Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-21 00:00:00

11.07.2011 року позивачі звернулися до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, в якому просять визнати за ними, [PERSON] та [PERSON], право власності на садовий будинок №86 розташований в садівницькому товаристві „Лютежське на території Процівської сільської ради за межами села Проців Бориспільського району Київської області в порядку спадкування після смерті їх батька, [PERSON] Гойко, померлого 27 квітня 2009 року. Свої вимоги позивачі обґрунтовують наступним. 27.04.2009 року помер їх батько [PERSON] Гойко. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 0,051 га, розташованої на території Садівницького товариства „Лютежське Процівської сільської ради за межами села Проців Бориспільського району Київської області, та садовий будинок №86 в СТ „Лютежське, розташований на території вищезазначеної земельної ділянки. Спадкоємцями після смерті [PERSON] Гойко є (його діти) позивачі, які у встановлені законом строки звернулися до державної нотаріальної контори та отримали Свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку земельної ділянки на кожного спадкоємця. Однак, у видачі Свідоцтва про право на спадщину на садовий будинок, їм було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, тому позивачі вимушені звернутися з позовом до суду. У судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву, згідно з якою просить розглядати справу без представника, покладаються на думку суду. Треті особи Головне управління юстиції в м. Києві, СТ „Лютежське в судове засідання не зявилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлені належним чином, заперечень проти позову до суду не надіслали. Представник третьої особи Десятої Київської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву, згідно з якою просить розглядати справу без їх представника. Згідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При цьому відповідно до ч. 4 ст.130 ЦПК України, ухвалення судового рішення можливе під час попереднього судового засідання. Дослідивши подані заяви, матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. У судовому засіданні встановлено, що 27 квітня 2009 року помер батько позивачів [PERSON] Гойко, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим 28 квітня 2009 року відділом реєстрації смертей у м. Києві, про що в Книзі реєстрації смертей 28 квітня 2009 року зроблено актовий запис № 8092 /а.с. 5/, та свідоцтвом про народження позивача [PERSON] Серії ЩГ № 331333 та свідоцтвом про народження позивача [PERSON] Серії І-МВ № 040388 /а.с. 6/. Після смерті [PERSON] Гойко відкрилась спадщина, яка складається в тому числі з садового будинка №86, розташованого в садівницькому товаристві „Лютежське на території Процівської сільської ради за межами села Проців Бориспільського району Київської області. Свідоцтво про право приватної власності на садовий будинок на імя батька позивача не видавалося. Належність житлового будинку [PERSON] Гойко підтверджується виданим Бориспільським районним БТІ технічним паспортом на імя останнього та довідкою БРР БР „Бюро технічної інвентаризації від 28.10.2009 року /а.с. 11-16/. Позивачі як спадкоємці, прийняли спадщину після смерті свого батька, оскільки звернулися до Десятої Київської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Вищенаведене підтверджується даними копіями паспорта позивачів /а.с. 20-21/, копією свідоцтва про смерть серії 1-БК №139743 від 28 квітня 2009року /а.с. 5/, копіями свідоцтв про народження позивачів /а.с. 6/, копією технічного паспорту на садовий будинок /а.с.11-15/, копією довідки БРР БР „Бюро технічної інвентаризації /а.с. 16/, копією державного акту на право приватної власності на землю /а.с. 10/. Стаття 1216 Цивільного кодексу України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до вимог статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Отже, є всі підстави стверджувати, що вищезазначений будинок входить до складу спадкового майна, а позивачі як спадкоємці, після смерті батька мають всі законні права на дане спадкове майно. Частиною 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового та немайнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права /п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України/. Крім того, ст. 1267 Цивільного кодексу України, частки у спадщині кожного з спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до статті 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до статті 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд вважає, що докази, надані позивачами в обґрунтування їх позовних вимог є достовірними, належними та допустимими. Аналізуючи та оцінюючи у сукупності усі досліджені в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що оскільки позивачі в свою чергу набули право власності на земельні ділянки з часу відкриття спадщини, а відповідачі в свою чергу визнали позовні вимоги, позов слід задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved