Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся через суд з позовом про стягнення подвійної суми завдатку, в якому вказує, що 25.03.2010 року він уклав з [PERSON] та [PERSON] попередній договір купівлі - продажу автомобілю з оформленням завдатку, згідно якого він передав, а [PERSON] та [PERSON] отримали завдаток в сумі 10 000 грн., що дорівнює 1 300 доларів СІІІА. Згідно п. 1 та п. 4 назначеного договору, отримавши завдаток, [PERSON] та [PERSON] зобовязалися здійснити продаж позивачу легкового автомобіля [NUMBER], зареєстрованого за [PERSON] в строк до 25.09.2010 року. Домовленість була така, що до 25.09.2010 року [PERSON] та [PERSON] підготують всі документи по машині, а позивач зніме гроші у банку, після чого вони збиралися іти до нотаріуса, але відповідачка не зявилась. Через місяць вона повідомила, що не була готова до укладення угоди купівлі - продажу. Після цього зв'язок з відповідачкою припинився. Пізніше позивач дізнався, що відповідачка продає машину іншим людям. Відповідно до ч.1 ст.571 ЦК України у звязку з тім, що порушення сталося з вини відповідачки, позивач вважає, що вона повинна повернути завдаток, та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Тому просить стягнути на його користь суму 20 000 грн. Також вважає, що йому спричинена моральна шкода тому, що це не дає позивачу жити повноцінним, звичним життям. Він постійно хворіє, дуже нервує, не може нормально працювати, просить стягнути на його користь моральну шкоду в розмірі 5 000грн..Також просить стягнути з відповідачки витрати на правову допомогу в сумі 2\~000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, але була належним чином повідомлена про час і місце слухання справи. Звязку цім суд виніс на обговорення питання про заочний розгляд справи, проти чого не заперечували позивач та його представник. Суд, вислухавши позивача [PERSON], його представника [PERSON], вивчивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Так, згідно ст. 635 ЦК України - попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Як вбачається з копії попереднього договору від 25.03.2010 року, наданого с позивачем, - сторони мали наміри укласти договір купівлі-продажу машини. Цей договір укладений сторонами у простій письмовій формі ( а.с. 11-12). Відповідно до вимог ст. 657 ЦК України - договір купівлі-продажу машини укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Тобто, виходячи з вимог ч.1 ст. 635 ЦК України - сторони повинні були посвідчити попередній договір, щодо купівлі-продажу машини у нотаріальному порядку, що ними зроблено не було. Домовленість між сторонами про купівлю-продаж машини, яка викладена ними у письмовій формі 25.03.2010 року, не є попереднім договором щодо купівлі-продажу машини, а тому і не наступають ніякі правові наслідки щодо невиконання обов'язків по купівлі-продажу машини за цією домовленістю ні для однієї із сторін. Відповідно до домовленості від 25.03.2010 року, зокрема п.5 зазначеного договору, покупець передав продавцям гарантійну суму 1 300 доларів США, що еквівалентно 10 000 грн. на момент їх передачі. Відповідно до ст. ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає і способом платежу, і способом забезпечення виконання зобов'язання. Правила ст. 571 ЦК України про залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в тих випадках, коли між сторонами укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь із сторін. У разі коли сторони лише домовились укласти договір, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансом і повертаються в тому розмірі, в якому надавалися. Визнати ж за даних обставин завдатком сплачену суму суд не може, оскільки такою можна визнати виключно суму, сплачену після укладення договору з обов'язковим дотриманням форми. У тих випадках, коли сторони домовилися укласти договір (в даному разі купівлі-продажу), але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансовими і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися. Тому сума 10 000грн. є авансовою сумою і підлягає поверненню позивачу, тобто стягненню з відповідачки [PERSON] на користь позивача. Що стосується .відшкодування моральної шкоди, спричиненої у звязку із порушенням обовязків відносно укладення договору купівлі продажу автомобіля, законом не передбачено. Також діючим законодавством України не передбачено обовязку відповідача відшкодувати витрати позивача на оплату послуг по складанню позову та ведення справи у суді, які не є судовими витратами. Тому в цієї частини позову слід відмовити. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача понесені витрати, що складаються з судового збору в сумі 100 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. Враховуючи вище викладене, на підставі ст. 654, 571 ЦК України та

Outcome: partial