Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 30187,20 доларів США та 58475,77 гривень, а також судові витрати, посилаючись на те, що 12.06.2008 року між ЗАТ «Перший український міжнародний банк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] було укладено кредитний договір №6481028, згідно вимог якого відповідач отримав кредит в сумі 28281 доларів США на строк до 12.06.2015 року з платою за користування кредитом в розмірі 13,49 відсотків річних. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №6481028 між банком та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу №6537544 від 12.06.2008 року, згідно якого [PERSON] передала в заставу позивачу рухоме майно, а саме: автомобіль «Мітсубісі», модель «Лансер», рік випуску: 2008, тип транспортного засобу: легковий седан, №кузова: JMYSTCY4A8U724103, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить їй на праві власності. Однак [PERSON] порушує вимоги кредитного договору, а саме не виконує в обумовлені строки зобовязання щодо сплати кредиту та відсотків, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просив на підставі ч.2 ст.158 ЦПК України розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON], повідомлена судом належним чином про час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не зявилася і не повідомила суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленої належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 12.06.2008 року між ЗАТ «Перший український міжнародний банк», правонаступником якого є позивач, ПАТ «Перший український міжнародний банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір №6481028, згідно вимог якого банк надав позичальнику кредит на загальну суму 28281 доларів США, що підтверджується відповідним валютним ордером (№454138794 від 12.06.2008 року), а [PERSON], в свою чергу, зобовязалася прийняти, належним чином використати та повернути кредит у зазначеній сумі не пізніше 12.06.2015 року, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені кредитним договором (а.с.19-21). Відповідно до п.1.3 кредитного договору №6481028 від 12.06.2008 року встановлено процентну ставку за користування кредитом у розмірі 13,49% річних. Згідно п.3.2.1 кредитного договору №6481028 від 12.06.2008 року позичальник зобовязаний здійснювати повернення кредиту частинами в розмірі та в строки, передбачені графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, закріпленим у додатку №1 до кредитного договору, який є його невідємною частиною. Пунктом 3.1.2 кредитного договору №6481028 від 12.06.2008 року встановлено, що проценти за користування кредитом розраховуються виходячи з щоденного залишку заборгованості за кредитом на початок кожного розрахункового періоду згідно з графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, закріпленим у додатку №1 до цього договору, та виходячи з 360 днів у році та однакові кількості днів у кожному розрахунковому періоді, протягом всього строку користування кредитними коштами починаючи з дня надання кредиту (включаючи цей день) по день повного погашення заборгованості за кредитом (не враховуючи цей день). Нарахування процентів здійснюється щоденно. На підставі п.3.5.7 кредитного договору №6481028 від 12.06.2008 року банк набуває право вимагати від позичальника дострокового повернення всього кредиту або частини кредиту разом із розрахованими процентами, а позичальник, відповідно, зобовязаний виконати таку вимогу банку у випадках, передбачених договорами, якими забезпечується виконання зобовязань позичальника за цим договором, а також, зокрема, при затриманні сплати частини кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом на один календарний місяць. Відповідно до п.3.5.8 кредитного договору №6481028 від 12.06.2008 року зазначену в п.3.5.7 цього договору вимогу банку про дострокове повернення кредиту разом зі сплатою процентів за користування кредитом позичальник зобовязаний виконати в строк не пізніше 30 календарних днів з дня її отримання. Пунктом 5.2 кредитного договору №6481028 від 12.06.2008 року передбачено, що у разі порушення позичальником строків виконання зобовязань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користуванням кредитом, позичальник зобовязаний сплатити на вимогу банка пеню у розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла у відповідний період, від суми прострочених виконанням зобовязань за кожен день прострочення. На підставі п.5.5 кредитного договору №6481028 від 12.06.2008 року за кожний випадок порушення позичальником обовязків, передбачених п.п.4.3.2-4.3.6 цього договору, позичальник зобовязаний сплатити на вимогу банку на його користь штраф у розмірі 1% від суми одержаного кредиту. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором №6481028 між банком та [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу №6537544 від 12.06.2008 року, згідно якого [PERSON] передала в заставу позивачу рухоме майно, а саме: автомобіль «Мітсубісі», модель «Лансер», рік випуску: 2008, тип транспортного засобу: легковий седан, №кузова: JMYSTCY4A8U724103, державний реєстраційний номер [NUMBER], що належить їй на праві власності (а.с.25-28). Згідно до п.4.3.1 кредитного договору №6481028 від 12.06.2008 року позичальник зобовязаний протягом строку дії кредитного договору щорічно, до дати закінчення періоду страхування, за який сплачено страховий платіж, поновлювати дію договорів страхування, укладання яких передбачено кредитним договором. На підставі п.5.4 кредитного договору №6481028 від 12.06.2008 року за кожний випадок порушення позичальником обовязків щодо поновлення дії договорів страхування, позичальник зобовязаний сплатити на вимогу банку на його користь штраф у розмірі 10% від мінімальної страхової суми, на яку згідно з вимогами зазначеного пункту договору має бути укладений договір страхування. Однак [PERSON] вимоги кредитного договору не виконує, в обумовлені строки кредит та відсотки по ньому не сплачує. Станом на 12.11.2010 року у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором №6481028 від 12.06.2008 року в сумі 30187,20 доларів США та 58475,77 гривень, а саме: 26204,99 доларів США - заборгованість за сумою кредиту, 3982,21 доларів США - заборгованість по несплачених відсотках, 41435,72 гривень - сума пені за порушення строків виконання зобовязань, 14800 гривень - сума штрафу за порушення обовязків щодо поновлення дії договорів страхування, 282,81 доларів США, що за курсом НБУ станом на 12.11.2010 року складає 2240,05 гривень - сума штрафу за порушення обовязків, передбачених пп.4.3.2-4.3.6 кредитного договору (а.с.9-14). Відповідно до вимоги достроково повернути всю суму кредиту та проценти за користування кредитом №1278/120/03 від 10.07.2009 року встановлено, що позивач звертався до [PERSON] з вимогою про сплату заборгованості по кредиту, попереджав про звернення до суду, однак остання заходів до погашення заборгованості не вжила (а.с.41,42). Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, на підставі ч.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інших процентів не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. Згідно зі ст.617 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі кредитного договору №6481028 від 12.06.2008 року ПАТ «Перший український міжнародний банк»надав відповідачу [PERSON] кредит. Однак [PERSON] порушує вимоги кредитного договору, а саме не виконує в обумовлені строки зобовязання щодо сплати кредиту та відсотків. Тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості по несплаченому кредиту, по несплачених відсотках, нарахованої пені, штраф. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved