Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись, що на виконанні у відділі ДВС Рокитнянського РУЮ знаходився виконавчий лист № 2-299, виданий 22.04.2003 року Рокитнянським районним судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання дочки [PERSON] [INFO] до досягнення доньки повноліття, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 06.05.2003 року. Відповідно до довідки-розрахунку від 01.07.2011 року, проведеного відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» старшим державним виконавцем, заборгованість по сплаті аліментів відповідачем на її користь станом на 01.07.2011 року становить 24575-66 грн.. На підставі довідки-розрахунку про заборгованість по аліментах від 01.07.2011 року нею зроблено розрахунок неустойки (пені) з дати виникнення заборгованості тобто з 01.04.2003 року по 01.07.2011 року і така становить разом з боргом 32052-35 грн.., з яких пеня становить 7476-69 грн.. Вказану суму заборгованості по аліментах з урахуванням пені за її несвоєчасну сплату просить стягнути в повному обсязі на свою користь. Позивач, в судовому засіданні позов підтримала за викладених у ньому обставин та просила його задовольнити. Також доповнила, що особисто відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, тоді як не заперечувала проти надання такої з боку бабусі її доньки - матерів відповідача, а саме, що остання періодично давала кошти дитині та придбавала ті чи інші речі для неї. Таку допомогу з боку бабусі вона не рахує як допомогу з боку відповідача у справі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не подав. Натомість у судове засідання зявився його представник, яка позов не визнала та пояснила, що дійсно її син має сплачувати аліменти позивачу на утримання її онуки. Оскільки син не перебував з 2003 року поза межами області, він попросив її надавати матеріальну допомогу на дитину, а він у свою чергу після повернення компенсує їй такі витрати. Вона надавала таку допомогу дитині, даючи кошти та придбаваючи дитині речі, як-то одяг, взяття, мобільний телефон, а також допомагала коштами самій позивачці. Письмових доказів надання нею такої допомоги позивачу на утримання дитини вона не має, оскільки не думала, що остання звернеться до суду та розраховувала на її порядність. Також доповнила, що вона мала розмову з державним виконавцем, який повідомив її щоб вона добровільно надавала матеріальну допомогу на утримання дитини і що у такому випадку претензій до її сина не буде. У задоволенні позову просила відмовити. Заслухавши позивача, представника відповідача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не обґрунтований та задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у відділі ДВС Рокитнянського РУЮ знаходився виконавчий лист № 2-299, виданий 22.04.2003 року Рокитнянським районним судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання дочки [PERSON] [INFO] до досягнення доньки повноліття, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 06.05.2003 року. Відповідно до довідки-розрахунку від 01.07.2011 року за підписом старшого державного виконавця відділу ДВС Рокитнянського районного управління юстиції, за відповідачем рахується заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.07.2011 року в сумі 24575-66 грн.. Відповідач особисто аліментів на утримання дочки не сплачує, разом з тим допомогу на утримання його дочки від його імені надає позивачу його мати - [PERSON], передаючи грошові кошти та придбаваючи для дитини необхідні для повсякденного вжитку речі - одяг, взяття, телефон тощо. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Разом з тим, зазначаючи про обставину заборгованості по аліментах з боку відповідача, позивач не посилається на обставину винуватості в цьому самого відповідача, а також не подала суду доказів такої його вини, пославшись, що надані нею суду докази в обгрунтування позову є вичерпними і що інших вона не має, тоді як право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення вона має згідно з ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду. Отримані у справі та досліджені у судовому засіданні докази, і в тому числі обставина надання добровільної матеріальної допомоги позивача з боку матері відповідача від його імені, що не знайшло свого спростування у судовому засіданні, не дають суду підстав вважати, що заборгованість по сплаті аліментів відповідно до довідки державного виконавця утворилася з вини відповідача, що розмір останньої є об'єктивним. За викладеного позов задоволенню не підлягає. У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з позивача витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 120-00 грн. та судовий збір на корить держави в розмірі 320-52 грн..

Outcome: approved