Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, посилаючись на те, що 14 жовтня 2009 року о 08.10 на перехресті вулиць [PERSON] - 50 років Жовтня в м.Боярка сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортних засобів:автомобіля «Міцубісі Паджеро» держ. №АІ 89-84 ВТ, під керуванням [PERSON]автомобіля [NUMBER], керування яким здійснював [PERSON] Внаслідок ДТП автомобілю [NUMBER] було завдано механічні пошкодження. 29 листопада 2009 року Києво-Святошинським судом Київської області винесено постанову про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за порушення відповідачем п.16.12. правил порожнього руху. Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду м.Києва від 09.11.2011 року відповідача було визнано винним у вчиненому правопорушенні, передбаченому ст.124 КпАП України. Позивач звернувся до СТО «ПП «Станкевич» щодо проведення першочергових заходів по ремонту транспортного засобу. Відповідно до наряд-замовлення від 15.10.2009 року та товарного чеку №84 від 15.10.2009 року; вартість проведених робіт становить 650 гривень. Згідно зі звітом про визначення вартості матеріального збитку від 18.05.2010 року, проведеного ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза - Стандарт» розмір матеріальної шкоди заподіяної автомобілю [NUMBER], становить . 1 45.05 гривень 05 копійок. За проведення експертизи згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру від 3.05.2010 року позивачем сплачено 800 гривень. Загальна сума збитків становить 23 495,05 грн. гривень 05 коп. Крім збитків, йому завдано моральної шкоди. Так в результаті дорожньо-транспортної пригоди 11 жовтня 2008 року, винним в якій визнано відповідача, для нього настали негативні наслідки: в результаті ДТП було пошкоджено автомобіль. При цьому пошкодження автомобіля позбавили його можливості користуватися автомобілем. Відсутність автомобіля призвела до необхідності користуватися громадським транспортом. Він зазнав душевних переживань, що позначилось на його стані здоров'я. Заподіяну йому моральну шкоду він оцінює на суму 3 000 гривень. Тому просив стягнути з відповідача майнову шкоду у розмірі 23 495,05грн. та 3 000,00 грн. моральної шкоди, а також судові витрати . В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився двічі , про день слухання справи повідомлений належним чином, , причини неявки суду не повідомив. Суд вислухавши осіб, які приймають участь в справі, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав: Судом встановлено, 14 жовтня 2009 року о 08.10 на перехресті вулиць [PERSON] - 50 років Жовтня в м.Боярка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів:автомобіля «Міцубісі Паджеро» держ. №АІ 89-84 ВТ, під керуванням [PERSON]автомобіля [NUMBER], керування яким здійснював [PERSON] Внаслідок ДТП автомобілю [NUMBER] було завдано механічні оошкодження, що підтверджується довідкою Відділу ДАІ Києво-Святошинського району. Вина [PERSON] підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, схемою місця ДТП, протоколами огляду транспортів; поясненнями [PERSON], [PERSON] Також відповідно до Постанови Києво-Святошинського районного суду м.Києва від .09.11.2011 року відповідача визнано винним у вчиненому правопорушенні, передбаченому ст.124 КпАП України. Позивач звернувся до СТО «ПП «Станкевич» щодо проведення першочергових заходів по ремонту транспортного засобу. Відповідно до наряд-замовлення від 15.10.2009 року та товарного чеку №84 від 15.10.2009 року; артість проведених робіт становить 650 гривень. Згідно зі звітом про визначення вартості матеріального збитку від 18.05.2010 року, проведеного ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза - Стандарт» розмір матеріальної шкоди заподіяної автомобілю [NUMBER], становить . 1 45.05 гривень 05 копійок. За проведення експертизи згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру від 3.05.2010 року позивачем сплачено 800 гривень. Тобто загальна сума збитків становить 23 495,05 грн. 05 коп. Відповідно до ч.І ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Джерелом підвищеної небезпеки відповідно до ч. 1 ст.1187 ЦК України є, зокрема, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Також у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" передбачено, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК УРСР (статті 1166, 1187 ЦК України) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв 'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями діями, чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини , крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При вирішенні питання про стягнення моральної шкоди слід виходити з вимог ст. 1167 ЦК України, яка визначає підстави покладання обовязку по відшкодуванню такої шкоди, та обставин, які мають враховуватися при визначенні розміру відшкодування. Суд задовольняє частково вимоги в цій частині, оскільки відповідно розяснень даних в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди обовязковому зясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача, та вина останнього в її заподіянні. Зокрема суд повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин, та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні ,в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому. Задовольняючи частково позов в цій частині суд враховує, що в результаті ДТП позивач пережив стрес, довгий час був в напруженому, нервовому стані, зі втратою автомобіля він втратив здоровий сон і життєвий ритм, що потребує додаткових зусиль для поновлення здоровя його в звязку з цим, та поверненню до нормального життєвого ритму. Але суму 3000 грн. суд вважає завищеною та стягує на користь позивача 1 000 гр., при цьому враховуючи характер та тривалість страждань, вимоги розумності та справедливості , розмір матеріальної шкоди. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача , оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України. Згідно ст.. 88 ЦПК України судові вирати суд покладає на відповідача.

Outcome: partial