Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-05 00:00:00

позивач звернувся з позовом, в якому зазначає, що 22.10.2007 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на житловий будинок по вул. Садова, 4 в с. Міньківці, Андрушівського району, Житомирської області та земельні ділянки : площею 0,06 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0. 17 га для ведення особистого селянського господарства. Дане майно є спільною сумісною власністю подружжя, тобто його батька [PERSON] та матері [PERSON] , яка померла 10.03.2010 року. Позивач є спадкоємцем першої черги та подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори як після смерті батька так і після смерті матері. Однак реалізувати своє право на спадкування не може, так як договір купівлі - продажу житлового будинку, згідно якого батько придбав даний будинок не зареєстрований в БТІ, а на земельні ділянки не виготовлений Державний акт. Батько все своє майно заповів відповідачу. Однак позивач є інвалідом другої групи, тому має право на обов»язкову частку в майні , на яке вікрилась спадщина після смерті батька, яка згідно його розрахунків складає 1/6 частину. Після смерті матері відкрилась спадщина на половину спадкового майна і позивач як спадкоємець за законом має право на 1/3 частину. Позивач просить визнати за ним право власності на 1/6 частину житлового будинку по вул. Садова, 4 в с. Міньківці, Андрушівського району, Житомирської області та 1/6 частину земельних ділянок : площею 0,06 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0. 17 га для ведення особистого селянського господарства, як обов»язкову частку в спадщині після смерті батька, а також право власності на 1/3 частину зазначеного майна як на спадщину після смерті матері. Відповідач звернувся із зустрічним позовом, в якому зазначає, що має право на спадкування майна після смерті батька згідно заповіту та після смерті матері згідно заповіту. Він подав заяви про прийняття спадщини після їх смерті до нотаріальної контори, але не може реалізувати своє право на спадкування в позасудовому порядку , оскільки відсутні відповідні правовстановлюючі документи на майно, яке зазначене в первісному позові. Просить визнати за ним право власності, з врахуванням права позивача на обов»язкову частку , на 27/32 частин житлового будинку по вул. Садова, 4 в с. Міньківці, Андрушівського району, Житомирської області та 27/32 частин земельних ділянок : площею 0,06 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0. 17 га для ведення особистого селянського господарства, як на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] та після смерті матері [PERSON]. В судовому засіданні позивач свій позов підтримав, а зустрічний позов визнав частково та пояснив, що розрахунки він зробив виходячи із наявності трьох спадкоємців на даний час. Після смерті батька він має право на обов»язкову частку при наявності заповіту. Про наявність заповіту від імені матері йому нічого не відомо, тому вважає, що має право спадкування в загальному порядку, тобто 1/3 частину належного їй майна при наявності трьох спадкоємців першої черги, тобто позивач, відповідач та третій брат [PERSON]. Згідно його пояснень шляхом складання часток на які він має право після смерті батька та після смерті матері загальна частка в спадковому майні на його користь буде складати 1/2 частину ( 1/6 + 1/3 ). Відповідач в судовому засіданні свій позов підтримав. Зустрічний позов визнав частково, оскільки не заперечував право позивача на обов»язкову частку в майні як після смерті батька так і після смерті матері, а при визначенні часток кожного з них покладався на розсуд суду відповідно до законодавства. Судом встановлено, що 22.10.2007 року помер [PERSON], 10.03.2010 року померла [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про смерть. Згідно копії договору купівлі продажу від 26.02.1991 року [PERSON] придбав у власність житловий будинок по вул. Садова, 4 в с. Міньківці, Андрушівського району, Житомирської області. Згідно копії рішення виконкому Міньковецької сільської ради від 03.11.1993 року № 26 [PERSON] було передано у приватну власність земельні ділянки: площею 0,06 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та 0. 17 га для ведення особистого селянського господарства. Дане майно є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] , як таке яке було набуте у власність в період шлюбу між ними, що підтверджується копією свідоцтва про їх одруження. За ст. 60 , 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння та розпорядження майном, яке їм належить на праві спільної сумісної власності та частки подружжя в такому майні є рівними. Згідно ст.. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб»єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Таким чином після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на половину житлового будинку та земельних ділянок. Позивач та відповідач подали заяви про прийняття спадщини як спадкоємці першої черги, так як є синами покійного, що підтверджується свідоцтвами про їх народження та копією спадкової справи. Однак [PERSON] склав заповіт від 28 . 02. 2006 року на користь [PERSON], яким охоплене майно в с. Міньківці по вул. Садова, 4,Андрушівського району, Житомирської області. Відповідно до ст. 1241 ЦК України неповнолітні, повнолітні але непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна (вдова, вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка). На день смерті батька позивач був непрацездатний, оскільки має другу групу інвалідності, що підтверджується копією пенсійного посвідчення, а тому має право на обовязкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту. Із матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] видно, що на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] до спадкування закликалось чотири спадкоємці за законом : дружина [PERSON], сини [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Таким чином, при спадкуванні за законом кожному із сторін належала б 1/4 частина спадкового майна після смерті батька, або 1/8 частина від усього спадкового майна . Позивач, як непрацездатний син померлого має право на обовязкову частку 1/16 від усього спадкового майна. Після смерті [PERSON] відкрилась також спадщина на половину житлового будинку та земельних ділянок. [PERSON] склала заповіт від 09 . 01. 2008 року на користь [PERSON], яким заповіла йому все належне їй на день смерті майно. Позивач та відповідач подали заяви про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] Оскільки у померлої було троє дітей то в разі спадкування за законом, їхня частка у спадковому майні становила б кожному по 1/3 частині після смерті матері, або по 1/6 частині від усього спадкового майна, а так як в даному випадку є заповіт складений на користь [PERSON] то половина частки від 1/6, згідно зі ст.1241 ЦК України, становить1/12 частина. Таким чином суд вважає, що право спадкодавців на житловий будинок підтверджується наявністю договору купівлі продажу, який визнаний Міньковецькою сільською радою, про що свідчить довідка сільської ради від 24.04.2007 року № 188, але в БТІ даний договір не був зареєстрований, що підтверджується довідкою Бердичівського МБТІ, що підтверджує право сторін на звернення до суду для вирішення питання спадкування даного майна. На земельні ділянки, які були передані спадкодавцю у власність не виготовлений державний акт, що також позбавляє можливості спадкоємців реалізувати право на їх спадкування в позасудовому порядку. Тому суд вважає, що матеріалами справи підтверджується належність спадкового майна [PERSON] та [PERSON] Сторони по справі, як спадкоємці, які вчасно звернулись до нотаріальної контори мають право на спадкування майна своїх батьків. Позивач [PERSON] у вигляді обов»язкової частки за законом, а відповідач [PERSON] відповідно до заповітів. Виходячи із наведеного, суд прийшов до висновку, що обов»язкова частка позивача від усього спадкового майна після смерті батька та після смерті матері буде становити 7/48 (1/16 + 1/12 ), відповідно право на спадкування за заповітом на 41/48 частин спадкового майна буде належати відповідачу. Приймаючі до уваги, що позовні вимоги стосуються визнання права власності на частку в спадщині, суд вважає за доцільне не визначати вартість спадкового майна , з урахуванням думки сторін. Судовий збір на підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача , а судовий збір з позовних вимог, задоволених на користь позивача слід віднести за рахунок держави, так як він звільнений від його сплати як інвалід другої групи.

Outcome: partial