Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-29 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Представник позивача посилається на те, що на підставі кредитного договору № 002-15192-070207 від 7 лютого 2007 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», правонаступником зазначеного договору є Публічний акціонерний банк «Дельта Банк» та [PERSON], банк надав кошти в розмірі 1973,40 грн. Умови зазначеного кредитного договору позивачем виконані, проте відповідач не виконує умови кредитного договору, а саме своєчасно не повертає кредитні кошти і відсотки за користування кредитними коштами. На теперішній час заборгованість за зазначеним кредитним договором складає 2442,98 грн. Посилаючись на викладене, представник позивача просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», заборгованість за кредитним договором № 002-15192-070207 від 7 лютого 2007 року в розмірі 2442,98 грн. та витрати, повязані із зверненням до суду. У судове засідання представник позивача не зявився, в позовній заяві просить суд розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти задоволення зазначеного позову. Вислухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 7 лютого 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», правонаступником зазначеного договору є Публічний акціонерний банк «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 002-15192-070207, відповідно до якого банк надав кошти в розмірі 1973,40 грн. Позивач повністю і у встановлений строк виконав зобовязання за даним договором. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного Кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач в порушення цих вимог, не виконав умови договору та графіку погашення кредиту та процентів, тобто своєчасно не повернув позивачу кредитні кошти і не сплатив відсотки за користування кредитними коштами, в звязку з чим виникла заборгованість. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Стаття 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. На теперішній час заборгованість відповідача перед позивачем за зазначеним кредитним договором складає 2442,98 грн. Викладене підтверджується копією кредитного договору, розрахунком заборгованості за кредитним договором. При викладених обставинах суд вважає, що відповідач не виконує умови кредитного договору № 002-15192-070207 від 7 лютого 2007 року, чим завдає позивачу матеріальну шкоду в розмірі 2442,98 грн., яка підлягає стягненню з нього. Вирішуючи даний позов, суд враховує вимоги ст. 88 ЦПК України, а саме, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved