Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-30 00:00:00

03 жовтня 2011 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що після смерті 29 травня 1990 року батька [PERSON] спадщину у виді належних йому за життя житлового будинку та надвірних будівель по вул. Воля, 148, в м. Камені-Каширському, прийняла мати [PERSON]. Після смерті матері 20 березня 2011 року спадкоємцями першої черги за законом є вона та її сестра відповідачка по справі, яка не претендує на спадщину. Маючи намір прийняти спадщину звернулася із відповідною заявою до нотаріальної контори, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може у звязку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просить визнати за нею право власності на вищезгадане спадкове нерухоме майно. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину із-за відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів на будинок. Просить позов задовольнити. Відповідачка проти позову не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги є підставними і підлягають до задоволення. Судом установлено та стверджено свідоцтвами про народження і одруження позивачки (а.с. 8), що 29 травня 1990 року після смерті її батька [PERSON] (свідоцтво про смерть (а.с. 9) спадщину у вигляді належної йому за життя Ѕ частини житлового будинку та надвірних будівель по вул. Воля, 148, в м. Камені-Каширському прийняла мати позивачки [PERSON], що стверджено свідоцтвом про право власності від 02 березня 1994 року (а.с. 12). [PERSON], яка померла 20 березня 2011 року (свідоцтво про смерть (а.с. 16), своїм заповітом вищевказаний житловий будинок заповіла позивачці. Відповідно до ст. 1268 ч. ч. 1, 5 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яка, у відповідності до ст. 1220 цього Кодексу, відкрилась після смерті [PERSON] У відповідності до вимог ст. 1268 ч. 3 ЦК України, позивачка, як спадкоємець за заповітом, шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері у виді належного їй за життя згаданого будинковолодіння. Відповідачка сестра позивачки, як спадкоємець першої черги за законом, наміру приймати спадщину після смерті матері не має, оскільки проти позову не заперечує. Згідно п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, право власності на житловий будинок, інші будівлі і споруди, може бути підтверджено свідоцтвом про право власності на об`єкти нерухомого майна. Відповідно до п. 216 цієї Інструкції відсутність правовстановлюючих документів на спадкові будівлі позбавляє нотаріуса можливості видати спадкоємцю свідоцтво про право на спадщину. Мати позивачки за життя такого свідоцтва не мала, тому остання оформити право власності на спадкове майно у нотаріальній конторі не має можливості. Відповідно до ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке, згідно ст. 1216 ЦК являє собою перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Зважаючи на встановлені судом обставини, позивачку слід визнати власником житлового будинку з надвірними будівлями. [PERSON], згідно ст. 4 п. 18 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито, звільнена від сплати судового збору, як потерпіла від наслідків Чорнобильської катастрофи. З відповідачки суд судових витрат не стягує, оскільки позов нею не оспорюється.

Outcome: approved