Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до [PERSON] [PERSON] [PERSON] та просить усунути перешкоди щодо виїзду дитини за кордон. Позивачка надала суду заяву, в який просить суд провести засідання за відсутності позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і час слухання по справі повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи не з*явився в судового засідання, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню . [PERSON] проживала спільно з [PERSON] [PERSON] [PERSON] с 1999 року без реєстрації шлюбу. Мають сина - [PERSON] Ангел-Малєк [PERSON], [INFO], який на даний час проживає спільно із позивачкою. В січні 2003 року позивачка з сином проживає окремо від відповідача. На даний час відносини з батьком дитини не підтримує, спільне господарство не ведеться. Дитина навчається в Харківському ліцеї мистецтв № 133 Харківської міської ради. Є актором «Театру дитинства», що підтверджується сертифікатом учасника «театру Дитинства» , затвердженого департаменту культури Харківської міської ради. 25.02.2011 року було отримано запрошення від Організаційного комітету Дитячого та Юнацького Фестивалю в Чеській республіці прийняти участь в Міжнародному дитячому та юнацькому Фестивалі «Феєрверк талантів», який буде проходити в Празі с 21.03.2011 року по 26.03.2011 року, де в списках учасників фестивалю знаходиться син позивачки. Відповідач ніколи не заперечував проти того, щоб дитина мешкав разом з позивачкою, не ставив питання про визначення місця проживання дитини. Згідно із вимогами ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Ст. 150 Сімейного кодексу України передбачено обов'язок батьків піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно із вимогами ч.ч. 1 та 2 ст. 155 Сімейного кодексу України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають грунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в [PERSON] громадян України», виїзд дитини за кордон можливий тільки за згодою обох батьків або на підставі рішення суду. Згідно із ч.5 п.п. З п.2-2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57, виїзд за межі України громадян, які не досягай 16-річного віку, у супроводі одного з батьків, можливий за рішенням суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Суд вважає позовну заяву [PERSON] обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню, оскільки надання такого дозволу буде відповідати інтересам дитини. На підставі викладеного, ст.ст. 141, 150, 155 СК України, ст. 4 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в'їзду в [PERSON] громадян України»,

Outcome: approved