Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-12 00:00:00

До суду звернулось МТСБУ з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП в порядку регресу. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 23.11.2006 року на перехресті вул. Бальзака вул.. Драйзера в м. Києві сталась ДТП за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], що належить [PERSON] Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 06.08.2008 року [PERSON] визнано винним у скоєні зазначеної ДТП і притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП. На момент скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Внаслідок ДТП автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON] зазнав технічних ушкоджень на загальну суму 65145 грн., що підтверджується Звітом з визначення вартості матеріального збитку № 3559 від 11.12.2006 року. Зазначена шкода особисто відповідачем не була відшкодована потерпілій особі. Довірена особа власника пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернулася до позивача з відповідною заявою. Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 41.1 ст.41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. На виконання вимог вищезазначеного Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем 11.09.2008 року здійснено виплату страхового відшкодування у звязку з настанням страхового випадку у розмірі 8221 грн. 85 коп. Відповідно до ст.ст. 1191 ЦК України , особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача компенсацію здійснених витрат 25500 грн., також просить стягнути з відповідача 2000 грн. оплату за надання правової допомоги та судові витрати по сплаті державного мита у розмірі 255 грн. та витрати на інформаційно-технічні послуги в розмірі 120 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Суд, вислухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне. 23.11.2006 року на перехресті вул. Бальзака вул.. Драйзера в м. Києві сталась ДТП за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля [NUMBER], що належить [PERSON] Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 06.08.2008 року [PERSON] визнано винним у скоєні зазначеної ДТП і притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП. На момент скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Внаслідок ДТП автомобіль [NUMBER], що належить [PERSON] зазнав технічних ушкоджень на загальну суму 65145 грн., що підтверджується Звітом з визначення вартості матеріального збитку № 3559 від 11.12.2006 року. Зазначена шкода особисто відповідачем не була відшкодована потерпілій особі. Довірена особа власника пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернулася до позивача з відповідною заявою. Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Таким актом є Закон України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 41.1 ст.41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. На виконання вимог вищезазначеного Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем здійснено виплату страхового відшкодування у звязку з настанням страхового випадку у розмірі 25500 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №2266 від 02 жовтня 2008 року, наявною в матеріалах справи, тобто в повному обсязі виконало своє зобовязнання перед потерпілою особою. (а.с. 7) Статтями 1191, 993 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи. В ст. 993 ЦК України зазначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Крім того в ст. 1191 ЦК України вказано, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до вищевикладеного та на підставі наведених правових норм предявлений до відповідача позов підлягає задоволенню шляхом стягнення з нього на користь позивача суми матеріальної шкоди в розмірі 25500 грн. Позивач, також просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу, повязану з підготовкою та поданням позову до суду у розмірі 2000 грн. 00 коп., однак суд приходить до висновку, що дана позовна вимога задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат по сплаті держмита в розмірі 255 грн. та витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн. 00 коп. На підставі ст.ст. 993, 1191 ЦК України,

Outcome: partial