Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-24 00:00:00

Вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 25.11.2010р., [PERSON] засуджено за ч.1 ст. 286 КК України на 2 роки обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, із випробувальним строком на 1 рік. При цьому з [PERSON] стягнено на користь [PERSON] 50000 грн. моральної шкоди та на користь [PERSON] 135992,18 грн. матеріальної шкоди. Ухвалою колегії суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Харківської області від 27.01.2011р. вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 25.11.2010р. змінено, [PERSON] призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 5950 грн. В частині вирішення цивільних позовів [PERSON] та [PERSON] скасовано та справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства в той же суд в іншому складі суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав у повному обсязі та пояснив, що у 2006р. він купив автомобіль «Мерседес-Бенц 200Е» приблизно за 7 тис. доларів США, який знаходився у гарному стані та не був раритетним. На момент ДТП його автомобіль не був застрахований, деякі деталі та частини автомобіля після ДТП можливо к використовувати. Після ДТП він бажає відремонтувати свій автомобіль, відновлюваний ремонт якого становить 135992,18 грн. Питання щодо передачі цього майна після відшкодування збитків особі, яка спричинила шкоду не обговорювалося. Автомобіль, який є його власністю він не ремонтував, він не є приватним підприємцем. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася причину не повідомила, хоча була повідомлена належним чином про дату та час слухання справи. У судовому засіданні представник позивачів [PERSON] позов підтримала у повному розмірі та зазначила, що відповідача вироком суду засуджено за ч.1 ст.286 КК України на 2 роки обмеження волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, із випробувальним строком на 1 рік. Цивільні позови задоволено, та стягнуто на користь [PERSON] 50000 грн. моральної шкоди, а на користь [PERSON] 135992,18 грн. відновлювального ремонту автомобілю. Ухвалою апеляційного суду Харківської області вирок змінено, [PERSON] призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 5950 грн., а в частині вирішення цивільних позовів скасовано і справу в цій частині направлено на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства у звязку з тим, що в експертизі зазначено декілька термінів та не встановлено, чи був застрахований автомобіль [PERSON] Вважала що відшкодування відновлювального ремонту автомобілю є реальними збитками та відновлення його порушеного права, який позбавлений права користування та розпорядження автомобілем, що зазначено також в Пленумі Верховного Суду України. Вона не знає чи є автомобіль раритетним чи ексклюзивним, та коли та за якою ціною він купувався позивачем. Страхового відшкодування позивач [PERSON] не отримував. У звязку з ДТП [PERSON] були спричинені тілесні пошкодження середньої тяжкості, вона не могла самостійно пересуватись, у неї були проблеми з обличчям та ногою і вона витрачала кошти на лікування, але надати докази про це не має змоги. Представник відповідача позови визнав частково в частині ринкової вартості автомобілю у розмірі 43813,70 грн. та моральної шкоди у розмірі 2000 грн., вважав вимоги позивачів в частині стягнення відновлювального ремонту автомобілю, 1986 року випуску, який втричі більше ринкової вартості та моральної шкоди у розмірі 50000 грн. не обґрунтованими та непідтвердженими, по моральній шкоді відсутній також і розрахунок такої шкоди. Автомобіль відповідача не був застрахований, та не було застраховано авто цивільну відповідальність, тому позивач і не отримав будь якого страхового відшкодування. У звязку з тим, що потерпіла [PERSON] проходила лікування приблизно місяць, виходячи з середнього заробітку по Харківській області 2000 грн., вважав за можливе задоволення її вимог у цьому розмірі. Експерт [PERSON] в судовому засіданні підтвердив проведення ним автотоварознавської експертизи №1225 від 17 травня 2010р., яка проводилася за участі представника власника автомобілю. Зазначив, що вартість відновлювального ремонту автомобілю це сума вартості робіт, вартості матеріалів що використовуються та вартості заміни деталей необхідних для відновлення автомобілю. Матеріальна шкода це вартість відновлювального ремонту з врахуванням зносу та втрати товарної вартості автомобілю. Згідно експертизи вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] в наслідок ДТП склала 135992,18 грн., а сума матеріальної шкоди склала 43813,70 грн. Відповідно до п.8.2.Методики вразі коли вартість відновлювального ремонту перевищує вартість ринкової вартості автомобілю, то матеріальна шкода дорівнює ринкової вартості автомобілю на момент пошкодження транспортного засобу. Вартість відновлювального ремонту враховує оригінальні запчастини та норми часу заводу виробника. В розрахунках експертизи щодо ремонту автомобілю,1986 р.в. також враховано і ПДВ. У вказаному автомобілі можливо використовувати його частини, яким не було спричинено шкоди: задня частина і права частина автомобілю та непошкоджені агрегати. Сума завданої матеріальної шкоди та сума відновлювального ремонту не співпадає, т.я. автомобіль старий, і сума відновлювального ремонту втричі перевищує ринкову вартість автомобілю. В розмір матеріальної шкоди не ввійшла втрата товарної вартості автомобілю, т.я. УТС нараховується для автомобілів іноземного виробництва з строком експлуатації не більше 7 років. Формула матеріального збитку не використовувалась відповідно до п.8.2.Методики. Суд, вислухавши позивача та представника позивачів, представника відповідача, експерта, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини. Вироком Ленінського районного суду від 25 листопада 2010р. встановлено наступні обставини: 07 січня 2010 року приблизно о 17.30 год. [PERSON], керуючи технічно справним транспортним засобом, який належав йому автомобілем [NUMBER], рухався в м. Харкові по вул.Муранова з боку вул. Рилєєва в напрямку вул. Соціалістичної зі швидкістю 70 км/год. В районі перехрестя з пров. Крутогорим, [PERSON] грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 12.1 ПДД України, що знаходиться в причинному звязку з подією і виразилося в тому, що він при виборі в установлених межах безпечної швидкості руху керуємого ним автомобіля, не врахував дорожню обстановку, а також стан транспортного засобу. Не впоравшись з керуванням автомобілем, [PERSON] допустив його виїзд на зустрічну смугу руху, де сталося зіткнення із зустрічним автомобілем [NUMBER] під керування [PERSON] В наслідок зіткнення, пасажиру автомобіля «Мерседес-Бенц» [PERSON] було спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому внутрішньої лодижки правого голеностопного суглобу з незначним зміщенням та легкі тілесні ушкодження у вигляді ссадин лобної області. За висновком експерта №77-А/10, у [PERSON] в звязку з подією, яка мала місце 07.01.2010р., виникли наступні ушкодження: ссадини лобної області (які є легкими тілесними ушкодженнями), закритий перелом внутрішньої лодижки правого голеноступного суглоба з незначним зміщенням (які віднесені до категорії ушкоджень середньої тяжкості). За висновком судової автотоварознавської експертизи №1225 від 17 травня 2010р., сума матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER] в наслідок ДТП склала 43813,70 грн., вартість відновлювального ремонту склала 135992,18 грн. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У відповідності зі ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим субєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі, або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Судом не добуто доказів про те, що ДТП відбулося внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. [PERSON] та його представник не надали суду доказів, що дають підставу для звільнення [PERSON] від матеріальної відповідальності та останній повинен нести повну майнову відповідальність перед позивачем [PERSON] Вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 25.11.2010р. в частині визнання [PERSON] винним в скоєнні ДТП набрав законної сили і винність особи не повинна доказуватись при розгляді справи згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України. Оцінюючи надані суду і досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що позивачами частково доведені обставини, на які вони посилаються в обґрунтування своїх позовних вимог і позов підлягає частковому задоволенню. У п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розяснено, що постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Суд вважає, що частковому задоволенню підлягає вимога [PERSON] про відшкодування 135992,18 грн. вартості поновлювального ремонту автомобілю [NUMBER], враховуючи, що згідно висновком судової авто - товарознавської експертизи №1225 від 17 травня 2010р. матеріальний збиток завданій власнику зазначеного автомобіля в наслідок ДТП склав 43813,70 грн. ринкової вартості та на користь [PERSON] з відповідача підлягає стягненню 43813,79 грн. Стягуючи з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду завдану власнику автомобіля в розмірі 43813,70 грн. ринкової вартості автомобіля, суд враховує, що автомобіль [NUMBER] після ДТП має певну вартість. Посилання позивача [PERSON] та його представника на те, що це порушує його право по користуванню та розпорядження автомобілем та необхідність його поновлення у звязку з тим, що позивач бажає користуватися лише цим автомобілем не засновано на законі. Посилання на постанову Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративних правопорушеннях на транспорті» №14 від 23.12.2005р. та положень п.1 ч.2 ст.22 ЦК України де зазначено, що такими збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, що вона зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Однак при цьому слід враховувати що вартість відновлювального ремонту та розмір майнової шкоди можуть не співпадати, якщо майно після пошкодження не може бути використане за призначенням, оскільки його ринкова вартість менше за розмір відновлювального ремонту. У даному випадку застосовується правило за яким власнику відшкодовується розмір збитків, що визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи, що передбачено ст.1192 ЦК України. У даному випадку розмір збитків відповідає вартості втраченого (пошкодженого) автомобіля. Згідно ст.23,1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб і незалежно від майнової шкоди яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Заявлені позивачкою [PERSON] вимоги про стягнення на її користь моральної шкоди в сумі 50 000 грн. підлягають частковому задоволенню в сумі 5 000 грн. При цьому суд враховує характер, обсяг і глибину заподіяних їй душевних страждань, стан здоровя та локалізацію ушкоджень, які були викликані ДТП, порушення її життєвих зв'язків, то, що вона не могла вільно пересуватися, істотність змушених змін в умовах її життя, що вимагали від неї додаткових зусиль в організації її життя і повязані з цим моральні страждання і переживання. Крім того, суд вважає, що з [PERSON] в порядку ст.88 ЦПК України, та Постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ та їх розмірів № 1258 від 21 грудня 2005 р. з відповідними змінами та доповненнями, враховуючи, що позивачі звільнені від сплати судових витрат, необхідно стягнути на користь держави судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме судовий збір у розмірі 438,13 грн., та по вимогам немайнового характеру 8 грн. 50 коп., тобто 446,63 грн., а також витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ в розмірі 120 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial