Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-15 00:00:00

22.09.2011 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] міської ради про визнання права власності на земельну ділянку. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначила, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 22.10.1993 року належить житловий будинок №13 по вул.Нахімова в м.Вознесенську. За вказаною адресою закріплена земельна ділянка площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку. Вказана земельна ділянка згідно Державного акту на право приватної власності належить [PERSON] Посилаючись на те, що позивач є власником будинку №13 по вул.Нахімова в м.Вознесенську та до нього повинно перейти право власності на земельну ділянку, що надана для його обслуговування, він фактично користується земельною ділянкою, але позбавлений можливості набути право власності на земельну ділянку, оскільки відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки, позивач просив визнати за ним право власності на земельну ділянку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності та визнання позовних вимог у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні було встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі- продажу від 22.10.1993 року, посвідченого державним нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори, належить на праві власності будинок №13 по вул.Нахімова в м.Вознесенську. Право власності зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 01.12.1993 року. За вказаним нерухомим майном закріплена земельна ділянка площею 0,1000 га, яка згідно Державного Акту на право власності на земельну ділянка, виданого на підставі Рішення [PERSON] міської ради від 20.07.1993 року №189, належить відповідачу [PERSON] Відповідно до ст.120 Земельного кодексу України при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод. Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач [PERSON] проживає в [INFO], відмовляється приїжджати в м.Вознесенськ та оформляти будь-яку цивільно-правову угоду щодо земельної ділянки. Згідно ст.377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок переходить і право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для його обслуговування. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким чином обраний позивачем спосіб захисту цивільного права, а саме визнання за ним права власності на земельну ділянку є вірним і може бути застосований судом.

Outcome: approved