overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

12 липня 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] зареєстрованого 29 серпня 1998 року у Житомирському міському відділі реєстрації актів громадянського стану, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 1228. В обґрунтування позовних вимог позивач пославсь на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Між сторонами часто виникали сварки. Подружжя не зійшлося характерами, вони втратили почуття кохання один до одного. Протягом трьох місяців сторони проживають окремо. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав і просив його задовольнити з наведених у ньому підстав. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнала та проти розірвання шлюбу не заперечувала. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 CK України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування їх до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 29 серпня 1998 року зареєстрували шлюб у Житомирському міському відділі реєстрації актів громадянського стану, про і що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 1228. Від спільного шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво серії 1-БК № 270100, видане Відділом реєстрації актів громадянського стану Броварської міської ради Київської області від 05 липня 2000 року. У При встановлених обставинах, коли ні позивач ні відповідач не виявили бажання до примирення, їхнє подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б їхнім особистим інтересам, оскільки б це було примушуванням до шлюбу, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

Позивач звернулась з названим позовом в суд. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем сімейне життя не склалось. Вони не проживають однією сімєю з 2009 року, у них різні бюджети. У них часто виникали суперечки, що негативно впливає на виховання та моральний стан дочки. У них зникло почуття взаємного кохання, поваги та дружби. Збереження сімї стало неможливим. Просила розірвати шлюб. В попередньому судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила задовольнити їх. Відповідач позов визнав, вважаючи, що шляхів для збереження сімї немає, він більше двох років проживає з іншою жінкою. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 травня 1985 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, на утримання якої відповідач до липня 2011 року надавав допомогу в добровільному порядку, з липня 2011 року на утримання дитини ніякої допомоги не надає. Подружжя разом не проживають, сімейних відносин не підтримують, сумісного господарства не ведуть з вересня 2009 року, так як відповідач проявив подружню невірність дружині і на даний період проживає з іншою жінкою. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, так як подружню зраду відповідачу не може пробачити. Відповідач ображає її, не поважає як жінку. Відповідач не заперечує розірванню шлюбу, оскільки він проживає однією сімєю з іншою жінкою і продовження шлюбу буде суперечити його інтересам та інтересам позивача. Враховуючи визнання позову про розірвання шлюбу відповідачем, і що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи інших осіб та зважаючи на вищезазначені обставини, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги і розірвати шлюб між подружжям. Рішення про задоволення позовних вимог відповідно до вимог ст.ст. 130, 174 ЦПК України слід ухвалити в попередньому судовому засіданні. Витрати, понесені позивачем, слід стягнути з відповідача згідно вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

17.11.2011 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись у своїх вимог на те, що з відповідачем перебували у шлюбі з 15.05.2003 року до 14.08.2006 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку : [PERSON] ,[INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні, в звязку з чим вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу до досягнення нею повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку. Позивач просила розглянути справу без її участі. Відповідач надав заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 174ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст.ст.180, 181, 182, 183 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При недосягненні угоди про сплату аліментів кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку в частці від заробітку або доходу з урахуванням стану здоровя і матеріального становища дітей та платника аліментів та інших обставин, які мають істотне значення. Із наданих позивачем доказів встановлено, що сторони мають неповнолітню доньку , яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач не заперечує стягнути аліменти у вказаному розмірі . Тому на підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом мотивуючі тим, що 10 березня 2010 року вона дала в борг відповідачці гроші в сумі 9 000 грн., які остання зобовязалася повернути через рік, про що надала розписку. Відповідачка до цього часу з боргом не розрахувалася. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позов, просила стягнути з відповідачки на її користь 9\~000 грн., а також понесені нею судові витрати. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю, пояснила, що дійсно позичила у [PERSON] гроші на рік, однак не змогла їх повернути, оскільки перебуває в скрутному матеріальному становищі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові докази, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Із розписки від 10 березня 2010 року вбачається, що [PERSON] позичила у [PERSON] 9 000 грн. Гроші вона зобовязалася повернути через рік. Таким чином судом встановлено, що дійсно між сторонами був укладений договір позики в простій письмовій формі, але відповідачка борг не повернула і на день слухання справи сума боргу за договором позики складає 9 000 грн. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Сторонами визнано, що позика надавалась строком на 1 рік і досі не повернути, хоча з моменту укладення договору минуло більше одного року. Вимоги про застосування наслідків порушення договору позичальником, передбачених ст.. 1050 ЦК країни позивачем не заявлені. За наведених обставин, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі в силу ст. 1049 ЦК України, як такі, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. З [PERSON] на користь позивача слід стягнути борг за договором позики в сумі 9 000 грн. Крім того, на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід також стягнути, документально підтверджені судові витрати, понесені нею при звернені до суду: судовий збір в сумі 90 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження виданого відділом РАГС Великолепетиського районного управління юстиції від 03 липня 2003 року. Також вказано, що відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою неповнолітню дитину, добровільно не надає матеріальну допомогу на її утримання, неповнолітня дитина проживає із заявником. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі 1/4 усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду. В судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі позову. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, суд встановив, що позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження виданого відділом РАГС Великолепетиського районного управління юстиції від 03 липня 2003 року. Відповідач ухиляється від обов'язку утримувати свою неповнолітню дитину, добровільно не надає матеріальну допомогу на її утримання, неповнолітня дитина проживає із заявником. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову. Так, відповідно ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем зареєстрували шлюб 09 квітня 2001 року. Шлюб перший. В шлюбі народилася донька [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало різні характери, різні погляди на життя, через що часто виникали непорозуміння, а також те, що відповідач зловживає спиртними напоями, в нетверезому стані вчиняє побутові скандали, займається рукоприкладством. Все це спонукало до повного розриву їх відносин. Їх сім'я остаточно розпалася, а шлюб існує формально. Збереження шлюбу є неможливим. Просить шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] розірвати. У судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, підтвердивши обставини викладені в ньому.. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, дослідивши матеріали справи а також визнання відповідачем позову, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 09квітня 2001 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Чуньківської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області, за актовим записом №13 Від сумісного життя народилась донька [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не пов'язані спільним побутом. Причиною розладу є непорозуміння, що виникали на ґрунті різних характерів та поглядів на життя, а також те що відповідач зловживає спиртними напоями. Як наслідок сторони не підтримують подружніх стосунків близько 3 місяців. На сьогоднішній день їх шлюб існує формально. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що сім я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON]М звернувся до суду із позовом до територіальної громади м. Заставна, [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно за законом. Посилається на те, що 10.06.2000 року померла його мати [PERSON]. Після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований у м. Заставна по вул. Полтавській, 6. Зазначив, що після смерті матері фактично прийняв спадщину, оскільки проживав в даному будинку, доглядає за будинком, користується спадковим майном, несе витрати по його утриманні. Однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки за життя померла свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими спорудами не отримувала. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовну заяву підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача територіальної громади м. Заставна в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення позивача а також визнання відповідачем позову, вважає, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Статтею 548 ЦК України ( в ред.1960 р.), який діяв на час відкриття спадщини встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Згідно вимог ст.549 ЦК України ( в ред. 1960 р.), визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. приписами ст.328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено, що житловий будинок в м. Заставна по вул. Полтавській, 6 належав [PERSON], яка померла 10.06.2000 року. Правовстановлюючі документи на будинок не оформлялися. Позивач [PERSON] є спадкоємцем майна померлої за законом. Інші спадкоємці за законом відповідач [PERSON] на свою частку у спадщині не претендує, одержувати свідоцтво про право на спадщину не бажає. Позивач у шестимісячний строк фактично прийняв спадщину, оскільки проживав в спірному будинку до і після смерті матері, а отже вступив у володіння та управління спадковим майном. Таким чином, оскільки визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, то слід ухвалити рішення про задоволення позову. На підставі наведеного, ст. ст.548, 549 ЦК України (в ред. 1960 р.), ст.стю 328, 392 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

На адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивачка просить суд винести рішення, яким розірвати шлюб між нею і відповідачем, [PERSON], який зареєстрований 16 травня 2004 року у виконкомі Ліщинської сільської ради Кагарлицького району Київської області, актовий запис № 01, залишивши за позивачкою прізвище РИБАЧУК. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, хоча був повідомлений судом належним чином про день, час та місце слухання справи. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, обґрунтовуючи своє рішення наступним. 16 травня 2004 року позивачка уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований у виконкомі Ліщинської сільської ради Кагарлицького району Київської області, актовий запис № 01. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Спільне життя з відповідачем не склалося, через протирічивість поглядів на життя, несумісність характерів, небажання відповідача вести нормальний сімейний спосіб життя, сварки в сім'ї за ініціативи відповідача та постійне приниження позивачки як жінки, внаслідок чого наше подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивачки та інтересам дитини. В процесі спільного проживання сторони по справі стали байдужими один до одного, утратили почуття любові. Сторони по справі на протязі більше року подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть, проживають окремо. Шлюб з відповідачем носить формальний характер, при його фактичному розпаді. Примирення з ним неможливе. Спору з відповідачем що до місця проживання дитини в сторін немає, вона залишиться проживати з позивачкою. В даний час позивачка має намір зареєструвати повторний шлюб з іншим чоловіком, але перебування в шлюбі з відповідачем позбавляє її даної можливості. Відповідно до вимог частини 1 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу згідно ч. 1 статті 110 СК України може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб сторони по справі розривають вперше. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

01 грудня 2011 р. позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з відповідачем вона з 21 серпня 1992 року перебуває у шлюбних відносинах. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитину не надає, ніде не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, донька знаходяться на її повному утриманні, а тому. З урахуванням змінених позовних вимог, просила стягнути з останнього аліменти у розмірі 300 грн. щомісяця.ну. Відповідач з позовними вимогами згоден, що убачається з відповідної заяви. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Відповідач, який є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], зобовязаний матеріально її утримувати. Той факт, що відповідач ухиляється від утримання доньки, підтверджується довідкою виконкому Гусарівської сільської ради Барвінківського району від 06 жовтня 2011 р., згідно з якою, [PERSON] дійсно знаходиться на утриманні матері. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Приймаючи до уваги, що відповідач в даний час не працює, має нерегулярний дохід, суд вважає за необхідне стягнути з останнього на користь позивачки аліменти в сумі 300 грн. щомісяця на утримання кожної неповнолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. З повним рішенням суду сторони можуть ознайомитися 30 грудня 2011 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 25 лютого 2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 300 грн. щомісячно. Посилаючись на те, що з часу винесення рішення її син досяг віку 12 років і 30% прожиткового мінімуму для дитини такого віку становить суму, більшу за 300 грн., [PERSON] звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, що стягуються з [PERSON], до 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Під час розгляду справи представник позивача зменшила розмір позовних вимог і просила стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач ці позовні вимоги визнав. Позов підлягає до задоволення, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. На підставі ст. 192 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

Сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Оскільки батько не утримує сина, [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з нього аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала позов повністю. Відповідач повторно в судове засідання не зявився. Позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як вбачається із свідоцтва про народження серії 1-СР № 088550, сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Згідно з довідкою Костянтинівської сільради Смілянського району від 5 грудня 2011 року, дитина живе разом з матірю і перебуває на її утриманні. Оскільки відповідач ухиляється від утримання дитини, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України з нього належить стягнути аліменти на утримання сина в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. На підставі наведеного,

Outcome: approved