overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

В жовтні 2011 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 18 листопада 1995 року Кіровською сільською Радою Миколаївського району Миколаївської області, актовий запис № 3. Позивач зазначала, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та мають від шлюбу неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з січня 2011 року, вони мешкають окремо. Причиною розпаду сімї є відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, в них різні погляди на ведення сумісного господарства, розподілу сімейного бюджету, виховання дитини, відповідач матеріально сімю не утримує, все це призводило до сварок та скандалів, а це в свою чергу до втрати кохання та поваги. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини, просила розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати, на примирення не згодна. Прізвище залишити шлюбне. Відповідач в судове засідання не зявився. Відповідно до вимог ст.132 ЦПК України до Миколаївського районного суду Миколаївської області направлялось судове доручення про допит \~відповідача. На виконання \~вказаного доручення судом направлено протокол допиту [PERSON] від 30 січня 2012 року, де останній, позовні вимоги визнав у повному обсязі, пояснив, що подружні стосунки припинені з травня 2011 року, причини розпаду сімї- вступ позивачки до секти, подружня невірність з боку позивачки, безвідповідальне ставлення до сімї, строк для примирення їм не потрібен, проти розгляду справи в його відсутність не заперечував. Суд, розглянувши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено та доведено, що сторони з 18 листопада 1995 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Кіровською сільською Радою Миколаївського району Миколаївської області, актовий запис № 3. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З травня 2011 року вони припинили подружні стосунки, так як мають різні погляди на життя і сімю, не ведуть сумісного господарства, проживають окремо, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення згідно ст.ст.110-112, 114 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного та інтересам їхньої дитини, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

У грудні 2011 року позивачка звернулась з позовом до суду про стягнення з відповідача [PERSON]В аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка зявилась у судове засідання. В обґрунтування предявлених позовних вимог вказала, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Шлюб зареєстровано 23 липня 2010 року Баглійським відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпродзержинського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 131. Від шлюбу з відповідачем у них народилась донька - Поліна, [INFO], яка мешкає з нею та знаходяться на її утриманні. На даний час вони з відповідачем спільно не проживають, спільного господарства не ведуть. Відповідач добровільну допомогу на утримання доньки не надає, тому просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до її повноліття. Відповідач у судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позовних вимог заперечує, вказавши, що згоден виплачувати аліменти на утримання доньки Поліни, але у розмірі 1/6 частини, оскільки він виплачує аліменти на утримання дитини від першого шлюбу у розмірі ? частини. Позивачка у судовому засіданні замінила свої позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача 1/6 частину з усіх видів його заробітку до повноліття доньки Поліни. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні було встановлено, що сторони з 23.07.2010 року знаходяться у зареєстрованому шлюбі, у 2011 році сторони припинили відносини, з того часу проживають окремо, від шлюбних стосунків мають неповнолітню доньку: Поліну, [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільно не бажає надавати допомогу на утримання доньки. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України Батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При таких обставинах суд, оцінюючи всі докази, зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає, що судові витрати по справі повинні бути стягнуті з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

