Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 06 грудня 2007 року ВАТ Державний ощадний банк Українив особі філії Одеського обласного управління ВАТ Ощадбанк уклав з [PERSON] кредитний договір № 2182-н, відповідно до якого видав відповідачці кредит у розмірі 20.000 гривень з оплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22 % річних, строком до 06 грудня 2010 року. Крім того, 06 грудня 2007 року з метою забезпечення виконання зобовязань по договору між ВАТ Державний ощадний банк України в особі філії Одеського обласного управління ВАТ Ощадбанкта [PERSON] був укладений договір поруки № 1 до кредитного договору № 2182-н. Більше того, 06 грудня 2007 року з метою забезпечення виконання зобовязань по договору між ВАТ Державний ощадний банк Українив особі філії Одеського обласного управління ВАТ Ощадбанкта [PERSON] був укладений договір поруки № 2 до кредитного договору № 2182-н. Оскільки відповідачка [PERSON] свої зобовязання перед ВАТ Державний ощадний банк Українив особі філії Одеського обласного управління ВАТ Ощадбанкпо кредитному договору № 2182-н не виконала, позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість у розмірі 23.734 гривні 07 копійок. 01 серпня 2011 року представник позивача звернулась до суду з заявою про уточнення та зменшення позовних вимог, відповідно до яких просить суд стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь ВАТ Державний ощадний банк Українив особі філії Одеського обласного управління ВАТ Ощадбанк заборгованість за вищевказаним кредитним договором у розмірі 14.436 гривень 53 копійки, яка складається: 8.725 гривень 37 копійок прострочена заборгованість за кредитом; 513 гривень 18 копійок заборгованість за відсотками; 1.111 гривень 61 копійку заборгованість пені по відсоткам; 4.086 гривень 27 копійок заборгованість пені по кредиту ( а. с. 82-83). У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у позові. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні визнала позов частково у розмірі 8.000 гривень, а в іншій частині позову просила суд відмовити. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, посилаючись на відгук на позовну заяву, а саме на те, що пеня повинна нараховуватись за один рік на підставі ст. 258 ЦК України ( а. с. 65-66). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву з проханням розглядати справу в її відсутності (а. с. 104). Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 7 Закону України Про банки і банківську діяльністьта статуту банку, держава здійснює і реалізує повноваження власника щодо акцій, які їй належать у статутному капіталі банку через органи управління банком наглядову раду банку, яка здійснює контроль за діяльністю банку з метою збереження залучених у вклади грошових коштів, забезпечення їх повернення вкладникам і захисту інтересів держави як акціонера державного банку. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Як передбачено ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно ч.1 ст. 611 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В силу ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. На підставі ч.1, ч.2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. На підставі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. У судовому засіданні встановлено, що 06 грудня 2007 року ВАТ Державний ощадний банк Українив особі філії Одеського обласного управління ВАТ Ощадбанк уклав з [PERSON] кредитний договір № 2182-н, відповідно до якого видав відповідачці кредит у розмірі 20.000 гривень з оплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22 % річних, строком до 06 грудня 2010 року ( а. с. 8-10). З метою забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору, 06 грудня 2007 року з метою забезпечення виконання зобовязань по договору між ВАТ Державний ощадний банк Українив особі філії Одеського обласного управління ВАТ Ощадбанкта [PERSON] був укладений договір поруки № 1 до кредитного договору № 2182-н ( а. с. 13-14). Крім того, 06 грудня 2007 року з метою забезпечення виконання зобовязань по договору між ВАТ Державний ощадний банк Українив особі філії Одеського обласного управління ВАТ Ощадбанкта [PERSON] був укладений договір поруки № 2 до кредитного договору № 2182-н ( а. с. 15-16). Відповідачка [PERSON] суму кредиту у ВАТ Державний ощадний банк Українив особі філії Одеського обласного управління ВАТ Ощадбанк не повернула. На підставі пункту 7.8 кредитного договору, сторони домовились про збільшення строків позовної давності відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України до 3 ( трьох) років для всіх грошових зобовязань позичальника ( в тому числі, але не виключно, щодо повернення суму кредиту, сплати процентів за його користування комісійних винагород, штрафів, пені), що передбачені умовами цього договору ( а. с. 10). Через невиконання [PERSON] своїх зобовязань перед позивачем по кредитному договору, загальний розмір заборгованості, що виникла перед позивачем складає 14.436 гривень 53 копійки, виходячи з наступного: 8.725 гривень 37 копійок прострочена заборгованість за кредитом; 513 гривень 18 копійок заборгованість за відсотками; 1.111 гривень 61 копійку заборгованість пені по відсоткам; 4.086 гривень 27 копійок заборгованість пені по кредиту. Дійсна наявність цих грошових зобовязань відповідачки [PERSON] перед позивачем та їх розмір підтверджується кредитним договором № 2182-н та наданими позивачем відповідним розрахунком ( а. с. 84-93). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З урахуванням вказаного, суд вважає, що представник позивача довів суду обставини, на які він посилається як на підставу позовних вимог про стягнення з відповідачів суми заборгованості та пені, посилаючись на п. 7.8 кредитного договору . Оцінивши встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, що у звязку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобовязань за вищезазначеним кредитним договором, загальна грошова сума яка підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь ПАТ Державний ощадний банк Українискладає 14.436 гривень 53 копійки. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що з відповідачів на користь держави слід солідарно стягнути судовий збір у розмірі 238 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 гривень, а всього ( 238 + 120 = 358) 358 гривень. Оцінивши усі обставини в їх сукупності, з урахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь ПАТ Державний ощадний банк Українислід стягнути грошові кошти у розмірі 14.436 гривень 53 копійки гривень та судові витрати в дохід держави у розмірі 358 гривень, а всього 14.794 гривень 53 копійки, виходячи з наступного розрахунку: ( 14.436,53 +358 = 14.794,53) .

Outcome: approved