Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений на товарній біржі Капітал 14.05.1998 року, та визнати за нею право власності на Ѕ частину вказаної квартири як за співвласницею, та на Ѕ частину квартири в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON]. В подальшому позивач зменшила позовні вимоги, та просить лише визнати за нею право власності на вказану квартиру. Відповідачі в судові засідання двічі не зявились, викликались як судовими повістками через Укрпошту, так і шляхом оголошення в газеті Запорізька правдавід 17.11.2011 року, проте в судові засідання не зявились, пояснень або заперечень по позову не надіслали. Треті особи [PERSON] та [PERSON] діти позивачки та померлого [PERSON] позовні вимоги підтримали, та заявили, що відмовились від прийняття спадщини після смерті батька на користь матері. Від представника третьої особи 8 державної нотконтори надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності. Сторони наполягають на заочному розгляді справи. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] з 24.01.1959 року знаходилась у шлюбі з [PERSON] Арсеєвичем. Треті особи [PERSON] та [PERSON] є їх дітьми. 14 травня 1998 року позивач та її чоловік [PERSON] з одного боку, та відповідачі з іншого боку уклали договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], згідно якого відповідачі продали позивачу та її чоловіку вказану квартиру, договір засвідчений на товарній біржі Капітал. [PERSON] та [PERSON] здійснили державну реєстрацію свого спільного сумісного права власності на зазначену квартиру, що підтверджено наданими суду документами. При цьому, відповідачі виконали умови договору купівлі-продажу, квартиру звільнили та знялись з реєстраційного обліку. Позивач постійно проживала та проживає у вказаній квартирі разом з чоловіком [PERSON] по день його смерті, що підтверджено відповідними довідками КП ВРЕЖО-6. [PERSON] Арсеєвич помер 08.06.2006 року. Після смерті [PERSON] позивач фактично прийняла спадщину після нього, крім того, що постійно проживає у вказаній квартирі, 11.07.2007 року отримала свідоцтво про право на спадщину після померлого [PERSON] на належне йому майно автомобіль ВАЗ 2121 та внески в Ощадбанку. У вказаному свідоцтві засвідчено нотаріусом, що [PERSON] є спадкоємицею на все майно, що належало спадкодавцю. Проте, позивач не має можливості оформити своє право на квартиру [ADDRESS] і як співвласник, і як спадкоємець, оскільки договір купівлі-продажу не засвідчений у нотаріуса, що на час його укладення було за законом не обовязковим, а розшукати відповідачів для нотаріального засвідчення договору немає можливості, а також не розподілені долі її та чоловіка у праві спільної сумісної власності на квартиру. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки у відповідності до ст.334 ЦК України право власності у набувача майна виникає з моменту передачі цього майна за умовами договору, а відповідно до ст.391 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо воно не визнається іншими особами. В даному випадку позивач надала всі необхідні документи, які підтверджують її право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS], тому за нею необхідно визнати право власності на зазначену частину квартири, як за співвласницею за договором купівлі-продажу від 14.05.1998 року. Крім того, оскільки позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого чоловіка співвласника квартири, і у відповідності до ст.ст.1261,1268 ЦК України належним чином прийняла спадщину після смерті чоловіка, і ніші спадкоємці від отримання спадщини відмовились на її користь, суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності на Ѕ частину вказаної квартири і порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON].

Outcome: approved