overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-06 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], у якому просив усунути перешкоди у здійсненні права власності на квартиру [ADDRESS] шляхом виселення. Обгрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що квартира [ADDRESS] належить йому на праві власності. Після укладення договору купівлі-продажу квартири відповідач не знявся з реєстрації за вказаною адресою та продовжує в ній проживати. У звязку з цим позивач не може в повній мірі реалізувати своє право власника і розпоряджатися належною йому квартирою, що і змусило його звернутися до суду. Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день, час і місце розгляду справи за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до даних договору купівлі-продажу квартири від 23 серпня 2011 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON], квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу. Відповідно до п. 10 зазначеного договору купівлі-продажу квартири продавець зобовязувався знятися з реєстраційного обліку після укладення та нотаріального посвідчення цього договору. Відповідно до ст. 150 ЖК України, ст.ст. 319, 321 ЦК України позивач має право користуватися та розпоряджатися своєю власністю (квартирою) на свій розсуд. Згідно зі ст. 156 ЖК України члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до ст. 405 ч.1 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Оскільки право власності відповідача на квартиру припинено, оскільки він продав квартиру, він не є членом сімї позивача, то він не вправі користуватися спірним жилим приміщенням. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про усунення перешкод у здійсненні права власності, підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судові витрати у розмірі 94,10 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка вказувала на те, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання вказаної дитини, а також на її утримання, а тому позивачка просила в судовому порядку стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання вказаної дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини, та аліменти на особисте утримання позивачки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною віку трьох років. Позивачка у суді свій позов підтримала. Відповідач позов визнав. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що батьками малолітньої [PERSON], [INFO] являються [PERSON] та [PERSON]. Також встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні, батько дитини відповідач по справі добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Наведене підтверджується поясненнями учасників процесу. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання вказаної дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.10.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд врахував обставини, які передбачені в ст. 182 СК України. Згідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною віку трьох років. А згідно до ч. 4 цієї ж статті, право на утримання дружина з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання позивачки, хоча він має можливість надавати позивачці таку допомогу, що ствердили у суді учасники процесу. А тому враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачці, і суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на особисте утримання позивачки в розмірі ј частини з усіх видів заробітку відповідача, починаючи з 18.10.2011 року і до досягнення вищевказаною дитиною віку трьох років, тобто до 14.09.2012 року включно. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд вважає, що відповідача слід звільнити від сплати державного мита на користь держави, оскільки він є постраждалим від Чорнобильської катастрофи. На підставі ст.ст. 180-183, 84 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Позивачка вказувала на те, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання вказаної дитини, а також на утримання позивачки, а тому позивачка просила в судовому порядку стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання вказаної дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини, та аліменти на особисте утримання позивачки в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною віку трьох років. В судовому засіданні позивачка зменшила свої позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання вказаної дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини, Позивачка в суді свої зменшені позовні вимоги підтримала. Відповідач позов визнав. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] являються [PERSON] та [PERSON]. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні, батько дитини відповідач по справі добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд вважає, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання вказаної дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06.10.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів, суд врахував обставини, які передбачені в ст. 182 СК України. Суд вважає, що з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в сумі 188 гривень 20 коп. На підставі ст.ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-06 00:00:00

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 15 листопада 2011 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] товариства Банк Фінанси та Кредитв особі Філії Донецьке РУАТ Банк Фінанси та Кредитдо [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 161/2006 від 28.12.2006 року в сумі 2842762,39 гривень, відмовлено. 16 грудня 2011 року представником позивача подана апеляційна скарга на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 15 листопада 2011 року. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 29 грудня 2011 року цивільна права за позовом [PERSON] товариства Банк Фінанси та Кредитдо [PERSON] про виконання зобовязання та стягнення заборгованості, повернута до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя для ухвалення додаткового рішення стосовно стягнення судового збору. Як вбачається із матеріалів цивільної справи позивачем при подачі позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] сплачено судовий збір у розмірі 1700 гривень, тобто максимальний розмір судового збору. Законом України Про судовий збірвід 08.07.2011 року № 3674, який набрав чинності з 01.11.2011 року, максимальний розмір судового збору станом на 15 листопада 2011 року, тобто на момент постановлення рішення, становить 2823 (дві тисячі вісімсот двадцять три) гривни. У відповідності до п.4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з позивача [PERSON] товариства Банк Фінанси та Кредитна користь держави судовий збір у розмірі 1123 гривень. Виходячи із наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду і просить розірвати шлюб із відповідачем, посилаючись на те, що сімейні відносини з відповідачем не склалися. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, заслухавши сторони вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, судом встановлено, що сторони уклали шлюб 05 серпня 1998 року, мають сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони разом не проживають, сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. На момент розгляду справи спору з приводу розподілу майна подружжя та місця проживання неповнолітньої дитини у сторін немає. За таких обставин суд вважає, що збереження сімї сторін є неможливим та суперечитиме інтересам сторін, а тому шлюб їх підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-06 00:00:00

Зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, виготовлення повного тексту рішення відкласти до 10.02.2012 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-06 00:00:00

У грудні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 91000 грн. боргу за договором позики, які відповідач одержав 31 грудня 2009 року, про що написав письмову розписку. Зазначає, що між нею та відповідачем була домовленість про повернення боргу 31 грудня 2010 року. Відповідач добровільно відмовляється повертати борг. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, від її представника [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, у разі неявки відповідача, просить провести заочний розгляд справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив. А тому, за згодою представника позивача, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 2 ст. 1047 цього ж Кодексу визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 31 грудня 2009 року позивачка [PERSON] передала відповідачу [PERSON] в борг 91000 грн. з умовою повернення даного боргу 31 грудня 2010 року. В підтвердження боргових зобовязань відповідач [PERSON] 31 грудня 2009 року власноручно написав розписку, якою підтвердив отримання в борг у позивачки коштів у зазначеному вище розмірі. Відповідач не виконав взяті на себе зобовязання щодо повернення боргу, незважаючи на те, що строк повернення позики у сумі 91000 грн. настав 31.12.2010 року, на вимоги позивачки повертати такий заперечував, у звязку з чим позивачка звернулася з даним позовом до суду. Суд вважає, що відповідно до наведених вимог Цивільного кодексу України, представлена позивачкою розписка відповідача як позичальника є достовірним доказом в підтвердження її вимог про стягнення з відповідача отриманих ним в борг коштів у сумі 91000 грн. За таких обставини, з наведених вище підстав позов підлягає задоволенню. Судові витрати становлять 910 грн. 00 коп. і розподіляються відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що її з відповідачем подружнє життя не склалось. Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, у них різні погляди на життя та сім»ю, все це згодом призвело до того, що вони втратили одне до одного почуття поваги та любові. Подружжя тривалий час не проживає разом, також шлюбно сімейні відносини не підтримує. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила про його задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що його з відповідачем подружнє життя не склалось. Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, у них різні погляди на життя та сім»ю, між ними постійно виникають сварки з питань сімейного життя та ведення спільного господарства, за викладених обставин вони втратили одне до одного почуття поваги та любові. Подружжя не проживає разом, шлюбно-сімейні стосунки не підтримує. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали та просили про його задоволення. Відповідач [PERSON] позов не визнала, заперечує проти розірвання шлюбу, вважає, що сім»я не розпалася остаточно. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 20 січня 2005 року. Від шлюбу подружжя має неповнолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Подружжя - різні за характерами люди, у них різні погляди на життя, проблеми сімї та побуту, ведення господарства. Між подружжям постійно виникають сварки, конфлікти з питань сімейного життя та ведення спільного господарства, у зв»язку з чим вони втратили одне до одного почуття поваги та любові. У них різні погляди на сім»ю та сімейне життя. Подружжя не проживає разом, шлюбно-сімейні стосунки не підтримує. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що 07.05.2007 року помер його батько [PERSON]. Спадкове майно померлого складається з автомобіля DAEWOO LANOS, 1.6, д/н [NUMBER] 2004 року випуску, належного померлому батьку на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НІС № 308970 від 2004 року та автомобіля [NUMBER] 1986 року випуску, належного померлому батьку на підставі технічного паспорту на автомобіль серії АР № 090294 від 13.05.1986 року. Він являється єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька, однак в шестимісячний строк до нотаріуса за прийняттям спадщини не звернувся, оскільки вважав, що оскільки він єдиний спадкоємець не потрібно вчиняти жодних дій. Зараз дізнався, що отримання спадщини слід оформляти нотаріально, а строк він пропустив, тож просить надати йому додатковий строк для прийняття спадщини, а саме два місяці. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю, просив його задовольнити. Представник Первомайської міської Ради [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду докази, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до копії Свідоцтва про смерть серії І-ФП № 053249, виданого 11.05.2007 року управлінням юстиції Миколаївської області, [PERSON] помер 07.05.2007 року в м. Первомайську Миколаївської області. Відповідно до листів Першої та Другої Первомайських державних нотаріальних контор Миколаївської області № 76/01-16 від 19.01.2012 року та № 59/01-16 від 19.01.2012 року відповідно, спадкова справа після смерті 07.05.2007 року [PERSON] не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Також судом встановлено, що після смерті [PERSON] його спадкоємцем за законом в силу ст.ст. 1258, 1261 ЦК України являється позивач [PERSON], який припускав, що має можливість в будь-який час оформити спадщину, з поважних причин пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, що відповідно ч.3 ст. 1272 ЦК України є підставою для визначення позивачу судом додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини, терміном два місяці. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі в силу ст. 1272 ЦК України. [PERSON] слід визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті 07.05.2007 року його батька [PERSON], а саме два місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-06 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь у твердій грошовій сумі на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивачка подала заяву про слухання справи у її відсутності, у якій повністю підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд розглядає справу у його відсутності, на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі , встановив такі факти : Від зареєстрованого шлюбу в сторін по справі народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД № 036635 від 8.09.2006 року, виданим відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Дитина проживає разом з матірю і перебуває на її утримані. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Жодних доказів того, що за своїм станом здоровя чи з інших поважних причин він не може виконувати аліментних обовязків щодо утримання неповнолітньої дитини від відповідача не надійшло та в ході розгляду справи судом не здобуто. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти присуджуються у частці від заробітку(доходу) батька, яка, визначається судом або у твердій грошовій сумі (ст.ст.181,182 СК України). Згідно з ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, в даному випадку має місце порушення прав неповнолітньої дитини, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць слід допустити до негайного виконання. Судовий збір в дохід держави підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян посилаючись на те, що 30.08.2004 року вона з відповідачем уклала шлюб. В даному шлюбі народилася донька [PERSON] [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча має постійне місце роботи і постійний заробіток. В судовому засіданні Позивач просила стягнення аліментів розпочати з 01.01.2012 року, так як відповідач по даний час сплатив їй аліменти. В судовому засіданні Відповідач позовні вимоги визнав та надав суду пояснення, що він від сплати аліментів не відмовляється. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. 30 серпня 2004 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований відділом РАЦС Марганецького міського управління юстиції за актовим записом № 180. В даному шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Має постійне місце роботи, постійний заробіток. Дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом, у відповідності із ст.183 Сімейного кодексу України. Відповідач працює, отримує заробітну плату, інших утриманців не має, тому повинен сплачувати аліменти. Згідно ст. 367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved