Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 07 серпня 2001 року він отримав у приватну власність земельну ділянку площею 0,0566 гектарів, у межах згідно плану, суміжними користувачами якої є [PERSON] та [PERSON], що розташована на території Садівничого товариства Ландиш, смт. Ювілейне та на даний час ця земельна ділянка розташована по вул. Кільченська,2, а також йому було видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП №022356 від 07 серпня 2001 року. Зазначений Державний акт йому було видано на підставі його заяви та рішення Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області 13 сесії 23 скликання від 22 березня 2001 року Про передачу земельних ділянок у приватну власність. Також позивач зазначив, що в жовтні 2010 року приїхавши на свою земельну ділянку він виявив, що у межах його земельної ділянки громадянин [PERSON] збирається будувати будинок та вже розпочав будівельні роботи, а саме ним було найнято робочих, які почали копати яму під фундамент будинку на його земельній ділянці. Коли він звернувся до [PERSON] з проханням звільнити територію його земельної ділянки [PERSON] відповів, що це власність його дружини [PERSON], яка володіє цією земельною ділянкою на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку і звільняти земельну ділянку він не збирається. Просив визнати недійсним рішення [PERSON] районної ради Дніпропетровської області, яким було прийнято передати у власність [PERSON] земельну ділянку, розташовану у садовому товаристві Ландишв смт. Ювілейне по вул..Кільченській,2, що знаходиться у приватній власності [PERSON]; визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №981395 виданий на ім'я [PERSON]; зобов'язати Державне підприємство Центр державного земельного кадаструв особі Дніпропетровського районного відділу [PERSON] регіональної філії включити номер запису 5694, за яким зареєстровано Державний акт на право приватної власності на землю № Ш-ДП 022356 від 07.08.2001 року, виданий Ювілейною селищною радою Дніпропетровського району Дніпропетровської області на ім'я [PERSON], до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та зобов'язати Державне підприємство Центр державного земельного кадаструв особі Дніпропетровського районного відділу [PERSON] регіональної філії виключити номер запису, за яким зареєстровано Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №981395 на ім'я [PERSON] із Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю, а також судові витрати покласти на відповідачів. Відповідач [PERSON] районна рада в судове засідання не зявилися, надали листа про слухання справи у їх відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, причини неявки не повідомила, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином. Відповідач ДП Центр державного земельного кадастру[PERSON] регіональна філія в судове засідання не зявилися, надали заперечення проти позову та просили розглянути справу у їх відсутність. Представник ОКСТ Ландишв судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити у повному обсязі. Суд, заслухавши позивача, його представника, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП №022356 від 07 серпня 2001 року позивачу належить земельна ділянка, площею 0,0566 га, що розташована на території садового товариства ЛандишЮвілейної селищної ради, зазначений державний акт виданий на підставі рішення 13 сесії 23 скликання Ювілейної селищної ради від 22 березня 2001 року. А згідно акту встановлення меж зазначеної земельної ділянки, ця земельна ділянка межує від А до Б вулиця садового товариства, від Б до В землі гр.. [PERSON] та від В до А земельна ділянка гр. [PERSON] (а.с. 8-11). Згідно заяви та довідки (підтвердження), виданої [PERSON], позивач дійсно є членом СОТ ЛандишДніпропетровського району Дніпропетровської області та користується земельною ділянкою, площею 0,05 га, яка була передана йому з 1989 року, вказані документи не містять дат, коли вони були видані. (а.с.12). Крім того як вбачається з рішення Ювілейної селищної ради від 22 березня 2001 року [PERSON] передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для ведення садівництва і дачного будівництва, площею 0,05 га (а.с.13). А згідно довідки від 27 вересня 2010 року за №522 позивачу дійсно було видано державний акт серії ІІІ-ДП №022356 на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,0566 га на території Ювілейної селищної ради у с/т Ландиш, для ведення садівництва (а.с.14). Ці всі вимоги та документи ніким не оспорюються. Проте, як вбачається із зазначених документів місцезнаходження вказаної земельної ділянки ніде не зазначено. Крім того, як вбачається з листа ДП Центр державного земельного кадастру[PERSON] регіональної філії за №1021 від 10 грудня 2010 року у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю відсутня інформація щодо реєстрації Державного акту серії ІІІ-ДП №022356 від 07 серпня 2001 року на імя [PERSON] за адресою: с/т Ландиш, Ювілейної елищної ради, для ведення садівництва (а.с.19). Також з матеріалів цивільної справи, а саме з відмовного матеріалу №3861 за заявою [PERSON], вбачається, що [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №981395 від 24 вересня 2008 року, площею 0,060 га в с/т Ландиш, 2 Ювілейної селищної ради Дніпропетровського району Дніпрпопетровської області (кадастровий номер 1221455800-01-087-0223), цей державний акт виданий на підставі розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації №2988-р від 17 липня 2008 року, а згідно технічної документаці із землеутрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку гр. [PERSON] та квитанціїй про сплату членських внесків, місце розташування вказаної земельної ділянки зазначено, вул. Кільченська, 2, с/т Ландиш. Цю земельну ділянку було надано [PERSON] від [PERSON], яка користувалася вказаною земельною ділянкою з 1996 року по 2008 рік, а згідно протоколу засідання членів правління с/т Ландиш[PERSON] 27 квітня 2008 року була виключена із членів с/т Ландиш, а земельна ділянка по вул. Кільченській, 2 була надана [PERSON] (а.с. 74-112). Крім того, як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №981395 від 24 вересня 2008 року та акту встановлення меж вищевказаної земельної діянки, земельна ділянка [PERSON] межує: А-землі садового товариства, Б-землі гр. [PERSON], В-землі [PERSON] Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Згідно ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. В судовому засіданні встановлено, що спірна земельна ділянка була надана [PERSON] на підставі розпорядження голови [PERSON] районної державної адміністрації №2988-р від 17 липня 2008 року та це розпорядження ніким не оспорене та не скасоване. Посилання позивача на те, що відповідачами порушено його право власності на володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою суд вважає необгрунтованими, оскільки доказів того, що земельна ділянка по вул. Кільченській, 2 в с/т Ландишналежить саме позивачу в судовому засіданні не представлено, а позивач на пропозицію суду щодо надання додаткових доказів на підтвердження місцезнаходження його земельної ділянки, в судовому засіданні не представив. В судовому засіданні також були допитані свідки [PERSON] та [PERSON], але пояснення цих свідків суд не приймає до уваги, оскільки вони не надали підтвердженнь того, що саме земельна ділянка по вул. Кільченській, 2 в с/т Ландишналежить позивачу. Відповідно до ст.10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, проте ні позивач, а ні його предстаник інших доказів на підтвердження своїх вимог не надали, у звязку з чим суд вважає, що позовні вимоги не можуть бути задоволені, у звязку з чим у задоволенні позову належить відмовити.

Outcome: dismissed