Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-09 00:00:00

ЗОКС «Довіра»звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про розірвання кредитного договору та стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 26.12.2003 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 3896, згідно якому позивач надав відповідачу кредит в сумі 2 000 грн. Згідно п. 1 вищевказаного договору відповідач [PERSON] зобовязалася у 6-місячний термін, тобто до 29.06.2004 р. повернути отриману суму кредиту і сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 4 % щомісячно наперед від залишку суми неповерненого кредиту. У забезпечення виконання [PERSON] зобовязань за кредитним договором № 3896 від 26.12.2003 р. між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON] було укладено договір поруки, згідно з умовами якого, [PERSON], [PERSON] на добровільних засадах взяли на себе зобовязання перед позивачем відповідати за зобовязання [PERSON] Відповідач [PERSON] отриману суму кредиту повернула частково в розмірі 180 грн., встановлені договором відсотки за користування кредитом сплатила частково у розмірі 80 грн. 23.05.2006 р. позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу, 26.05.2006 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя було винесено судовий наказ № 2н-3149/06 про стягнення з [PERSON] суми боргу за період з 29.12.2003 р. по 05.05.2006 р. у розмірі 4650 грн. Однак на сьогоднішній день зазначену суму боргу боржник не сплатив, здійсненні державним виконавцем заходи щодо розшуку майна, яке належить боржнику виявилися безрезультатними, про що свідчить постанова Комунарського ВДВС Запорізького МУЮ про повернення виконавчого документа від 01.06.2009 р. Позивач декілька разів звертався до відповідачів [PERSON], [PERSON] щодо сплати процентів, які були нараховані з 26.08.2006 р. по 04.08.2009 р. за кредитним договором, але відповідачі не виконали своїх зобовязань за договором поруки, внаслідок чого у них виникла забор гованість за період з 26.05.2006 р. по 26.05.2009 р. у розмірі 4 908 грн. Посилаючись на зазначені обставини просить суд розірвати кредитний договір № 3896 від 26.12.2003 р., укладений між ЗОКС «Довіра»та [PERSON], стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість по процентам у розмірі 4 908 грн. та судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні на позовних вимогах наполягає і просить суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про день, час та місце слухання справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили, заперечень не надали. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 26.11.2010 року проти задоволення позовних вимог ЗОКС «Довіра»заперечувала, з тих підстав, що вона про нарахування за весь цей час відсотків за кредитним договором не знала, позивач на її адресу повідомлень з вимогою погашення заборгованості не надсилав. За клопотанням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи та дослідивши надані позивачем письмові докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 26.12.2003 р. між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 3896, згідно якому позивач надав відповідачу кредит в сумі 2 000 грн. на лікування. Згідно п. 1 кредитного договору № 3896 від 26.12.2003 р. відповідач зобов'язався у 6-ти місячний термін, повернути отриману суму кредиту і сплатити проценти за користу вання кредитом у розмірі 4 % щомісячно наперед від залишку суми неповернутого кредиту. Згідно п. 7 кредитного договору № 3896 від 26.12.2003 р. при порушенні строку повернення кредиту позичальник сплачує підвищену процентну ставку в розмірі 1 проценту від залишку суми непогашеного кредиту (боргу) за кожен день прострочки. Одночасно 26.12.2003 р. в забезпечення виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором № 3896 від 26.12.2003 р. між позивачем та відповідачами [PERSON], [PERSON] було укладено договір поруки. Відповідно до п. 3 договору поруки від 26.12.2003 р. поручителі несуть солідарну відповідальність перед спілкою всім своїм власним майном і грошима по зобовязаннях позичальника в повному обсязі, тобто за повернення кредиту, процентів, пені і штрафу, по відшкодуванню всіх збитків, які завдані спілці недобросовісним позичальником. Згідно з п. 4, п. 5 договору поруки від 26.12.2003 р. у разі невиконання або неналежного виконання позичальником умов вищезазначеного кредитного договору спілка надсилає поручителям повідомлення з заборгованими сумами, які вони повинні погасити за 3 дні. Якщо поручителі протягом 3-х днів від дня одержання повідомлення від спілки не виконають своїх зобовязань, то кожен сплачує додатково спілці 1 процент від заборгованої суми за кожен день прострочки. 26.05.2006 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя було винесено судовий наказ № 2н-3149/06 про стягнення з [PERSON] на користь Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра»суми боргу за кредитним договором № 33896 за період з 29.12.2003 р. по 05.05.2006 р. у розмірі 4650 грн. Суд вважає, що позовні вимоги ЗОКС «Довіра»підлягають задоволенню виходячи з наступного. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, якщо інше не встановлено договором чи законом; якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, у разі порушення зобов'язання боржник повинен відшкодувати збитки, тому вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом є обґрунтованими. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у том ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених до говором або законом. Як вбачається з матеріалів справи, між ЗОКС «Довіра»та відповідачем [PERSON] 26.12.2003 р . був укладений кредитний договір № 3896. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконала зобов'язання за кредитним договором № 3896 від 26.12.2003 р. у встановлений строк. Крім того, в забезпечення повернення кредиту [PERSON] між ЗОКС «Довіра»укладено договір поруки з [PERSON], [PERSON] від 26.12.2003 р. При цьому поручителям були роз'яснені їх права та обов'язки. Відповідно до реєстру замовних листів ЗОКС «Довіра»з 32 поштового відділення м. Запоріжжя від 07.09.2005 року на адресу відповідачів [PERSON]Ж, [PERSON], [PERSON] надсилалися попередження з вимогою погашення заборгованості. Відповідно до п. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Пунктом 6 договору поруки від 26.12.2003 року установлено термін дії договору, згідно з яким договір дії до повного виконання позичальником зобовязань перед спілкою за вищезазначеним кредитним договором, а при невиконанні позичальником умов кредитного договору до повного виконання поручителями взятих на себе зобовязань по поверненню грошових сум за позичальника. Тобто термін дії договору визначено вказівкою на подію, що повинна настати, а саме повне виконання сторонами умов договору. Таким чином, суд приходить до висновку, що сторони п. 6 договору поруки від 26.12.2003 року установили строк припинення поруки за фактом виконання умов цього договору. На час звернення позивача до суду з позовом порука відповідачів [PERSON], [PERSON] не була припинена, оскільки вони не виконали умови договору поруки від 26.12.2003 року щодо покладених на них обовязків. За таких обставин, відповідачі [PERSON], [PERSON] мають зобовязання перед ЗОКС «Довіра»за кредитним договором по поверненню [PERSON] процентів за кредитом, яке, як встановлено судом, на теперішній час не виконано. Відповідно до довідки розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3896 від 26.12.2003 р., укладеного між ЗОКС «Довіра»та відповідачем - [PERSON] у зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору щодо строків погашення кредиту, заборгованість по процентам за кредитним договором за період з 26.05.2006 по 26.05.2009 р складає 4 908 грн. Аналізуючи у сукупності надані по справі докази, суд дійшов висновку, що з відповідачів підлягає стягненню солідарно заборгованість за відсотками у розмірі 4 908 грн. відповідно до наданого позивачем розрахунку, який суд вважає обґрунтованим та таким, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, повязані зі сплатою ним при предявленні позову пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved