Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-03 00:00:00

Позивач Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" пред'явив до суду позов до відповідачки [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором № 419/17000001-40775 від 10 вересня 2008 року, покликаючись на те, що відповідачка належним чином не виконує взятих на себе зобов'язань згідно укладеного між ними зазначеного договору, грубо порушує його умови, внаслідок чого заборгувала банку грошові кошти в розмірі 313049,94 гривень, що еквівалентно 39579,48 доларів США. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав із викладених у позовній заяві мотивів, пояснив, що внаслідок неналежного виконання умов кредитного договору у відповідачки утворилась заборгованість перед банком у вигляді простроченого кредиту, прострочених відсотків та пені за несвоєчасне їх погашення. При цьому збільшив позовні вимоги, вказавши, що за час розгляду справи судом заборгованість відповідачки збільшилася, зокрема станом на 11 квітня 2011 року вона становить 426318,49 гривень, що еквівалентно 53495,77 доларів США. Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні позову не визнала, вказавши, що 22 березня 2010 року відповідачкою в рахунок погашення боргу за кредитним договором було сплачено 1200 доларів США, а 31 березня 2010 року 500 доларів США. Натомість відповідно до п.п. 4.4 кредитного договору № 419/17000001-40775 від 10 вересня 2008 року дострокове повернення коштів повинне бути здійснене позичальником протягом 30 календарних днів з дня надіслання відповідного повідомлення банку. Зважаючи, що такого повідомлення відповідачка від банку не отримувала, відтак позивачем не дотримано передбаченого договором досудового порядку повернення коштів, відсутні підстави для їх стягнення за рішенням суду. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі факти : 10 вересня 2008 року між позивачем [PERSON] акціонерним товариством ВТБ Банк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк", та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір № 419/17000001-40775, згідно з умовами якого відповідачці надано кредит у розмірі 41129,43 доларів США, з терміном повернення в строк до 09 вересня 2015 року. Згідно п. 5 кредитного договору відповідачка [PERSON] зобов'язалася здійснювати погашення кредиту, щомісячно, та сплачувати відсотки за користування ним. Як установлено з повідомлення банку № 61/1401-08-2 від 25 березня 2010 року, станом на 25 березня 2010 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором № 419/17000001-40775 в розмірі 1049,84 доларів США, у зв"язку з чим їй нараховано 15,75 доларів США пені. Як слідує з пояснень представника відповідачки в судовому засіданні, вказану суму заборгованості [PERSON] сплатила 22 та 31 березня 2010 року двома платежами 1200 доларів США та 500 доларів США. Згідно з квитанціями № 128_10 від 22 березня 2010 року та № 128_57 від 31 березня 2010 року, [PERSON] здійснила в зазначені дати два платежі 1200 доларів США та 500 доларів США. Однак, як пояснив у судовому засіданні представник позивача, на погашення боргу, що виник за кредитним договором № 419/17000001-40775 станом на 25 березня 2010 року, відповідачка сплатила 31 березня 2010 року 452,75 доларів США. Втім при вирішенні спору сторін щодо дострокового стягнення суми кредиту за договором № 419/17000001-40775, суд не бере до уваги цих обставин, виходячи з таких міркувань: Відповідно до п.п. 4.4 кредитного договору № 419/17000001-40775 від 10 вересня 2008 року дострокове повернення коштів повинне бути здійснене позичальником протягом 30 календарних днів з дня надіслання відповідного повідомлення банку. При цьому не вбачається підстав погодитись із твердженням представника позивача про те, що таке повідомлення надіслане відповідачці 25 березня 2010 року, оскільки з цього повідомлення слідує, що борг [PERSON] станом на вказану дату становив 1065,59 доларів США, у зв"язку з чим їй запропоновано сплатити вказану суму в строк до 31 березня 2010 року та попереджено, що у випадку непогашення вказаної заборгованості банк вправі достроково стягнути з неї всю суму заборгованості згідно з вимогами чинного законодавства або відступити право вимоги третій особі. Натомість вимоги про дострокове погашення боргу, його суми та строку погашення, як це передбачено п.п. 4.4 кредитного договору № 419/17000001-40775, повідомлення банку від 25 березня 2010 року не містить. За вказаних обставин, аналізуючи в сукупності досліджені докази, судом установлено, що вимоги про дострокове повернення [PERSON] суми кредиту за договором № 419/17000001-40775 Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" не заявляло. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, положення якої застосовуються до відносин за кредитним договором, позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцеві кредит у строк та в порядку, встановлених договором, зокрема, якщо строк повернення позики визначений у договорі моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це. Відповідно до п.п. 4.4 кредитного договору № 419/17000001-40775 від 10 вересня 2008 року, заходи з примусового стягнення всієї суми кредиту та нарахованих процентів за користування ним банк управі здійснити, якщо вона не буде сплачена наступного дня після сплину визначеного у вимозі про дострокове погашення кредиту строку. Відтак, зважаючи на відсутність вимоги банку про дострокове погашення кредиту, суд не знаходить підстав для його стягнення в судовому порядку.

Outcome: dismissed