Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив суд заборонити відповідачу вчинювати будь-які перешкоди у користуванні ним квартирою [ADDRESS] , вселити його в квартиру [ADDRESS] , стягнути з відповідача всі судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.03.2011 року визнано його право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Право власності на іншу 1/2 частину квартири зареєстровано за [PERSON] , померлою [INFO] , яка за життя з 21.03.1986 року по 30.07.2001 року перебувала з ним в шлюбі і під час перебування їх у шлюбі була придбана спірна квартира. В зазначеній квартирі зареєстрований відповідач, але він фактично в квартирі не проживає, ухиляється від передачі ключів від квартири, на телефоні дзвінки не відповідає. Позивач позбавлений можливості користуватися квартирою, та не може зареєструвати на себе в МБТІ право власності. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги посилаючись на доводи наведені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнав в повному обсязі, зобов`язується не чинити перешкоди позивачу у користування квартирою, не заперечує проти вселення позивача. Вислухавши представника позивач, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підставах. Так, в судовому засіданні було встановлено, що з 21 березня 1986 року до 30 липня 2001 року позивач знаходився в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується копією довідки про укладення шлюбу та копією свідоцтва про розірвання шлюбу. (а.с. 6, 7) В період шлюбу, а саме 14 січня 1994 року [PERSON] була придбала квартира [ADDRESS] (а.с. 8,9) [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ( а.с. 14). Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 березня 2011 року за позивачем визнано право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . ( а.с. 4, 5) Як вбачається з довідки виданої КП «Павлограджитлосервіс» № 2 в квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , 1955 р.н. (а.с. 15) Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, відповідач в спірній квартирі фактично не проживає, квартира зачинена, віддати ключі від квартири ухиляється, на телефоні дзвінки не відповідає, чим позбавляє позивача можливості користуватися квартирою та зареєструвати своє право власності на її частину. Приймаючи рішення по суті заявлених позовних вимог суд керується положеннями ч. 1 ст. 383 ЦК України, згідно якої, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ч. 2 ст. 321 ЦК України, особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленому законом. Згідно до ст. 155 ЖК України, жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Таким чином, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати На підставі викладеного,

Outcome: approved