Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-20 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя квартири № 2, що по вул.В.Стуса,8 в м.Костопіль Рівненської області. Просить визнати за нею право власності на 2\\3 частини вказаної квартири. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що 13.02.1999 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, дочку [PERSON],1999р.н. та сина [PERSON],2004р.н. За час перебування в шлюбі ними набуто за договором купівлі-продажу від 06.09.2005р. квартиру [ADDRESS], яка є об»єктом спільної сумісної власності подружжя. Згідно рішення Костопільського районного суду від 02.02.2011 року шлюб між ними розірвано. На даний час сторони не можуть досягнути згоди щодо поділу вказаної квартири та визначення частки кожного з них у спірній квартирі. Враховуючи те, що з нею залишилось проживати двоє неповнолітніх дітей, син [PERSON] є інвалідом-дитинства, потребує постійного догляду та лікування та відповідач, будучи зобов»язаний до сплати аліментів згідно рішення Костопільського районного суду від 07.06.2011 року на утримання двох неповнолітніх дітей, починаючи з лютого 2011 року аліменти не сплачує, діти фактично знаходяться на повному її утриманні, просить збільшити розмір її частки у спірній квартирі та визнати за нею право власності на 2\\3 частини цієї квартири. В судовому засіданні позивач [PERSON] заявлені вимоги підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просить позов задоволити. Крім того, просить суд прийняти до уваги, що на даний час вона змінила прізвище з Мороз на [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності та позивач не заперечує проти вирішення справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Судом встановлено, що сторони у період з 13.02.1999 року по 14.02.2011 року перебували в шлюбі. Від якого мають двох неповнолітніх дітей, дочку [PERSON],1999р.н. та сина [PERSON],2004р.н. За час шлюбу на підставі договору купівлі-продажу від 06.09.2005 року вони набули нерухоме майно житлову квартиру № 2, що по вул.В.Стуса,8 в м.Костопіль Рівненської області, яка належить їм на праві спільної сумісної власності. Згідно довідки РОБТІ та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON], її вартість становить 60562 грн. У технічному паспорті на квартиру власником вказано відповідача. З висновку № Д-17\\11 експертного будівельно-технічного дослідження вбачається, що переобладнання квартири [ADDRESS] не порушило санітарно-технічні вимоги та установлені правила експлуатації будинку. На даний час сторони не можуть дійти згоди щодо поділу спірної квартири та визначення часток кожного з них у вказаній квартирі. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Разом з тим, при вирішенні цього спору суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення та вважає за вірне відійти від засад рівності часток подружжя, збільшивши частку позивача у спільному майні подружжя. Зокрема, суд враховує те, що разом з позивачем проживає двоє її неповнолітніх дітей, [PERSON],04.08.1999р.н. та [PERSON],09.05.2004р.н., який згідно медичного висновку № 155\\9931 є дитиною-інвалідом, потребує постійного стороннього догляду та лікування. Крім того, діти перебувають на повному утриманні позивача. З довідки відділу державної виконавчої служби Костопільського районного Управління юстиції Рівненської області від 31.08.2011р. вбачається, що відповідач, будучи зобов»язаним згідно рішення Костопільського районного суду від 7.06.2011 року до сплати аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1600 грн щомісячно, з березня по серпень 2011 року аліментів не сплачував. Відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги для забезпечення фізичного, духовного розвитку, виховання та лікування дітей. Згідно ч.3 ст.70 СК України за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Враховуючи викладене, суд вважає за вірне визначити частку позивача у спірному майні в розмірі 2\\3 частини. На підставі викладеного,

Outcome: approved