Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

Прокурор в порядку ст.ст. 20, 36-1 Закону України «Про прокуратуру», в інтересах Маріупольської міської Ради, звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що під час проведення перевірки був виявлений факт самовільного зайняття земельної ділянки [PERSON] площею 0,00047 га, яка розташована за адресою: м. Маріуполь, вул. Зелінського, поблизу б. 1/5, та використовується під огорожі, без оформлення правовстановлюючих документів та відведення земельної ділянки в натурі. До теперішнього часу відповідачем правовстановлюючі документи на земельну ділянку не оформлені. Просив суд зобов'язати [PERSON] звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,00047 га, яка розташована за адресою: м. Маріуполь, вул. Зелінського, поблизу буд. № 1/5, повернувши її до земельного запасу виконавчого комітету Маріупольської міської Ради, та зобов'язати привести вказану земельну ділянку у придатний для використання стан, включаючи знос будівель та споруд, відшкодувавши заподіяну державі шкоду в сумі 119 грн. 60 коп. У судовому засіданні прокурор Сліпченко Н.В. підтримала позовні вимоги, просила суд зобов'язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,00047 га, що розташована по вул. Зелінського, 1/5, в Приморському районі м. Маріуполя, повернути її до земель запасу виконавчого комітету Маріупольської міської ради, привести вказану земельну ділянку у придатний для використання стан, включаючи знос будівель, які на ній розташовані, стягнути з відповідачки заподіяну державі шкоду сумі 119 грн. 60 коп.. В обґрунтування зазначила, що у [PERSON] відсутні будь-які правовстановлюючі документи на зазначену земельну ділянку, а тому без належних документів та відведення її меж в натурі, використання земельної ділянки неприпустиме. Представник виконкому Маріупольської міської ради [PERSON], яка діє на підставі довіреності, також позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та задовольняє позов з наступних підстав. Згідно зі ст.1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж в натурі (на місцевості), до одержання документа, що посвідчує право на неї, та до його державної реєстрації. Згідно ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право користування, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки та встановлення її меж в натурі (на місцевості) до одержання документа, що посвідчує право на неї, забороняється. Як встановлено судом та підтверджується актом від 17.05.2009 року Південного регіонального відділу з контролю за використанням та охороною земель Держкомземінспекції України, а також приписом від 17.15.2009 року та постановою про відмову в порушенні кримінальної справи від 16.10.2009 року у відношенні [PERSON], відповідачем самовільно захоплена та використовується земельна ділянка з земель житлової та громадської забудови, площею 0,001046 га по вул. Зелінського, поблизу будинку №1/5 в Приморському районі м. Маріуполя, під розміщення огорожі, без правовстановлюючих документів, без встановлення її межі в натурі (на місцевості) та одержання документа, що посвідчує право на неї та його державної реєстрації. Відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару грунту) без спеціального дозволу, затвердженої Постановою Кабінету міністрів України від 25 липня 2007 року №963, заподіяна діями відповідачки шкода складає 119 гр. 66 коп. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги прокурора, який діє в інтересах Маріупольської міської Ради, є обгрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Виходячи з того, що прокурор при звернення до суду звільнений від сплати судового збору, а відповідач є інвалідом 2 групи загального захворювання, що також є підставою для звільнення від сплати держмита відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», судові витрати компенсуються за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved