Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи КП «ДМБТІ» [PERSON] обласної ради та [PERSON] ДДНК, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 16 березня 1999 року помер її батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на домоволодіння № 10 по вул. Крамничій в м. Дніпропетровську. Єдиним спадкоємцем за заповітом є після його смерті є позивач. [PERSON] ДДНК відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посилаючись на відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння. Рішенням Народного Суду 3 ділянки Ленінського району м. Дніпропетровська від 14 серпня 1947 року за [PERSON] було визнано право власності на спірне домоволодіння. [PERSON] у зазначеному рішенні російською мовою зазначено «Дуганец Григорий Логвинович» замість «Дугинец Георгий Логинович». Позивач просила суд встановити факт належності [PERSON], померлому 16 березня 1999 року, правовстановлюючого документу рішення Народного Суду 3 ділянки Ленінського району м. Дніпропетровська від 14 серпня 1947 року, яким було визнано за [PERSON] право власності на домоволодіння по вул. Крамнича, 10 у м. Дніпропетровську; визнати за нею право власності на домоволодіння по вул. Крамнича, 10 у м. Дніпропетровську в порядку спадкування за заповітом після смерті, [PERSON], померлого 16 березня 1999 року. Позивач надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали суду заяви з проханням розглядати справу без їх участі, позовні вимоги визнають. До суду надійшло клопотання представника КП «ДМБТІ» [PERSON] обласної ради з проханням розглядати справу без її участі за наявними матеріалами та прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства. До суду надійшло повідомлення Другої [PERSON] державної нотаріальної контори з проханням розглядати справу без участі їх представника у відповідності з діючим законодавством. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та добуті докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Народного Суду 3 ділянки Ленінського району м. Дніпропетровська від 14 серпня 1947 року за [PERSON] визнано право власності на домоволодіння в [PERSON] по вул. Магазинній, 8-б. В зазначеному рішенні була допущена помилка, а саме: в частині зазначення ПІБ російською мовою записано як «Дуганец Григорий Логвинович», тоді як правильно було б вказати «Дугинец Георгий Логинович». На підставі вищезазначеного рішення [PERSON] була надана у користування земельна ділянка площею 614 кв.м. по вул. Магазинній, 8-б у м. Дніпропетровську, що підтверджується довідкою про землекористування від 22 вересня 1947 року та планом земельної ділянки. На підставі п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Розпорядженням Дніпропетровського міського голови від 20 вересня 2010 року № 754-р житловому будинку по вул. Крамничій присвоєно адресу вул. Крамнича, 10 (колишні адреси «п. Н. Кайдаки, вул. Магазинна, 8-б», «п. Кайдаки, вул. Магазинна, 8-б»). 16 березня 1999 року помер [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина на домоволодіння № 10 по вул. Крамничій в м. Дніпропетровську. Єдиним спадкоємцем за заповітом від 13 вересня 1979 року, посвідченого державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1-3190, є [PERSON] Згідно відповіді Другої ДДНК від 08 вересня 2011 року після смерті [PERSON] з заявами про прийняття або відмову від спадщини ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. [PERSON] належним чином прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки проживала разом зі спадкодавцем на момент його смерті. [PERSON] ДДНК відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посилаючись на відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння та витягу з реєстру нерухомого майна, що підтверджується відповіддю Другої ДДНК від 18 січня 2011 року. Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року, який діяв у момент виникнення спірних правовідносин, для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець прийняв спадщину. Згідно ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. На підставі ст. 534 ЦК України в редакції 1963 року, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно відповіді КП «ДМБТІ» [PERSON] обласної ради від 11 грудня 2009 року право власності на домоволодіння № 10 по вул. Крамничній у м. Дніпропетровську не зареєстровано. Відповідно до технічного паспорту КП «ДМБТІ» [PERSON] обласної ради від 25 березня 2011 року домоволодіння № 10 по вул. Крамничій у м. Дніпропетровську складається з: житлового будинку А-1, прибудови А1-1, сараю Б, погребу під Б, убиральні В, навісу Г, навісу Д, споруд № 1-4. Висновком КП «ДМБТІ» [PERSON] обласної ради про технічний стан приватного житлового будинку садибного типу, дачного будинку, садового будинку з господарськими будівлями і спорудами по вул. Крамничій, буд. 10 від 14 квітня 2011 року № 334/04 встановлено, що житловий будинок А-1, прибудова А1-1, сарай Б, погріб під Б, убиральня В, навіс Г, навіс Д знаходяться у задовільному стані. Спір між позивачем та іншими особами відносно нерухомого майна відсутній та не порушує прав та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). У відповідності з ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, повністю доведеними, а тому можливим їх задоволення.

Outcome: approved