overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом до відповідача. Посилалася на те, що з відповідачем вона зареєструвала шлюб 07.10.2005 року. Від цього шлюбу у них є одна малолітня дитина: [PERSON], [INFO]. Сторони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. Основною причиною розпаду їхньої сімї стали різні погляди на сімейне життя, несумісність характерів, нерозуміння одне одного, втрата почуття любові та поваги одне до одного. В даний час їх шлюб носить формальний характер, кожен із них фактично живе своїм особистим життям, а тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Спору про стягнення аліментів на утримання дитини та поділ майна між ними немає. Просить розірвати шлюб. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та підтвердила обставини, викладені в позовній заяві, просила шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Разом з тим, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який між ними зареєстрований міським відділом РАГС м.Чернівці 07 жовтня 2005 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №1801. Від шлюбу є одна малолітня дитина: [PERSON], [INFO]. Сторони з вересня 2011 року не підтримують подружніх відносин, з вказаного часу разом не проживають та не ведуть спільного господарства. За наданий судом строк на примирення сторони не примирились. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сімя у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним вище позовом до відповідача. Посилалася на те, що з відповідачем вона зареєструвала шлюб 08.12.2010 року. Від цього шлюбу дітей не має. Сторони з лютого 2011 року не підтримують подружніх стосунків та припинили ведення спільного господарства. Основною причиною розпаду їхньої сімї стали постійні суперечки, різні погляди на сімейне життя, відсутність спільних інтересів, вони втратили почуття любові один до одного. Вважає збереження їхньої сімї неможливим, оскільки в даний час їх шлюб носить лише формальний характер, кожен з них живе своїм особистим життям. Просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, в якій позов підтримала, зазначила, що за наданий судом строк на примирення вони не примирились. Відповідач у судове засідання після наданого судом строку на примирення не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який між ними зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції 08 грудня 2010 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №2103. У сторін від шлюбу дітей не має. З лютого 2011 року сторони не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сімя у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, вимога позивача про присвоєнні їй дошлюбного прізвища «Іглінська» - обґрунтована та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-25 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] у жовтні 2011 року звернулися до суду з позовом до Пирятинської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно. Свої позовні вимоги позивачі [PERSON] та [PERSON] обґрунтовують тим, що 11 жовтня 2011 року згідно зі свідоцтвами про право на спадщину вони у рівних долях успадкували домоволодіння, що складається з житлового будинку та господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою м. Пирятин Полтавської області, пров. Косий, 21. До вищевказаного домоволодіння належать також самочинно збудовані споруди: літня кухня, саж, тамбур та прибудова до житлового будинку. Спадкодавець [PERSON] не оформила своє право власності на самочинно збудовані споруди та не зареєструвала їх у встановленому законом порядку, що перешкоджає позивачам вільно володіти та розпоряджатися успадкованим майном через відсутність правовстановлюючих документів. У судовому засіданні позивачі позов підтримали та просять суд визнати за ними право власності в рівних частках на самочинно збудовані споруди прибудову «а-1»до житлового будинку «А-1», тамбур «а-2»до житлового будинку «А-1», літню кухню «Д», саж «Ж», що розташовані за адресою м. Пирятин Полтавської області, пров. Косий, 21. Представник відповідача у судове засідання не зявився, відповідач направив суду листа, у якому позов визнає і просить слухати справу у відсутність його представника. Суд уважає, що справа може слухатись за відсутності представника відповідача, так як його особисті пояснення у судовому засіданні необовязкові. Судом установлено: Позивачі [PERSON] та [PERSON] успадкували в рівних долях житловий будинок із господарськими спорудами (а.с.11-12), серед яких були самочинно побудовані споруди: прибудова «а-1»до житлового будинку «А-1», тамбур «а-2»до житлового будинку «А-1», літня кухня «Д», саж «Ж»на земельній ділянці домоволодіння №21 по пров. Косому в м. Пирятині Полтавської області (а.с.13-16). На даний час, у звязку з відсутністю правовстановлюючої документації на самочинно збудовані споруди, позивачі не можуть вільно розпоряджатися своїм майном. Як передбачено ч. 5 ст. 376 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки права інших осіб самовільним будівництвом не порушені, воно здійснене на земельній ділянці, виділеній для обслуговування належного позивачам будинку, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-25 00:00:00

Позивачка 7 жовтня 2011 року звернулася з вказаною позовною заявою до суду, мотивуючи позов тим, що з 30.12.2005 року вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Це їх перший шлюб. Від даного шлюбу у них з відповідачем є неповнолітній син [PERSON]. На протязі останніх років відносини між нею та відповідачем погіршилися, а з квітня 2011 року вони припинили шлюбні стосунки, які не мають намір відновлювати. Просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач позовні вимоги визнав, суду пояснив, що дійсно вони з позивачкою з 2011 року припинили шлюбні стосунки. Суд, заслухавши сторони, вивчив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого: Згідно свідоцтва про шлюб (серія 1-КГ № 007734), сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 30.12.2005 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів Дніпровської сільської ради Білозерського району Херсонської області зроблено запис за № 20. Згідно свідоцтва про народження (серія 1-КГ № 013484) у сторін 13 січня 2006 року народився син [PERSON]. Сторони з 2011 року проживають окремо та не підтримують подружніх стосунків, а тому збереження сім'ї в даній ситуації не представляється за можливе, строк наданий сторонам на примирення не дав позитивного результату. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, сім`ю зберегти неможливо, а тому шлюб підлягає розірванню. Питання про зміну прізвища відповідачка не ставила.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою, при цьому зазначивши, що з 11.03.1989 року вони перебувають в шлюбі з відповідачкою, який був зареєстрований Лопатицькою сільською радою Олевського району Житомирської області за актовим записом № 7. Від спільного проживання у шлюбі з відповідачкою мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], яка проживає по місцю проживання відповідачки. Позивач у судове засідання не зявився, але від нього надійшла письмова заява в якій він просить суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Не заперечує щодо залишення дитини по місцю проживання відповідачки. Відповідачка в судове засідання також не зявилася, але надіслала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Заявлені позовні вимоги позивача визнає. Після розірвання шлюбу просить залишити їй дошлюбне прізвище Корнейчук. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 11.03.1989 року перебувають в шлюбі, який був зареєстрований Лопатицькою сільською радою Олевського району Житомирської області за актовим записом № 7, що стверджується свідоцтвом про шлюб. Від спільного проживання в шлюбі сторони мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], яка проживає по місцю проживання відповідачки, що стверджується копією свідоцтва про народження дитини. Під час спільного проживання у шлюбі між позивачем та відповідачкою виникли неприязні стосунки, які виразилися в психологічній несумісності, вираженої в кардинальній різниці їхніх ментальних поглядів, уподобань, потреб та почуттів через які вони не підтримують шлюбні відносини з грудня місяця 2007 року та проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.ст.109,110,112 СК України з яких слідує, що шлюб розривається за заявою одного із подружжя, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливими і якщо заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини або чоловіка. Із ст.113 СК України слідує, що особа яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у поданій до суду позовній заяві запевнив суд про те, що його рішення про розірвання шлюбу є остаточним і відповідає його волі. Обставин, які перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено. В даному випадку суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сімї є неможливим, тому шлюб між ними слід розірвати. Неповнолітню дитину слід залишити з відповідачкою для подальшого виховання, відповідно до вимог ст.160, 161 СК України, оскільки це не суперечить її інтересам та інтересам дитини, що також погоджено між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-25 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до Верхньопетрівецької сільської ради Сторожинецького району про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на наступне. Будинковолодіння, яке знаходиться по вул.Сторожинецькій,5 в с.Верхні Петрівці Сторожинецького району складається з: житлового будинку літ. «А-І», ганку літ. «а», сараїв літ. «Б, В, Г», вбиральні літ. «Д», воріт з хвірткою №1, огорожі №2, криниці №3. Це будинковолодіння станом на 15.04.1991р. не відносилось до категорії колгоспних дворів. Воно було побудоване подружжям [PERSON]: [PERSON] та [PERSON], і тому належало їм на праві спільної сумісної власності, тобто по ? ідеальній частині будинкволодіння кожному. Але право власності на це будинковолодіння вони за собою не зареєстрували. 22.07.2006р. [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на все його майно, в тому числі і на належну йому ? частину вказаного будинкволодіння. [PERSON], будучи його дружиною, а тому являючись спадкоємцем за законом 1-ї черги, на момент смерті проживала зі [PERSON], а тому є такою, що спадщину після його смерті прийняла. Інших спадкоємців не було. Після прийняття спадщини вона, вже будучи власником ? ідеальної частини вказаного будинковолодіння, стала власником всього будинковолоідння, яке знаходиться по вул.Сторожинецька,5 в с.Верхні Петрівці Сторожинецького району. Але право власності на це будинковолодіння вона за собою не зареєструвала. 30.11.2006р. [PERSON] склала заповіт, яким заповіла позивачу все своє майно, яке буде їй належати на момент смерті. 12.12.2010р. [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на все її майно, в тому числі і на вказане будинковолодіння. Позивач, будучи спадкоємцем за заповітом, у визначений законом строк, звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Тому позивач є такою, що спадщину прийняла. Але оскільки спадкодавець не зареєструвала за собою право власності на вказане будинковолодіння, тому позивач не може оформити за собою право власності на нього. Виходячи з викладеного позивач просить суд визнати за нею право власності на все будинковолодіння, яке знаходиться по вул..Сторожинецька,5 в с.Верхні Петрівці Сторожинецького району. В попередньому судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені обставини. Відповідач в попереднє судове засідання свого представника не направив, але надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, виходячи з чого суд знаходить можливим ухвалити судове рішення у попередньому судовому засіданні. Зважаючи на те, що відповідач, являючись органом місцевого самоврядування адміністративно-територіальної одиниці, де знаходиться спадкове майно та де проживала спадкодавець, а тому маючи про спадкодавця найбільш достовірні відомості позовні вимоги визнав, це визнання не суперечить Закону та не порушує прав та інтересів третіх осіб, суд, на підставі абз. 6 ч.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Великокучурівської сільської ради про визнання права власності на частку у майні колгоспного двору та визнання права власності на спадкове майно за заповітом, зазначивши, що будинковолодіння яке розташоване в с. Великий Кучурів, вул.Головна,82, Сторожинецького району, Чернівецької області вартістю 491898 гривні, що складається з житлового будинку літ. А загальною площею 118,70 кв.м., в тому числі житловою площею 43,90 кв.м., прибудова літ «А1», літньої кухня літ.Б, гаража літ.«В», сарая літ.«Г», вбиральня літ.«Д», криниці під №1, огорожі під №№2-4, погрібу літ «ПГ» , - відносилось до категорії колгоспних дворів. В даному колгоспному дворі, як його члени, проживали та були прописані [PERSON] та голова двору [PERSON], які набули право власності по 1/2 частці домоволодіння. 19.05.2005 року [PERSON] заповіла на все своє майно на користь позивача. Даний заповіт не скасовувався та не змінювався. 02.04.20011 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина на її частку за заповітом, але оформити спадкові права позивач невзмозі, оскільки за життя спадкодавець не зареєстрував право власності в БТІ, а тому позивач звернувся до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]. позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач по справі -Великокучурівська сільська рада в судове засідання представника не направила, але подала до суду заяву в якій просить справу розглянути в її відсутності позовні вимоги визнала. Суд знаходить, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки відповідачем визнано позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з позовною заявою до Яготинської міської ради Київської області про визнання права власності на спадкове майно, в котрій зазначив, що 20 листопада 1989 року помер чоловік позивачки [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку розташованого по вул.К.Білокур - 15, м.Яготин Київської області. Позивачка по справі є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, але вважає, що прийняла спадщину шляхом фактичного вступу у володіння та користування псадковим майно, оскільки після смерті чоловіка [PERSON] користувалася речами померлого, та вкзаним будинком. Позивач не має змоги офрмити спадщину належним чином, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, а саме свідоцтво про право власності на даний житловий будинок. Будівництво даного будинку закінчено в 1982 році. Оскільки лист Київського обласного управління юстиції № 151-01-01 від 3 березня 2005 року містить розяснення, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинна вирішуватись у судовому порядку. Таким чином, [PERSON] володів на праві власності жилим будинком, який був побудований в 1982 році, та мав право отримати свідоцтво про право власності на будинок. Враховуючи викладене, позивач просиі встановити факт володіння її чоловіком вище зазначеним будинком, факту прийняття спадщини та визнати за нею право власності на спадкове майно. В судовому засіданні представник позивачка підтримав вимоги позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Представник відповідача в судовому засіданні визнав вимоги позову. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, роз'яснивши сторонам процесуальні наслідки визнання позову, враховуючи, що представник відповідача позов визнав, та визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання відповідачем позову може бути прийнято судом, та враховуючи, що будівництво будинку закінчено в 1982 році, а лист Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 12/5-126 від 23 березня 1999 року містить розяснення, що оформлення права власності на обєкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію провадиться тільки при наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями-державними приймальними або державними технічними, отже по обєктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття урядом України документу (Постанова Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про затвердження Положення про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів державного замовлення») встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, то при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку, що складається бюро технічної інвентаризації, а позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Лугинського районного управління юстиції Житомирської області 14.05.2005 року за актовим записом № 13 між ним та [PERSON] розірвати; залишити за відповідачем прізвище позивача. Зазначені вимоги позивача обґрунтовуються посиланням на те, що з 2005 року він перебував в шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Майже пять років вони прожили в шлюбі в мирі і злагоді. Однак потім з відповідачем почали виникати сварки з безпричинних образ та моральних знущань з її боку на грунті непорозуміння при вирішенні життєвих проблем, які останнім часом загострялися. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, так як відповідач разом із їх дочкою поїхала до своїх батьків, де проживає по теперішній час з другим чоловіком за адресою: смт. Лугини вул.. Мічуріна,23. Вважає, що за таких обставин збереження сімї та подальше спільне життя з відповідачем є неможливим. Позивач в судове засідання не зявився. Від нього надійшла письмова заява у відповідності до якої він просить зазначену справу розглядати без його участі; позовні вимоги підтримує; не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилась, хоча й була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи та від неї не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності; про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 14 травня 2005 року між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від даного шлюбу сторони малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинені. Після припинення шлюбних відносин позивач проживає в м. Києві, відповідач - в смт. Лугини Житомирської області. Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що сторони довгий час подружні стосунки не підтримували і підтримувати їх в подальшому намірів не мають, а відносини між ними фактично стали недружелюбними, шлюбні відносини між подружжям припинені, позивач наполягає на розлученні та небажанні проживання єдиною сімєю з відповідачем, суд приходить до висновку про те, що сімю [PERSON] зберегти немає можливості, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб за вимогою позивача суд розриває.

Outcome: approved