Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-09 00:00:00

позивачка звернулася до суду з позовною заявою в якій зазначила, що 26 серпня 2010 року вона уклала з відповідачкою договір дарування земельної ділянки площею 0,06 га, розташованої на території Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району, з цільовим призначенням «для ведення садівництва», кадастровий номер земельної ділянки 2324583901:04:024:0062. Нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки складає 1386 грн. 82 коп. Спочатку відповідачка просила її продати вказану земельну ділянку, однак так як для неї ця земельна ділянка становить велику цінність як місце для відпочинку, вона відмовилася продавати ділянку за гроші, а запропонувала подарувати їй земельну ділянку з тим, щоб вона також мала можливість відпочивати, та з огляду на її більш широкі матеріальні можливості побудувала б на ділянці садовий будинок для відпочинку. Однак, на сьогоднішній деньїйвід відповідачки стало відомо, що вона навіть не отримала державний акт на право власності на вказану земельну ділянку, тобто не є навіть її власником в розумінні норм Земельного Кодексу України. Будь-яких планів щодо використання земельної ділянки у відповідачкинемає, земельна ділянка не використовується обдарованою за своїм цільовим призначенням.Вважає, що невикористання земельної ділянки за її цільовим призначенням може привести до її відчуження у примусовому порядку, відповідно до ст. 143 ЗК України.Просить суд розірвати договір дарування земельної ділянки площею 0,06 га, розташованої на території Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району. В судове засідання позивачка не з»явилася, надала суду письмову заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з»явилася, надала суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.06.2009р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що 26 серпня 2010 року між позивачкою та відповідачкою був укладений договір дарування ВРА № 533123 земельної ділянки площею 0,06 га, розташованої на території Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району, з цільовим призначенням «для ведення садівництва», кадастровий номер земельної ділянки 2324583901:04:024:0062, ВРА № 533123, посвідчений державним нотаріусом Приазовської районної державної нотаріальної контори [PERSON] Нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки складає 1386 грн. 82 коп. Відповідно до інформації, наданої відділом Держкомзему у Приазовському районі, в книзі реєстрації державних актів на право власності на землю відсутній запис про державну реєстрацію державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0600 га, розташованої на території Новокостянтинівської сільської ради Приазовського району, для ведення садівництва на ім»я [PERSON], що свідчить про те, що відповідачкою не вжито заходів щодо реєстрації права власності на спірну земельну ділянку. Відповідно до ч.2 ст. 721 ЦК України - дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо обдаровуваний створює загрозу безповоротної втрати дарунка, що має для дарувальника велику немайнову цінність. Суд вважає, що визнання позову відповідачкою є її правом, передбаченим ст.ст. 31, 174 ЦПК України, не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В зв»язку з визнанням позовних вимог відповідачкою, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved