуває на її утриманні. Вказує, що угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. На підставі вищевикладеного просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03 серпня 2011 року і до повноліття дитини. В попереднє судове засідання позивачка не з'явилася, від неї до суду надійшла заява, в якій вона просить суд справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Просить суд позов задовольнити. В попереднє судове засідання відповідач не з'явився, від нього до суду надійшла заява в якій він просить розглянути позов за його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін. Згідно із ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Відповідну до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також визнання відповідачем позову, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні попереднього судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Оголосивши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 10 лютого 2011 року рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці шлюб між сторонами було розірвано. (а.с.3). Від шлюбу у сторін є син - [PERSON] [INFO] (а.с.6). Зважаючи на викладене, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення аліментів підлягають задоволенню. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, приймаючи визнання позову відповідачем, та з урахуванням матеріального становища сторін і їх малолітньої дитини, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання повнолітнього сина [PERSON] підлягають задоволенню в повному об'ємі. При цьому, суд виходить з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивачки на утримання неповнолітньої дитини реальної можливості відповідача вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Outcome: approved