Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 44 640 доларів США 51 центів, що по курсу НБУ станом на 02 червня 2011 року становить 355 941 грн. 11 коп. Свій позов обґрунтовує тим, що 06.02.2008 року між ВАТ «ВТБ Банк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 04.05/08-КИ, відповідно якого позивач зобовязався надати відповідачу кредитні кошти в сумі 55 000 доларів США, а відповідач зобовязався прийняти кредитні кошти, належним чином використати, та повернути позивачу на умовах та порядку, що визначені договором строком до 05.02.2013 року. В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором між позивачем, відповідачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № 04.05/08-П , відповідно якого поручитель [PERSON] зобовязався відповідати за виконання боржником зобовязань за кредитним договором № 04.05/08-КИ від 06.02.2008 року. Але як стверджує в тексті позовної заяви представник позивача, зобовязання за вказаним кредитним договором відповідач [PERSON] систематично порушував, внаслідок чого утворилась заборгованість відповідача перед позивачем розмір якої станом на 02.06.2011 року склав 44 640 доларів США 51 центів, що станом на дату розрахунку відповідно курсу НБУ становить 355 941 грн. 11 коп. В звязку з вищевикладеним представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував щодо проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судові засідання не зявлялись, про час, дати та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причина неявки суду невідома. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] до суду надала заяву про розгляду справи без її участі. Суд, вислухавши представника позивача, повно і всебічно зясувавши обставини в справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 06 лютого 2008 року між ВАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 04.05/08-КИ, відповідно п.1.1. якого, позивач надав відповідачу кредит в сумі 55\~000 доларів США строком до 05 лютого 2013 року, із сплатою відсотків за користування кредитом з розрахунку 14,5 % річних, а позичальник зобовязався прийняти кредитні кошти, належним чином використати, та повернути позивачу на умовах та порядку, що визначені договором. Відповідно додаткової угоди № 1 від 01 грудня 2008 року про внесення змін до кредитного договору № 04.05/08-КИ від 06 лютого 2008 року предметом кредитного договору є надання банком позичальникові грошових коштів в сумі 49\~412 доларів США 03 центи строком до 05 лютого 2013 року, плата за користування кредитом становить 17 % річних. Згідно п.2 додаткової угоди п.3.3. кредитного договору викладено в наступній редакції : погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється позичальником щомісячно ануїтетним платежем в сумі не менше, ніж 1 373 доларів США 32 центів. Згідно п. 8.1. кредитного договору у разі порушення позичальником зобовязань з погашення кредиту та /або сплати процентів за його користування та /або інших платежів згідно умов кредитного договору більше 3 банківських днів, позичальник зобовязаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент прострочення, від суми прострочених зобовязань. В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором 06 лютого 2008 року між позивачем, відповідачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № 04.05/08-П, відповідно до п.1 якого поручитель [PERSON] поручається перед банком за виконання позичальником зобовязань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлюються кредитним договором та будь-якими додатковими угодами до нього. На виконання п.4. договору поруки у разі невиконання зобовязань за кредитним договором поручитель та позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники. Як вбачається з матеріалів справи внаслідок неналежного та несвоєчасного виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором станом на 02 червня 2011 року утворилась заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем в сумі 44 640 доларів США 51 центів, що станом на дату розрахунку відповідно курсу НБУ становить 355 941 грн. 11 коп., з яких 28 827 доларів США 96 центів строкова заборгованість по кредиту, 10 872 долари 75 центів прострочена заборгованість по кредиту, 2 138 доларів США 22 центи прострочена заборгованість по сплаті відсотків за період з 08 листопада 2008 року по 31 травня 2011 року , 2 307 доларів США 35 центів - пеня за прострочення сплати кредиту, 494 долари США 23 центів пеня за прострочення сплати відсотків. Ввідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позивальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилась та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Стаття 610 ЦК України порушенням зобовязання визначає його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання ( неналежне виконання). Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Також ч.1.ст 530 ЦК України зазначає, що якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк( термін). Згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. У відповідності зі ст. 543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників, кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від всіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ст. ст. 546, 554 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватись порукою. У разі порушення боржником зобовязання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Відповідно ст.192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця -гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. На виконання ст.524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Згідно ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. З матеріалів справи вбачається, що на адресу відповідачів направлялись вимоги про погашення заборгованості, однак зазначені вимоги відповідачами були проігноровані. Беручи до уваги те, що відповідачем [PERSON] порушені зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, в матеріалах справи знаходиться письмова вимога на імя [PERSON] про погашення заборгованості за кредитним договором згідно договору поруки, вимоги в зазначені строки поручителем не виконані, заборгованість не погашена, відповідачами в ході розгляду справи не надано суду будь-яких обґрунтувань в частині заперечень чи спростувань позовних вимог з посиланням на відповідні докази, тому суд вважає позов обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ч.1 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати.

Outcome: approved