Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-06 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третьої особи без самостійних вимог Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про звернення стягнення. В позові посилаються на те, що згідно укладеного та в установленому порядку підписаного кредитного договору № E/V 06815 від 05.06.2006р. про надання на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності [PERSON] отримав кредит у розмірі 100000 доларів США та відповідно до умов договору відповідач зобовязалася сплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі 16,00% річних на суму залишку заборгованості. В позові вказують на те, що відповідач протягом дії кредитного договору неналежним чином виконує взяті на себе зобовязання і у звязку з цим, станом на 14.02.2011 р. за відповідачем виникла заборгованість за кредитним договором № E/V 06815 від 05.06.2006р. в сумі 160646,81 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.02.2011 року становить 1276097,94 грн. Посилаються на те, що відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України, наслідками порушення зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право банку достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Крім того в позові вказують на те, що в рахунок виконання зобовязання за кредитним договором між сторонами 05.06.2006 р. № Е/V/06815-1. Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку належне йому майно, а саме: житловий будинок загальною площею 458,10 кв.м., який розташований за адресою: м. Чернівці, вул. Новокиселівська,3. Відповідно до якого, в разі невиконання боржником основного зобовязання банк вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Просять в рахунок погашення заборгованості за кредитом № E/V 06815 від 05.06.2006р. у розмірі 160646,81 доларів США звернути стягнення на житловий будинок із 6-ти кімнат за адресою: м. Чернівці вул. Новокисилівська, 3 шляхом його продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідачів договорів купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Просять висилити [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які зареєстровані і проживають у будинку за адресою: м. Чернівці, вул. Новокиселівська,3, зі зняттям їх з реєстраційного обліку. Крім того просять стягнути з відповідача судові витрати в сумі 1820 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обємі та дала аналогічні вимогам позовної заяви пояснення. Просить їх задовольнити в повному обємі. Відповідач [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах інших відповідачів в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що дійсно між банком та ним 05.06.2006 року було укладено кредитний договір № E/V 06815, відповідно якому, він, отримав кредит в розмірі 100000,00 доларів США, зі сплатою 16 % річних і який зобовязувався повернути з відсотками за користування кредитом до 03.06.2011 року. Крім того, між ними, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором тієї же дати було укладено договір іпотеки № Е/V/06815-1/, згідно якого він надав в іпотеку належне йому майно, а саме: житловий будинок загальною площею 458,10 кв.м., який розташований за адресою: м. Чернівці, вул. Новокиселівська,3. Відповідач не погоджуються з розрахунками банку боргу який нібито рахується за ним, оскільки він лише один раз взяв кредит в банк у на суму 100000 доларів США і відповідно до графіку погашення погашав його і на даний час за ним рахується борг в сумі 12321.35 доларів США, який він згідний погасити. 100000 доларів США він в банку 28.08.2008 р. не брав, так як відповідно до договору він не мав права, а банк не давав кредит який перевищував лімітну суму вказану в договорі. Наявна сума боргу, яка рахується за ним, не є підставою для звернення її на житловий будинок і виселення з будинку членів його сімї, в тому числі, неповнолітніх дітей. Просить в позові відмовити. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, третіх осіб дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено, що згідно рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 23.12.2010 року №22ц-2670 по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON], [PERSON], треті особи [PERSON], служба у справах дітей Чернівецької міської ради про звернення стягнення в позові відмовлено у звязку з передчасністю заявлених вимог. Однак вище вказаним рішенням встановлено, що дійсно 5 червня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір, відповідно до умов якого позивач зобовязувався надати відповідачу кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 100000 доларів США окремими траншами зі сплатою 16% річних на суму залишку заборгованості за час фактичного користування кредитом з кінцевим терміном повернення кредиту 3 червня 2011 року. Відповідач належним чином умов договору про повернення кредиту частками не виконує, тому станом на 12 березня 2009 року заборгованість за кредитним договором за підрахунками позивача складає 99969,38 доларів США, що підтверджується наданим позивачем розрахунку заборгованості станом на 12 березня 2009 року. Судом встановлено, що згідно розрахунку заборгованості станом на 14.02.2011 року за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором № E/V 06815 від 05.06.2006 року у розмірі 160646,81 доларів США, що згідно службового розпорядження НБУ від 14.02.2011 року становить 1276097,94 грн. Зобовязання за даним кредитним договором забезпечено договором іпотеки укладений між сторонами від 05.06.2006 року № E/V 06815-1, згідно якого відповідач надав в іпотеку майно, а саме: житловий будинок загальною площею 458,10 кв.м., який розташований за адресою: м. Чернівці, вул. Новокиселівська,3. Згідно повідомлення вх.№2527 від 29.12.2010 року та поштових повідомлень про вручення [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] повідомлення про виконання зобовязання та у разі неможливості його виконання добровільно звільнити займане приміщення. Судом встановлено, що згідно довідки №664 КЖРЕП №15 від 16.02.2011 року в будинку за адресою: м. Чернівці, вул. Новокиселівська,3 зареєстровані та проживають: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та неповнолітні [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Ці обставини знайшли підтверджені дослідженими доказами. Згідно ст.ст.509, 526 ЦК України зобовязанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку, зобовязання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог кодексу. Відповідно до положень ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержавтель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також вимог, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів. Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, а відповідно до ст. 39 також передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. При цьому рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може встановити спосіб реалізації предмета іпотеки або шляхом проведення прилюдних торгів або шляхом застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону. Одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Судом встановлено, що відповідач не виконав умов кредитного договору № E/V 06815 від 05.06.2006р. укладеного між ним та ПАТ КБ „ПриватБанк, в результаті чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 160646,81 грн. Тому на підставі викладеного та матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмети іпотеки обґрунтовані та підлягають задоволенню. Слід в рахунок погашення заборгованості за кредитом № E/V 06815 від 05.06.2006р. у розмірі 160646,81 доларів США звернути стягнення на предмет іпотеки житловий будинок за адресою: м. Чернівці вул. Новокиселівська, 3, що належть на праві власності [PERSON] шляхом її продажу позивачем ПАТ КБ "ПриватБанк" за з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Крім цього, слід стягнути з відповідача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в сумі 120 грн. Згідно ч.1 ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житлови приміщеням. Згідно ст.109 ч.3 ЖК України звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно ч.1, ч.2 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» Держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Судом встановлено, що будинку за адресою: м. Чернівці вул. Новокиселівська, 3 зареєстровані та проживають повнолітні [PERSON], [PERSON], [PERSON] Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині їх виселення та зняття з реєстрації підлягає задоволенні. Однак у вказаному будинку також проживають неповнолітні [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Суд вважає, що позовні вимоги в частині виселення вказаних неповнолітніх осіб зі зняттям з реєстраційного обліку у відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Садгірського РВ УМВС України в Чернівецькій області не підлягають до задоволення, оскільки вони будуть позбавлені умов для проживання, іншого житла у них немає і виселитись в інше жиле приміщення вони не можуть. Крім того, згідно вимог ст. 39 Закону України "Про іпотеку" виселення мешканців з будинку, який переданий в іпотеку, є правом, а не обовязком суду, тому в даному випадку суд вважає, що належить захистити права неповнолітніх дітей і не виселяти їх разом з будинку при прийнятті рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Outcome: partial