У липні 2011 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування пред*явленого позову вказала, що з відповідачем вона шлюб уклала 30 серпня 2002 року. Дітей від шлюбу вони не мають. Сімейних стосунків вони не підтримують з літа 2010 року. Сім*я їхня розпалась з тих причин, що між ними не було взаєморозуміння. У них різні погляди на життя. На цьому грунті між ними постійно виникали сварки. Окрім того, відповідач не бажає мати дітей. За останній час, з літа 2010 року, між ними спроб для примирення та поновлення сімейних стосунків не було. Вважає, що їхня сім*я розпалась. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з*явився. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Про поважність причини неявки у судове засідання не повідомив. При таких обставинах суд вважає можливим відповідно до ст. 224 ЦПК України слухати справу у відсутність відповідача. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки не підтримують з літа 2010 року з тієї причини, що між ними не було взаєморозуміння, різні погляди на життя та відповідпач не бажає мати дітей. Сторони припинили спільне проживання. За минулий час між сторонами спроб для примирення та поновлення сімейних стосунків не було. Позивачка вважає, що їхня сім*я розпалась остаточно. Окрім того, за час, який судом сторонам надавався для примирення та поновлення сімейних стосунків, між ними спроб для поновлення сім*ї не було. При таких обставинах суд, оцінюючи всі докази, зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що відповідно до рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 28.04.2011 р. шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Від даного шлюбу вони мають спільну доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. На даний час вона не працює, оскільки у місцевості, де вона проживає, відсутня робота, тому в утриманні дитини їй допомагає мати, однак даної допомоги недостатньо. Вона зверталася до відповідача, щоб він добровільно надав кошти на утримання дитини, однак відповідач проігнорував дане прохання, тому вона змушена звернутися до суду з дним позовом. Відповідач працює у мережі магазинів "Альпарі", що знаходиться у м.Вінниці, має постійний дохід, а тому він має змогу сплачувати аліменти. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], в розмірі по 30 % усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі даної заяви до її повноліття ; рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць просить звернути до негайного виконання. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить позов задоволити з підстав, викладених у позові. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч про розгляд справи повідомлений. Заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи у його відсутності не надав. Суд за згодою позивача проводить заочний розгляд справи. Судом встановлено, що відповідно до рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 28.04.2011 р. шлюб між сторонами було розірвано (а.с.3). Від даного шлюбу вони мають спільну доньку - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження (а.с.2). Відповідно до довідки Сутисківської селищної ради № 163 від 27.01.2012 р. (а.с.5) дівчинка проживає разом з позивачкою. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 27.02.2012 р. (а.с.4) сім'я [PERSON] складається з двох осіб : позивачка та її донька [PERSON], [INFO]. Проживають вони з батьками позивачки, оскільки власного житла вона не має, земельної ділянки, підсобного господарства та транспортних засобів сім' також не має. Відповідно до трудової книжки позивачки, виданої на дошлюбне прізвище "Блінготова" на даний час позивачка не працює. Зі слів позиваски відповідач працює у мережі магазинів "Альпарі", що знаходиться у м.Вінниці, має постійний дохід. Інших утриманців відповідач не має. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття . Відповідно до ст.11 Закону України „Про охорону дитинства мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. Вислухавши пояснення позивача, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов про стягнення з відповідача аліментів в частці від заробітку є обґрунтованим, оскільки відповідач працює, тому підлягає до задоволення повністю. На підставі ст.ст.180-182, 184 СК України, Закону України "Про судовий збір",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому вказує, що [PERSON] її батько. Після розірвання шлюбу між її батьками вона залишилася проживати з матірю. Відповідач, за рішенням суду, сплачував аліменти на її утримання до досягнення повноліття. 24.07.2011 року їй виповнилось 18 років. З 01.09.2010 р. вона навчається на II курсі природничо-географічного факультету Вінницького державного педагогічного університету ім.М.Коцюбинського, навчання у якому триватиме до 30.06.2014 р. Вона проживає з матірю та перебуває на її утриманні. Її мати працює і отримує заробітну плату, проте цих доходів не достатньо для того, щоб повноцінно забезпечити потреби, які виникли у звязку з її навчанням. На сьогодні їхня сімя потрапила у скрутне матеріальне становище. Їй відомо, що відповідач працює водієм маршрутного таксі і має стабільний заробіток. Вона вважає, що він може сплачувати 1/3 частку від свого доходу на її утримання. Просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/3 частки від його доходу щомісячно до 30.06.2014 року. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги змінила і просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 300 грн., оскільки вона навчається на II курсі природничо-географічного факультету Вінницького державного педагогічного університету ім.М.Коцюбинського, навчання у якому триватиме до 30.06.2014 р. Відповідач змінені позовні вимоги визнав, не заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі 300 грн. щомісячно на утримання доньки (позивачки), пояснив суду, що він з 23.02.2012 р. не працює, а на його утриманні дружина і неповнолітня донька від іншого шлюбу. Судом встановлено, що [PERSON] батько позивачки, що стверджується свідоцтвом про її народження (а.с.4). Після розірвання шлюбу між її батьками позивачка залишилася проживати з матірю. Відповідач, за рішенням суду, сплачував аліменти на її утримання до досягнення повноліття. 24.07.2011 року [PERSON] виповнилось 18 років. Відповідно до довідки природничо-географічного факультету Вінницького державного педагогічного університету ім.М.Коцюбинського, № 21/485 від 16.01.2012 р. (а.с.2) вона студентка даного закладу з 01.09.2010 р., навчається на ІІ курсі і продовжуватиме навчання до 30.06.2014 р. Вона проживає з матірю та перебуває на її утриманні. Відповідно до довідки Гніванстького КП „Гніваньводопостач № 397 від 24.02.2012 р. до складу сімї відповідача окрім нього входить його дружина [PERSON] та донька [PERSON], [INFO]. Відповідач не працює з 03.01.2012 р., дружина з 02.12.2012 р. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, врахувавши матеріальний стан сторін, вважає, що позов підлягає до задоволення повністю, оскільки відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.. Відповідно до ст.11 Закону України „Про охорону дитинства мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

07.06.2011 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому посилається на те, що 18.08.2006 року відповідач позичив у нього гроші в розмірі 5\~000 доларів США, які відповідно розписки зобовязався повернути до кінця вересня 2006 року. Станом на 06.06.2011 року 5\~000 доларів США, за офіційним курсом НБУ, дорівнює 39\~867 грн. 50 коп. В звязку з тим, що відповідач гроші добровільно не повернув, просить стягнути з відповідача 39\~867 грн. 50 коп. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача. Відповідно до вказаної заяви, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача та відповідача за правилами ст.169,224,225,226 ЦПК України заочно. В звязку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як встановлено в судовому засіданні, 18.08.2006 року відповідач позичив гроші в розмірі 5\~000 доларів США, які відповідно розписки зобовязався повернути до кінця вересня 2006 року, що підтверджується оригіналом розписки відповідача, написаною власноручно. Станом на 06.06.2011 року 5\~000 доларів США, за офіційним курсом НБУ, тобто 7,9735 грн. за 1 долар США, дорівнює 39\~867 грн. 50 коп. Оскільки відповідач за договором позики щодо повернення грошей свої обовязки не виконав, з нього слід стягнути суму боргу в розмірі 39\~867 грн. 50 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму сплачених судових витрат в розмірі 398 грн. 68 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] В обгрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем від якого мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO], [PERSON], 20 березня 2009 року, [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Матеріальну допомогу для належного утримання дітей відповідач не надає. Вказала, що не спроможна самостійно належним чином забезпечити неповнолітніх дітей всім необхідним. Відповідач має можливість та зобов»язаний надавати матеріальну допомогу дітям. Зменшивши свої позовні вимоги просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 250 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 27 липня 2011 року до повноліття дітей. В судовому засіданні позивач підтримала зменшені позовні вимоги та просить їх задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, повідомлення про причини неявки до суду не надіслав. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, який не зявився. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до задоволення повністю. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України передбачений порядок присудження коштів на утримання дитини, згідно якого аліменти присуджуються у частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи матеріальне становище позивачки, з якою проживають діти, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей, визначивши їх сплату у твердій грошовій сумі щомісячно до досягнення кожною дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON]І посилається на те, що з відповідачем по справі вони знаходяться в шлюбі з 27 лютого 2009 року, зареєстрованому в відділі реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 26. Від спільного подружнього життя мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Сімя фактично розпалась, сторони сімейні стосунки не підтримують, проживають окремо. На даний час позивач ніде не працює. Матеріальної допомоги на утримування сина відповідач не надає, що і змусило позивачку звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання позивач не зявилася, але надала суду заяву в якій підтримала у повному обсязі свої позовні вимоги і просила позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову та просить розглядати справу в його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 27 лютого 2009 року, відділі реєстрації актів цивільного стану Дергачівського районного управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 26, згідно свідоцтва про шлюб серія І-ВЛ № 113185, виданого 27 лютого 2009 року. Від спільного подружнього життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серія І-ВЛ № 216548, виданого Козачолопанською селищною радою 24 вересня 2010 року, який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні, відповідно наданої довідки Козачолопанської селищної ради Дергачівського району Харківської області за № 1766 від 31.08.2011 року. Матеріальної допомоги на утримування дитини відповідач у добровільному порядку не надає. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивачку наполягати на стягненні аліментів на утримання малолітньої дитини є обґрунтованими, а тому заявлений позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.180-183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

Прокурор звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача майнову шкоду у сумі 4160,68 грн. на користь Державного професійно-технічного навчального закладу "Привільський професійний ліцей". Прокурор у судовому засіданні позов підтримала. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення аналогічні обставинам викладеним в позові. Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату і місце судового засідання повідомлена належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслала, про причину неявки суд не повідомила, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: витяг зі Статуту Державного професійно-технічного навчального закладу "Привільський професійний ліцей", витяг з наказу №4 від 25.08.2009р., копія акту від 14.12.2011р., копія відомості виплати стипендій, заява від 26.08.2010р., копія розписки, довідка з адресного столу. Судом встановлено, що наказом №4 "3-УДЗ" від 25.08.2009 р. відповідач [PERSON] була зарахована в якості учня до ДПТНЗ "Привільський професійний ліцей" для одержання спеціальності "оператора компютерного набору і обліковця з реєстрації бухгалтерських даних". До занять відповідач приступив з 01 вересня 2009 р. За час навчання він одержувала стипендію. При подачі про прийом на навчання відповідач написала розписку про те, що вона в інших учбових закладах освіту за рахунок держави не одержувала. 14 грудня 2011 р. Контрольно-ревізійним відділом у м. Лисичанську була проведена ревізія фінансово-господарської діяльності ДПТНЗ "Привільський професійний ліцей", якою було виявлено, що відповідач з 01.09.2004р. по 31.01.2007р. навчалася у Вищому професійному училищі №94 зі спеціальності «оператор компютерного набору, конторський службовець (бухгалтерія)" за рахунок державних коштів. За час навчання відповідачу була нарахована і сплачена стипендія в загальній сумі 4160,68 грн. Відповідно до ст. 47 Закону України "Про освіту", ст. З Закону України "Про професійну-технічну освіту", отримання іншої професії, спеціальності на основі здобутого раніше освітньо-кваліфікаційного рівня є післядипломною освітою. Відповідно до ст. ст.51, 61 вищевказаних законів, кошти, одержані за перепідготовку кадрів, є додатковими джерелами фінансування учбового закладу у відповідності до укладених договорів. Відповідно до ст. 142 Конституції України держава приймає участь у формуванні доходів бюджетів місцевого самоврядування, надає фінансову підтримку. Невиконання відповідачем зобовязань щодо сплати коштів за отримання другої освіти завдає збитків державі у вигляді безпідставного витрачення державних коштів та позбавляє державний навчальний заклад додаткового джерела фінансування за перепідготовку кадрів, що негативно впливає на нормальну діяльність закладу освіти та реалізації ним державних освітніх програм. Суд вважає, що є підстави для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved