Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-26 00:00:00

У квітні 2011 року позивач звернувся до суду з названим позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що 14 лютого 2011 року між ТОВ «ЕЛІТБУД» та відповідачкою було укладений договір поставки №000005, за яким відповідачка отримав в товар в сумі 75 298,87 грн., Отримані кошти відповідачка зобовязувалася оплатити товар до 01 квітня 2011 року. На сьогоднішній день гроші йому не повернуті. Тому просив суд стягнути з відповідачки 75 298,87 грн., 365,70 грн. - загальний розмір пені, 18 824,69 грн. - загальний розмір штрафу, а також судові втрати у розмірі - 1065,00 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнив. Суду пояснив, що в лютому 2011 року відповідачка звернулася до нього з проханням дати у власність будівельні матеріали. На день розгляду справи в суді [PERSON] кошти не повернула. Додатково позивачем 08.04.20011 року було направлено відповідачу лист - претензію, з вимогою повернути всю суму грошових коштів, але ніякого від реагування це не дало. 23 травня 2011 року між ТОВ «ЕЛІТБУД» та [PERSON] укладено договір № 17 про відступлення права вимоги (цесії). Тому просив суд стягнути на його користь з [PERSON] 75 298,87 грн. У судове засідання відповідачка не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Заслухавши пояснення, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 193 ГКУ, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться. Згідно п.4.3 Договору, у випадку затримки оплати товару покупець на вимогу постачальника сплачує йому суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочки платежу, а також пеню, яка нараховується на несплачену суму за кожний день прострочки. При розгляді справи судом встановлено, що 14 лютого 2011 року між ТОВ «ЕЛІТБУД» та [PERSON] було укладений договір поставки №000005, за яким відповідачка отримав в товар в сумі 75 298,87 грн., Отримані кошти відповідачка зобовязувалася оплатити товар до 01 квітня 2011 року. На сьогоднішній день гроші йому не повернуті. 23 травня 2011 року між ТОВ «ЕЛІТБУД» та [PERSON] укладено договір № 17 про відступлення права вимоги (цесії). Тому просив суд стягнути з відповідачки 75 298,87 грн., 365,70 грн. - загальний розмір пені, 18 824,69 грн. - загальний розмір штрафу., а також судові втрати у розмірі - 1065,00 грн. Ст. 526 КЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, ЦК У країни,інших актів цивільного законодавства. Порушення зобовязання у розумінні ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Оцінюючи подані докази в сукупності суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів, що підтверджують накладними на відпуск товару та неналежне виконання відповідачкою умов договору. Тому позовні вимоги про стягнення суми боргу підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До судових витрат у відповідності до ст. 79 ЦПК України відносяться витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Враховуючи наведене, з відповідачки слід стягнути витрати повязані зі сплатою судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved