Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-21 00:00:00

В липні 2011 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом до Відповідачів та просить постановити рішення, яким визнати правочин, який оформлений Кредитним договором № 377/П/РП/2007-840 укладеного 18 жовтня 2007 року (надалі за текстом «Договір») та договір застави недійсними та зобовязати вчинення певних дій, посилаючись на те, що банк в порушення норм чинного законодавства, а також в порушення норм Конституції України, Закону України «Про захист прав споживачів», Закону України «Про Національний банк України», Закону України «Про банки та банківську діяльність», Цивільного кодексу України шляхом обману уклав з Позичальником Договір. В судовому засіданні Позивач підтримав заявлені вимоги за вищевикладеними обставинами та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі у судове засідання не зявилися, представників не направили, хоча про слухання справи були повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність від Відповідачів не надійшло, а тому суд, за згоди представника Позивача, вважає можливим розглянути справу у відсутність представників Відповідачів на підставі наявних у справі матеріалів. Треті особи на судове засідання не зявилися, хоча про слухання справи повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, що 18 жовтня 2007рокуміж Сторонами було укладено Кредитний договір № 377/П/РП/2007-840 (надалі за текстом «Договір»), відповідно до умов якого Відповідач 1 (Кредитор) надав Позивачу (Позичальник) грошові кошти в сумі у сумі 597153грн.86коп. (пятсот девяносто сім тисяч сто пятдесят три гривень вісімдесят шість копійок), що еквівалентно на час отримання коштів сумі 118 248,29 (сто вісімнадцять тисяч двісті сорок вісім доларів США, двадцять девять центів) у.о. в строк до 24.01.2028 р. під 13,29% (тринадцять цілих двадцять девять десятих) відсотків річних. Згідно п. 1.2 Кредитного договору, цільове використання Кредиту: придбання цінних паперів облігацій у бездокументарній формі випуску у кількості 7386 (сім тисяч триста вісімдесят шість) штук, емітованих ТОВ «Регіональні будівні інвестиції»з номінальною вартістю кожної облігації 20,20 (двадцять цілик) гривень 20 копійок, з метою фінансування будівництва/ реконструкції житлової нерухомості, згідно Договору купівлі-продажу облігацій №Е 230-К 2; 17-Б/09 від 26.09.2007 р., що укладений між Позичальником та продавцем цінних паперів ЗАТ «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Наші інвестиції», що діє в інтересах та за рахунок Пайового Венчурного Інвестиційного Фонду «Житло та інвестиції»не диверсифікованого виду закритого типу, Договору бронювання обєкта нерухомості № Е 230-Б2 від 26.09.2007 р., що укладений між Позичальником та ТОВ «Регіональні будівні інвестиції», на підставі якого за Позичальником резервується/бронюється обєкт нерухомості, розташований за адресою: [ADDRESS], корпус 1, секція 3, поверх 19; - витрати Позичальника повязані з оформленням Кредиту; - оплата комісії за розрахунки за цим Договором. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно п. 3.3.1 Кредитного договору, повернення суми Кредиту здійснюється рівними платежами щомісячно у сумі 1424(одна тисяча чотириста двадцять чотири) доларів США 00 центів. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно п. 3.3.2 Кредитного договору позичальник сплачує Банку передбачені п.п. 1.3.1, 3.3.1 Кредитного договору платежі безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок № 29243108001666/78848029 тарифного пакету у порядку передбаченому п. 3.3.3 Кредитного договору, шляхом сплати мінімального платежу у валюті Кредиту. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Отже, валюта зобовязання за кредитним договором долар США. Судом встановлено, що спір виник не з надання кредиту в іноземній валюті, а з того, що розрахунки за спірним кредитним договором визначені і проводилися обома сторонами в іноземній валюті. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~26 вересня 2007 року між ЗАТ «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Наші інвестиції», Ліцензія ДКЦПФР серія АВ № 362213 від 22.08.2007 року, що діє в інтересах та за рахунок Пайового венчурного інвестиційного фонду «Житло та інвестиції»недиверсифікованого виду закритого типу, в особі Генерального директора [PERSON], яка діє на підставі Статуту та Регламенту ПВІФ «Житло та інвестиції»НЗ та [PERSON] укладено Договору купівлі-продажу цінних паперів № Е230-К 2; 17-Б/09. Згідно із п. 1.1 Договору купівлі продажу цінних паперів № Е230-К 2; 17-Б/09 від 26.09.2007 р. (надалі по тексту «Договір купівлі-продажу цінних паперів»), Продавець продав, а Покупець купує наступні цінні папери (надалі по тексту «облігації»), - облігації іменні, безпроцентні (цільові), серії Е, форма бездокументарна, емітент ТОВ «Регіональні будівні інвестиції», код ЄДРПОУ емітента 30513552, код ISIN UA4000009427, загальна кількість облігацій 7386 (сім тисяч триста вісімдесят шість) штук, номінальна вартість однієї облігації 20 (двадцять) гривень 20 коп., валюта договору українська гривня. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно із п. 3.2 Договору купівлі-продажу облігацій, право власності Покупця на пакет ЦП підтверджується випискою Зберігача Покупця з рахунку у цінних паперах відкритого Покупцю. 26 вересня 2007 року між ТОВ «Регіональні будівні інвестиції»та [PERSON] укладено Договір № Е230 Б2 бронювання обєкту нерухомості (далі за текстом «Договір бронювання обєкту нерухомості»). Предметом даного Договору, згідно п. 1.4. є Виконавець бронює за Замовником Обєкт у ЖК «Коцюбинський»з наступними технічними характеристиками: приміщення житлове або нежитлове (офісне): квартира, планування та оздоблення Обєкта визначаються додатком №1 до цього Договору, і є його невідємною частиною; обєкт нерухомості розташований за адресою: Київська область, м. Ірпінь,смт. Коцюбинське, вул. Пономарьова, 26, квартира 230, корпус 1, секція 3, загальною площею 73,86 (сімдесят три цілих вісімдесят шість сотих) метрів квадратних, яка складається з 2 (двох) кімнат на 19 (девятнадцятому) поверсі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно до п. 2.4 Договору бронювання обєкту нерухомості, обєкт будівництва передається Замовнику у строки, зазначені у цьому Договорі, однак в будь-якому випадку після прийняття Обєкта нерухомості в експлуатацію з дотриманням порядку та умов погашення облігацій, передбачених Інформацією про випуск облігацій та цим Договором. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно із п. 2.6 Договору бронювання обєкту нерухомості, придбання обєкта Замовником відбувається при погашені пакету ЦП, шляхом укладання у письмовій формі договору купівлі-продажу нерухомості, який підлягає нотаріальному посвідченню, за яким здійснюється передача Обєкта у власність Замовника. Договір купівлі-продажу нерухомості містить зобовязання Виконавця (Емітента) передати власнику пакета ЦП Обєкт передбачений цим Договором. Умовою укладання Договору купівлі-продажу нерухомості є предявлення Виконавцю (Емітенту) Замовником до погашення відповідної кількості облігацій (пакету ЦП). Виконання сторонами своїх зобовязань оформлюється актом. 27 вересня 2007 року між ВАТ КБ «Надра»(Зберігач) та [PERSON] (Депонент) укладено Договір № 1130-Д про відкриття рахунку у цінних паперах (далі за текстом «Договір про відкриття рахунку у цінних паперах»). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~18 жовтня 2007 року між ВАТ КБ «Надра»(Заставодержатель) та [PERSON] (Заставодавець) укладено Договір застави майнових прав по Договору купівлі-продажу цінних паперів № Е 230-К 2; 17-Б/09 від 26.09.2007 р. (далі за текстом «Договір застави майнових прав»). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Між ВАТ КБ «Надра»та [PERSON] укладено Договір застави цінних паперів № 377/П/РП/2007-840-01 (далі за текстом «Договір застави цінних паперів»). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з п. 1.1 Договору застави цінних паперів, Заставодавець з метою забезпечення виконання Зобовязання, що витікає із Кредитного договору, передає в заставу, а Заставодержатель приймає в заставу Предмет застави (цінні папери, випущені у бездокументарній формі, що належать Заставодавцю на праві власності). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з п. 1.3 Договору застави цінних паперів, цінні папери, що є Предметом застави за цим Договором обтяжуються шляхом подачі Заставодавцем до Зберігача розпорядження щодо застави в двох примірниках та Договору застави (оригінали), у порядку передбаченому Рішенням № 61 від 26.05.1998р. Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку «Про затвердження Положення про депозитарну діяльність», на підставі якого Зберігач здійснює обмеження щодо володіння, користування та розпорядження Предметом застави, повязане з умовами застави. Термін дії застави має відповідати інформації про емісію цінних паперів. 15 травня 2009 року між [PERSON] та ЗАТ «Страхової компанії «Галактика», укладено Договір застави № б/н майнових прав на майнові кошти, відповідно до якого (п. 1.1.), Заставодавець передає у забезпечення зобовязань, що виникли на підставі договорів: купівлі-продажу цінних паперів №Б64/1 від 15 травня 2009 року; купівлі-продажу облігацій №Б65/1 від 12 травня 2009 року; купівлі-продажу облігацій №Б66/1 від 12 травня 2009 року, а Заставодержатель приймає у заставу права. 12 листопада 2009 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Мазур І.В. по справам №2н-276-1/09 та № 2н-277-1/09 видав судові накази про стягнення з ЗАТ «Страхової компанії «Галактика»на користь [PERSON] грошових коштів за договором №Б64/1 купівлі-продажу цінних паперів від 12 травня 2009 року у розмірі 5800000,00 (пять мільйонів вісімсот тисяч) гривень 00 коп. та за договором №Б66/1 купівлі-продажу цінних облігацій від 12 травня 2009 року у розмірі 2000000,00 (два мільйона) гривень 00 коп. В забезпечення виконання Позивачем (Позичальником) умов Кредитного договору № 377/П/РП/2007-840 від 18.10.2007 р., між третіми особами [PERSON], [PERSON] та Відповідачем були укладені Договори Поруки, згідно умов яких [PERSON] та [PERSON] зобовязалися перед Кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх зобовязань по Кредитному договору № 377/П/РП/2007-840 від 18.10.2007 р. Відповідно до норм ч. 1 та ч. 2 ст. 18 Закону України, «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Відповідно до умов п. 4.2.6. Договору, Банк має право ініціювати зміну відсоткової ставки за користування Кредитом, у випадку, якщо Позичальник припиняє перерахування заробітної плати, або інших регулярних надходжень на рахунок, відкритий у банку. Більш того, відповідно до норм п. 4.2.6. Договору Відповідач (Кредитор) може збільшити відсоткову ставку по кредиту нічим не обмежуючись, на власний розсуд та без будь-яких підстав. Відповідно до внесених змін до ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність», Банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом. Хоча правовідносини між сторонами виникли до вступу вищезазначеного закону, але у відповідності до ст. 58 Конституції України, ч. 2 ст. 5 ЦК України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Таким чином, умови п. 4.2.6. Договору є несправедливими, оскільки, до абз. 10 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів, несправедливими є, зокрема, умови договору положення, згідно з якими встановлюються дискримінаційні стосовно споживача правила зміни відсоткової ставки та установлення обов'язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору. Відповідно до норм ч. 5 та ч. 6 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень Договору, на вимогу споживача: такі положення також підлягають зміні; або договір може бути визнаним недійсним у цілому Відповідно до умов п. 4.2.3. Договору, Банк має право вимагати від Позичальника дострокового виконання зобовязань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених Договором, можливих штрафних санкцій, якщо Позичальник протягом 14 днів від дати отримання вимоги Банку про надання додаткового забезпечення виконання зобовязання (яке відповідно п.4.2.2. Банк розцінює на власний розсуд) його не надасть або воно не влаштує Банк. Тобто, Позичальник зобовязаний здійснити повне погашення заборгованості за Договором з дати надіслання Банком відповідної вимоги. Таким чином, будь-яку свою вимогу про дострокове повернення кредиту Відповідач 1 вважає заздалегідь правомірною та безспірною, а невиконання будь-якої подібної вимоги Позивачем, надає Відповідачу 1 право розірвати Договір. Відповідно до п. 8.2. Договору, у випадку, якщо на вимогу Банку Позичальник не зявиться для укладення чергової Додаткової угоди щодо визначення розміру процентної ставки, або Сторони не зможуть дійти згоди щодо розміру процентної ставки. Позичальник зобовязаний протягом 7 робочих днів з дати отримання повідомлення Банку про встановлення нового розміру відсоткової ставки, достроково виконати зобовязання щодо повернення Кредиту, сплаті нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій. Тому, суд вважає, що вищезазначені умови п. 4.2.3., п. 4.2.2., 4.2.6 та п. 8.2. Договору є несправедливими, оскільки, відповідно до абз. 3, абз. 6, абз. 16, ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», несправедливими є, зокрема, умови договору про: встановлення жорстких обовязків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права розірвати договір із споживачем на власний розсуд, якщо споживачеві таке право не надається; встановлення обовязку споживача виконати всі зобовязання, навіть якщо продавець (виконавець, виробник) не виконає своїх. Згідно з умов п. 4.3.12. Договору, Позичальник зобовязаний протягом двох робочих днів письмово повідомляти Банк про зміну складу сімї, прізвища, імені, по-батькові, фактичної адреси, даних щодо реєстрації, паспортних даних, місця роботи, номерів контактних телефонів, про виникнення будь-яких обставин, що будь-яким чином можуть негативно вплинути на виконання Позичальником обовязків за цим Договором. Вищезазначені умови є неконкретними та невизначеними. Зокрема з них не зрозуміло: Які саме обставини можуть вплинути на виконання зобовязань за цим Договором; На виконання чиїх саме зобовязань, Позивача чи Відповідача мають впливати ці обставини; Яким чином, і за якими критеріями визначається вплив обставин на виконання. Відповідно, невизначеність вищезазначених умов п. 4.3.12. Договору обумовлює і неможливість визначення документів, якими підтверджується наявність обставин, які також є невизначеними. Таким чином, дані пункти Договору суперечать законодавству України, а саме ч.3 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів»: Кредитодавець не має права вимагати від споживача відомостей, які не стосуються визначення його платоспроможності та не є необхідними для надання споживчого кредиту. Умови п. 4.3.12. Договору є несправедливими, оскільки відповідно до абз. 10 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів»несправедливими є, зокрема, умови договору про установлення обовязкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору. Відповідно до умов п. 5.1. Договору, у разі порушення Позичальником умов цільового використання Кредиту Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 25% (двадцять п'ять) відсотків від суми коштів, використаних не за цільовим призначенням. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~П. 5.2. Договору, у випадку прострочення виконання зобов'язань Позичальника щодо повернення Кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у визначений строк Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. У разі порушення Позичальником вимог п. 5.3. Договору, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 10% (десять) відсотків від суми Кредиту за кожен випадок. Відповідно до п. 4.3.16. Договору, при здійснені повного дострокового погашення кредиту, у звязку з рефінансуванням заборгованості Позичальника іншим банком, та надання Банком письмової згоди на повторну іпотеку, сплатити банку комісію у розмірі 2% від початкової суми Кредиту. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд погоджується з позицією Позивача про те, що відповідно до умов п. 5.1., 5.2., 5.3., 4.3.16. Договору сума штрафних санкцій та інші платежі, яку має сплатити Позивач (Позичальник) за Договором, взагалі нічим не обмежена, і може перевищувати навіть саму суму наданого кредиту, тому подібні умови Договору є несправедливими, оскільки, відповідно до норм абз. 5 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад пятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобовязань за цим Договором. Таким чином, умови пунктів 4.2.2., 4.2.3., 4.2.6., 4.3.12., 4.3.16., 5.1., 5.2., 5.3., 8.2. Договору не можуть бути застосовані та підлягають визнанню недійсними, оскільки є несправедливими. Таким чином, виходячи з норм ч. 6 та ч. 7 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», Договір має бути визнаний недійсним в цілому. Наслідком дій Відповідача стало те, що Позивач, під впливом обману співробітників Відповідача, які надали Позивачу на підпис Договір саме в зазначеній редакції, запевняючи, що така редакція в жодній мірі не протирічить нормам закону, стало те, що Позивач підписав Договір, який містить несправедливі для Позивача умови та вимоги. Таким чином, надання (укладення) Відповідачем кредитного договору з Позивачем суперечить змісту та порушує вимоги: статті 99 Конституції України; статтям 524, 533 Цивільного кодексу України; статтям 6, 7 Закону України «Про національний банк України» статтям Закону України «Про захист прав споживачів» статті 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» Жорстокі умови Кредитного договору дозволяють Відповідачу без будь-яких обєктивних причин, якими є зміна кредитної політики внаслідок рішень законодавчої та виконавчої влади чи Національного банку України, виходячи лише з власної волі змінювати процентну ставку за кредитом Ч. 5 ст. 203 ЦК України визначено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Ч. 1 ст. 215 ЦК України визначає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, пятою та шостою ст. 203 ЦК України. Ч. 3 ст. 215 ЦК України визначає, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Ч. 1 ст. 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано за цінами, які існують в момент відшкодування. Ч. 2 ст. 216 ЦК України визначає, що якщо у звязку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Ч. 1 ст. 230 ЦК України визначено, що якщо одна із сторін правочину ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (ч. 1 ст. 230 ЦК України), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце тоді, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема п. 2 визнання правочину недійсним; п. 8 відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; п. 9 відшкодування моральної шкоди. Судом встановлено, що Позивач, на виконання цих правочинів, отримав від Відповідача строковості та платності грошові кошти у сумі 597152грн.40коп., що еквівалентно 118 248,29 (сто вісімнадцять тисяч двісті сорок вісім доларів США, двадцять девять центів) у.о. 09 червня 2010 року між Позивачем, [PERSON], та Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] булоукладеноДоговір про відступлення права вимоги (надалі за текстом «Договір»). Згідно п. 1.1. Договору предметом договору є належне право вимоги на: Виконання Договорів депозитного вкладу», згідно з Договором застави майнових прав на грошові кошти № б/н від 15 травня 2009 року та Додатку №1 до нього. Оскільки заставодержатель [PERSON] мав право на вимогу сплати коштів за депозитними вкладами, які знаходяться у Відповідача, на загальну суму 300 000 тисяч гривень, а згодом відступив право вимоги на вищезазначені кошти Позивачу, то Позивач має право вимагати від Відповідача сплати 300 000 гривень у якості повернення депозитних вкладів. Відповідно до умов Договору, Позивач здійснив Відповідачу проплат на загальну суму20402 (двадцять тисяч чотириста два) долара США 26 центів. Таким чином, загальна сума нанесених Позивачу збитків становить 163014 (сто шістдесят три тисячі чотирнадцять)грн.06коп., що в еквіваленті 20402 (двадцять тисяч чотириста два) долара США 26 центів. Суд згідний з позицією Позивача тим, що Позивач отримав від Відповідача 1суму в розмірі 597152грн.40коп., що еквівалентно 118 248,29 (сто вісімнадцять тисяч двісті сорок вісім доларів США, двадцять девять центів) у.о., і відповідно до умов реституції зобовязаний її повернути Відповідачу 1. Оскільки Позивач був введений Відповідачем 1 в оману при укладенні кредитного договору, вимога про зобовязання Відповідача-1 повернути Позивачу все отримане за договором кредиту у подвійному розмірі, тобто кошти у сумі 326 028, 12 підлягає задоволенню . Враховуючи вищевикладене, загальна сума зобовязань Відповідача 1 перед Позивачем становить 626 028, 12 грн. Таким чином, має місце між Позивачем та Відповідачем 1 припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог, а відповідно зобовязання сторін за Договором кредиту та договорами депозиту є виконаними належним чином. Судом встановлено, що навиконання зобовязання Позивачем (Позичальником) Кредитного договору № 377/П/РП/2007-840 укладеного 18 жовтня 2007 року, між Позивачем та Відповідачем 1 укладено Договір застави цінних паперів № 377/П/РП/2007-840-01, Договір застави майнових прав по договору . З урахуванням викладених вище обставин вищезазначені Договори застави також підлягають визнанню недійсними з наступних міркувань. Відповідно, підлягає закриттю позичковий рахунок № 22139416390501, позичковий рахунок по кредитній лінії № 22138416390502 та поточний рахунок № 29243108001666/78848029, відкритий на імя [PERSON] у ПАТ КБ «Надра». Відповідно, також підлягає закриттю рахунка у цінних паперах № 004380, відкритий на імя [PERSON] Васильовичавідкритийу ПАТ КБ «Надра». Відповідно до Договору бронювання обєкту будівництва та додаткових угод до нього підтвердження права власності Замовника на Лот облігації (сукупна кількість Облігацій, яка відповідає загальній площі певного Обєкту будівництва, в даному випадку квартира № 230, що знаходиться за адресою Київська область, м. Ірпінь, селище міського типуКоцюбинське, вулиця Пономарьова, будинок 26,корпус 1, секція 3, загальною площею 73,86кв.м., і є підставою для отримання у власність Обєкта будівництва) є відповідна Виписка з рахунку (виписка про стан рахунку у цінних паперах Замовника, яка складається його зберігачем за результатами зарахування Лоту облігації на рахунок у цінних паперах після повної оплати його вартості та є підтвердженням права власності Замовника на такий Лот облігації), видана Зберігачем (ПАТ КБ «Надра»), щодо наявності Лоту облігацій на рахунок в цінних паперах. На даний час облігації є погашеними Позивачем. Своє право щодо передачі у власність квартири № 230, що знаходиться за адресою Київська область, м. Ірпінь, селище міського типуКоцюбинське, вулиця Пономарьова, будинок 26,корпус 1, секція 3, загальною площею 73,86кв.м. Позивач передав Товариству з обмеженою відповідальністю «АВЕРС-СІТІ», відповідно до Договору відступлення права вимоги № Е-230/АС від 15 жовтня 2010 р. За вищезазначеним Договором відступлення права вимоги ТОВ «АВЕРС-СІТІ»зобовязане сплатити Позивачу суму 589 328, 94 грн. Разом з тим, відповідно до Умов попереднього договору № Е-230 від 15 жовтня 2010 р. Позивач зобовязаний сплатити ТОВ «АВЕРС-СІТІ»суму 589 328, 94 грн. у якості плати за передачу Позивачу в майбутньому права власності на квартиру № 230, що знаходиться за адресою Київська область, м. Ірпінь, селище міського типу Коцюбинське, вулиця Пономарьова, будинок 26,корпус 1, секція 3, загальною площею 73,86кв.м. Відповідно до Договору про зарахування зустрічних однорідних вимог № Е-230/Z від 15 жовтня 2010 р. взаємні грошові зобовязання Позивача та ТОВ «АВЕРС-СІТІ»є взаємозарахованими за згодою сторін, внаслідок чого Позивач набув право визнання за собою права власності на квартиру № 230, що знаходиться за адресою Київська область, м. Ірпінь, смт. Коцюбинське, вул. Пономарьова, будинок 26, корпус 1, секція 3, загальною площею 73,86 (сімдесят три цілих вісімдесят шість сотих) метрів квадратних, яка складається з 2 (двох) кімнат на 19 (девятнадцятому) поверсі. Однак, не зважаючи на те, що Позивачем виконані всі договірні умови (обовязки) для визнання за ним права власності на вищезазначену квартиру, так як будинок, в якому буде знаходитись вищезазначена квартира, на даний час перебуває на стадії будівництва, і ще не введений в експлуатацію у встановленому законом порядку, позовні вимоги про визнання права власності на квартиру є передчасними, оскільки на час розгляду справи квартира не існує як окремий обєкт цивільних правовідносин. Разом з тим, Позивач буде мати право вимагати визнання за ним права власності на квартиру № 230, що знаходиться за адресою Київська область, м. Ірпінь, селище міського типу Коцюбинське, вулиця Пономарьова, будинок 26,корпус 1, секція 3, загальною площею 73,86кв.м., як тільки будинок, в якому буде знаходитись вищезазначена квартира, буде здано в експлуатацію у встановленому законом порядку. Враховуючи все вищевикладене, відповідно до норм ст. 11 та ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», норм ст. 15, ст. 16, ст. 203, ст. 215, ст. 216, ст. 230, ст. 593, ст. 601 ЦК України, ст. 118, ст. 119 ЦПК України,-

Outcome: partial