Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив, про стягнення з [PERSON] суми боргу, просить стягнути з відповідача заборгованість з урахуванням індексу інфляції в сумі 456209 грн. 40 коп., процентів за користування позикою (3 % річних ) в сумі 29778 грн. 75 коп., пославшись на те, що 12 липня 2005 року вінпозичив відповідачу 10000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.07.2005 року становить 55500 грн.Відповідач зобов»язався повернути гроші в жовтні 2006 року. Крім того, 15.04.2009 року він позичив відповідачу 28000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.04.2009 року становить 215600 грн. Відповідач зобов»язався повернути гроші за першою вимогою. Крім того, 15.04.2009 року він позичив відповідачу 17000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15.04.2009 року становить 130900 грн. Відповідач зобов»язався повернути гроші до 25.04.2009 року. Однак, у зазначені терміни [PERSON] грошей не повернув, а тому він змушений звертатись до суду з вказаним позовом. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням індексу інфляції в розмірі 456209 грн. 40 коп. та 3 % річних від простроченої суми за 30 місяців у розмірі 29778 грн. 75 коп., а крім того просили стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 3000 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся шляхом розміщення друкованого оголошення у пресі газета «Урядовий кур»єр» за №24 від 08.02.2012 року (а.с.25), причин своєї неявки відповідач суду не повідомив, суд визнав причини його неявки неповажними та вважав за можливе проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача, згідно вимог ч.1 ст.224 ЦПК України, проти чого не заперечували позивач та його представник. Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.07.2005 року [PERSON] отримав у борг за договором позики від [PERSON] 10000 доларів США, обіцяв їх повернути в жовтні 2006 року, одержання ним зазначеної суми підтверджується написаною розпискою від 12.07.2005 року (а.с.7 ). Крім того, 15.04.2009 року [PERSON] отримав у борг за договором позики від [PERSON] 28000 доларів США, обіцяв їх повернути за першою вимогою позивача, одержання ним зазначеної суми підтверджується написаною розпискою від 15.04.2009 року (а.с.8 ). Того ж дня, 15.04.2009 року [PERSON] ще отримав у борг за договором позики від [PERSON] 17000 доларів США, обіцяв їх повернути до 25.04.2009 року, одержання ним зазначеної суми підтверджується написаною розпискою від 15.04.2009 року (а.с.9). [PERSON] борг [PERSON] не повернув, таким чином він не виконав добровільно прийняті на себе зобовязання за договором позики. Ст. 639 ЦК України передбачає, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми (ч. 2 ст. 1047 ЦК України). Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі вимог ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договір є обов»язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Якщо у зобов»язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - ст. 530 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов»язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов»язання. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо боржник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, де боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зобов»язання [PERSON] повинен повернути суму боргу з урахуванням індексу інфляції в розмірі 456209 грн. 40 коп. та 3 % річних від простроченої суми за 30 місяців у розмірі 29778 грн. 75 коп. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 3000 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: approved