Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-24 00:00:00

В липні 2011 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку № 51 по вул.1 Травня в м.Вознесенську, укладеного 28 березня 2002 року та зареєстрованого за №308 на Вознесенській Універсальній товарно-сировинній біржі дійсним. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що даний договір був укладений між ним та відповідачем в письмовій формі і зареєстрований на Вознесенській Універсальній товарно-сировинній біржі, ніхто із сторін угоди її не оспорює і всі умови договору купівлі-продажу квартири виконані. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, а також на те, що всі умови договору купівлі-продажу квартири виконані, позивач просив позов задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Судом встановлено, що 28 березня 2002 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку № 51 по вул.. 1-го Травня в м.Вознесенську Миколаївської області. Відповідно до реєстраційного напису на правовстановлюючому документі вказана квартира зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] за р.№ 95 29 березня 2002 року. Сторони при укладенні договору як продавець та покупець прийшли до взаємної згоди за всіма істотними умовами договору і виконали свої зобовязання, що підтверджується укладеним в письмовій формі договором купівлі-продажу, але відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення цього договору. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (2004 року), останній застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Тому в даному випадку застосуванню підлягає Цивільний Кодекс України 1963 року. Згідно до ст. 227 ЦК України (1963 року) договір купівлі-продажу будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Згідно ч.2 ст.47 ЦК України, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Таким чином, оскільки покупець по договору купівлі-продажу нерухомого майна повністю виконав свої обовязки по цьому договору, а відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення даного договору, суд вважає необхідним визнати дійсним вказаний договір купівлі-продажу.

Outcome: approved