Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-07 00:00:00

06 вересня 2011 року позивач [PERSON] звернулась з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що вона є матірю малолітньої доньки [PERSON], [INFO], що проживає разом з нею. З відповідачем не перебувала в зареєстрованому шлюбі. За спільною заявою, поданою до ВРАЦС, на підставі п. 1 ч.2 ст. 125 Сімейного кодексу України, відповідач визнав себе батьком малолітньої дитини, [PERSON]. Також, зазначає, що з відповідачем проживає окремо, спільного господарства не веде, на її прохання утримувати доньку відповідач відмовився. Крім того, зазначила, що відповідач не працює та має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі. Зазначила, що вона знаходиться на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Дніпровського району м. Києва та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення останньою 3-річного віку, як багатодітна матір. З цих підстав позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання її малолітньої доньки [PERSON], у твердій грошовій сумі, в розмірі 500 (пятсот) гривен 00 копійок щомісячно від дня предявлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. До початку судового розгляду позивач подала заяву у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, справу розглядати у її відсутність, ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлявся. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за відсутності відповідача останній до суду не надсилав. За таких обставин та за відсутності заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, позивач є матірю малолітньої доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження № 217255, від 27 травня 2010 року. (а.с. 3) Малолітня дитина [PERSON] проживає разом з матірю (позивачем [PERSON] Б.), що підтверджується довідкою з ЖРЕО № 418, від 31 серпня 2011 року. (а.с. 2) На підставі свідоцтва про народження № 217255, від 27 травня 2010 року встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітньої дитини [PERSON]. (а.с. 3) Позивач знаходиться на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Дніпровського району м. Києва та отримує допомогу по догляду за малолітньою дитиною до досягнення останньою 3-річного віку, як багатодітна матір, що підтверджується довідкою № 4612, від 05 жовтня 2011 року. (а.с. 7) Згідно з ч. 1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, повно та всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі, в розмірі 500 (пятсот) гривен 00 копійок щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідача судові витрати, що складається з судового збору у сумі 51,00 грн. на користь держави та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн. на користь Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві. Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст.180, 182, 183, 184 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved