Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-15 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання реєстрації недійсною. В обґрунтування заявлених вимог, позивач [PERSON] пояснила, що її сестра [PERSON] за згодою відповідача [PERSON] була зареєстрована в квартирі №12 будинку № 2 на м-ні 7 Зарічний в Жовтневому районі м. Кривого Рогу. Вказана квартира приватизована, та є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], своєї згоди на реєстрацію [PERSON], вона не давала повноважень на розпорядження власністю. В зв'язку з цим просить визнати реєстрацію недійсною. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що вважає, що відповідач без її згоди здійснила правочин, зареєструвавши в спільне житло [PERSON]. Своєї згоди на реєстрацію вона не давала. Вважає що, строк позивної давності на акт державної реєстрації не розповсюджується. Просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позивні вимоги визнала, пояснила, що дійсно без згоди позивача зареєструвала в квартиру [PERSON] Квартира знаходиться в спільній сумісній власності, тому майном слід було розпоряджатися усім співвласникам квартири, в зв'язку з чим просить визнати реєстрацію [PERSON] недійсною. В судовому засіданні представник третьої особи Комунального підприємства «Житлово -експлуатаційна організація №31» позивні вимоги не визнали пояснивши, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав: згідно ст..369 ЦК України, розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Але реєстрація за місцем мешкання не є розпорядженням майном, та не є правочином. Просили у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В судовому засіданні третя особа [PERSON], позовні вимоги не визнала, та пояснила, що 08.11.2005 року, вона за згоди матері [PERSON] була зареєстрована за адресою [INFO]. Позивач 18.08.2010 року звернулась до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу про усунення перешкод у користування жилим приміщенням, зняття з реєстрації, виселення. При розгляді вказаної цивільної справи встановлено, що в спірну квартиру вона була поселена та зареєстрована з добровільної волі [PERSON] та [PERSON], на певний період часу до 2007 року. Тому вважає, що позивач знала про факт її реєстрації в житлі, відповідно строк позовної давності минув ще у 2010 році. Просить суд в задоволенні позивних вимог відмовити, в зв'язку із сплином позовної давності. Третя особа - Відділ громадянства, міграції фізичних осіб Жовтневого РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області у судове засіданні не з'явились, просили суд розглянути справу у їх відсутність, та винести рішення згідно чинного законодавства. Суд заслухавши сторони, треті особи, дослідивши матеріали цивільної справи, суд оцінивши всі докази в сукупності, вважає, що позов не може бути задоволений з наступних підстав. Відповідно до ст.. 369 ч.2 ЦК України «Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. У разі вчинення одним із співвласників правочину, щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників. Згода співвласник на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та ( або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена». Відповідно ст.,369 ч.4 ЦК України « Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив право чин, необхідних повноважень». Відповідно до ст..202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов'язків. Таким чином заява про згоду на реєстрацію в житло не є документом, який підлягає нотаріальному та (або) державній реєстрації посвідченню, ніяких дій по розпорядженню спільним майном не настало, тобто це не є право чинів. Крім того, в матеріалах справи є, рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рога за суду від 31 серпня 2011 року, за позовом [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користування жилим приміщенням, зняття з реєстрації, в задоволенні позивних вимог відмовлено, (а.с. 38-39). Рішення учасниками процесу не було оскаржене та набрало законної сили. В вищевказаному рішенні суду вказано « Як встановлено судом, відповідачка у справі [PERSON] поселилась у спірну квартиру зі згоди позивачок [PERSON], [PERSON] без обмеження часу її проживання користування житлом, як член сім'ї власника житла. [PERSON] прописала свою дочку відповідачки до спірного житла мало місце у встановленому законом порядку, за згодою власників житла. Відповідачка мешкає у спірній квартирі» З чого вбачається що питання про реєстрацію відповідачки в спірному житлі розглядався. А також позивач [PERSON] була освідомлена, що [PERSON] відповідачем була зареєстрована в спірному житлі з 2005 року, тому пояснення в судовому засіданні, що про реєстрацію вона дізналася у 2010 році без підставні. Тому суд вважає, що позивач порушила вимоги ст. 257 ЦПК України, загальну позивну давність у три роки, доказів про поважність причин для поновлення строку позивної давності суду надано не було. Таким чином, суд не вбачає, передбачений законом, підстав для задоволення позовних вимог [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed