Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-18 00:00:00

В серпні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «[PERSON] банк Аваль» про стягнення сум процентів по вкладам, пені, втрат від інфляції та 3% річних. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що рішенням Замостянського районного суду м.Вінниці від 03.12.2010 року були частково задоволені його позовні вимоги до ПАТ «[PERSON] Аваль» - стягнуто на його користь в рахунок повернення депозитних вкладів по договору від 17 квітня 200 року за № 20/02-02/19 на вклад Універсальний 730480 грн., що еквівалентно 92000 доларів США, в рахунок повернення депозитних вкладів по договору від 6 липня 2006 року за № 20/02-02/21 на вклад Універсальний 170000 грн. У задоволенні зустрічного позову ПАТ «[PERSON] Аваль» до [PERSON] про визнання недійсними договорів № 20/02-02/19 від 17 квітня 2006 року та № 20/02-02/21 від 6 липня 2006 року шляхом встановлення їх нікчемності відмовлено. Рішення суду набрало законної сили 26 січня 2011 року, але виконане було тільки 7 квітня 2011 року. Посилаючись на обставини, встановлені зазначеним рішенням, ст.9 Конституції України, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст.ст. 8, 61 ЦПК України та ст.ст. 549, 599, 625, 1060, 1061 ЦК України просив стягнути з відповідача на його користь: по договору на вклад Універсальний № 20/02-02/19 від 17.04.2006р. суму процентів у розмірі 41742,20 доларів США, суму пені у розмірі 32890,00 доларів США, суму 3% річних від суми боргу у розмірі 5406,57 доларів США; по договору № 20/02-02/21 на вклад Універсальний від 6 липня 2006 року суму процентів у розмірі 76000,54 грн., суму пені у розмірі 60775,00 грн., суму втрат від інфляції у розмірі 31280,00 грн., суму 3% річних від суми боргу у розмірі 9990,41 грн. Також просив стягнути з відповідача понесені ним судові витрати. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON], (а.с.54, 55) позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] що діє на підставі довіреності (а.с.53) позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні в звязку з його безпідставністю та неправомірністю. У заперечення позову пояснила, що грошові зобовязання у банку перед [PERSON] до набрання чинності рішенням суду від 03.12.2010 року були відсутні, але банк добровільно виконав рішення суду після надходження відповідної постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження. Крім того, у наданому суду письмовому запереченні на позов вказував, що вимога позивача про стягнення з банку відсотків, нарахованих за ставками НБУ за період, коли строк вкладу закінчився, не відповідає вимогам чинного законодавства, та просила застосувати до вимог про стягнення неустойки спеціальну позовну давність 1 рік та відмовити у задоволенні даної позовної вимоги і з цих підстав. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 03.12.2010р. по справі № 2-123 2010 року (а.с.16-23) встановлено, що 17 квітня 2006 року між позивачем [PERSON] та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», назва якого згодом змінена на Публічне акціонерне товариство «[PERSON] Аваль» було укладено договір № 20/02-02/19 на вклад Універсальний, а також 6 липня 2006 року укладено договір № 20/02-02/21 на вклад Універсальний. В період з квітня 2006 року по січень 2009 року позивач вносив готівкою на депозитні рахунки 2625071395/19 та 2625139775/21 на загальну суму 92000 доларів США та 170000 грн. Банком на виконання взятих на себе зобовязань по спірних договорах було виплачено [PERSON] відсотки в сумі 1027,40 доларів США та 1331,51 грн. 30 березня 2009 року [PERSON] звернувся до відповідача з заявою про розірвання вищевказаних договорів, повернення сум вкладів та сплату прострочених відсотків, але 20 квітня 2009 року відповідач відмовив в задоволенні його заяви, внаслідок чого позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Вищевказаним рішенням договори між позивачем [PERSON] і відповідачем на вклад Універсальний № 20/02-02/19 від 17.04.2006р. та № 20/02-02/21 від 06.07.2006 р. визнані укладеними і такими, що набрали чинності, і вимоги позивача про стягнення суми вкладів 92000 доларів США та 170000 гривень ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню. Рішення Замостянського районного суду м.Вінниці від 3 грудня 2010 року у справі № 2-123 2010 року набрало законної сили відповідно до ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 26 січня 2011 року (а.с.24-26). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 травня 2011 року вищевказані судові рішення залишені без змін (а.с.27-29). У відповідності з ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Оскільки у справі № 2-123 2010 року брали участь ті самі особи, що й у цій справі, обставини, встановлені рішенням суду від 03.12.2010 року не підлягають доказуванню. У відповідності до статті 526 ЦК України, зобовязання мають виконуватися відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмові від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. При цьому наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Ч. 2 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналіз цієї норми закону вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплаті кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобовязання. Відповідно до п. 3.2.3. вищезгаданих договорів (а.с.31-33) вкладник має право по закінченню строку договору отримати всі належні йому суми коштів за договором готівкою або шляхом безготівкового перерахування на рахунки вкладника. Стаття 1060 ЦК України встановлює, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умови договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною. Згідно ч.1 ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Якщо договором не встановлений розмір процентів, банк зобов'язаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. Виходячи з системного аналізу вищенаведеного законодавства, враховуючи обставини встановлені рішенням суду від 3 грудня 2010 року, суд вважає, що зобовязання про повернення сум вкладів було виконане відповідачем 7 квітня 2011 року (а.с.61, 87), отже по цю дату відповідач повинен сплатити позивачу: по договору на вклад Універсальний № 20/02-02/19 від 17.04.2006р. - проценти та пеню в розмірі, передбаченому п.4.1. цього договору; по договору на вклад Універсальний № 20/02-02/21 від 06.07.2006р. - проценти, пеню в розмірі, передбаченому п.4.1. цього договору та втрати від інфляції. Щодо розміру процентів, які підлягають стягненню з відповідача суд вважає наступне. Рішенням Замостянського районного суду м.Вінниці від 03.12.2010р. встановлено, що згідно наданої начальнику Миргородського відділення Полтавської обласної дирекції ВАТ «[PERSON] Аваль» [PERSON] довіреності, її посадової інструкції та «Правил здійснення депозитних операцій фізичних осіб в АППБ «Аваль», затвердженої Постановою Правління АППБ «Аваль» № П-85/4 від 07.08.2006р., остання повинна була в своїй діяльності керуватися як діючим законодавством України, так і внутрішніми нормативними документами «[PERSON] Аваль». З рішення Комітету з управління активами та пасивами АППБ «Аваль» № КУАП-14/2 від 21.04.2005 року на дату укладення спірних договорів за депозитними договорами на вклад у доларах США діяв розмір процентної ставки на рівні 7% річних, на вклад у гривнях 11% річних (а.с.84). Даних про те, що начальник Миргородського відділення АППБ «Аваль» [PERSON] мала повноваження укладати договори по депозитним вкладам з більш високими відсотками судом не встановлено. Зважаючи на наведене, суд вважає, що при визначенні відсоткової ставки по спірним депозитним вкладам слід виходити з розміру 7% річних по вкладу в доларах США та 11% річних по вкладу у гривнях, а не 25% річних та 27% річних, як це зазначено в договорах, оскільки стягнення більших відсотків ніж офіційно встановив [PERSON], не відповідатиме положенням ст.ст. 5, 44 Закону України «Про банки і банківську діяльність». Таким чином, розмір відсотків за строк дії вкладу по договору на вклад Універсальний № 20/02-02/19 від 17.04.2006р., (1 рік) враховуючи суми коштів, що вносив на вкладний рахунок у цей період позивач становить: з 17.04.06р. по 11.05.06р. 20000 ? 7% : 365 ? 25 = 95,89 доларів США; з 12.05.06р. по 17.04.07р. 50000 ? 7% : 365 ? 340 = 3260,27 доларів США Всього: 3356,16 доларів США. З урахуванням виплачених відповідачем процентів в сумі 1027,40 доларів США, сума процентів за строк дії цього договору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 2328,76 доларів США (3356,16 1027,40 = 2328,76). Відповідно до п.6.2. вказаного договору, строк його дії не продовжується. П.5.4. передбачено, що якщо вкладник в день закінчення строку дії договору не звернувся за сумою вкладу та відсотками, нарахування відсотків на загальну суму вкладу з цього моменту відбувається за тарифами банку для рахунку «до запитання», які діють на момент підписання цього договору. Конкретних розмірів процентної ставки в договорі не зазначено, отже відповідно до абзацу 2 ч.1 ст.1061 ЦК України з 18.04.2007р. банк зобовязаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. Враховуючи суми коштів, що вносив на вкладний рахунок позивач, та розмір облікової ставки, що діяла у період, за який підлягають стягненню відсотки, їх розмір складає: з 18.04.07р. по 02.05.07р. 50000 ? 8,5% : 365 ? 15 = 174,65 доларів США; з 03.05.07р. по 31.05.07р. 60000 ? 8,5% : 365 ? 29 = 405,20 доларів США; з 01.06.07р. по 31.12.07р. 60000 ? 8% : 365 ? 214 = 2814,24 доларів США; з 01.01.08р. по 29.04.08р. 60000 ? 10% : 365 ? 120 = 1972,60 доларів США; з 30.04.08р. по 09.12.08р. 60000 ? 12% : 365 ? 224 = 4418,63 доларів США; з 10.12.08р. по 11.01.09р. 82000 ? 12% : 365 ? 33 = 889,64 доларів США; з 12.01.09р. по 14.06.09р. 92000 ? 12% : 365 ? 154 = 4657,97 доларів США; з 15.06.09р. по 11.08.09р. 92000 ? 11% : 365 ? 58 = 1608,10 доларів США; з 12.08.09р. по 07.06.10р. 92000 ? 10,25% : 365 ? 300 = 7750,68 доларів США; з 08.06.10р. по 07.07.10р. 92000 ? 9,5% : 365 ? 30 = 718,35 доларів США; з 08.07.10р. по 09.08.10р. 92000 ? 8,5% : 365 ? 33 = 707,01 доларів США; з 10.08.10р. по 06.04.11р. 92000 ? 7,75% : 365 ? 239 = 4668,68 доларів США. Всього: 30785,75 доларів США за період після закінчення строку вкладу. Загальна сума процентів, що підлягають стягненню з відповідача за вказаним договором на вклад Універсальний № 20/02-02/19 від 17.04.2006р. становить: 2328,76 + 30785,75 = 33114,51 доларів США. Розмір відсотків за строк дії договору на вклад Універсальний № 20/02-02/21 від 06.07.2006р., (1 рік) враховуючи суми коштів, що вносив на вкладний рахунок у цей період позивач становить: з 06.07.06р. по 02.05.06р. 60000 ? 11% : 365 ? 301 = 5442,74 грн.; з 03.05.06р. по 06.07.07р. 100000 ? 11% : 365 ? 65 = 1958,90 грн. Всього: 7401,64 гривень. З урахуванням виплачених відповідачем процентів в сумі 1331,51 грн., сума процентів за строк дії цього договору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 6070,13 грн. (7401,64 1331,51 = 6070,13). Відповідно до абзацу 2 ч.1 ст.1061 ЦК України з 07.07.2007р. банк зобовязаний виплачувати проценти у розмірі облікової ставки Національного банку України. Враховуючи суми коштів, що вносив на вкладний рахунок позивач, та розмір облікової ставки, що діяла у період, за який підлягають стягненню відсотки, їх розмір складає: з 07.07.07р. по 27.11.07р. 100000 ? 8% : 365 ? 144 = 3156,16 грн.; з 28.11.07р. по 31.12.07р. 150000 ? 8% : 365 ? 34 = 1117,80 грн.; з 01.01.08р. по 29.04.08р. 150000 ? 10% : 365 ? 120 = 4931,50 грн.; з 30.04.08р. по 23.12.08р. 150000 ? 12% : 365 ? 238 = 11736,98 грн.; з 24.12.08р. по 14.06.09р. 170000 ? 12% : 365 ? 173 = 9669,04 грн.; з 15.06.09р. по 11.08.09р. 170000 ? 11% : 365 ? 58 = 2971,50 грн.; з 12.08.09р. по 07.06.10р. 170000 ? 10,25% : 365 ? 300 = 14321,91 грн.; з 08.06.10р. по 07.07.10р. 170000 ? 9,5% : 365 ? 30 = 1327,39 грн.; з 08.07.10р. по 09.08.10р. 170000 ? 8,5% : 365 ? 33 = 1306,43 грн.; з 10.08.10р. по 06.04.11р. 170000 ? 7,75% : 365 ? 239 = 8626,91 грн. Всього: 59165,62 грн. за період після закінчення строку вкладу. Загальна сума процентів, що підлягають стягненню з відповідача за вказаним договором на вклад Універсальний № 20/02-02/21 від 06.07.2006р. становить: 6070,13 + 59165,62 = 65235,75 грн. Відповідно до абз.2 ч.5 ст.1061 ЦК України, у разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. При цьому суд вважає, що оскільки розмір процентів за користування грошовими коштами позивача встановлений абзацем 2 ч.1 ст.1061 ЦК України, стягнення ще й 3% річних, що також є платою від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами є безпідставним і у цій частині позовних вимог слід відмовити. Крім того, відповідно до ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача пені 22.08.2011 року, відповідно до ч.3 ст. 549 пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, отже у задоволенні цієї вимоги за період до 22.08.2010р. слід відмовити. Сума пені за період з 22.08.2010 р. по 07.04.2011р. складає: - по договору на вклад Універсальний № 20/02-02/19 від 17.04.2006р.: 92000 доларів США ? 0,05% ? 228 днів = 10488 доларів США. - по договору на вклад Універсальний № 20/02-02/21 від 06.07.2006р.: 170000 грн. ? 0,05% ? 228 днів = 19380,00 грн. Щодо сум інших коштів, які підлягають стягненню з відповідача по договору на вклад Універсальний № 20/02-02/21 від 06.07.2006р. суд виходить з наступних розрахунків: Сума боргу з урахуванням індексу інфляції в межах позовних вимог за період з 21.04.2009р. по 06.04.2011р. становить: 118,4% (загальний індекс інфляції за вказаний період) ? 170000 грн. : 100% = 201280 грн. Відповідно втрати від інфляції складають: 201280 грн. 170000 грн. = 31280 грн. Згідно ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ст.ст. 81, 84, 88 ЦПК України в звязку з задоволенням позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати в сумі 1700 грн. судовий збір (а.с.1), 120 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.2).

Outcome: partial