overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

У листопаді 2011 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 20.04.1996 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини припинилися у листопаді 2007р. Подружнє спільне життя не склалося через різні характери та різні життєвих інтересів сторін. Спільне господарство не ведеться. З огляду на вищевикладене позивач просить шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.04.1996 року (свідоцтво про шлюб серія І-ФП № 013356, а/з № 198 від 20.04.1996 року). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а/з № 2865 від 05.11.1996р.). Сімейне життя не склалося через різні характери та різні життєвих інтересів сторін. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження сім`ї позивач вважає неможливим, шлюб необхідно розірвати. Майновий спір не заявлявся. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 110, 111, 112, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

У грудні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання біржової угоди дійсною, вказавши, що 19.07.2000 року, позивач придбав у [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], квартиру [ADDRESS], оформивши договір купівлі-продажу нерухомого майна від 19.07.2000р. за № 1180 на Універсальній біржі «Південь». На теперішній час позивач не має можливості розпоряджатися квартирою, оскільки договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд визнати вказаний договір купівлі-продажу дійсним. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Від відповідачів та представника Універсальної біржі «Південь» надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутністю, а також про те, що вони не заперечують проти задоволення позову. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS], належала [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 9/18, що видане Службою приватизації житлового фонду до черне ВКП «Водолій» 20.08.1997р., згідно розпорядження № 9/18 від 20.08.1997р., зареєстрованого Миколаївським обласним бюро технічної інвентаризації, реєстровий № 18915 від 24.09.1997р. 19.07.2000р. на Універсальній біржі «Південь» був зареєстрований договір купівлі-продажу нерухомого майна № 1180, а саме: квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони (а.с. 4). Договір купівлі-продажу нерухомого майна був зареєстрований в МБТІ м. Миколаєва 02.08.2000р. за р. № 18915. Претензій сторони один до одного не мали на момент укладання угоди та за минулий час. Всі істотні умови угоди дотримані, договір зареєстрований в ММБТІ за №18915 від 02.08.2000р., а тому суд вважає за можливе визнати договір купівлі-продажу дійсним на підставі ст. 220 ЦК України. На підставі вищевикладеного, оцінюючи надані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.220 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

У листопаді 2011 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 27.11.1999 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини припинилися у серпні 2011р. Подружнє спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, поваги, постійні конфлікти, сварки. Спільне господарство не ведеться. З огляду на вищевикладене позивач просить шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.11.1999 року (свідоцтво про шлюб серія І-ФП № 034632, а/з № 1356 від 27.11.1999 року). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] (а/з № 35 від 09.01.2003р.). Сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, поваги, постійні конфлікти, сварки. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження сім`ї позивач вважає неможливим, шлюб необхідно розірвати. Майновий спір не заявлявся. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 110, 111, 112, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

У листопаді 2011 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем мають дитину: дочку [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні позивачки та потребує матеріальної допомоги. У звязку із тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 30% усіх видів його заробітку, до повноліття дочки. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, просила суд позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судовому засіданні визнав позовні вимоги та не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до наступного. Від спільного проживання позивачка та відповідач мають дитину: дочку [PERSON], [INFO] (а/з № 2744 від 28.09.2006р.), яка знаходяться на утриманні позивачки та потребує матеріальної допомоги в звязку з тим, що відповідач ухиляється від утримання дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при призначені аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Розмір аліментів визначено судом з врахуванням матеріального становища сторін і не суперечить інтересам неповнолітніх дітей. Враховуючі вищевикладене суд вважає позовні вимоги такими що підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 188,20 грн. На підставі ст.ст.180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

У листопаді 2011 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 15.10.2004 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини припинилися в липні 2010р. Подружнє спільне життя не склалося через не повагу до сімейного життя з боку відповідача, який не дбав про сімю, грав в ігрові автомати, витрачав кошти з сімї. Спільне господарство не ведеться. З огляду на вищевикладене позивач просить шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.10.2004 року (свідоцтво про шлюб серія І-ФП № 087551, а/з № 437 від 15.10.2004 року). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] (а/з № 1100 від 22.04.2005р.), доньку [PERSON], [INFO] (а/з № 102 від 15.01.2009р.). Сімейне життя не склалося через не повагу до сімейного життя з боку відповідача, який не дбав про сімю, грав в ігрові автомати, витрачав кошти з сімї. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження сім`ї позивач вважає неможливим, шлюб необхідно розірвати. Майновий спір не заявлявся. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 110, 111, 112, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення боргу за кредитним договором. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що між кредитною спілкою Аккорд, та відповідачем було укладено кредитний договір від 14.12.2006р. №Ів-ФрВ\\292 про надання кредиту на суму 4400 грн., терміном на 12 місяці, обєктом кредитування є мобільні телефони NOKIA N 70 та Samsung Х 680. Відповідно до умов договору позичальник повинен щомісячно сплачувати спілці нараховані проценти та частину кредиту в терміни та в розмірах не менше, ніж відповідно вказано у рекомендованому графіку платежів. Однак всупереч договірним зобовязанням, в установлені графіком терміни позичальником не повернуто належні грошові кошти, в результаті чого сума кредиту не зменшувалась, а проценти нараховувались на фактичний залишок суми кредиту, виходячи з розрахунку 0.1151 за кожен день користування кредитом (п.2.3 кредитного договору). Відповідно до п.3.2 кредитного договору, при порушенні строків сплати кредиту нараховується пеня в розмірі 0,5 % від суми остаточної заборгованості за кожен день прострочення. Станом на 19.09.2011 р. у відповідачки існує заборгованість за кредитом в сумі 3785,30 грн. з яких заборгованість по тілу кредиту становить 1161,96 грн., 1461,38 грн.проценти за користування кредитом, 1161,96 грн.пеня. Просив стягнути з відповідача вказану суму та судовий збір. Представник позивача подав заяву, в якій просив суд розглядати справу у його відсутності, позов підтримав і просив його задовольнити. Відповідачка, яка була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи не зявилася в судове засідання, від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, у звязку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що 14.12.2006 року між кредитною спілкою Аккордта відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір № Ів-ФрВ\\292 про надання кредиту на суму 4400 грн. Встановлено, що внаслідок неналежного виконання позичальником умов кредитного договору загальна заборгованість за цим договором станом на 19.09.2011 р. становить 3785,30 грн. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення неповернутої суми кредиту. Тому з відповідача слід стягнути в користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 3785,30 грн. та 188,20 грн. судового збору. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст.526,1049,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

Позивачка звернулася у суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось внаслідок різності характерів та поглядів на життя, відповідач зловживає спиртними напоями, через що у них виникають непорозуміння та сварки. Між ними втрачені почуття любові та поваги один до одного, а шлюб носить формальний характер. Вважає примирення та збереження шлюбу неможливими, тому просила шлюб розірвати. Від даного шлюбу діти у них уже повнолітні. Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала і просила її задовольнити. Відповідач, який був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи за адресою місця проживання, відповідно до ч.8 ст.76 ЦПК України, повторно не зявився в судове засідання, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, у звязку з чим суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що шлюб між сторонами, що зареєстрований 17 травня 1986 року, на даний час існує формально. За таких обставин, коли подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, шлюб слід розірвати. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

Позивач 29.09.2011 р. звернувся в суд з позовом до відповідача про відшкодування збитків від необлікованого споживання електроенергії і оплати за недовраховану електричну енергію. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 25.02.2011 р. працівниками Лисецького РЕМ у житловому будинку відповідача за адресою: [ADDRESS], було виявлено у схемі електропостачання будинку наступні порушення: самовільне необліковане підключення струмоприймачів споживача, а саме виконано подвійний ввід мідним кабелем з трубостійки через горище житлового будинку і заживлено житлову кімнату квартири 1 поза приладом обліку. До розриву даного подвійного вводу підєднано алюмінієвий провід і підключено квартиру 4, де раніше ліквідовано прилад обліку внаслідок чого електоенергія споживається, але не обліковується. Під час замірів навантаження становило 7А. На підставі складеного акту про порушення ПКЕЕ № 075046 від 25.02.2011 року проведено нарахування завданих збитків, сума яких становить 1964 грн. 33 коп. З даним актом відповідач ознайомлений, зауважень до складеного акту у нього немає, про що свідчить підпис [PERSON] 24.03.2011 року відповідачем було оплачено 327.39 грн. вартості недоврахованої електроенергії. 22.07.2011 року відповідачем було оплачено 400 грн. вартості недоврахованої електроенергії. Тобто станом на 22.09.2011 року неоплачена сума нарахування по завданих електро-постачальнику збитках становить 1236 грн. 94 коп. Просив стягнути з відповідача 1236 грн. 94 коп. завданих збитків та 171 грн. судових витрат. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав і просив його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Не заперечував проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що відповідачем, у будинку якого виявлено факт необлікованого споживання електроенергії, порушені Правила користування електричною енергією для населення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.1999 року (з наступними змінами), про що працівниками Лисецького РЕМ складено акт № 075046 від 25.02.2011 року (а.с.2). Відповідно до Методики обчислення розміру відшкодування збитків, завданих електропостачальнику внаслідок порушення споживачем ПКЕЕ, затвердженої НКРЕ від 04.05.2006 р. №526, по даному акті нараховано збитки на загальну суму 1964 грн. 33 коп.(а.с.3). 24.03.2011 року відповідачем було оплачено 327.39 грн. вартості недоврахованої електроенергії. 22.07.2011 року відповідачем було оплачено 400 грн. вартості недоврахованої електроенергії. З огляду на те, що відповідач оплатив частину нанесених збитків, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача 1236 грн. 94 коп. на відшкодування збитків від необлікованого споживання електроенергії і оплати за недовраховану електричну енергію та 171 грн. судових витрат. На підставі наведеного, у відповідності зі ст.1166 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

ПАТ „Банк «Київська Русь» звернулося з позовом до суду до відповідачів про стягнення грошових коштів, посилаючись на те, що між АТ „Банк «Київська Русь» та відповідачкою [PERSON] 14 березня 2008 року було укладено кредитний договір № 76 КР/П-2008 за яким відповідачу надавався кредит в сумі 10000 гривень строком з 14 березня 2008 року по 13 березня 2011 зі сплатою 25% річних. В якості забезпечення виконання зобовязання відповідачкою [PERSON] щодо погашення кредиту 14 березня 2008 року укладено договір поруки з відповідачкою [PERSON]. В звязку з неналежним виконанням умов повернення кредиту, станом на 12 вересня 2011 року заборгованість становить 6422 гривні 25 копійок. На неодноразові звернення про повернення кредиту відповідачі не реагують, а тому виникла необхідність звернутись з даним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити та стягнути з відповідачів на користь ПАТ „Банк «Київська Русь» заборгованість у сумі 6422 гривні 25 копійок. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. В судовому засіданні відповідачка [PERSON]. позов визнав, проти задоволення не заперечував. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ПАТ „Банк «Київська Русь» до [PERSON], [PERSON] про стягнення грошових коштів підлягає до задоволення, як обґрунтований та документально підтверджений. На підставі ст.ст. 16, 526, 553, 554, 555 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

Сторони з 7 березня 2003 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину. Позивачка, посилаючись на те, що вони з відповідачем не проживають, так як мають різні погляди на подружні стосунки та ведення спільного господарства, звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач в судове засідання не зявився хоча про день та час розгляду справи був повідомленний у встановленому зконом порядку. Позов підлягає до задоволення, оскільки сторони визнали, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

3 липня 2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір за умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 700000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач, посилаючись на те, що [PERSON] вз»яті на себе зобовязання не виконує, звернувся в суд з позовом про стягнення з нього 12427 грн. 09 коп. Відповідач проти позову не заперечує. Судом встановлено, що позивач надав [PERSON] 3 липня 2008 року за договором, а він отримав 700000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до договору відповідач повинен був здійснювати погашення кредитів та процентів щомісячно. В порушення цього відповідач не сплачував своєчасно кредит та відсотки і станом на 31 серпня 2011 року допустив заборгованість 12427 грн. 09 коп. (заборгованість за кредитом 5595 грн. 41 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 4763 грн. 72 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом 1000,00 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн. та штраф (процентна складова) 567 грн. 96 коп.) Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку встановленому договором. Оскільки відповідач не виконав взяті по договору на себе зобовязання, ця заборгованість підлягає стягненню з нього на користь позивача. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів, належних йому. З відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 244 грн. 27 коп. судового збору. На підставі ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

5 червня 2006 року померла [PERSON] - баба позивачки, після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Литвинова 42 в м. Сміла. Спадщину після її смерті прийняв син [PERSON] шляхом подачі зави до нотаріальної контори, але юридично не оформив. 1 липня 2010 року помер [PERSON] батько позивачки, після смерті якого відкрилась спадщина на успадковане, але не переоформлене будинковолодіння належного [PERSON] Позивачка, посилаючись на те, що вона прийняла спадщину після смерті батька шляхом подачі зави до нотаріальної контори, однак не може оформити її, оскільки втрачений правовстановлювальний документ на будинковолодіння, а виданий дублікат свідоцтва містить помилки, звернулася в суд з позовом до Смілянської міської ради про визнання за нею права власності на спадкове майно. Представник відповідача проти позову не заперечує. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] правомірно володіли житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами по вул. Литвинова 42 в м. Сміла Позивачка прийняла спадкове майно, шляхом подачі зави до нотаріальної контори, проте оформити не може оскільки втрачений правовстановлювальний документ на будинковолодіння. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Приймаючи до уваги, що [PERSON] прийняла спадщину, тому за нею повинно бути визнано право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Литвинова 42 в м. Сміла.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

8 жовтня 2008 року між КС «Фінансова Русь» м. Черкаси та [PERSON] було укладено кредитний договір № 0000217 за умовами якого [PERSON] отримала кредит в сумі 5000 грн. зі сплатою 50 % щомісячних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення боргу до 8 жовтня 2009 року. В якості забезпечення виконання зобовязання за договором між кредитною спілкою та [PERSON] цього ж дня був укладений договір поруки № 0000217-1. Позивач, посилаючись на те, що [PERSON] та [PERSON] взяті на себе зобовязання не виконують, звернувся в суд з позовом про стягнення з них 8587 грн. 99 коп. (основна сума боргу 4166 грн. 66 коп., сума заборгованості за відсотками 1756 грн. 09 коп. та 2665 грн. 24 коп. збитків) та з [PERSON] 2961 грн. 38 коп. штрафу за договором поруки. Відповідачі позов визнали. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач надав відповідачці [PERSON] 8 жовтня 2008 року за кредитним договором № 0000217 5000 грн. зі сплатою 50 % щомісячних за користування кредитом з кінцевим терміном повернення боргу до 8 жовтня 2009 року. В якості забезпечення виконання зобовязання [PERSON]В за договором між кредитною спілкою та [PERSON] цього ж дня був укладений договір поруки № 0000217-1. У відповідності до умов кредитного договору [PERSON] щомісячно повинна була здійснювати погашення кредиту та процентів, згідно графіку погашення кредиту та відсотків. В порушення договору відповідачка не сплачувала своєчасно кредит та відсотки і станом на 31 жовтня допустила заборгованість 8587 грн. 99 коп. (основна сума боргу 4166 грн. 66 коп., сума заборгованості за відсотками 1756 грн. 09 коп. та 2665 грн. 24 коп. збитків). [PERSON], як поручитель боржника не виконала взяті на себе зобовязання за договором поруки і відповідно до п. 5.1 договору поруки № 0000217-1 повинна сплатити штраф у розмірі 50 % від суми простроченого грошового зобовязання - 2961 грн. 38 коп. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку встановленому договором. Оскільки відповідачі не виконали взяті по договору на себе зобовязання, ця заборгованість підлягає стягненню з них на користь позивача. Відповідачка [PERSON], відповідно до умов договору поруки укладеного між нею та кредитною спілкою взяла на себе зобовязання перед позикодавцем відповідати по зобовязаннях [PERSON] З неї підлягає стягненню і штраф за договором поруки у розмірі 2961 грн. 38 коп. За умовами п.2.2 договору поруки, поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. З відповідачів слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 235 грн. 49 коп. (115 грн. 49 коп. судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення). На підставі ст.ст.526, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved