Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-25 00:00:00

У листопаді 2011 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, у якому просить суд: визнати за нею право власності на земельну ділянку, площею 0,25 га (з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд), а також на земельну ділянку, площею 0,15 га (з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства) за адресою: Київська область, Броварський район, село Заворичі, вулиця Комсомольська, 28 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 20 вересня 2005 року. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала й просила його задовольнити. У судове засідання відповідач виконавчий комітет Заворицької сільської ради представника не направив. До суду надійшло письмове клопотання від відповідача про розгляд справи у його відсутність й про те, що він не заперечує проти задоволення позову [PERSON] Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та зявилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] помер 24 лютого 2009 року (а.с.11). Із копії спадкової справи до майна [PERSON] вбачається, що його спадкоємцем за заповітом є [PERSON] (а.с. 27-39). У провдаженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа № 2-4579/2010 за позовом [PERSON] до виконавчого комітету Заворицької сільської ради Броварського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно та встановлення факту володіння будинком. Рішенням цього суду першої інстанції від 27 жовтня 2010 року (яке набрало законної сили) позов задоволено частково. Визнано за [PERSON] право власності на житловий будинок (загальною площею 82,6 кв.м., житловою площею 50,9 кв.м.), позначеному у зведеному акті вартості будівель та споруд літерою «А-1», надвірні будівлі та споруди: сарай «б», сарай «В», сарай «Г», сарай «Д», літню кухню «Е», сарай «З», вбиральню «И», сарай «Л», сарай «М», колодязь «К-1», колодязь «К-2», огорожу «N», що знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, село Заворичі, вулиця Комсомольська, 28 після померлого 24 лютого 2009 року [PERSON] (а.с.54). Це судове рішення від 27 жовтня 2010 року зареєстроване у встановленому чинним законодавством порядку, про що свідчить витяг про державну реєстрацію прав комунального підприємства Київської обласної ради «Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 18 листопада 2010 року (а.с.55). Як вбачається із копії рішення V-ї сесії Заворицької сільської ради народних депутатів «Про раціональне використання земельних ділянок та розгляд заяв по земельних питаннях» на підставі статті 17 Земельного кодексу України передано у приватну власність [PERSON] земельні ділянки: - для індивідуального житлового будівництва, площею 0,25 га, та для особистого підсобного господарства, площею 0,15 га, а всього загальною площею 0,40 га. Згідно із повідомленням управління Держкомзему у Броварському районі Київської області від 27 лютого 2012 року № 479 (а.с.70) по даним Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю на імя [PERSON] державні акти не реєструвалися та не видавалися. З повідомлення сільського голови Заворицької сільської ради від 27 лютого 2012 року № 40 видно, що рішенням V-ї сесії від 02 жовтня 1995 року виділено земельні ділянки [PERSON], площею 0,25 га, для індивідуального житлового будівництва, та площею 0,15 га, для ведення особистого селянського господарства, в селі Заворичі по вулиці Комсомольській, 28 (а.с.71). Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що спадкодавець [PERSON] на законних підставах володів земельною ділянкою, а також те, що позивач [PERSON] прийняла спадщину, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved