Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про примусове виконання обов»язку в натурі, посилаючись на те, що у зв'язку з прийняттям на комерційний облік лічильника теплової енергії будинку 43 по вул. Пушкіна, в м. Полтаві підприємство на адресу відповідача направило 2 примірники договору на надання послуг теплопостачання та прохало розглянути, підписати і повернути на адресу підприємства. Оскільки, дана пропозиція залишена без відповіді, позивач був вимушений звернутися до суду. Позивач просив зобов'язати [PERSON] виконати обов'язок в натурі щодо укладення з ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" договору про надання послуг теплопостачання. У судове засідання представник позивача не з»явився, направивши до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з»явилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце слухання справи, не повідомила про причини своєї неявки. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що взаємовідносини підприємства та споживачів регулюються Житловим кодексом України, Правилами про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 із змінами внесеними згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 31.10.2007 року №12668, "Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій", затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76. Згідно ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" відносини між участками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 03.09.2009 року №933 споживач зобов'язаний укласти з підприємством договір на надання житлово-комунальних послуг. Зазначеній нормі кореспондує ст. 24 Закону України "Про теплопостачання" від 17.02.2010 року від №151, яка визначає одним із основних обов'язків споживача своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії та додержання вимог договору та нормативно-правових актів. У зв'язку з прийняттям на комерційний облік лічильника теплової енергії будинку 43 по вул. Пушкіна, в м. Полтаві підприємство на адресу споживача [PERSON] направило 2 примірники договору на надання послуг теплопостачання та прохало розглянути, підписати і повернути на адресу підприємства. Дана пропозиція залишена без відповіді. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого права. Так ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав і інтересів може бути примусове виконання обов'язку в натурі, який випливає із загального принципу належного виконання зобов'язання. Цей спосіб полягає у адресованій вимозі вчинити дію. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved