Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-23 00:00:00

Позивач приватне акціонерне товариство «Інвестиційно-фінансовий консалтинг»звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], праватного акціонерного товариства «Українська Страхова Компанія «Княжа Вієнна [PERSON]»про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на наступні обставини. 02 вересня 2008 року відбулася ДТП, за участю автомобіля CHERY SQR 7130 S 21, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], під його ж керуванням та автомобіля MAZDA б, державний номер АН 2606 BE, під керуванням [PERSON]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоди автомобілю CHERY SQR 7130 S 21, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] Згідно з довідкою ДАІ м. Макіївки № 1173 від 08 вересня 2008 року [PERSON] були порушені вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження вказаного автомобіля. Вина [PERSON] об'єктивно встановлена постановою Центрально-Міського районного суду м. Макіївки від 27 жовтня 2008 року. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, у [PERSON] як у власника пошкодженого автомобіля виникло право вимоги до [PERSON] про відшкодування завданого збитку. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в [PERSON] «Княжа Вієнна [PERSON]» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВВ/7580285. 07 серпня 2008 року між ЗАТ СК «ВУСО»та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 029862-02-05-11. Страховим: випадком, згідно з договором страхування, визначається подія, у разі якої внаслідок ДТП було завдано шкоду автомобілю страхувальника. Розмір страхового відшкодування визначається страховиком виходячи із суми заподіяного в результаті настання страхового випадку матеріального збитку, але не більше розміру страхової суми. Відповідно до рахунку СПД [PERSON] від 08 вересня 2008 року та калькуляції ТОВ «Фрегат»№ 3/08 від вересня 2008 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля складає 2 280 грн, 00 коп. Таким чином, сума страхового відшкодування становить 2 280 грн. 00 коп. + 83 грн. 00 коп. (затрати страхувальника по сплаті за довідку ДАІ) = 2 363 грн. 00 коп. Виплата страхового відшкодування була здійснена ЗАТ СК «ВУСО»на підставі заяви страхувальника від 02 вересня 2008 року та страхового акту № 6441-02 від 24 вересня 2009 року, Факт зазначеної виплати підтверджується видатковим касовим ордером серія АААК 079972 від 24 вересня 2008 року. На підставі ст. 27 Закону України «Про страхування»до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Зазначене право також передбачено ст. 993, 1191 ЦК України. Таким чином, з моменту виплати страхового відшкодування у ЗАТ СК «ВУСО»виникло право вимоги до відповідачів [PERSON] «УСК «Княжа Вієнна [PERSON]», [PERSON] щодо відшкодування спричиненого збитку в межах фактичних затрат ЗАТ СК „ВУСО", що дорівнює 2 363 (дві тисячі триста шістдесят три) грн. Згідно з договором відступлення прав вимоги від 23,12.2009 ПАТ «Інвестиційно-фінансовий кансалтінг»набуло належне ЗАТ СК «ВУСО»право вимоги, яке виникло у останнього на вищевказаних підставах. Враховуючи той факт, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в [PERSON] «УСК «Княжа», позивачем на адресу даного страховика була направлена заява про страхове відшкодування № 872 від 13 травня 2010 року. Отримало [PERSON] «УСК «Княжа»вищезазначену заяву 18 травня 2010 року, що підтверджується повідомленням про вручення від 18 травня 2010 року. Таким чином, у позивача виникло право вимоги до відповідачів - [PERSON], [PERSON] «УСК «Княжа»щодо відшкодування спричиненого збитку в межах фактичних витрат ЗАТ СК «ВУСО», що становить 2 363 (дві тисячі триста шістдесят три) грн. Просив суд стягнути солідарно з відповідачів - [PERSON], Приватного акціонерного товариства «Українська Страхова Компанія «Княжа Вієнна [PERSON]»на користь ПАТ «Інвестиційно-фінансовий консалтинг»суму завданої матеріальної шкоди (в порядку регресу) у розмірі 2 363 грн., стягнути з відповідачів - [PERSON], [PERSON] «УСК «Княжа Вієнна [PERSON]»на користь ПАТ «Інвестиційно-фінансовий консалтинг»витрати на оплату судового збору та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В судове засідання позивач не з»явився, представником позивача [PERSON], який діє на підставі довіреності надано до суду заяву, представник позивача просить справу призначену на 24 січня 2012 року на 14 годину 00 хвилин провести без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах свідчить телеграма. Відповідач приватне акціонерне товариство «Українська Страхова Компанія «Княжа Вієнна [PERSON]»в судове засідання не з»явився, просив проводити розгляд справи без участі представника [PERSON] «УСК «Княжа Вієнна [PERSON]». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача ПАТ «Інвестиційно-фінансовий консалтинг»підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленному цим Кодеком, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 п. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Судом встановлені наступні обставини. 02 вересня 2008 року відбулася ДТП, за участю автомобіля CHERY SQR 7130 S 21, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON], під його ж керуванням та автомобіля MAZDA б, державний номер АН 2606 BE, під керуванням [PERSON]. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоди автомобілю CHERY SQR 7130 S 21, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить [PERSON] на підставі права власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Згідно з довідкою ДАІ м. Макіївки № 1173 від 08 вересня 2008 року [PERSON] були порушені вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження вказаного автомобіля. Постановою Центрально-Міського районного суду м. Макіївки від 27 жовтня 2008 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 68 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовими рішеннями у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Частиною 2 п.1 ст. 22 ЦК України передбачено, що збитками є витрати, яких особа зазнала у зв»язку зі знищенням або пошкодженням речі а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 1 п.2 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності до ст. 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов’язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити по шкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для від новлення пошкодженої речі. Встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована в [PERSON] «Княжа Вієнна [PERSON]» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВВ/7580285. 07 серпня 2008 року між ЗАТ СК «ВУСО»та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 029862-02-05-11. Страховим: випадком, згідно з договором страхування, визначається подія, у разі якої внаслідок ДТП було завдано шкоду автомобілю страхувальника. Розмір страхового відшкодування визначається страховиком виходячи із суми заподіяного в результаті настання страхового випадку матеріального збитку, але не більше розміру страхової суми. Відповідно до рахунку СПД [PERSON] від 08 вересня 2008 року та калькуляції ТОВ «Фрегат»№ 3/08 від вересня 2008 року вартість відновлюваного ремонту автомобіля складає 2 280 грн. Таким чином, сума страхового відшкодування становить 2 280 грн. 00 коп. + 83 грн. 00 коп. (затрати страхувальника по сплаті за довідку ДАІ), а всього - 2 363 грн. 00 коп. Виплата страхового відшкодування була здійснена ЗАТ СК «ВУСО»на підставі заяви страхувальника від 02 вересня 2008 року та страхового акту № 6441-02 від 24 вересня 2008 року, факт зазначеної виплати підтверджується видатковим касовим ордером серія АААК 079972 від 24 вересня 2008 року. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Стаття 22 закону N 1961 «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Закономпорядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Статтею 9.2 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов»язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 25 500 гривень на одного потерпілого. Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»у зв’язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов»язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу. На підставі ст. 27 Закону України «Про страхування»до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Зазначене право також передбачено ст. 993, 1191 ЦК України. Відповідно до статті 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати ( страхового відшкодування ) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов»язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром і страховою виплатою ( страховим відшкодуванням ). Таким чином, з моменту виплати страхового відшкодування ЗАТ СК «ВУСО»[PERSON] виникло право вимоги щодо відшкодування спричиненого збитку в межах фактичних затрат ЗАТ СК „ВУСО", що дорівнює 2 363 грн. Згідно з договором відступлення прав вимоги від 23.12.2009 ПАТ «Інвестиційно-фінансовий кансалтінг»набуло належне ЗАТ СК «ВУСО»право вимоги, яке виникло у останнього на вищевказаних підставах. Враховуючи той факт, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована в [PERSON] «УСК «Княжа», позивачем на адресу даного страховика була направлена заява про страхове відшкодування № 872 від 13 травня 2010 року. Отримало [PERSON] «УСК «Княжа»вищезазначену заяву 18 травня 2010 року, що підтверджується повідомленням про вручення від 18 травня 2010 року. Однак, встановлено, що до теперішнього часу [PERSON] «УСК «Княжа»на заяву позивача не відреагувало. Отже, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на час ДТП була застрахована в [PERSON] «Княжа Вієнна [PERSON]»за полісом цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВВ/7580285, що не спростовується і самим позивачем, то позовні вимоги позивача ПАТ «Інвестиційно-фінансовий консалтинг»до відповідача [PERSON] в частині стягнення суми завданої матеріальної шкоди в порядку регресу не підлягають задоволенню. Відповідно до п. 56.1 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», органи державної влади, органи місцевого самоврядування, юридичні особи та громадяни зобов»язані безоплатно надавати на запит страховиків та МТСБУ інформацію, якою вони володіють ( у тому числі і конфіденційну ), що пов»язана з страховими випадками з обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності або з подіями, що були підставою для подання потерпілим вимог про відшкодування шкоди МТСБУ. Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідачів затрати страхувальника по сплаті за довідку ДАІ у сумі 83 грн. не підлягають задоволенню. Встановлено, що позивач приватне акціонерне товариство «Інвестиційно-фінансовий консалтинг»згідно з договором відступлення прав вимоги від 23.12.2009 ПАТ «Інвестиційно-фінансовий кансалтінг»набуло належне ЗАТ СК «ВУСО»право вимоги, яке виникло у останнього. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов»язано його початок. Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність –це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно зі ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 262 ЦК України встановлено, що заміна сторін у зобов»язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Отже, встановлено, що згідно з договором відступлення прав вимоги від 23.12.2009 ПАТ «Інвестиційно-фінансовий кансалтінг»набуло належне ЗАТ СК «ВУСО»право вимоги, яке виникло у останнього на вищевказаних підставах. Виплата страхового відшкодування була здійснена ЗАТ СК «ВУСО»на підставі заяви страхувальника від 02 вересня 2008 року та страхового акту № 6441-02 від 24 вересня 2008 року була здійснена 24 вересня 2008 року, що підтверджується видатковим касовим ордером серія АААК 079972. Отже, з 24 вересня 2008 року, а саме з дня сплати у позивача ЗАТ СК «ВУСО»виникло право вимоги, яке набуло приватне акціонерне товариство «Інвестиційно-фінансовий консалтинг»на підставі договору відступлення прав вимоги від 23.12.2009 року належне ЗАТ СК «ВУСО». З матеріалів справи вбачаєтьсся, що позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів 25.10.2011 року, про що свідчить штамп суду за вх. № 36721, тобто зі спливом три роки. З клопотання про поновлення строку з вказанням поважності його пропуску позивач приватне акціонерне товариство «Інвестиційно-фінансовий консалтинг»до суду не звернувся. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України не підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові ивтрати понесені при подачі позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed