Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до відповідачів з позовом про визнання біржової угоди ТБ Укрресурсвід 12.10.2007 року недійсною, визнання недійсним свідоцтва про державну реєстрацію, зобовязати УДАІ УМВС України скасувати свідоцтво про державну реєстрацію. В обґрунтування своїх вимог вказує, що 16.07.2007 року між ПАТ [PERSON] та кредит та [PERSON] був укладений кредитний договір на підставі якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 10000 доларів США зі сплатою 22% річних та кінцевим строком повернення кредиту до 15.07.2009 року. В день укладання кредитного договору сторони уклали договір застави автомобіля по якому відповідач [PERSON] передав в заставу в якості забезпечення позову легковий автомобіль Мерседес Бенц1997 року випуску. Даний договір був зареєстрований приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі № 4166. 17.07.2007 року було внесено обтяження застави рухомого майна, а саме автомобіля в Державний реєстр обтяжень. 12.10.2007 року між відповідачами була укладена біржова угода ТБ Укрресурсна підставі якої право власності на зазначений автомобіль перейшло до відповідача [PERSON] чим саме були порушені права позивача та є грубим порушенням договору застави автомобіля. Просять визнати недійсною біржову угоду ТБ Укрресурсвід 12.10.2007 року, визнати недійсним свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу, зобовязати УДАІ УМВС України Черкаської області скасувати свідоцтво про державну реєстрацію. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала частково, просила визнати недійсною біржову угоду ТБ Укрресурсвід 12.10.2007 року та визнати недійсним свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав та пояснив, що він після того як отримав кредит на автомобіль та передав його в заставу, продав автомобіль по генеральному дорученню так як йому необхідно було погасити кредит в іншому банку. Що сталось далі з автомобілем, він не знає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, направив суду пояснення в якому позовні вимоги позивача не визнає та пояснив, що він купив автомобіль на товарній біржі і номерний знак автомобіля значився 24АВ1486. Автомобіль був знятий з обліку автомобільною інспекцією в Черкаській області і видані транзитні номери. Він не знав та і не міг знати про те, що автомобіль перебуває в заставі, а тому є добросовісним набувачем. Представник відповідача ТОВ Укрресурсв судове засідання не зявився, хоч належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Представник Управління Державтоінспекції в судове засідання не зявився, скерував до суду пояснення в яких зазначив, що зняття з обліку не є операцією з відчуження рухомого майна, перевірка за базою даних єдиного державного реєстру обтяжень рухомого майна при знятті з обліку не передбачена. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. У ході розгляду справи встановлено, що 16.07.2007 року між позивачем ПАТ БанкФінанси та кредиті відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № МКЧ-246-07, на підставі якого банк надав [PERSON] кредит в розмірі 10000 доларів США зі сплатою 22% річних та кінцевим строком повернення кредиту до 15.07.2009 року. В день укладення кредитного договору між сторонами був укладений договір застави автомобіля № МЗЧ-246-07, по якому [PERSON] передав в заставу позивачу в якості забезпечення виконання своїх зобовязань по вищезазначеному кредитному договору транспортний засіб автомобіль [PERSON], 1997 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER]. Даний договір нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 4166. 17.07.2007 року автомобіль [PERSON] внесено в Держаний реєстр обтяжень рухомого майна. Даний фат підтверджується копією витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 13486302. 12.10.2007 року між [PERSON], який діяв на підставі довіреності від 13.09.2007 року від імені власника [PERSON] з одного боку, та брокерською конторою № 10 та покупця [PERSON], який діяв на підставі доручення [PERSON] укладено біржову угоду, а саме купівлі продажу автомобіля [PERSON], 1997 року випуску. Тобто майно перейшло у власність [PERSON]. Пунктом 7 Договору застави автомобіля передбачено, що предмет застави, а також права на нього не можуть бути використані заставодавцем в якості предмету будь-яких цивільно-правових угод та господарських договорів та угод ( в тому числі на підставі договорів, угод, найму, оренди тощо) без попередньої письмової згоди заставодержателя на таке використання. В разі порушення цього положення, будь-які угоди укладені заставодавцем, в яких в якості предмету виступатиме предмет застави чи прав на нього, є недійсними з моменту їх укладення. Статтею 17 Закону України Про заставупередбачено, що заставодатель може відчужити заставлене майно тільки за згодою заставодержателя. Як встановлено в судовому засіданні, письмової згоди позивач відповідачу на реалізацію автомобіля не надавав. Відповідно до ст.. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільству, його моральним засадам. В даному випадку, суд вважає, що при укладенні біржової угоди, не було дотримано вимог ст. 17 Закону України Про заставута п.7 Договору застави. Згідно з ч.І ст. 215 ЦК України недодержання сторонами або стороною в момент вчинення правочину вимог, встановлених частинами 1 - 3, 5, 6 ст. 203 ЦК, є підставою недійсності правочину. Згідно ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Таки чином біржовий договір ( угода) 12.10.2007 року між відповідачами [PERSON] та [PERSON]А.є недійсним, оскільки вчинений без згоди заставодержателя та порушує його права. Посилання відповідача [PERSON] на те, що він є добросовісним набувачем автомобіля, суд оцінює критично. Стаття 10 ч.1 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяженьпередбачає, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа що придбала це майно за відплатним договором вважається його добросовісним набувачем за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Як встановлено в судовому засіданні, 17.07.2007 року внесено обтяження застави рухомого майна, а саме автомобіля, що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 13486302. Крім того, відповідач [PERSON] не може бути визнаний як добросовісний набувач майна в звязку з тим, що в біржовій угоді зазначено, що покупець купив транспортний засіб за 10 гривень, що не відповідає ціні вказаного автомобіля, а ціна в свою чергу є суттєвою умовою договору купівлі-продажу. Стосовно положення ч. 2 ст. 215 ЦК про те, що суд не вимагає визнання правочину недійсним, якщо його недійсність встановлена законом, необхідно зазначити, що така потреба може виникнути у разі, коли: сторони виконали певні умови нікчемного правочину, який нотаріально посвідчений; він порушує права третіх осіб; він зареєстрований у державних органах тощо. У таких випадках рішенням суду, який лише констатує недійсність правочину, можуть бути визначені відповідні правові наслідки недійсності правочину, зобов'язано державні органи скасувати його реєстрацію тощо. (Узагальнення, Верховного Суду України, від 24.11.2008. "Практика розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними"). Визнані недійсними правочини не створюють для сторін тих прав і обов'язків, які вони мають встановлювати, а породжують наслідки, передбачені законом. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved