Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-31 00:00:00

22.06.2011 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментах. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послалася на те, що на її утриманні знаходиться неповнолітній син [PERSON] та донька [PERSON], батьком яких є відповідач у справі [PERSON] Відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Києва від 25.11.2005 року з [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 250 грн. з усіх видів заробітку щомісячно та на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 250 грн. з усіх видів заробітку щомісячно. Починаючи з 2005 року, [PERSON] злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання дітей, внаслідок чого утворилася заборгованість у сумі 32383 грн. 33 коп. за період з листопада 2005 року по квітень 2011 року. Просила стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість по аліментам, які останній зобов»язаний сплачувати на утримання дітей - сина [PERSON] та доньки [PERSON] в сумі 32383 грн. 33 коп., що утворилася за період з листопада 2005 року по квітень 2011 року та також витрати на правову допомогу в сумі 250 грн. У судовому засіданні позивач підтримала заявлений позов, просила задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі. Відповідач заперечував з приводу задоволення заявлених позовних вимог, посилаючись на те, що він не має постійного заробітку, а стягнення з нього суми заборгованості по аліментах поставить його в скрутне матеріальне становище, хоча при цьому пояснив, що аліменти на утримання дітей за період з листопада 2005 року по квітень 2011 року не сплачував через брак коштів та відсутності постійного у нього доходу. Заслухавши осіб, що брали участь у судовому розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у справі перебували в офіційно зареєстрованому шлюбі, який було розірвано11 квітня 2006 року. 23.02.1993 року народився [PERSON], який є сином [PERSON] та [PERSON] 09.02.2001 року народилася [PERSON], яка є донькою [PERSON] та [PERSON] Після розірвання шлюбу сторін у справі неповнолітні діти залишилися проживати з матір»ю, з цього ж часу перебувають на її утриманні. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 25.11.2005 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 250 грн. зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 07.11.2005 року і до його повноліття та стягнуто аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 250 грн. зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 07.11.2005 року і до її повноліття. На виконання зазначеного вище судового рішення Деснянським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист №2- 8239, 2005 року. Відповідно до довідки відділу державної виконавчої служби Деснянського РУЮ в м. Києві загальна сума заборгованості за виконавчим листом №2 8239, виданого 08.12.2005 року Деснянським районним судом м. Києва на стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] в період з 07.11.2005 року по 01.04.2011 року становить 32383, 33 грн. (а.с.10). Крім того, судом встановлено, що станом на теперішній період часу дочка сторін у справі, на утримання якої відповідач зобов»язаний сплачувати аліменти є неповнолітньою, виконавчий лист на виконання рішення суду про стягнення аліментів знаходиться на виконанні у відділі державної виконавчої служби Деснянського РУЮ в м. Києві. Відповідно до вимог ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом. У разі неможливості стягнення аліментів із заробітної плати чи інших доходів боржника протягом трьох місяців підряд стягнення звертається на майно боржника. За правилами ч. 4 ст. 194 СК України, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що станом на теперішній час, заборгованість по аліментам, яка утворилася у зв»язку з несплатою аліментів [PERSON] на виконання виконавчого документу, та за правилами ч. 4 ст. 194 СК України має бути стягнута з відповідача, а тому позов [PERSON] підлягає задоволенню. Позивач, також посилаючись на квитанцію до прибуткового касового ордеру №787465 від 17.06.2011 року, просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу, повязану з підготовкою та поданням позову до суду у розмірі 250 грн. 00 коп. Згідно п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved