Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-17 00:00:00

Позивач у грудні 2009 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який під час розгляду справи неодноразово уточнював (а.с. 61-72, 231-245). В обґрунтування заявлених вимог послався на те, що 26.06.2008 р. між ним та відповідачем був укладений договір страхування наземного транспорту № DNH8II80156, предметом якого був автомобіль BMW 760 IL, д/н [NUMBER] , належний [PERSON] , що на підставі довіреності від 25.06.2008 р. перебував у користуванні позивача. 20.03.2009 р. мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля, у якій останній був пошкоджений. 23.03.2009 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування, а у подальшому надав останньому висновок № 1236 експертного автотоварознавчого дослідження, складений експертами Львівського НДІ судових експертиз, за яким розмір заподіяної застрахованому майну шкоди склав 318.732, 00 грн. \\~Разом з тим рішення про виплату страхового відшкодування, прийняте відповідачем, містило іншу суму відшкодування, а саме 125.895, 39 грн., визначену згідно звіту № 001-2484 від 16.04.2009 р., складеному працівниками ТОВ «Оперейтор`без участі позивача та безпосереднього огляду пошкодженого транспортного засобу. Оскільки позивач з такою сумою не погодився, 15.09.2009 р. судовим експертом Львівського НДІ судових експертиз за ініціативою відповідача було складено висновок спеціаліста № 67/09, яким розмір заподіяної пошкодженому майну шкоди був визначений на рівні 384.223, 83 грн., втім фактично була виплачена відповідачем лише 12.11.2009 р. сума у розмірі 125.895, 39 грн., при цьому будь-яке мотивування відмови у виплаті суми, визначеної висновком спеціаліста від 15.09.2009 р. № 67/09 наведене не було. Вбачаючи у таких діях відповідача порушення договірних зобов`язань, позивач в останній редакції заявлених вимог (а.с. 231-245) просив суд стягнути з останнього на його користь 260.548, 24 грн. не виплаченого страхового відшкодування, 19.791, 89 грн. пені, 15.746, 15 грн. 3% річних, 50.144, 29 грн. інфляційних збитків. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала, на їх задоволенні наполягала. У подальшому надала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 249-251). Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на правомірність дій Закритого акціонерного товариства «Страхова компанія ІНГОССТРАХ» у спірних правовідносинах та обгрунтованість визначення розміру виплаченого позивачеві страхового відшкодування. Третя особа до суду не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася. Заслухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 26.06.2008 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір страхування наземного транспорту № DNH8II80156, предметом якого був автомобіль BMW 760 IL, д/н [NUMBER] (а.с. 14-16). Зазначений \\~транспортний засіб був зареєстрований за \\~третьою особою [PERSON] (а.с. 45) та перебував у користуванні позивача на підставі довіреності від 25.06.2008 р. (а.с. 46). Страховий платіж був внесений позивачем своєчасно та у належному обсязі, що представником відповідача не заперечувалося. Близько 19:30 годин 20.03.2009 р. на автодорозі Львів-Краківець відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю вищезазначеного автомобіля, у якій позивач [PERSON] , керуючи останнім, під час виникнення небезпеки для руху екстрено змінив напрямок руху праворуч, що потягло виїзд автомобіля на узбіччя та, внаслідок недотримання безпечної швидкості руху, наїзд його на бетонний парапет. Факт ДТП та її фактичні обставини підтверджені довідкою ДАІ від 20.03.2008 р. (а.с. 21) та постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.06.2009 р., якою позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 20). Під час даної пригоди позивач у стані алкогольного або наркотичного сп`яніння не перебував, що підтверджується протоколом медичного огляду від 20.03.2009 р. № 01309 (а.с. 17). 23.03.2009 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 100, 101). 16.04.2009 р. суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Оперейтор`був складений на замовлення відповідача звіт № 001-2484, яким розмір шкоди, заподіяної застрахованому майну, був визначений на рівні 125.895, 39 грн. (а.с. 116). 24.04.2009 р. експертами Львівського НДІ судових експертиз на замовлення позивача був складений висновок № 1236 автотоварознавчого дослідження спеціаліста, за яким розмір заподіяної застрахованому майну шкоди склав 318.732, 00 грн. \\~(а.с. 24-36). 08.05.2009 р. відповідачем був складений страховий акт, яким ДТП за участю застрахованого автомобіля визнане страховим випадком та розмір відшкодування визначений згідно вищезазначеному звіту від 16.04.2009 р. (а.с. 87, 88), 19.05.2009 р. сума у розмірі 125.895, 39 грн. перерахована позивачеві (а.с. 246). Оскільки позивач з таким розміром відшкодування не погодився, відповідач згідно п. 14.17. договору страхування відстрочив виплату відшкодування до з`ясування цієї обставини, про що повідомив страхувальника листом від 10.07.2009 р. (а.с. 99). 15.09.2009 р. судовим експертом Львівського НДІ судових експертиз за ініціативою відповідача було складено висновок спеціаліста № 67/09, яким розмір заподіяної пошкодженому майну шкоди був визначений на рівні 384.223, 83 грн. (а.с. 161-176). Згідно висновку проведеної у справі судової експертизи від 29.12.2010 р. розмір матеріальної шкоди, заподіяної пошкодженням застрахованого автомобіля, з урахуванням цін на роботи та запасні частини станом на час ДТП, нормативно-правових актів, що діяли на той же час, положень укладеного між сторонами договору страхування, склав 203.277, 81 грн. При цьому експертом було надане детальне роз`яснення причин, з яких визначена ним сума відрізняється від наявних у матеріалах справи висновків, та обґрунтування правильності здійсненого ним розрахунку (а.с. 193-216). Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд доходить висновку про те, що вони врегульовані ст. ст. 979 998 ЦК України, положеннями Закону України Про страхування та Закону України Про захист прав споживача. Так, згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Як випливає з фактичних обставин справи, ДТП за участю застрахованого автомобіля BMW 760 IL, д/н [NUMBER] , що мала місце 20.03.2009 р., є страховим випадком у розумінні укладеного між сторонами договору страхування наземного транспорту від 26.06.2008 р. № DNH8II80156, а отже її настання тягне виплату страхового відшкодування у розмірі, що згідно п.п. 7.1., 14.5. зазначеного договору визначається у розмірі заподіяної позивачеві шкоди, встановленої експертним шляхом, без вирахування безумовної франшизи, яка дорівнює 0,0%, що виходячи з даних проведеної у справі судової експертизи складає 203.277, 81 грн. (а.с. 208). При вирішенні справи суд вважає за необхідне надати перевагу висновку зазначеної судової експертизи перед іншими наявними в матеріалах справи оцінками (а.с. 24-36, 37-42, 161-176), оскільки на відміну від останніх він був складений за ухвалою суду судовим експертом, попередженим про кримінальну відповідальність за складання завідомо неправдивого висновку, обставини, що зумовили розбіжності між цим висновком та рештою оцінок, були викладені з наведенням відповідного обґрунтування як у його тексті, так і у поясненнях судового експерта [PERSON] , що був допитаний у судовому засіданні. З урахуванням викладеного позовні вимоги в частині достягнення невиплаченої частини страхового відшкодування підлягають частковому задоволенню у розмірі різниці між сумою, визначеною експертним шляхом, та фактично виплаченою, а саме у розмірі 203.277, 81 грн. - 125.895, 39 грн. = 77.382, 42 грн. Позовні вимоги в частині стягнення пені та інфляційних збитків задоволенню не підлягають виходячи з наступних міркувань. Так, з фактичних обставин справи вбачається, що позивач, отримавши заяву про виплату страхового відшкодування 23.03.2009 р., отримав звіт оцінювача 16.04.2009 р., склав страховий акт 08.05.2009 р. та 19.05.2009 р. здійснив виплату у розмірі, який вважав належним відповідно до отриманого ним звіту оцінювача, що відповідає строкам, \\~визначеним пп. 14.17, 14.19. договору страхування наземного транспорту від 26.06.2008 р. № DNH8II80156. У подальшому, у зв`язку з виникненням спору з приводу розміру страхового відшкодування, виплата була відкладена відповідачем згідно п. 14.17. укладеного між сторонами договору страхування наземного транспорту від 26.06.2008 р. № DNH8II80156. Виходячи з наведеного, \\~а також приймаючи до уваги, що дійсний розмір відшкодування встановлений у судовому порядку у межах розгляду даної справи, немає підстав вважати, що відповідачем було допущене прострочення виконання грошового зобов`язання, яке тягне застосування наслідків, передбачених 625 ЦК України, та стягнення передбаченої договором пені, а отже позовні вимоги частині стягнення відповідних сум не є обґрунтованими та задоволенню не підлягають. Позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки її відшкодування у спірних правовідносинах, що врегульовані законодавством про захист прав споживача, законом не передбачене. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалене рішення, пропорційно задоволеній частині позовних вимог. При цьому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1.564, 32 грн., в тому числі 120, 00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 773, 82 грн. судового збору, а також витрати на правову допомогу (а.с. 73) пропорційно задоволеній частині позовних вимог у розмірі 3.000, 00 грн. х (77.382, 42 грн. / 346.230, 68 грн.) = 670, 50 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial