Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-12 00:00:00

У березні 2011 року [PERSON] звернулась із позовними вимогами до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, і в липні 2011 року позивач [PERSON] уточнила свої позовні вимоги, посилаючись на те, що вона з [PERSON] перебувала у шлюбі з 1 березня 2003 року. 4 лютого 2011 року рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області їхній шлюб розірвано. На її утриманні залишилась їхня з [PERSON] дочка [PERSON], [INFO]. Під час шлюбу 2 липня 2005 року ними придбано спільне нерухоме майно, а саме квартира № 69 загальною площею 48,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Шкільна, 27 а вартістю 202 000 грн. Право власності було оформлено на [PERSON], хоча для придбання житла були використані спільно зароблені та позичені кошти. У вказаній квартирі вона проживає разом з дочкою, іншого місця проживання у них немає. Догляд за дитиною та її матеріальне забезпечення вона здійснює самостійно, [PERSON] участі у вихованні та утриманні дитини не приймає. Їхньому подальшому проживанню з дочкою у вказаній квартирі може завадити примусове виселення з неї у разі, якщо вона не захистить своє право та право їхньої дитини на вказане майно. Відповідно до вимог ст. ст. 28, 29 Сімейного кодексу України при поділі майна повинні враховуватись інтереси неповнолітніх дітей, тому вона вважає за можливе відступити від начала рівності часток і виділити на її користь частку у спільному майні, що складає ? частин квартири загальною вартістю 151500 грн. [PERSON] участі у вихованні та утриманні їхньої дочки не приймає. Розмір аліментів, призначений Києво-Святошинським районним судом рішенням від 19 травня 2011 року, не достатній навіть для забезпечення мінімального прожиткового рівня для її дитини, оскільки прожитковий мінімум становить 832 грн. Навіть призначений судом розмір аліментів-249 грн. 60 коп. [PERSON] не сплачує, а тому вона вимушена була отримати виконавчий лист та звернутись до ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення по справі № 2-2081/11. Враховуючи викладене, [PERSON] просила поділити спільне сумісне з [PERSON] нерухоме майно, а саме квартиру № 69 загальною площею 48,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Петропавлівська Борщагівка, вул. Шкільна, буд. 27 а, врахувати інтереси малолітньої [PERSON] та відступити від начала рівності часток і визнати право спільної часткової власності [PERSON] на ? частин квартири [ADDRESS] а, с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області, визнати право спільної часткової власності [PERSON] на ? частину квартири [ADDRESS] а в с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області. У судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача позов підтримали та просили його задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] та представник відповідача позов не визнали та заперечували проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до вимог ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Судом встановлено, що з 1 березня 2003 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі подружжя має дочку [PERSON], Павлівну, [INFO]. Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 4 лютого 2011 року шлюб, зареєстрований 1 березня 2003 року між [PERSON] та [PERSON] у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сімї, актовий запис № 344, розірвано. Залишено [PERSON] прізвище „Конишева. За час перебування у шлюбі за Договором купівлі-продажу квартири від 2 липня 2005 року [PERSON] продав, а [PERSON] купив квартиру № 69 у будинку № 27 а по вул. Шкільна, що знаходиться в с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області. Вказана квартира складається з однієї жилої кімнати житловою площею 16,8 кв.м. загальною площею 48,9 кв.м. Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно КП „БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області від 6 травня 2011 року № 1516 квартира [ADDRESS] а в с. Петропавлівська Борщагівка зареєстрована на праві власності за [PERSON] Відповідно до вимог ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 травня 2011 року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів позов задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 249 грн. 60 коп. щомісячно до виповнення дитиною повноліття, починаючи з 8 квітня 2011 року, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вказаний розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону. Судом було встановлено, що [PERSON] проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. Відповідач [PERSON] малолітню дочку [PERSON] систематично не утримує, чого не заперечував відповідач [PERSON] у судовому засіданні та визнав заявлений до нього позов про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO]. Як зазначала в позові позивач [PERSON] та як пояснив представник позивача в судовому засіданні, а також з наявних в справі доказів вбачається, що призначений судом розмір аліментів-249 грн. 60 коп. на користь дочки відповідач [PERSON] не сплачує, а тому позивачка [PERSON] звернулась до ВДВС Києво-Святошинського РУЮ Київської області з заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення по справі № 2-2081/11. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 11 липня 2011 року, копія якої міститься у матеріалах справи, відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-2081, виданого 19 травня 2011 року Києво-Святошинським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 249 грн. 60 коп. щомісячно до виповнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно наданої довідки відділу Державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області від 5 жовтня 2011 року № 15896 [PERSON] дійсно не отримує аліменти від [PERSON] з періоду 8 квітня 2011 року по 5 жовтня 2011 року згідно виконавчого листа № 2-2081/11, який виданий 19 травня 2011 року Києво-Святошинським районним судом про стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі 249,60 грн., але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO]. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та оцінивши в сукупності зібрані докази, суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на 3/4 частин квартири [ADDRESS] а в с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області від спільно нажитого майна в шлюбі з [PERSON], оскільки на її утриманні знаходиться дочка [PERSON], [INFO], підлягають задоволенню судом, оскільки [PERSON] матеріально дочку [PERSON], [INFO], не утримує, не приймає участі у її вихованні та не виконує рішення суду про сплату аліментів на утримання дитини, розмір аліментів на дитину недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку дочки. За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову та визнання права власності за [PERSON] на ? частин квартири № 69 жилого будинку № 27 а по вул. Шкільна, с. Петропавлівська Борщагівка, Києво-Святошинського району, Київської області, та визнання за [PERSON] права власності на ? частин вказаної квартири. Безпідставними є доводи відповідача [PERSON] та його представника в судовому засіданні, що позивач [PERSON] подала вказаний позов до суду лише з тих міркувань, щоб за рахунок коштів від реалізації спірної квартири сплатити наявну в неї заборгованість за кредитним договором в розмірі 13 524 грн. 89 коп. згідно листа ТОВ «Укрборг». Доводи відповідача [PERSON] та його представника в судовому засіданні про те, що кошти на придбання спірної квартири були надані йому його матір»ю [PERSON], а тому майно не є спільною сумісною власністю подружжя, не підтверджені ніякими доказами. Судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1700 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи слід стягнути з відповідача [PERSON] згідно із ст. 88 ЦПК України на користь позивача.

Outcome: approved