overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з 05.07.2008 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб у сторін перший. Від даного шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з лютого 2010 року по причині різних поглядів на життя. Це призвело до повної відчуженості та втрати одне до одного почуттів взаємоповаги. Тому просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, її прізвище після розірвання шлюбу визначити як [PERSON]. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дав повну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони з 05.07.2008 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Шлюбні відносини сторони припинили у лютому 2010 року по причині різних поглядів на життя. і з цього часу вони ніяких сімейних стосунків не підтримують і проживають окремо. Небажання підтримувати сімейні стосунки викликане не випадковими причинами і підтверджено в судовому засіданні вагомими доводами. Згідно ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути поданий одним з подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до Яготинського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в котрій зазначено, що сторони зареєстрували шлюб 25 вересня 1999 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Яготинського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 128. Від подружнього життя мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO]. Однак сімейне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини не підтримують, ведуть різні бюджети, проживають окремо. Враховуючи викладене, позивач просив шлюб розірвати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідачка в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, роз'яснивши сторонам процесуальні наслідки визнання позову, враховуючи, що відповідачка позов визнала, та визнання відповідачкою позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання відповідачкою позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

27 лютого 2008 року померла [PERSON], яка доводиться позивачу бабою, а відповідачці матірю. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку на території Попівської сільської ради Смілянського району Черкаської області площею 2, 02 га, що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власнтсі на землю серії III-ЧР №027755 від 22 серпня 2002 року. Сторони спадщину прийняла, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала разом із спадкодавцем, а відповідачка, крім того, і шляхом подачі заяви до нотаріуса у встановлений законом строк. Посилаючись на вказані обставини і те, що на даний час мати, як спадкоємиця за законом першої черги, відмовляється від спадщини на його користь, але відмова від спадщини у нотаріуса можлива лише до збігу 6-ти місяців з дня відкриття спадщини, чого відповідачка на даний час зробити не може, позивач звернувся до суду із позовом про визнання за ним права власності на спадкову земельну ділянку. Відповідачка позов визнала повністю та пояснила, що дійсно, вона із сином доглядала хвору матір. За життя спадкодавці на випадок її смерті у сімейному колі вирішено було оформити спадкову земельну ділянку на онука - [PERSON] Тому вона відмовляється від спадщини на користь позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленому статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. А відповідно до ч.2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитись від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Позивач по справі, як онук померлої, є членом сімї другого ступеня споріднення відносно спадкодавці, який спадщину прийняв. Із довідки сільського голови Попівської сільської ради Смілянського району №346 від 05 вересня 2011 року вбачається, що позивач та відповідачка до дня смерті проживали із [PERSON] в домоволодінні №76 по вулиці Леніна в с. Попівка, здійснювали за нею догляд та поховали за власні кошти. Із повідомлення завідувача Смілянської держнотконтори вбачається, що після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини зверталася [PERSON] Враховуючи, що сторони прийняли спадщину, проте відповідачка відмовилася від спадщини на користь позивача, що передбачено діючим законодавством, за відповідачем відповідно до положень ст.ст. 1265, 1268, 1274 слід визнати право власності на спадкову земельну ділянку. На підставі наведеного, ст.ст. 1265, 1268, 1274 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем першої черги за законом після свого батька [PERSON], який помер 02.11.2008 року, але за життя право власності на зазначену квартиру зареєстровано не було, в звязку з чим він не може отримати свідоцтва про право на спадщину за законом. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судовому засіданні у вирішенні спору поклався на розсуд суду. Відповідач [PERSON] позов визнала. Суд, заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON] є сином [PERSON], який помер 02.11.2008 року. У 1974 році [PERSON] вступив до житлово-будівельного кооперативу та у 1990 році пайовий внесок за квартиру [ADDRESS] було повністю виплачено, що підтверджується довідкою ОЖБК від 25.03.2009 року № 129 (а.с. 11), але за життя право власності на зазначену квартиру в установленому законом порядку зареєстровано не було. Відповідно до статті 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Позивач [PERSON] та його брат [PERSON] після смерті батька звернулись до Першої чернігівської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, але свідоцтво про право на спадщину за законом не отримали у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру. Дружина померлого [PERSON] відповідач [PERSON] подала до Першої чернігівської державної нотаріальної контори заяву про відмову від належної їй долі спадщини. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.04.2011 року за [PERSON] визнано в порядку спадкування за законом право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS]. Відповідно до положень ст. ст. 1261, 1267 ЦК України діти спадкодавця належать до першої черги спадкоємців за законом, а частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов належить задовольнити та визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину квартири [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

Позивачі просять визнати за ними право власності на 1/4 частину житлового будинку у м. Чернігові по провулку Сосновий, 2 за кожним в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони є спадкоємцями за законом після померлого 03.03.2008 року [PERSON], але у звязку з тим, що на земельній ділянці, відведеній для будівництва, були самочинно побудовані сараї та гараж, вони не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину. В судове засідання сторони та представник третьої особи не зявились, повідомлені про розгляд справи в установленому порядку, від позивачів надійшли заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позов підтримують. Причини неявки представників відповідача та третьої особи суду не повідомлені. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність осіб, що не зявились. Дослідивши матеріали справи суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи 03 березня 2008 року помер [PERSON], який є батьком [PERSON] та чоловіком [PERSON] Відповідно до договору купівлі продажу від 05.04.1961 року, до реєстрації шлюбу з [PERSON], [PERSON] придбав 1/2 частину недобудованого будинку, який мав 88% готовності, що розташований в м. Чернігові, пров. Сосновий, 2. Згідно повідомлення КП Чернігівське МБТІ від 14.06.2010 року № 2884 за [PERSON] зареєстроване право власності на Ѕ частину будинку по пров. Сосновий, 2. Рішенням Чернігівського МВК № 364 від 14.07.1971 року житловий будинок загальною площею 76, 7 кв. м житловою площею 47, 8 кв. м було прийнято в експлуатацію (а.с. 21). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.02.2011 року за [PERSON] було визнано право власності на ј частину будівельних матеріалів, а за [PERSON] право власності на ѕ частини будівельних матеріалів з яких збудовано два сараї і гараж, що позначені на генеральному плані літ. Г1-1, Г2-1, Г-1відповідно, що розташовані за адресою: м. Чернігів, пров. Сосновий, 2. Відповідно до ст. 1261 ЦК України позивачі віднесені до першої черги спадкоємців майна [PERSON] за законом. Оскільки на момент смерті спадкодавця вказані особи проживали постійно разом і жодний з них протягом шестимісячного строку з дня відкриття спадщини не заявив про свою відмову від спадщини, а також виходячи з приписів ч. 3 ст. 1268 ЦК України, позивачі вважаються такими, що прийняли спадщину [PERSON] Інших спадкоємців судом не встановлено. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, враховуючи наявність державної реєстрації права власності [PERSON] на 1/2 частину домоволодіння по провул. Сосновий, 2 у м. Чернігові та інших письмових доказів, що свідчать про правомірне набуття [PERSON] права власності на зазначену частину будинку до укладення шлюбу з позивачем [PERSON], суд вважає, що позов підлягає задоволенню та за позивачами необхідно визнати право власності на 1/4частину зазначеного будинку за кожним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просить розірвати шлюб між сторонами та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісяця до повноліття дитини, починаючи з дня подання позовної заяви. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 19.11.2003 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. Крім того, угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, у звязку з чим вимушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. Сторони у судове засідання не зявились, до його початку надали суду заяви з проханням розглянути справу в їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.11.2003 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, у звязку з чим позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Враховуючи, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, а угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто, беручи до уваги, що відповідач є працездатною особою та може надавати матеріальну допомогу, інших утриманців судом не встановлено, інші суттєві обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 14/ частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з названим позовом, посилаючись на те, що 23.06.2008 року помер її дід [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на домоволодіння по вул. Лисенка, 8 в с. Жердова Броварського району Київської області та на земельні ділянки. Ще при житті 23.06.2008 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, згідно якого заповів позивачці все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право. Позивачка у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, а у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначене домоволодіння їй відмовлено, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок. Тому позивачка просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на спадкове домоволодіння. У судовому засіданні позивачка підтримала позов. Жердівська сільська рада повідомила суд письмово про визнання позову та розгляд справи у відсутності її представника. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 23.06.2008 року помер дід позивачки [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на земельні ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0,567 га для ведення особистого селянського господарства та на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані по вул.. Лисенка, 8 в с. Жердова Броварського району. Згідно заповіту, посвідченого 23.06.2008 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, згідно якого заповів позивачці все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право. У встановлений законом строк позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, а у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домоволодіння їй відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. Як вбачається з паспорта на забудову земельної ділянки та технічного паспорту власником домоволодіння по вул. Лисенка, 8 в с. Жердова був [PERSON] Беручи до уваги наведене, суд задовольняє позовні вимоги, оскільки вищевказане домоволодіння належало [PERSON], а позивачка є спадкоємцем за заповітом і у встановлений законом шестимісячний строк прийняла спадщину. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить скасувати реєстрацію відповідача за адресою [ADDRESS]/2. В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що їй, її доньці та внукам належить на праві спільної сумісної власності квартира № 1/2 по вул..Гвардійська, 115 в м.Костопіль. Рішенням Костопільського районного суду відповідача за порушення правил співжиття було виселено з вказаної квартири без надання іншого житлового приміщення. Однак, відповідач залишається зареєстрованим у квартирі, що спричиняє перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження належним їй майном. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю та з аналогічних підстав. Просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином згідно ст.74 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не зявився. У поданій до суду заяві просить справу розглянути у його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. За згодою позивача відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, зясувавши обставини справи та дослідивши представлені у справі докази, вважає позовні вимоги обгрунтованими. Як встановлено судом, квартира № ? по вул..Гвардійська, 115 в м.Костопіль належить на праві спільної сумісної власності позивачу [PERSON], її доньці [PERSON] та онукам [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом. Згідно будинкової книги за вказаною адресою зареєстрований відповідач [PERSON] На підставі рішення Костопільського районного суду від 30 березня 2011 року відповідача виселено з вказаної приватної квартири без надання іншого житлового приміщення. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, та є непорушним. Пункт 1 ст.319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні права власності щодо свого майна, навіть якщо ці перешкоди не поєднані з фактичним позбавленням володіння. Суд дійшов висновку, що реєстрація відповідача у вказаній квартирі позбавляє позивача можливості у повному обсязі реалізувати своє право на дане майно, а тому наявні підстави для задоволення позову. У відповідності до ст..88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням [ADDRESS], оскільки відповідач не проживає в ньому з червня 1998 року без поважних причин. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Відповідач до суду не зявилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомила, у звязку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно ч.4 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. В цьому житлі зареєстрована її донька [PERSON], [INFO]. Згідно пояснень позивача та матеріалів справи, відповідач не проживає за місцем реєстрації без поважних причин з лютого 1998 року, участі у витратах на утримання житла не приймає. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, позовна вимога про визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням з підстав, передбачених ст.405 ч.2 ЦК України підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

19.09.2011 позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини доходу відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач ухиляється від добровільного надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивачка у судове засідання не зявилась, просила розглядати справу у її відсутність. На заочний розгляд справи згодна. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва народження вбачається, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з матірю і перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, що є підставою стягнення аліментів. Відповідач не надає допомоги на утримання дитини. За таких обставин суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його доходів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в звязку з його навчанням, до закінчення навчання. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який навчається на 5 курсі Національного транспортного університету. Закінчує навчання 30.05.2012 року. Враховуючи, що батьки повинні утримувати повнолітніх дітей, які навчаються за умови, що вони можуть надавати таку допомогу, що відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів у тому розмірі, що просить позивач, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів), на період навчання в Національному транспортному університеті, але не більше, як до досягнення ним 23 років. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved