Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з тих підстав, що 3 вересня 1997 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на ? квартири [ADDRESS]. Вказана квартира, крім [PERSON], належала на праві спільної сімісної власності йому та [PERSON], котра спадщину після смерті [PERSON] прийняла, оскільки продовжувала нею користуватись. Вона є спадкоємицею після [PERSON] за заповітом. Про оформленні своїх спадкових прав вона дізналась, що [PERSON] уклав заповіт на все своє майно на користь відповідача [PERSON] Заповіт посвідчений секретарем В.Сироватської сільської ради [PERSON] в порушення вимог ст.37 Закону України Про нотаріат, відповідно до якого повноваження по посвідченню заповітів надані посадовим особам виконкомів сільських рад. Посадовою особою є голова сільської ради, повноваження секретаря сільської ради, визначені ст.50 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, не містять права на вчинення нотаріальних дій. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю і суду пояснив, що, крім наведеного, посвідчення заповіту здійснено в присутності сторонніх осіб, зокрема [PERSON], про що він дізнався при розгляді справи у Зарічному районному суді. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Сумського району з позовом не погодилась повністю і суду пояснила, що секретар В.Сироватської сільської ради [PERSON] при посвідченні заповітів діяла в межах своїх повноважень, заповіт посвідчено та внесено до реєстру нотаріальних дій. Заповідачем заповіт підписаний особисто. Підстав для визнання його недійсним не вбачає. Відповідач [PERSON] позов не визнала повністю і суду пояснила, що її дідусь захворів і проживав у її сімї, вона дійснювала за ним догляд. Заповіт на її користь він уклав з власної волі, при посвідченні заповіту вона знаходилась у будинку, але до кімнати, де знаходився [PERSON] та секретар сільради вона не заходила. Після смерті [PERSON] вона дізналась, що та уклала заповіт на користь позивача. Вона самостійно розшукала позивача та повідомила про смерть [PERSON], лише після цього [PERSON] звернулась до нотконтори для прийняття спадщини. Рішення районного суду про визнання права власності за позивачем на квартиру в порядку спадкування було скасоване, відмовлено позивачу у визнанні права власності на квартиру, встановлений факт прийняття [PERSON] спадщини після [PERSON] Просила у задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] позов не визнала повністю і суду пояснила, що за своїми посадовими обовязками вчиняла нотаріальні дії під час виконання обовязків серкретаря сільської ради, зокрема посвідчувала заповіти. Для посвідчення заповіту [PERSON] її запросила [PERSON], оскільки [PERSON] за станом свого здоровя самостійно не рухався. З наведених підстав вона посвідчила заповіт вдома у заповідача. При посвідченні заповіту знаходилась з [PERSON] в одній з кімнат будинку, інших осіб при укладанні заповіту в кімнаті не було. Вона зясувала у [PERSON]: яку нотаріальну дію він бажає вчинити, на чию користь. Заповідач значення своїх дій розумів, наміри висловлював однозначно. Заповіт особисто підписав. При вчиненні нотаріальної дії вона діяла відповідно до Закону України Про нотаріат. Просила у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, свідчення свідка, дослідивши матеріали даної справи та справи №2-1270/10 Зарічного районного суду, суду вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 3 вересня 1997 року помер [PERSON] (а.с.5), після смерті якого відкрилась спадщина на належне померлому майно. [PERSON] за життя на праві спільної сумісної власності разом з дружиною [PERSON] (а.с.11) належала квартира [ADDRESS] (а.с.9). [PERSON] померла 28 квітня 2005 року (а.с.6). 1 вересня 1997 року [PERSON] укладено заповіт на все належне йому майно на користь [PERSON] Заповіт посвідчено секретарем В.Сироватської сільської ради Сумського району Сумської області [PERSON], нотаріальна дія вчинена на дому через хворобу [PERSON], заповідачем заповіт підписаний особисто (а.с.7). Вказаний заповіт, відповідно до ст.19 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконконавчих комітетів сільських селищних, міських рад народних депутатів України, затвердженої наказом Мінюсту України від 25 серпня 1994 року №22/5, внесений до книги реєстрів нотаріальних дій за №179 від 1 вересня 1997 року, копію заповіту вручено заповідачу, про що мається його особиста розписка (а.с.49-50). Відповідач [PERSON] 2 серпня 1986 року рішенням сесії [PERSON] сільської ради Сумського району обрана секретарем В.Сироватської сільської Ради, після чого обиралась заступником голови сільської ради, потім знову секретарем сільради. На вказаній посаді працювала до 31 жовтня 1997 року і була звільнена з посади у звязку з виходом на пенсію. 16 травня 1994 року склала присягу державного службовця (а.с.61-62). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що на запрошення [PERSON] прийшла до неї додому, де допомагала їй здійснювати догляд за дідусем [PERSON] Спікувалась з ним. Після чого деякий час у будинку розмовляла з [PERSON] В цей час прийшла секретар сільради [PERSON], свідок відразу залишила будинок. Пізніше їй стало відомо, що [PERSON] уклав заповіт. Досліджуючи посилання позивача та його представника про посвідчення заповіту [PERSON] невповноваженою особою, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.1 Закону України Про нотаріатвід 1 січня 1994 року, чинного на час вчинення нотаріальної дії, у населених пунктах, де немає нотаріусів, нотаріальні дії, вчиняються уповноваженими на це посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів. Відповідно до ст.37 цього закону та відповідно до п.1 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконконавчих комітетів сільських селищних, міських рад народних депутатів України, посвідчення заповітів віднесено до таких дій. Відповідно до ст.31 Закону України Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядуваннявід 7 грудня 1990 року зі змінами та доповненнями, виконком сільської ради є виконавчим та розпорядчим органом Ради, до складу якого входить і секретар сільради. Відповідно до п.7 ч.1 ст.42 цього закону, вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконкому сільради делеговано державою. За своєю посадою як державний службовиць відповідач [PERSON], будучи посадовою особою виконкому сільради, при посвідченні заповіту [PERSON] діяла в межах наданих їй законом повноважень. В частині посилань сторони позивача та недотримання вимог щодо процедури вчинення нотаріальних дій, передбачених п.п.33-40 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконконавчих комітетів сільських селищних, міських рад народних депутатів, зокрема, що заповіт було посвідчено в присутності сторонніх осіб і особи, на користь якої він укладався, у судовому засіданні такі докази не надані. За наведених обставин передбачені ст.48 ЦК України в редакції 1964 року підстави для визнання заповіту недійсним відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed