overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-10 00:00:00

Прокурор Новопсковського району звернувся до суду з позовом в інтересах малолітніх дітей [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про вилучення дітей із родини без позбавлення матері батьківських прав. У судовому засіданні прокурор Новопсковського району підтримав свої позовні вимоги, пояснивши, що [PERSON] є матірю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, не піклується про фізичний та психологічний стан здоровя своїх дітей. В будинку, де мешкає родина антисанітарні умови, діти не доглянуті, одягом, взуттям, продуктами харчування забезпечені недостатньо. Відповідно до акту про відібрання дітей з сімї від 01.12.2011 р. проживання дітей з матірю загрожувало життю і здоровю дітей. На підставі рішення виконавчого комітету Осинівської сільської ради Новопсковського району Луганської області № 138 від 01.12.2011 р. малолітні діти направлені на тимчасове перебування до дитячого відділення Новопсковського РТМО. Відповідач позовні вимоги визнає повністю. Представник служби у справах дітей підтримала позовні вимоги прокурора Новопсковського району. Представник третьої особи органу опіки та піклування Осинівської сільської ради Новопсковського району у судове засідання не зявився, надав заяву до суду про розгляд справи без їх участі, позов підтримують. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO] є матірю малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Відомості про батька записані за вказівкою матері відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного Кодексу України. Відповідно до висновку органу опіки та піклування при виконкомі Осинівської сільської ради та акту відібрання дітей у сімї від 01.12.2011 р. умови для мешкання дітей відсутні, в будинку незадовільні санітарно-гігієнічні умови, продукти харчування відсутні, мати зловживає спиртними напоями, не піклується про фізичний та психічний стан здоровя дітей. З побутової характеристики виконкому Осинівської сільської ради Новопсковського району на відповідача [PERSON] встановлено, що вона характеризується з негативної сторони, вихованням дітей не займається, зловживає спиртними напоями. У даний час малолітні діти перебувають у дитячому відділенні Новопсковського РТМО. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов'язків у відношенні своїх дітей, а це є підставою для відібрання дітей, оскільки згідно ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п. 2 ч.1 ст. 164 СК України, а також в інших в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 450 грн. до досягнення двадцяти трьох років до 31.08.2016 року. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується паспортом громадянина України серії ЕН №733354, виданим 15.10.2009 року Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області. Відповідно довідки № 399 від 29.08.2011 року виданої Луганським національним університетом імені [PERSON], [PERSON] навчається на 1 курсі денній формі, на бюджетній основі, напрям Фізика. Згідно штампа у паспорті позивача серії ЕН 531191, виданого Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області 29.09.2006 року та штампа у паспорті її доньки [PERSON] серії ЕН 733354, виданого Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області 15.10.2009 року місце їх проживання зареєстровано за адресою: [INFO]. Судом встановлено, що договору про добровільну сплату аліментів між позивачем та відповідачем не укладено. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. З урахуванням вимог позивача, яка просить стягнути аліменти на утримання дитини у розмірі 450 грн., суд вважає, що заявлені вимоги, у чинність ст. 184 СК України про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, підлягають задоволенню в повному обсязі. При визначенні розміру аліментів суд врахував, що відповідач фізично здоровий, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працює але доход має - працює по найму, тому в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання доньки [PERSON], [INFO] в зазначеному позивачем розмірі. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню судового збору в розмірі 214,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-10 00:00:00

КП «Харківські теплові мережі» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання посилаючись на те, що відповідачі є споживачами КП «Харківські теплові мережі», отримують та користуються послугами теплопостачання. Однак, в порушення вимог ст.ст. 68, 162 ЖК України, «Правил користування приміщеннями житлових будинків», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 за № 572, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 за № 630, за надані послуги не сплачують, що призвело до утворення заборгованості за період з 01.11.2007 по 30.06.2011 в сумі 1889,36 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за надані послуги в сумі 1889,36 грн. Відповідачі у судове засідання не зявились, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: [PERSON], [PERSON], [PERSON] перебувають на реєстраційному обліку та мешкають за адресою: м. Харків, пр.. Маршала Жукова,39 кв. 37 (довідка КП «Жилкомсервіс»). Згідно розрахунку суми заборгованості за послуги опалення та гарячої води [PERSON] за період з 01.11.2007 по 30.06.2011 має заборгованість за послуги опалення та гарячої води перед КП «Харківські теплові мережі» в сумі 1889,36 грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Враховуючи, що відповідачі є споживачами КП «Харківські теплові мережі» та зобовязані сплачувати за надані послуги з теплопостачання, суд доходить висновку, що позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» обґрунтовані і підлягають задоволенню за наявності досліджених у судовому засіданні доказів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 21.09.2002 року Білолуцькою селищною радою Новопсковського району, актовий запис № 19, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач зловживає спиртними напоями, в стані алкогольного спяніння влаштовує в сімї сварки та скандали, ображає та бє її, непристойну поведінку відповідача бачать їх діти, на яких це негативно впливає, тому подальше подружнє життя суперечить її інтересам. Спору про майно подружжя не має. Діти після розірвання шлюбу будуть проживати разом з нею. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на заявлених вимогах наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЕД № 103893, виданим 21.09.2002 року Білолуцькою селищною радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис № 19. У позивача та відповідача шлюб перший. Від спільного шлюбу є неповнолітні діти - донька Катерина, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕД № 216832, виданим 07.01.2003 року Білолуцькою селищною радою Новопсковського району Луганської області, та донька - Анастасія, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕД № 003572, виданим 30.05.2005 року Білолуцькою селищною радою Новопсковського району Луганської області. Позивач [PERSON] (до шлюбу Біловодська) [PERSON] після розірвання шлюбу бажає залишити за нею прізвище отримане після реєстрації шлюбу Жарких. Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. У чинність ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. У чинність п. 2 ч. З ст. 115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-10 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з зазначеною заявою, в якій вказала, що вона є донькою [PERSON], який помер 30 березня 2011 року . В строк до шести місяців після смерті батька вона звернулася, до Пологівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Спадщина складається з присадибної ділянки, підсобного господарства площею 0,60га розташованої за адресою: Запорізька область Пологівський район с. Вербове вул. Леніна, 318. Під час оформлення спадщини було встановлено, що у правовстановлюючому документі на земельну ділянку - площею 0,60 га, державному акту на право приватної власності на землю, прізвище спадкодавця зазначене «Посевин», а справжнє прізвище «Пасьовин». На теперішній час вона не має можливості оформити спадщину за законом у звязку із допущеними помилками у документах. Прохає суд встановити факт належності [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП 00014 № 249 площею 0,60 га присадибної ділянки , підсобного господарства від 04 січня 1998 року виданого на підставі рішення виконавчого комітету Вербівської сільської ради народних депутатів від 25 січня 1994 року за № 7, розташованої на території Вербівської сільської ради за адресою с. Вербове вул. Леніна,318. У судовому засіданні заявник обґрунтувавши суду мотиви предявлення заяви, повністю підтримала її вимоги. Представник заінтересованої особи Пологівської державної нотаріальної контори до суду не зявилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутність, проти задоволення заяви заперечень немає. Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, свідків [PERSON], [PERSON], вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-10 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 06.02.1993 року у відділі РАГС Тростянецького РУЮ Вінницької області, актовий запис № 1. В період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Під час шлюбу у сторін були різні погляди на життя, різні характери, через що постійно виникали суперечки та непорозуміння, в силу чого, позивачка звертається до суду та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивачка не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглянути за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився, повідомлення про причини своєї неявки та заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надіслав, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Зміст свідоцтва про шлюб серія 1-АМ № 099736 від 22.06.2011 року, зареєстроване відділом ДРАЦС Тростянецького РУЮ Вінницької області, вказує, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 06.02.1993 року, актовий запис № 1, з обранням після укладення шлюбу прізвища [PERSON] та [PERSON] відповідно.(а.с. 13). Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги позицію позивача, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, за таких умов позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. до 30 червня 2013 року, посилаючись на те, що 22 січня 1997 року вона розірвала шлюб з відповідачем, дочка залишилась проживати разом з нею та знаходиться на її утриманні. На даний час дочка є студенткою професійного ліцею сфери послуг у м. Хмільнику по професії кухар, офіціант та навчається на денній формі навчання, що підтверджується довідкою професійного ліцею сфери послуг м. Хмільника про навчання №206 від 17 жовтня 2011 року. Позивач працює в Широкогребельській СЗШ 1-111 ст. і її середньомісячна заробітна плата становить 1083 грн., що є недостатнім щоб забезпечити себе та дочку, в зв'язку з цим позивачка перебуває в скрутному матеріальному становищі. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, він має нерегулярні доходи, але має можливість надавати матеріальну допомогу, тому позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю та не заперечує проти його задоволення. Суд вважає можливим позовні вимоги задоволити повністю, оскільки було встановлено, що дійсно позивач [PERSON] працює в Широкогребельській СЗШ 1-111 ст. і її середньомісячна заробітна плата становить 1083 грн., що є недостатнім щоб забезпечити себе та дочку, проживає окремо від чоловіка і згідно ст.199 СК України має право на отримання від чоловіка матеріальної допомоги на утримання дочки, котра продовжує навчання. Відповідно до ч.1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Стягненню з відповідача підлягають також судовий збір. Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги повністю, оскільки в судовому засіданні доведено, що відповідач дійсно являється батьком дитини, в даний час ніякої матеріальної допомоги на її утримання на час навчання не надає, хоча може та зобовязаний її надавати згідно закону. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-10 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вищеназваною заявою посилаючись на те, що перебуває у шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу мають двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкали разом з нею та чоловіком за адресою: вул.. Дежньова, 18/2, м. Лисичанськ, Луганської області. У 1990 році син [PERSON] виїхав на заробітки до Російської Федерації, а у 2001 році на заробітки до Росії виїхав син [PERSON]. З цього часу ніяких відомостей від них не надходило. Визнання сина [PERSON] безвісно відсутнім необхідно заявнику для оформлення допомоги по догляду за чоловіком [PERSON], стан здоровя якого не дозволяє йому самостійно рухатися та потребує сторонньої допомоги. У судовому засіданні заявник підтримала заявлені нею вимоги, надала пояснення аналогічні обставинам, викладеним в заяві. Представник заінтересованої особи [PERSON] в судове засідання не з`явилася, просила суд розглянути заяву за її відсутності, проти викладеного в заяві не заперечує, про що надала письмову заяву. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] у 1990р. виїхав до Російської Федерації на заробітки, а [PERSON] на заробітки до Росії виїхав у 2001 році. З цього часу їх вона не бачила. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідка [PERSON], дослідивши письмові докази, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню. Згідно ст.. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому ( гуртожиток, готель, тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Встановлено, що заявниця перебуває у шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу мають двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкали разом з нею та чоловіком за адресою: вул.. Дежньова, 18/2, м. Лисичанськ, Луганської області. У 1990 році син [PERSON] знявся з реєстраційного обліку і виїхав на заробітки до Російської Федерації. З заявою про розшук [PERSON] заявник не зверталася, а отримала у Лисичанському МВ УМВС України довідку про те, що [PERSON] не розшукується. Заявником не вживалось будь яких заходів щодо розшуку [PERSON], тому місце його постійного проживання не встановлено. Заявник не надав суду доказів про те, що квартира [ADDRESS] було місцем постійного проживання [PERSON] і що протягом року немає відомостей про місце його перебування. Ці обставини підтверджуються поясненнями заявника, свідка [PERSON] та матеріалами справи. За таких обставин суд вважає, що немає законних підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім. На підставі викладеного та ст..29, ст. 43 ЦК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 30.10.2006 року. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого в свідоцтві про народження вказано відповідача. На утримання дитини відповідач матеріальну допомогу не надає, тому вона просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини на її користь у розмірі ?? частини всіх видів його доходів щомісячно. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю, згоден сплачувати аліменти на користь позивача на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач попереджений судом про наслідки визнання позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. ст. 180, 182 СК України підстави для стягнення аліментів, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-10 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом посилаючись на те, що знаходилася з відповідачем у шлюбі, який розірвано 23.05.2011 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання позивача не надає, але може її надавати, оскільки працює, має стабільний заробіток та є інвалідом третьої групи, тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня подання заяви до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], 3-х років, тобто до 13.09.2014 року. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила суд стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача, щомісячно до досягнення донькою [PERSON] 3-х років, тобто до 13.09.2014 року. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання дружини [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів, щомісячно до досягнення донькою [PERSON] 3-х років, тобто до 13.09.2014 року. Відповідно до ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач попереджений судом про наслідки визнання позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні позивача, відповідач матеріальну допомогу на утримання позивача не надає, але може її надавати, оскільки працює та має стабільний заробіток, що не оспорювалося відповідачем у судовому засіданні. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. ст. 180, 183, 191 СК України підстави для стягнення аліментів, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved