Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №DN81АR12870092 від 28.12.2007 року [PERSON] 28.12.2007 року отримав кредит у розмірі 108182,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.12.2014 року. В забезпечення виконання зобов»язання 28.12.2007 р. договір застави, згідно якого відповідач надав в заставу автомобіль CHEVROLET, модель : AVEO, рік випуску : 2007, тип ТЗ : легковий, № кузова/шасі : KL1SF69YE8B112267, реєстраційний номер : ВС1811ВН, що належить на праві власності [PERSON]. Однак в порушення норм закону та договору відповідач зобовязання належним чином не виконав, тому станом на 25.10.2010 р. має заборгованість в сумі 129712, 56 грн., предмет застави в банк не передав. Тому просить суд, в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет застави шляхом його продажу з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншої особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України та наданням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу та стягнення судових витрат по справі, понесених позивачем в його користь. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, послався на обставини, викладені у позовній заяві, яку просить задоволити. Доповнивши, що станом на сьогоднішній день предмет застави автомобіль CHEVROLET, модель : AVEO, рік випуску : 2007, тип ТЗ : легковий, № кузова/шасі : KL1SF69YE8B112267, реєстраційний номер : ВС1811ВН, що належить на праві власності [PERSON] знаходиться в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Відповідач позову не визнав, пояснивши, що в даний час предмету застави, що належить йому на праві власності у нього немає, так як такий був відібраний представниками ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»ще близько двох років тому. З позовом не погоджується, оскільки такий поданий безпідставно. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення з огляду на наступне. Згідно ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як встановлено у судовому засіданні 28.12.2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»і [PERSON] укладено кредитний договір № DN81АR12870092 від 28.12.2007 р., за яким він отримав кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії в розмірі 108182,00 грн. з терміном повернення до 26.12.2014 р. на умовах, визначених розділом 1 Договору, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,80 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди 0,50 % від суми виданого кредиту на придбання автомобіля (п.7.1 Кредитного договору). В забезпечення зобовязань 28.12.2007 р. між сторонами був укладений договір застави автотранспорту № DN81АR12870092 за яким [PERSON] як заставодавець в забезпечення виконання зобовязань передав заставодержателю банку, а той прийняв в якості заставного майна автомобіль марки CHEVROLET, модель : AVEO, рік випуску : 2007, тип ТЗ : легковий, № кузова/шасі : KL1SF69YE8B112267, реєстраційний номер : ВС1811ВН (а.с.10 -12). Згідно п.4.1, п.7.4 кредитного договору у випадку порушення Позичальником зобов'язань за кредитним договором, Банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 грн. за кожний день прострочки. Суд вважає, що уклавши договори кредиту і застави сторони погодилися з усіма суттєвими умовами цих договорів, щодо умов та способу виконання цих договорів, визнавши їх. Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст.1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Наслідками порушення Боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до ст.ст.526-530, 610-612, 623, 625, 651 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору, вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, у встановлений строк (термін). Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Відповідно до ст.ст.19, 20 ч.1, 6 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання, терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави. Оскільки відповідач [PERSON] своєчасно не повернув кредит, внаслідок чого утворилася заборгованість на загальну суму 129712,56 грн. станом на 25.10.2010 р. (розрахунок суми заборгованості (ас.6)), вона підлягає стягненню шляхом звернення стягнення на заставне майно, заставна вартість якого визначена в розмірі 71150,00 гривень(34.5 Договору застави), а максимальний розмір вимоги, яка забезпечується заставною складає 145659. 36 грн. (п.34.3 Договору застави), ( а.с.12 зворот), оскільки доводови позивача підтверджені матеріалами справи і не спростовані відповідачем. Згідно ст.ст.589,590 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель за рішенням суду набуває право звернення стягнення на предмет застави. З п.п.15.7.2. Договору застави вбачається, що у випадку порушення Заставодавцем зобовязань по цьому договору Банк має право вимагати дострокового виконання зобовязань по сплаті кредиту, процентів, комісії, винагород, а у випадку невиконання - звернути стягнення на Предмет застави ( а.с.10 зворот). Як вбачається з облікової картки приватного ТЗ ВС 1811ВН автомобіль CHEVROLET, модель : AVEO, рік випуску : 2007, тип ТЗ : легковий, № кузова/шасі : KL1SF69YE8B112267, реєстраційний номер : ВС1811ВН належить [PERSON] ( а.с. 63). З пояснень представника позивача в судовому засіданні, суду стало відомо, що станом на даний час, тобто 29.07.2011 року предмет застави автомобіль CHEVROLET, модель : AVEO, рік випуску : 2007, тип ТЗ : легковий, № кузова/шасі : KL1SF69YE8B112267, реєстраційний номер : ВС1811ВН, що належить на праві власності [PERSON] знаходиться в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», таке не заперечив відповідач [PERSON], тому таке не підлягає доказуванню. Приймаючи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку, що внаслідок порушення відповідачем [PERSON] строків та умов погашення кредиту за договором утворилась заборгованість, яка підлягає погашенню шляхом звернення стягнення на предмет застави, тому в цій частині вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ст. 14 ЦК України цивільні обовязки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Згідно зі ст.2 Закону України «Про виконавче провадження», - примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу; відповідно до ст.4 зазначеного закону, - звернення стягнення на майно боржника є заходом примусового виконання рішення. Щодо вимог про передачу в заклад шляхом вилучення продажу заставленого майна з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України та наданням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, суд вважає за необхідне в їх задоволенні відмовити, так як ч. 7 ст.20 Закону України «Про заставу»передбачено, що реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, проводиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором, а такі фактично не передбачені законом і частково договором. Договором застави, а саме п.24 (а.с.11 зворот) одним із способів передбачено вилучення заставного майна шляхом продажу Заставодержателем Предмету застави з укладенням договору купівлі-продажу з третьою особою чи на публічних торгах, в тому числі з правом укладенням з Заставодержателем договору купівлі - продажу Предмета застави від імені Заставодавця. Однак такі вимоги не можуть бути задоволені, оскільки тим самим суд фактично б видав доручення банку від імені позичальника на реалізацію майна, що не входить у повноваження суду ( Правові позиції Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 2011 р.). Разом з тим, з вищенаведеного вбачається, що договором не передбачено укладення договору купівлі-продажу «будь-яким способом з іншою особою покупцем зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України та наданням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу», як цього просить позивач. Окрім цього, п. 24 Договору застави передбачено інші способи звернення стягнення Предмета застави. На підставі наведеного суд прийшов до висновку, що у звязку з порушення позичальником зобовязання за кредитним договором, а саме несплату заборгованості по такому Банк має право вимагати дострокового виконання зобовязань по сплаті кредиту, процентів, комісії, винагород, а у випадку невиконання - звернути стягнення на Предмет застави, тому вимога про звернення стягнення на предмет застави підлягає до задоволення, що стосується вимог про передачу в заклад шляхом вилучення продажу заставленого майна з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України та наданням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, суд вважає за необхідне в їх задоволенні відмовити, так як таке не входить в повноваження суду. У відповідності до ст.88 ЦПК України, судові витрати розподіляються в межах задоволення позовних вимог. У звязку з чим підлягає стягненню з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»судові витрати: 1297,13 грн. судового збору та 120 грн. витрат на ІТЗ розгляду справи. На підставі викладеного і

Outcome: approved