Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-06 00:00:00

Прокуратура Київського району міста Одеси в інтересах держави в особі [PERSON] міської ради звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 14 квітня 2006 року рішенням Малиновського районного суду м. Одеси задоволений позов [PERSON], за ним було визнано право власності на земельну ділянку площею 0,0996 га, яка розташована за адресою: м. Одеса вул. Фонтанська дорога, 165, для будівництва та обслуговування житлової будівлі; на підставі рішення суду 30 травня 2006 року [PERSON] отримав державний акт на право власності на вказану земельну ділянку. Раніше земельна ділянка знаходилась у користуванні ДП Клінічний санаторій ім. Горького. 07 червня 2006 року [PERSON] уклав договір купівлі-продажу з [PERSON], відповідно до якого [PERSON] придбала у [PERSON] спірну земельну ділянку площею 0,0996 га, яка розташована за адресою: м. Одеса вул. Фонтанська дорога, 165. 13 жовтня 2006 року [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку. 21 листопада 2006 року [PERSON] уклала договір купівлі-продажу з [PERSON], відповідно до якого [PERSON] придбав у [PERSON] спірну земельну ділянку площею 0,0996 га, яка розташована за адресою: м. Одеса вул. Фонтанська дорога, 165. 21 грудня 2006 року [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку. 18 червня 2009 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області скасовано рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2006 року. У звязку з тим, що скасовано рішення суду, яке стало підставою для видачі державного акту на право власності на земельну ділянку, позивач просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 07 червня 2006 року, визнати недійсним та скасувати державний акт серії ЯГ № 950615 на право власності на земельну ділянку площею - 0,0996 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: місто Одеса, вулиця Фонтанська дорога, 165, яка належить [PERSON], скасувати державну реєстрацію вказаного державного акту на право власності на земельну ділянку шляхом виключення з Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі; повернути земельну ділянку, яка розташована за адресою: місто Одеса, вулиця Фонтанська дорога, 165, привести земельну ділянку, яка розташована за адресою: місто Одеса, вулиця Фонтанська дорога, 165, у придатний для використання стан; повернути земельну ділянку, яка розташована за адресою: місто Одеса, вулиця Фонтанська дорога, 165, територіальній громаді м. Одеси. У судовому засіданні прокурор підтримав позов та просив суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у позові. Представник відповідачки [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав посилаючись на те, що позов не обґрунтований, незаконний, оскільки договір купівлі-продажу укладений 07 червня 2006 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований у реєстрі № 7604, а Прокуратура Київського району м. Одеси звернулась до суду з позовом 18 серпня 2011 року, у звязку з чим представник відповідачки [PERSON] вважає, що Прокуратура Київського району м. Одеси пропустила строк позовної давності . Крім того, представник відповідачки [PERSON] вважає, що при укладені вищевказаного договору купівлі-продажу сторони виконали всі істотні умови договору купівлі-продажу; [PERSON] є добросовісним набувачем, а тому земельна ділянка, яка розташована за адресою: місто Одеса, вулиця Фонтанська дорога, 165, на його думку не підлягає витребуванню. З урахуванням вказаного, представник відповідачки [PERSON] просив суд відмовити у задоволені позову. Представник позивача [PERSON] міської ради у судове засідання не зявилась, надала суду клопотання, в якому позов підтримала та просила суд позов задовольнити ( а. с. 52). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву з проханням розглядати справу в його відсутності ( а. с. 34). Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду клопотання про залишення позову без розгляду ( а. с. 45). Представник відповідача [PERSON] державного комітету України з земельних ресурсів в місті Одесі у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду клопотання, в якому при вирішенні питання поклалась на розсуд суду. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 1 Земельного кодексу України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Відповідно до ст. 121 Конституції України, представництво інтересів держави в суді покладається на органи прокуратури України. Згідно ст. 36-1 Закону України Про прокуратуру, підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або державою. У судовому засіданні встановлено, що земельна ділянка, яка розташована за адресою: м. Одеса вул. Фонтанська дорога, 165, знаходилась у користуванні ДП Клінічний санаторій ім. Горького. 14 квітня 2006 року рішенням Малиновського районного суду м. Одеси задоволений позов [PERSON], за ним визнано право власності на земельну ділянку площею 0,0996 га, яка розташована за адресою: м. Одеса вул. Фонтанська дорога, 165. На підставі рішення суду 30 травня 2006 року [PERSON] отримав державний акт на право власності на вказану земельну ділянку. 07 червня 2006 року [PERSON] уклав договір купівлі-продажу з [PERSON], відповідно до якого [PERSON] придбала у [PERSON] спірну земельну ділянку площею 0,0996 га, яка розташована за адресою: м. Одеса вул. Фонтанська дорога, 165. Договір посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований у реєстрі № 7604 ( а. с. 8). 13 жовтня 2006 року [PERSON] отримала державний акт на право власності на земельну ділянку ( а. с. 7). 21 листопада 2006 року [PERSON] уклала договір купівлі-продажу з [PERSON], відповідно до якого [PERSON] придбав у [PERSON] спірну земельну ділянку площею 0,0996 га, яка розташована за адресою: м. Одеса вул. Фонтанська дорога, 165. Договір посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований у реєстрі № 17461 ( а. с. 11). 21 грудня 2006 року [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку ( а. с. 10). 18 червня 2009 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області скасовано рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2006 року, справу направлено на новий судовий розгляд до Київського районного суду м. Одеси ( а. с. 26-29). 17 червня 2010 року ухвалою Київського районного суду міста Одеси позов [PERSON] про визнання права власності залишений без розгляду ( а. с. 13). На підставі ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації та посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку. Згідно п. 1.16 Інструкції про порядок складання, видачі реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 04 травня 1999 року № 43, технічна документація зі користування земельною ділянкою включає виписку з рішення відповідної ради або продаж земельної ділянки, договір відчуження земельної ділянки ( договір купівлі-продажу), дарування, міни, інші цивільно-правові угоди), рішення суду. Відповідно до ст. 26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень, крім того, записи скасовуються, якщо підстави, за яких вони були внесені визнані судом недійсними. Оскільки скасовано рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 квітня 2006 року, яке стало підставою для видачі державного акту на право власності на земельну ділянку, суд вважає, що слід визнати недійсним та скасувати договір купівлі-продажу земельної ділянки від 07 червня 2006 року, визнати недійсним та скасувати державний акт серії ЯГ № 950615 на право власності на земельну ділянку площею - 0,0996 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: місто Одеса, вулиця Фонтанська дорога, 165, яка належить [PERSON], скасувати державну реєстрацію вказаного державного акту на право власності на земельну ділянку шляхом виключення з Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Згідно ст. 83 ЗК України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані обєкти комунальної власності. Відповідно до п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів здійснюють міські ради. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що власником земельної ділянки до моменту отримання [PERSON] державного акту на право власності на землю була [PERSON] міська рада як орган, що уповноважений по закону розпоряджатися землями державної власності, чиї інтереси у даному випадку порушені. На підставі ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 388 ЦПК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати ( добросовісний набувач) , власник майна має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника не з його волі іншим шляхом. Оскільки спірне майно, а саме земельна ділянка площею 0,0996 га, яка розташована за адресою: м. Одеса вул. Фонтанська дорога, 165, вибула незаконно, по за волею власника -- територіальної громади в особі [PERSON] міської ради, а саме на підставі незаконного рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 14 квітня 2006 року, суд вважає, що її слід витребувати у [PERSON] та передати територіальній громаді в особі [PERSON] міської ради. В іншій частині позовних вимог слід відмовити за безпідставністю. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень. Суд вважає, що під час розгляду справи прокурор та представник позивача [PERSON] міської ради довели суду ті обставини, на які вони посилались як на підставу позовних вимог. При цьому, суд критично оцінює заперечення представника відповідачки [PERSON] проти задоволення позову, який крім іншого, посилається на те, що позивачем пропущений строк позовної давності, оскільки суд вважає, що позивач не пропустив строк позовної давності, так як судовий спір за позовом [PERSON] був закінчений постановленням ухвали Київського районного суду м. Одеси від 17 червня 2010 року, якою позов залишений без розгляду, а тому строк позовної давності на думку суду починається з 17 червня 2010 року.

Outcome: partial