overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів на її утримання, до досягнення дитиною трьохрічного віку, прохаючи стягнути з відповідача на її користь ? частину всіх видів його заробітку щомісячно. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з"явився , був повідомлений про дату розгляду справи завчасно, що підтверджується поштовим повідомленням, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд , враховуючи думку представника позивачки, достатність матеріалів, доказів, вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відповідності з ст. 224 ЦПК України. Зясувавши обставини справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню . Встановлено, що рішенням Лубенського міськрайонного суду від 10.12.2010 року [PERSON] , [INFO] визнано батьком дитини [PERSON] і цим же рішенням стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання сина до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили 18.01.2011 року. Позивачка на даний час не може працювати, оскільки доглядає дитину і прохала суд стягнути з відповідача кошти на її утримання до досягнення дитиною 3-х річного віку. Відповідач являється працездатним, але в добровільному порядку матеріальної допомоги позивачці не надає. Відповідно до ст.84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Визначаючи розмір грошового утримання, суд приймає до уваги матеріальний стан відповідача. На підставі ст. 84 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-21 00:00:00

Відповідачка є матірю доньки [PERSON], [INFO], батьком якої є позивач. [PERSON] посилаючись на те, що відповідачка неналежно виконує батьківські обовязки, не відвідує доньки та не надає матеріальну допомогу на її утримання, звернувся в суд з позовом про позбавлення батьківських прав та стягнення з неї аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачка в судове засідання не зявилась, хоча була повідомлена належним чином. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками доньки [PERSON], [INFO], яка проживає з батьком позивачем по справі. Відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, не бере участі у вихованні та утриманні доньки [PERSON], не цікавиться її життям та здоровям, що стверджує позивач та вбачається з витягу рішення виконавчого комітету Смілянської міської ради від 22 квітня 2011 року, довідки дільничного педіатра, характеристики ДНЗ №26, заяв [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], довідок Смілянської міської лікарні. В звязку з тим, що відповідачка не виконує своїх батьківських обовязків щодо виховання доньки, вони повинна бути позбавлена батьківських прав. Оскільки донька проживає з батьком позивачем по справі і знаходиться на його утриманні з відповідачки слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. З неї підлягає стягненню на користь позивача 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі ст.ст.164, 166 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-21 00:00:00

2червня 2009 року між сторонами був укладений договір позики, за яким позивач передав відповідачу 11200 грн., а останній зобовязувався кошти в сумі 2400 грн. повернути в строк до 5 червня 2009 року, а решту суми 8800 грн. - в строк до 5 липня 2009 року. [PERSON] просить стягнути борг з відповідача в примусовому порядку, оскільки після настання строку, визначеного в розписці для його виплати, добровільно він його не повертає. Відповідач позов не визнав повністю, пояснивши, що ніяких грошей він не отримував, а розписку написав, так як позивач та його дружна йому погрожували. Заслухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. ст. 626, 629, 638, 640, 1046, 1049 ЦК України договір вважається укладеним з моменту домовленості сторін щодо всіх істотних його умов, він є обовязковим до виконання та за ним одна сторона передає кошти, а інша зобовязується їх повернути в тій же сумі. При відсутності строку повернення позики, вона підлягає поверненню протягом 30 днів з моменту предявлення позичальником вимоги про це. 3розписки відповідача вбачається, що позивач передав відповідачу кошти у зазначеній вище сумі з умовою їх повернення частинами: 2400 грн. - до 5 червня 2011 року та 8800 грн. - до 5 липня 2009 року. Оскільки [PERSON] на усні звернення з приводу повернення позики не реагував протягом тривалого часу, позивач звернувся до суду з даним позовом. Матеріальний стан відповідача не є підставою звільнення його від виконання зобовязання чи відстрочки виконання, оскільки це не передбачено діючим законодавством, а тому порушені права [PERSON] підлягають захисту в судовому порядку. Суд критично оцінює посилання [PERSON] на те, що розписка була написана ним під примусом, оскільки він не надав ніяких доказів здійснення на нього тиску чи реальності якихось погроз, а також безгрошовості договору, а натомість пояснив, що розписка була ним написана за місцем роботи, в денний час, де також перебували інші працівники організації. При таких обставинах, суд вважає, що договір між сторонами відбувся і відповідач фактично ухиляється від виконання, взятих на себе зобовязань, а тому позика підлягає стягненню в примусовому порядку, як і судові витрати по справі. На підставі ст. ст. 626, 629, 638, 640, 1046, 1049 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-21 00:00:00

15 червня 2009 року між сторонами був укладений договір позики, за яким позивачка передала відповідачці 15000 грн., а остання зобовязувалася їх повернути в строк до 25 червня 2009 року. [PERSON] просить стягнути борг з відповідачки в примусовому порядку, оскільки після настання строку, визначеного в розписці для його виплати, добровільно вона його не повертає. Відповідачка позов не визнала повністю, посилаючись на те, що коштів вона не брала, а працювала в магазині продавцем, що належить позивачці, та під час ревізії виникла нестача, на суму якої позивачка її примусила написати розписку. Заслухавши позивачку, відповідачку, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. ст. 626, 629, 638, 640, 1046, 1049 ЦК України договір вважається укладеним з моменту домовленості сторін щодо всіх істотних його умов, він є обовязковим до виконання та за ним одна сторона передає кошти, а інша зобовязується їх повернути в тій же сумі. При відсутності строку повернення позики, вона підлягає поверненню протягом 30 ДНІВ З моменту предявлення позичальником ВИМОГИ про це. З розписки відповідачки вбачається, що позивачка передала їй кошти у зазначеній вище сумі з умовою їх повернення до 25 червня 2009 року. Оскільки [PERSON] на усні звернення з приводу повернення позики не реагувала протягом тривалого часу, позивачка звернулась до суду з даним позовом. Матеріальний стан відповідачки не є підставою звільнення її від виконання зобовязання чи відстрочки виконання, оскільки це не передбачено діючим законодавством, а тому порушені права позивачки підлягають захисту в судовому порядку. Суд критично оцінює посилання [PERSON] на те, що розписка була написана нею під примусом, оскільки вона не надала ніяких доказів здійснення на неї тиску чи реальності якихось погроз, а також безгрошевості договору. При таких обставинах, суд вважає, що договір між сторонами відбувся і відповідачка ухиляється від виконання, взятих на себе зобовязань, а тому позика підлягає стягненню в примусовому порядку, як і судові витрати по справі. На підставі ст. ст. 626, 629, 638, 640, 1046, 1049 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-21 00:00:00

Позивач ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Пологівського РЕМ звернувся до суду з зазначеним позовом в якому вказав, що 29 березня 2011 року [PERSON] керуючи автомобілем М-2140, р/н К7935ЗП, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на електроопору № 109 ВЛ-0,4 кВ ЗТП 74-117 Ф-2, розташовану за адресою: вул. Жовтнева в с. Семенівка Пологівського району Запорізької області та пошкодив її. В результаті скоєної ДТП Пологівському РЕМ ВАТ «Запоріжжяобленерго» причинено матеріальні збитки у розмірі 2338,44 грн.. 13 травня 2011 року [PERSON] направлена претензія із вимогою відшкодувати завдану шкоду. Добровільно відповідач не бажає сплатити заподіяну майнову шкоду. Позивач прохає суд стягнути з [PERSON] заподіяну майнову шкоду у розмірі 2338,44 грн. та судові витрати. У судовому засіданні представник позивача обґрунтувавши суду мотиви предялення позову, повністю підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] проти позову не заперечує, мотиви його предявлення не оспорює. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та дослідивши докази, дійшов до наступного. 29 березня 2011 року [PERSON] керуючи автомобілем М-2140, р/н К7935ЗП по вул. Жовтневій с. Семенівка Пологівського району Запорізької області невірно вибрав безпечну швидкість руху, не впоравшись з керуванням, виїхав на ліве узбіччя, де зіткнувся з електроопорою № 109 ВЛ-0,4 кВ ЗТП 74-117 Ф-2. В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено зазначену електроопору. Сума завданих збитків спричинених Пологівському РЕМ в результаті дорожньо-транспортної пригоди складає 2338,44 грн.. Відповідно до ст. 1166 ЦК України , шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. З урахуванням наведеного, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного, ст. 1166 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу між ним та [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалось через постійні сварки, холодні відносини та непорозуміння між ними, що призвело до повної втрати почуттів один до одного. Спільне господарство вони не ведуть, проживають окремо, подружні стосунки припинені з лютого 2011 року. Просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати, оскільки сім»я розпалась остаточно і зберігати її немає сенсу. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки у неї з відповідачем різні характери, різні погляди на життя, сумісного господарства вони не ведуть, а тому сім»я існує лише формально. Судом встановлено, що подружжя перебуває в зареєстрованому шлюбі з 25 лютого 2005 року (а.с.6). Від шлюбу є донька Діана, [INFO] (а.с.5). Подружжя не знаходить взаєморозуміння в сімейних відносинах, спільного господарства не ведуть. Наміру поновлювати сімейні стосунки сторони не мають. Сім»я існує лише формально. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 7044,64 грн. посилаючись на те, що відповідачі не виконали зобовязань за кредитним договором №КЛ-1776/24.03.2011-Кр. від 24.03.2011 року та договором поруки №КЛ-1776/24.03.2011 Пр 1. від 24.03.2011 року. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення аналогічні обставинам викладеним у позові. Відповідачі у судовому засіданні позов визнали, з наявністю та розміром заборгованості в сумі 7044,64 грн. згодні. Відповідно до ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні досліджені докази: копія кредитного договору №КЛ-1776/24.03.2011-Кр. від 24.03.2011, копія договору поруки №КЛ-1776/24.03.2011 Пр 1. від 24.03.2011 року, копія заяви на отримання кредиту, графік розрахунків. Матеріалами справи встановлено, що 24 березня 2011 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір №КЛ-1776/24.03.2011-Кр., відповідач зобовязався виплачувати нараховані відсотки за користування кредитом та суму основного боргу, згідно графіку погашення, але зобовязання не виконує. Відсотки за користування кредитом та сума основного боргу не сплачувалися в повному обсязі. Забезпеченням виконання зобовязань за цим договором є порука співвідповідача [PERSON], про що свідчить договір поруки №КЛ-1776/24.03.2011 Пр 1., укладений між сторонами, згідно якого він несе солідарну відповідальність по зобовязанням [PERSON] за вказаним кредитним договором. Заборгованість по кредитному договору становить: основна сума боргу 5300грн, відсотки за користуванням кредиту 1744,64грн., Вказана сума на підставі ст.ст. 553, 554, 1050-1054 ЦК України підлягає стягненню з відповідачів. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. З відповідачів на користь позивача у рівних частках підлягають стягненню судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 70,45 грн. та сплати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] посилаючись на те, що шлюбні відносини між ними припинені з початку 2010 року, з тієї причини, що між ними виникали постійні негаразди, відсутність взаєморозуміння внаслідок чого вони втратили почуття любові та поваги, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим. Позивач [PERSON] позов підтримала, надала суду заяву про розгляд справи без її участі.. Відповідач [PERSON] надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Оскільки всі особи , які беруть участь у справі заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутністю, суд ухвалив, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 13.07.1996 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану , актовий запис № 525. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] ,який залишиться проживати з матір'ю . Шлюбні відносини між сторонами припинені на початку 2010 року з тієї причини, що сторони втратили один до одного почуття любові, поваги та взаєморозуміння, спільне господарство не ведуть. Згідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхньої дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON]І посилаючись на те, що шлюбні відносини між ними припинені , з тієї причини, що між ними виникали постійні негаразди, відсутність взаєморозуміння внаслідок чого вони втратили почуття любові та поваги, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим. Позивач [PERSON] позов підтримала, надала суду заяву про розгляд справи без її участі.. Відповідач [PERSON] надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Оскільки всі особи , які беруть участь у справі заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутністю, суд ухвалив, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18.12.1992 року у Відділі РАЦС міськвиконкому в м.Запоріжжя , актовий запис № 2407. Від даного шлюбу мають дітей: [PERSON] 20.05.20.05.1993 року народження та неповнолітню [PERSON] [INFO] ,які залишаться проживати з матір'ю . Шлюбні відносини між сторонами припинені з тієї причини, що сторони втратили один до одного почуття любові, поваги та взаєморозуміння, спільне господарство не ведуть. Згідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-21 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що від спільного проживання з відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що з відповідачем шлюб розірвано, разом не проживають, донька знаходиться на її повному утриманні, відповідач добровільно не приймає участі у вихованні та утриманні доньки. Зважаючи на викладені вище обставини, а також на те, що відповідач не надає регулярно матеріальну допомогу, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1\\4 щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка підтримала обставини наведенні у позовній заяві та просила позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач у судове засіданні проти позову заперечував. Вислухавши пояснення позивачки та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що від спільного проживання, сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. З моменту припинення шлюбних стосунків дитина проживає з матірю, яка займається вихованням та матеріальним її утриманням. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-21 00:00:00

у звязку з тим, що відповідач не виконує свої батьківські обовязки по утриманню малолітніх дітей, позивачки звернулась до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з [PERSON] [PERSON], за утримання їхніх спільних дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка уточнила позов, та просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1\\3 частини від усіх його видів заробітку. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що сімя між позивачкою та відповідачем розпалася, діти перебувають на повному утриманні матері, а батько матеріальної допомоги дітям не надає. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. На підставі статті 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних надстав. Статтею 5 Сімейного кодексу України визначено, що держава охороняє сімю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сімї. [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] є спільними дітьми позивачки та відповідача про що свідчать свідоцтво про народження серії 1-ОК № 136507 та свідоцтво серії 1-ОК№ 032598. Статтею 181 Сімейного Кодексу України, врегульовано, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з матеріалів справи, та пояснень позивачки, діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матірю та перебувають повністю на її утриманні. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не надає матеріальної підтримки, та не бере участі у вихованні дітей. Згідно зі статтею 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, та інші обставини, що мають істотне значення. Суду не надані докази щодо наявності у відповідача інших дітей, на утримання яких він сплачує аліменти га щодо неможливості відповідачем надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, тому суд вважає обґрунтованою вимогу позивачки стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1\\3 частини від з:іх видів заробітку та не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-21 00:00:00

В травні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 22.12.2000 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON], та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 331 купівлі - продажу квартири [ADDRESS]. В даний час позивач не може розпорядитися своїм майном, оскільки договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, позивач просив визнати договір купівлі-продажу дійсним. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив про їх задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 22.12.2000 року між [PERSON], [PERSON] (помер 25.01.2007 року, а/з № 513), [PERSON] (померла 22.08.2008 року, а/з № 3977) та [PERSON] був укладений договір № 331 купівлі - продажу квартири [ADDRESS]. Вказаний договір в порушення вимог закону був укладений на Товарній біржі «Українська біржа нерухомості» та зареєстрований 02.01.2001 року Миколаївським МБТ1 в реєстрову книгу № 95 за реєстровим № 17126. Всі істотні умови сторонами були виконані, а саме позивач сплатив гроші за квартиру відповідачу, а останній звільнив житло і переїхав на інше постійне місце проживання. Якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджуються письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним (ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року). Таким чином, дослідивши надані суду докази та оцінивши їх у сукупності суд, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved