Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому зазначає, що вони з відповідачем з 09.09.2006 року перебувають в шлюбі, який був зареєстрований Виконкомом Дружбівської сільської ради Олевського району Житомирської області за актовим записом № 3. Від спільного проживання у зареєстрованому шлюбі у них народилися діти: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], які знаходяться на матеріальному утриманні та вихованні позивачки, а тому вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини заробітної плати (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до повноліття найстаршої дитини, тобто до 06.04.2026 року, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку Законом України «Про Державний бюджет України», так як відповідач ухиляється від їх утримання в добровільному порядку. Позивачка у судове засідання не зявилася, але відповідно до поданої до суду письмової заяви просить суд розглянути справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, але від нього також надійшла письмова заява в якій він просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги позивачки визнає. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 09.09.2006 року, що стверджується копією свідоцтва про шлюб. Від спільного проживання у шлюбі у них народилися діти: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Діти проживають разом із сторонами, але знаходяться на її матеріальному утримані, оскільки відповідач не надає належної допомоги, як батько, на утримання дітей. Відповідач проживає із сімєю та ухиляється від виконання батьківських обовязків по утриманню дітей, не піклується про їх здоровя, фізичний, духовний, інтелектуальний, соціальний та моральний розвиток. Не надає добровільно належної матеріальної допомоги на утримання та виховання дітей, хоча має таку можливість, оскільки має відповідний молодий вік, не хворіє на тяжкі хвороби, не є інвалідом і має можливість утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, належним чином, як того вимагає Закон. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України „Про охорону дитинства від 26.04.2001 року, № 2402-ІІІ, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Із положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Так статтею180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Разом з тим статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В даному випадку суд дійшов висновку, що відповідач ухиляється від обовязку утримувати неповнолітніх дітей, чим ставить їх у складне матеріальне становище та порушує їх право на достатній життєвий рівень а тому аліменти на утримання неповнолітніх дітей повинні бути стягнуті з відповідача в судовому порядку .

Outcome: approved