Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-13 00:00:00

14.09.2011 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 12 будинку № 208 по вул. Жовтневої революції м. Вознесенськ Миколаївської області. Свої вимоги позивачка обгрунтовує тим, що в квартирі [ADDRESS], який належить їй на праві власності, значиться зареєстрованим відповідач [PERSON], її колишній чоловік, який після розірвання шлюбу добровільно припинив проживати у вказаній квартирі, не сплачує за комунальні послуги, а вирішити питання про зняття його з реєстрації неможливо у зв"язку із його відсутністю. Позивачка просить позов задовольнити. В судовому засіданні представники позивачки [PERSON], [PERSON] позов підтримали, надали пояснення аналогічні, викладеним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] 14.11.2011 року, 14.12.2011 року в судове засідання не з'явився, судом належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе, згідно ст. 224 ч.1 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення представників позивачки [PERSON], [PERSON]П та свідка [PERSON], дослідивши матеріали даної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно квартира [ADDRESS] позивачці [PERSON] ( а.с. 6). Відповідно до адресної довідки СГІРФО Вознесенського МВ УМВС України в Миколаївській області від 29.09.2011 року відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою квартира [INFO] з 02.02.1989 року ( а.с. 17). Відповідно до довідки від 14.09.2011 року, складеної за участю голови обслуговуючого кооперативу «Первомайський»-відповідач [PERSON] за вказаною адресою не проживає з 1990 року ( а.с.10). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 26.04.2000 року серія І-ФП № 068607 шлюб між позивачкою [PERSON]та відповідачем [PERSON] розірвано 12.09.1990 року (а.с.14). Свідок [PERSON] суду пояснила що вона є сусідкою та подругою позивачки, їх діти разом вчилися, знає, що відповідач пішов з сім»ї за власним бажанням і з 1995 року не живе з ними і відповідно в квартирі. Оскільки позивачка є власником зазначеної квартири вона, як власник, має право вимагати усунення будь-яких порушень свого права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК). Права власника житлового будинку (квартири), визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Передбачаючи право власника житлового будинку (квартири) на відчуження цих об'єктів, закон не передбачив при цьому перехід прав і обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом (житлового сервітуту) членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника будинку (квартири) (на відміну від договору найму (оренди) житла - ст. ст. 810, 814 ЦК). Частина 4 ст. 156 ЖК передбачає збереження такого права користування житлом лише для членів сім'ї, які припинили сімейні відносини з власником будинку (квартири), за умови збереження права власності на квартиру цього ж власника, тобто при незмінності власника майна. Згідно ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. У зв'язку з вищезазначеним позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved