overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

У листопаді 2011 р. [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства в якій зазначає, що з 2009 року вона проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу з [PERSON], на початку січня 2011 року [PERSON] завагітніла від [PERSON] та 26.10.2011 року народила дочку [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-ЖС № 186497 виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. 18.09.2011 року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. За життя [PERSON] визнавав себе батьком ненародженої на той час дитини, надав заявниці матеріальну допомогу для підтримання нормального перебігу вагітності, піклувався про заявницю та ненароджену дитину, відвідував разом із заявницею жіночу консультацію та здавав всі аналізи необхідні для нормального перебігу вагітності заявниці. Мав намір після народження дитини подати до органу реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання себе батьком ненародженої доньки, однак не зміг цього зробити у звязку зі смертю. Просила суд встановити факт батьківства [PERSON], [INFO] уродженця [INFO], відносно її доньки - [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні заявник свою заяву підтримала у повному обсязі, наполягала на її задоволенні з підстав наведених у заяві. В судове засіданні зацікавлена особа, повідомлена про час та місце судового засіданні належним чином, представника не направила, заяв, клопотань не надавала, тому суд розглянув справу на підставі наявних доказів. За змістом ст. 130 СК України вбачається, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Вивчивши надані докази у сукупності, заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази, а саме свідоцтво про народження [PERSON], свідоцтво про смерть [PERSON], дослідивши історію пологів № 2466 [PERSON], дослідивши індивідуальну картку вагітної і породіллі [PERSON], заслухавши свідка [PERSON]В, яка пояснила, що вона є матірю померлого крохмаль [PERSON], та яка пояснила, що з 2009 року її син проживав однією сімєю з [PERSON], визнавав ненароджену дитину своєю, мав намір подати до відділу реєстрації актів цивільного стану заяву про визнання факту батьківства щодо ненародженої доньки, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, так як той факт, що [PERSON], [INFO], який помер 18.09.2011 року, є рідним батьком [PERSON], [INFO] є доведеним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

У вересні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що вона та відповідач зареєстрували шлюб 21 липня 2003 року у виконкомі Шкарівської сільської ради Білоцерківського району, актовий запис №6. Від спільного подружнього життя мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у неї з відповідачем не склалося в силу різних психологічно несумісних характерів. В результаті позивач та відповідач втратили почуття поваги та любові один до одного. З цих причин просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки примирення між ними не можливе. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явилася та просить розірвати шлюб з відповідачем. Після розірвання шлюбу просить присвоїти їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Понесені судові витрати просить залишити за нею. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 21 липня 2003 року у виконкомі Шкарівської сільської ради Білоцерківського району, актовий запис №6. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO].. Позивач та відповідач припинили сімейно-шлюбні відносини в силу різних психологічно несумісних характерів. В результаті позивач та відповідач втратили почуття поваги та любові один до одного. Ведуть окреме господарство, шлюб існує формально. Відповідно до ч.2 ст.104, ст.ст.105, 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки за час проживання у шлюбі між позивачем та відповідачем не склались відносини на засадах поваги до індивідуальності, звичок та уподобань кожного. Вказане обумовило відсутність взаєморозуміння між подружжям, що призвело до стійкого розладу подружніх стосунків та суперечить інтересам позивача. Судові витрати слід залишити за позивачем. Після розірвання шлюбу присвоїти позивачу дошлюбне прізвище [PERSON]. На підставі ст.ст. 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

У жовтні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначає, що вона та відповідач зареєстрували шлюб 20 листопада 2004 року у відділі РАЦС Білоцерківського міського управління юстиції, актовий запис №1317. Від спільного подружнього життя мають дитину [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у неї з відповідачем не склалося в силу різних психологічно несумісних характерів. В результаті позивач та відповідач втратили почуття поваги та любові один до одного, протягом останнього часу проживають окремо. З цих причин просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки примирення між ними не можливе. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання з'явився позов визнав. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 20 листопада 2004 року у відділі РАЦС Білоцерківського міського управління юстиції, актовий запис №1317. Після укладення шлюбу чоловіку та дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Від спільного подружнього життя мають дитину [PERSON], [INFO]. Позивач та відповідач припинили сімейно-шлюбні відносини в силу різних психологічно несумісних характерів. В результаті позивач та відповідач втратили почуття поваги та любові один до одного. Ведуть окреме господарство, шлюб існує формально. Відповідно до ч.2 ст.104, ст.ст.105, 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки за час проживання у шлюбі між позивачем та відповідачем не склались відносини на засадах поваги до індивідуальності, звичок та уподобань кожного. Вказане обумовило відсутність взаєморозуміння між подружжям, що призвело до стійкого розладу подружніх стосунків. Судові витрати слід залишити за позивачем. Залишити за позивачем дошлюбне прізвище [PERSON]. На підставі ст.ст. 110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки в розмірі ? частки всіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на її користь до досягнення нею повноліття. Обґрунтовуючи позов, позивачка зазначила, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 04 червня 1999 року, який розірвали 10 листопада 2011року. Від цих відносин у них народилася донька Анастасія, [INFO], яка знаходиться на її утриманні. На даний час вони з відповідачем не підтримують сімейних стосунків, проживають окремо, вона не працює. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має можливість надавати. Посилаючись на викладене, просила позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згоден сплачувати аліменти в розмірі якому просить позивачка. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи , дійшов до слідуючого. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України , батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 04 червня 1999 року, який розірвали 10 листопада 2011року. Від цих стосунків у них народилася донька Анастасія, [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується даними свідоцтва про народження від 12 березня 2001 року, виданого відділом РАЦС Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 115. Матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач в добровільному порядку не надає, хоча має можливість, є працездатним. За таких обставин суд дійшов висновку, що визнання позову не порушує права інших осіб, і може бути прийнято судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

[PERSON]В 18.11.2011 року звернулась до суду з позовом до [PERSON]В про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 06 травня 2011 року. Зараз вони із відповідачем проживають окремо, дитина проживає з нею та перебуває повністю на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно надає, однак в недостатньому розмірі, тому просить стягнути з нього аліменти у розмірі 'А частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про народження серії І-ФП № 149712, виданого 01 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, батьками [PERSON], [INFO], записані сторони. Дитина постійно проживає з матір'ю, що підтверджується Довідкою квартального комітету № 56 про склад сімї, виданою 14.11.2011 року, знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини надає, однак в недостатньому розмірі, хоча являється здоровою працездатною особою, має стабільний заробіток. Згідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття, тобто відповідач ухиляється від виконання свого обовязку. Таким чином, суд вважає позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 180, 181, 182, 183, 184, 191 СК України. Врахувавши стан здоров'я та матеріальне становище дитини, відповідача, відсутність у відповідача інших утриманців, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини в розмірі 'А частини всіх видів його доходів, щомісяця, починаючи з дня звернення позивачем до суду з наданим позовом, до досягнення дитиною повноліття. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах платежу за один місяць, підлягає негайному виконанню. Крім того, на підставі ч.З ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] Тернопільської державної нотаріальної контори, у якій просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Заявлені вимоги мотивує тим, що після смерті сина [PERSON], який помер 14.01.2007 року, не може отримати у [PERSON] Тернопільської державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, оскільки пропустила строк, встановлений законодавством для її прийняття, в звязку з тим, що не знала спадкового законодавства. Від позивачки надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутності, у якій вона позов підтримала та з викладених у ньому мотивів просить задовольнити. Відповідач [PERSON] Тернопільська державна нотаріальна контора не направила до суду свого представника, проте, надіслала письмову заяву, у якій просить справу розглядати у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Суд встановив такі факти: 14.01.2007 року помер син позивачки [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №417163, виданим Тернопільським міським відділом ЗАГСу та свідоцтвом про смерть серії 1-ИД № 037468, виданим відділом РАЦСу Тернопільського міського управління юстиції. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з довідки № 2059/02-14 від 20.08.2011 року після смерті [PERSON], яка помер 14.01.2007 року, ніхто з його спадкоємців у встановлений законом строк з заявами про прийняття спадщини не звертався. Разом зі спадкодавцем позивачка також не проживала та не була зареєстрована. [PERSON] пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки вона була не обізнана у спадковому законодавстві України. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про те, що позов підлягає до задоволення шляхом визначення позивачці додаткового строку - три місяці для подання нею до [PERSON] Тернопільської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка помер 14.01.2007 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] у якій просить розірвати їх шлюб. Заявлені вимоги мотивує тим, що вони люди різних характерів та поглядів на життя, тривалий час разом не проживають, не підтримують подружні стосунки, спільного господарства не ведуть, вважає, що їх шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сімї стали неможливими, а тому просить його розірвати. Позивачка у судове засідання не зявилась, проте надала суду письмову заяву про слухання справи у її відсутності, у якій просить задовольнити її вимоги з викладених у заяві мотивів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Розглянувши матеріали справи, суд встановив такі факти. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 травня 1978 року, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії 1-ИД № 314394, видане Куропатницькою сільською Радою депутатів Бережанського району Тернопільської області, актовий запис № 19. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечитиме інтересам одного з них. Проаналізувавши докази в їх сукупності, фактичні взаємини, які склалися між подружжям та причини звернення позову, суд прийшов до висновку, що подальше збереження сімї суперечитиме інтересам сторін. Отже, шлюб між ними слід розірвати, витрати покласти на позивачку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Насташинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 29.12.2010 р. помер його батько [PERSON] На час смерті йому належало будинковолодіння № 15 по вул. Новій в с.Насташино, вартістю 153297 гри. У грудні 2010 р. батьком складено заповіт яким він все своє майно заповів йому. Окрім нього, спадкоємцями майна є його мати [PERSON] та Насташинська сільська рада, які відмовляються від своєї частки в спадковому майні. Майно він прийняв, вступив у його управління, сплачує платежі однак не може оформити спадкове майно на своє прізвище, бо відсутні документи на право власності на будинок. Просить визнати за ним право власності на даний будинок. В судове засідання позивач не з'явився, надіславши суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула. Із поданої суду заяви вбачається, що вона позовні вимоги підтримує повністю, від спадкого майна відмовляється у користь сина і просить справу розглядати у її відсутності. Відповідач в судове засідання представника не направив. Із заяви поданої суду видно, що проти позову не заперечують і посятиь справу розглядати без участі представника. Суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, вважає, що позов підлягає повністю до задоволення. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження позивача, його батьком є [PERSON], якимй помер 29.12.2010 р. З копії заповіту видно, що [PERSON] все своє майно заповів позивачу( а.с.9). Із належно завіреної заяви відповідача-Рибій І.Б. видно,що остання позов визнає повністю, від спадкового майна відмовляється в користь сина-позивача. ( а.с.16).3 довідки Насташинеької сільської ради вбачається, що заповіт від імені [PERSON]С, не змінювався та не скасовувався . З характеристики будинку, господарських будівель та споруди видно, що вартість будинку та споруд становить 153297 гривень. На підставі наведеного, ст.ст. 392,319,1216,1258,1261 ЦК України ст.ст. 316\-319,1234,1268,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення буде виготовлений 09 грудня 2011 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Позивачка у судове засідання не зявилася, проте надала суду письмову заяву про слухання справи у її відсутності, у якій просить задовольнити її вимоги з викладених у заяві мотивів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, проте надав суду письмову заяву про слухання справи у його відсутності, у якій не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі , встановив такі факти : У зареєстрованому шлюбу по справі 18.05.2001 року народилась дитина [PERSON] (свідоцтво про народження серії 1-ИД № 099410, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції). Дитина проживає разом з матірю в м.Тернополі по вул. Протасевича, 20/4, що підтверджується довідкою комунального житлово-експлуатаційного підприємства Житловик №2646 від 31.10.2011 року. Відповідно до вимог ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ст.ст.181,183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її батька , яка визначається судом. Відповідачем не було подано суду жодних доказів того, що він за своїм станом здоровя чи матеріальним становищем, не може виконувати аліментних обовязків по утриманню неповнолітньої дитини. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття підлягають до задоволення. Відповідно до п. ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги і пояснила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 2008 року. Від цього шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Відповідач надає матеріальну допомогу на дитину, однак в значно меншому розмірі, ніж це встановлено законом. Вона не працює через догляд за дитиною, знаходиться у скрутному матеріальному становищі, тому просить задоволити позов. Відповідач [PERSON] позов визнав і пояснив, що не заперечує проти стягнення аліментів у такому розмірі, в якому просить позивачка. На даний час працює, отримує регулярну заробітну плату і має змогу сплачувати аліменти. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони в справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 2008 року та являються батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується поясненнями сторін, свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про народження дитини (а.с.3,4). У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач цього обовязку в повній мірі не виконує, тому є підстави для стягнення з нього аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя дитини та її матеріальне становище, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, його регулярний дохід і вважає можливим у відповідності до ст. 182,183 СК України стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 188 грн. 20 коп.

Outcome: approved