Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

У вересні 2009 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, завданої ушкодженням здоровя, мотивуючи свої вимоги тим, що 30.05.2007р. на території міського цвинтаря комунального підприємства Миколаївської міської ради «Миколаївської ритуальної служби», яка знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Автомобільна, 10, [PERSON] наніс йому тілесні ушкодження. 02.03.2009року Ленінським районним судом м. Миколаєво було винесено вирок по кримінальній справі за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125, ч. 2 КК України. Відповідно до цього вироку [PERSON] був виправданий за відсутністю в його діяннях складу злочину. Ухвалою колегією суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області від 28.04.2009року апеляцію [PERSON] залишили без задоволення та вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 02.03.2009року відносно [PERSON] залишили без змін. Згідно висновків судово-медичної експертизи №1293/367-07 від 15.10.2008року у позивача мали місце ушкодження у вигляді ссадин правої верхньої кінцівки, забиття головного мозку. За ступенем тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоровя. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив суд позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази, матеріали кримінальної справи №1-25/2009р. оглянуті у судовому засіданні, суд доходить до наступного. 31.05.2007 року між сторонами сталася сварка, в ході якої відповідачем позивачеві заподіяно тілесні ушкодження у вигляді саден правої верхньої кінцівки, забиття головного мозку. За ступенем тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя. Ці обставини встановлені вироком Ленінського районного суд м. Миколаєва від 02.03.2009р., залишеним без змін Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 28.04.2009року, яким визначена наявність необережної форми вини [PERSON] у спричинені легких тілесних ушкоджень потерпілому [PERSON]. Внаслідок заподіяних тілесних ушкоджень, [PERSON] перебував на лікарняному у період з 31.05.2007року по 27.06.2007рік., що підтверджується копією листка непрацездатності серія ААУ№699108 та серія ВШ№553723 (а.с.9 кримінальної справи №1-25/07р.). Як вбачається з наданих позивачем копій квитанцій, ним на придбання ліків витрачено 270 грн. 76 коп.(а.с.8 . кримінальної справи №1-25/07р.). Відповідно до вимог ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичною особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 1 ст. 1195 ЦК України, передбачено, що фізична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя фізичній особі, зобовязана відшкодувати потерпілому витрати, викликані необхідністю придбання ліків. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача в рахунок відшкодування майнової шкоди, витрачених ним на придбання ліків, є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Що стосується вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, то такі вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Законодавством України, а саме п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України, передбачено, що, крім іншого, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Визначаючи розмір грошового відшкодування цієї шкоди, суд відповідно до ч. 3, 4, 5 ст. 23 ЦК України враховує глибину фізичних та душевних страждань позивача, які полягали у фізичному болю та обурені через порушення його права на недоторканість особи, що пережив потерпілий, характер правопорушення та його наслідків (завдання вчиненням злочину тілесних ушкоджень середньої тяжкості), умисну форму вини відповідача, матеріальний стан сторін, зокрема те, що відповідач є пенсіонером, має ряд хронічних захворювань, принципи справедливості та розумності. З урахуванням вказаного, суд вважає 1000 грн. справедливою та розумною компенсацією цієї шкоди. На підставі п.3 ч.3 ст. 81, ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати, а саме, на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. та судовий збір у розмірі 59 грн. 50 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: partial