Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] консорціума «Екосорб» про визнання майнових прав на квартиру, визнання права власності на квартиру та зобов»язання зареєструвати право власності, посилаючись на те, що 27 березня 2007 року між сторонами було укладено договір про бронювання квартири № 319 в житловому будинку за будівельною адресою: вул. Коцюбинського, 9 (будівельний № 36), с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області. Відповідно до п.2.2. договору про бронювання, відповідач зобов'язується закріпити за позивачем квартиру та передати її власнику облігацій у власність в рахунок погашення пакета облігацій, а власник облігацій зобов'язується оплатити вартість пакета облігацій по договору купівлі-продажу облігацій, а також пред'явити такий пакет облігацій до погашення емітенту у порядку, строки та на умовах, що визначені цим говором та інформацією про випуск. У відповідно до умов п.2.3. договору про бронювання, квартира мала передаватись в строки, зазначені в цьому договорі, однак в будь-якому випадку після введення жилого будинку з експлуатацію з дотриманням порядку та умов погашення облігацій, передбачених інформацією про випуск та договором купівлі-продажу облігацій. Квартира передається у власність власнику облігацій .. Згідно п. 2.5. договору про бронювання орієнтовний строк введення житлового будинку в експлуатацію було визначено III квартал 2009 року. На виконання зазначених умов договору про бронювання, 27 березня 2007 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу облігацій, відповідно до п.1.1. якого сторони домовились про те, що відповідач (продавець) зобов'язується передати, а позивач (покупець) зобов'язується прийняти і оплатити нижчезазначені цінні папери на умовах цього договору купівлі-продажу облігацій. Позивачем у повному обсязі виконаний обов'язок щодо оплати пакету облігацій у кількості 60_шт. загальною вартістю 360 000,00 грн. Відповідно до умов п.4.1. договору про бронювання, умовою передачі квартири у власність позивачу є передача останнім пакета облігацій емітенту до погашення. . Відповідно до умов п.4.7. договору про бронювання, строк погашення облігацій та передачі квартири власникові облігацій за актом прийому-передачі квартири становить не пізніше 02.04.2010 року. 18 березня 2010 року сторонами було складено акт пред'явлення до погашення облігацій про те, що відповідач прийняв до погашення пакет цільових безпроцентних облігацій, придбаних згідно з договором купівлі-продажу облігацій. Згідно п. 2 вказаного акту погашення облігацій мало здійснитись шляхом передачі у власність позивача квартири за актом приймання-передачі після введення будинку в експлуатацію. У зв'язку із закінченням строку погашення облігацій до моменту введення Будинку в експлуатацію 18 березня 2010 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до договору про бронювання спірної квартири, відповідно до якої відповідач повністю визнав перед позивачем дійсність власних обов'язків по завершенню будівництва житлового будинку та введення його в експлуатацію. Пунктом 1 додаткової угоди № 1 сторони визначили спосіб передачі квартири у власність позивача шляхом підписання акту прийому-передачі Квартири, надання позивачу витягу з рішення органів місцевого самоврядування про визнання права приватної власності на квартиру за позивачем, після введення житлового будинку в експлуатацію. Відповідач зобов'язувався перед позивачем завершити всі роботи, пов'язані з будівництвом житлового будинку та введенням його в експлуатацію. Згідно з п. 2 додаткової угоди № 1 відповідач зобов'язувався забезпечити введення житлового будинку в експлуатацію в строк не пізніше 30 липня 2010 року. В строк до 01 жовтня 2010 року відповідач зобов'язувався передати у власність позивача квартиру в закінченому будівництвом та введеним в експлуатацію житловому будинку за актом прийому-передачі, а також в межах вказаного строку надати позивачу витяг з рішення органів місцевого самоврядування про визнання права приватної власності за позивачем. Однак у передбачений додатковою угодою № 1 строк - до 30 липня 2010 року -будинок в експлуатацію не введено, квартира у власність позивача не передана. . Позивач в свою чергу виконав умови договорів у повному обсязі, сплативши 100% вартості квартири. Тому просив визнати за ним майнові права на об'єкт інвестування, яким є двокімнатна квартира № 319 загальною проектною площею 59,60 квадратних метрів, житловою площею 35,07 квадратних метрів, яка знаходиться на 10 поверсі в житловому будинку за будівельною адресою: вул. Коцюбинського 9 (будівельний №36), с. Чайки Києво-Святошинського р-ну Київської області. Зобов'язати відповідача ввести в експлуатацію житловий будинок за будівельною адресою: вул. Коцюбинського 9 (будівельний №36), с Чайки Києво-Святошинського р-ну Київської області. Визнати за ним право власності на спірну квартиру.. Зобов'язати відповідача зареєструвати право власності за ним на спірну квартиру Стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник відповідача просила вирішити питання на розсуд суду.. Третя особа КП «БТІ Києво-Святошинської РДА» в судове засідання не з»явилась, про день слухання справи повідомлялась. Суд вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє частково з наступних підстав: Судом встановлено, що 27 березня 2007 року між сторонами було укладено договір № 36-027-ЧК про бронювання квартири № 319 в житловому будинку за будівельною адресою: вул. Коцюбинського, 9 (будівельний № 36), с Чайки Києво-Святошинського району Київської області. Відповідно до п.2.2. договору про бронювання, відповідач (емітент) зобов'язується закріпити за позивачем (власником облігацій) квартиру та передати її власнику облігацій у власність в рахунок погашення пакета облігацій, а власник облігацій зобов'язується оплатити вартість пакета облігацій по договору купівлі-продажу облігацій, а також пред'явити такий пакет облігацій до погашення емітенту у порядку, строки та на умовах, що визначені цим договором та інформацією про випуск. Відповідно до умов п.2.3. договору про бронювання, квартира мала передаватись в строки, зазначені в цьому договорі, однак в будь-якому випадку після введення жилого будинку з експлуатацію з дотриманням порядку та умов погашення облігацій, передбачених інформацією про випуск та договором купівлі-продажу облігацій. Квартира передається у власність власнику облігацій виключно за умови пред'явлення до погашення повного пакета облігацій. Згідно п. 2.5. договору про бронювання орієнтовний строк введення житлового будинку в експлуатацію було визначено III квартал 2009 року. Пунктом 4.1. договору бронювання було встановлено, що умовою передачі квартири у власність позивача є передача останнім пакету облігацій відповідачу до погашення .На виконання зазначених умов договору про бронювання, 27 березня 2007 року між сторонами було укладено договір № 36-027-ЧК купівлі-продажу облігацій. Відповідно до п.1.1. договору купівлі-продажу облігацій позивач та відповідач домовились про те, що відповідач (продавець) зобов'язується передати, а позивач (покупець) зобов'язується прийняти і оплатити нижчезазначені цінні папери на умовах цього договору купівлі-продажу облігацій. Позивачем у повному обсязі виконаний обов'язок щодо оплати пакету облігацій у кількості 60_шт. загальною вартістю 360 000,00_грн., що підтверджується квитанціями оплати за купівлю іменних цільових облігацій серії «G», копії яких додаються. Відповідно до умов п.4.1. договору про бронювання, умовою передачі Квартири у власність позивачу є передача останнім пакета облігацій емітенту до погашення. передача пакета облігацій Емітенту здійснюється шляхом перерахування всього пакета облігацій на рахунок в цінних паперах, відкритий Емітенту.. Відповідно до умов п.4.7. договору про бронювання, строк погашення облігацій та передачі квартири власникові облігацій за актом прийому-передачі квартири становить не пізніше 02.04.2010 року. . 18 березня 2010 року сторонами було складено акт пред'явлення до погашення облігацій про те, що відповідач прийняв до погашення пакет цільових безпроцентних облігацій, придбаних згідно з договором купівлі-продажу облігацій. Згідно п. 2 вказаного акту погашення облігацій мало здійснитись шляхом передачі у власність позивача квартири за актом приймання-передачі після введення будинку в експлуатацію. У зв'язку із закінченням строку погашення облігацій до моменту введення будинку в експлуатацію 18 березня 2010 року сторони уклали додаткову угоду № 1 до договору № 36-027-ЧК про бронювання спірної квартири.. Пунктом 1 додаткової угоди № 1 сторони визначили спосіб передачі квартири у власність позивача шляхом підписання акту прийому-передачі квартири, надання позивачу витягу з рішення органів місцевого самоврядування про визнання права приватної власності на квартиру за позивачем, після введення житлового будинку в експлуатацію. Відповідач зобов'язувався перед позивачем завершити всі роботи, пов'язані з будівництвом житлового будинку та введенням його в експлуатацію. Згідно з п. 2 додаткової угоди № 1 відповідач зобов'язувався забезпечити введення житлового будинку в експлуатацію в строк не пізніше 30 липня 2010 року. В строк до 01 жовтня 2010 року відповідач зобов'язувався передати у власність позивача квартиру в закінченому будівництвом та введеним в експлуатацію житловому будинку за актом прийому-передачі, а також в межах вказаного строку надати позивачу витяг з рішення органів місцевого самоврядування про визнання права приватної власності за позивачем. У п. З додаткової угоди № 1 зазначено, що ця додаткова угода № 1 є належним підтвердженням того факту, що єдиним законним власником майнових прав на квартиру є позивач, що є підставою для оформлення та реєстрації права власності на квартиру виключно за позивачем. Однак у передбачений додатковою угодою № 1 строк - до 30 липня 2010 року -будинок в експлуатацію не введено, квартира у власність позивача не передана. Позивач в свою чергу виконав умови договорів у повному обсязі, сплативши 100% вартості квартири. Згідно ст. 16 ЦКУ кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права та примусове виконання обов'язку в натурі. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. 182 ЦКУ право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Стаття 190 ЦКУ встановлює, що майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами. У відповідності до ст. 316 ЦКУ правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦКУ власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 328 ЦКУ встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦКУ власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 526 ЦКУ зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 530 ЦКУ якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За правилами ст. З ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду саме за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як свідчать матеріали справи, а також твердження позивача, позивачем не обґрунтовано та не надано жодних доказів, які б вказували на правові підстави для визнання за ним права власності на незавершене будівництво. Як встановлено судом, спірна квартира , на яку позивач просить визнати право власності , знаходиться в будинку який не зданий в експлуатацію. Відмовляючи в позові відповідачу в частині визнання права власності на квартиру, суд враховує вимоги Закону України Про державну реєстрацію речових прав та їх обмежень (п.5 Прикінцевих положень цього Закону).а також Тимчасове положення про порядок Реєстрації прав власності на нерухоме майно затвердженого наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 року за №7/5 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (із змінами та доповненнями) Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна (затвердженою наказом Держбуду України від 24.05.2001 №127 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.07.2001р. За №582/5773 (зі змінами та доповненнями), згідно з якими реєстрація спірного об»єкту незавершеного будівництва виключається.). Частина 2 ст.331 ЦКУ передбачає, що право власності на новостворене майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо), виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. БТІ проводять державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно відповідно до вимог Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. № 7/5, на підставі документів, що визначені цим Тимчасовим положенням. Згідно п. 1.6. Положення, реєстрації підлягають права власності тільки на об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці об'єкти. Отже для того, щоб БТІ зареєструвало право власності на спірну квартиру житловий будинок , в якому знаходиться квартира , має бути завершений будівництвом та у відповідності до чинного законодавства зданий в експлуатацію згідно порядку який визначає Постанова Кабінету Міністрів від 08.10.2008р. за №923 Про порядок прийняття в експлуатацію закінчиних будівництвом об'єктів із змінами та доповненнями внесеними 20.05.09 року Частина 3 ст. 331 ЦКУ визначає, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використанні в процесі цього будівництва. У разі необхідності така особа може укласти договір щодо обєкта незавершеного будівництва (далі ОНБ) на право власності на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення обєкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис обєкта незавершеного будівництва. Також слід зазначити, що згідно додаткової угоди № 1 до договору від 07.03.2008 року про бронювання квартири спірної , ця додаткова угода є належним підтвердженням того факту , що єдиним законним власником майнових прав на квартиру є власник облігацій , що відповідно буде підставою для оформлення та реєстрації права власності на квартиру виключно за власником облігацій. Емітент зобов»язується перед власником облігацій не вчиняти будь-якіх дій, наслідком яких може бути відчуження майнових прав на квартиру третім особам або обтяження цих майнових права на квартиру будь-якими зобов»язаннями будь-якого характеру, що є свідченням визнання майнових прав на спірну квартиру за позивачем. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач не довів тих обставин на які посилався як на підставу позовних вимог про визнання права власності на квартиру, не надав докази в обґрунтування цих вимог , що є його обов»язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.. 10 ЦПК України . При цьому суд створив всі умови для змагального процесу , роз»яснював позивачу його права та обов»язки. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про часткову обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони частково відповідають вимогам ст. ст.. 57-59 ЦПК України. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України суд судові витрати покладає на відповідача.

Outcome: partial