Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-15 00:00:00

Позивач ПАТ Платинум Банк" звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про припинення дії, яка порушує право, та усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі Акту державного виконавця про реалізацію предмету іпотеки від 02.02.2011 року та Свідоцтва, виданого приватним нотаріусом [PERSON], 01.03.2011 року, ПАТ "Платинум Банк" набув право власності на квартиру [ADDRESS]. 21.06.2011 року позивачем було надіслано вимогу відповідачам про звільнення вказаної квартири, але до цього часу квартиру не звільнено, ключі від квартири не передано, що унеможливлює користування майном новим власником. На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом, в якому просить суд виселити всіх осіб, які зареєстровані в [INFO]. В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, а саме виселити з квартири [ADDRESS] Л.А., [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Представник відповідача [PERSON] [PERSON] на початку судового розгляду проти задоволення позову заперечував. В подальшому в судове засідання не з"явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в своїй телеграмі просив розгляд справи відкласти через хворобу, але жодного доказу суду не надав. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутності представника відповідачки, за наявних у справі матеріалів. Відповідачі в судове засідання не з′явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, суд вважає можливим розглядати справу у їх відсутність, за наявних у справі матеріалів. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Банку підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 20.05.2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] був вчинений виконавчий напис про звернення стягнення на квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] (а.с.60). Відповідно до даного виконавчого напису вказана квартира на підставі іпотечного договору від 05.11.2007 року була передана в іпотеку ВАТ "Платинум Банк". На підставі виконавчого напису приватного нотаріуса, що перебував на виконанні у державній виконавчій службі, державним виконавцем було описано квартиру [ADDRESS]. В подальшому вказану квартиру було реалізовано з прилюдних торгів і за результатами проведення торгів квартиру було придбано іпотекодержателем за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. За результатами проведення прилюдних торгів державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві [PERSON] було видано Акт про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 02.02.2011 року (а.с.6). В подальшому 01.03.2011 року приватним нотаріусом [PERSON] позивачу було видано Свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] ПАТ "Платинум Банк" (а.с.7). Як встановлено судом, в квартирі [ADDRESS] на даний час зареєстровано 3 особи та проживають 4 особи відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та неповнолітня [PERSON], що підтверджується довідкою форми № 3 (а.с.35). Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Власникові, згідно із ст. 317 ЦК України, належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ст. 40 Закону України "Про іпотеку" та ст. 109 Житлового кодексу України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Жиле приміщення, що надається виселюваному, повинно бути зазначено в рішенні суду або постанові прокурора. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов"язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України Про іпотеку в разі невиконання боржником основного зобов′язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов′язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Як встановлено при розгляді справи, 21.06.2011 року Банком на адресу відповідачів було надіслано вимогу про звільнення вищевказаної квартири протягом 30 днів з моменту отримання вимоги. Але на дану вимоги відповідачі не відреагували, квартиру не звільнили, ключі від квартири представникам Банку не передали. Своїми діями відповідачі порушують право позивача, як власника, на володіння та користування своїм майном. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Банку є підставними та обгрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 8 грн. 50 коп. та по сплаті інформаційно-технічних послуг в сумі 37 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved