Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-05 00:00:00

25.01.2011 року позивач звертаючись з позовом до суду просив виключити запис про нього, як батька з актового запису про народження [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а також звільнити його від обовязку по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] за виконавчим листом у справі № 2-2466/2008 року. Свої вимоги обгрунтовував тим, що з відповідачем [PERSON] перебував у шлюбі, який був розірваний 23.07.2008 року. Від шлюбу мають неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В період перебування у шлюбі відповідач робила усні заяви про те, що він не є батьком дітей. Позивач забирав дитину з пологового будинку, сам реєстрував народження дітей і сумнівів щодо походження дітей у нього не було. Такі сумніви у нього виникли лише у 2011 році, після проходження огляду лікарями, коли зясувалося, що він безплідний. У судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали і наполягали на задоволенні. При обґрунтуванні позову посилалися на консультативний висновок 2011 року. Відповідач та її представник в судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на письмові заперечення на а.с.28. В задоволені позову просили відмовити. Третя особа Відділ реєстрації актів цивільного стану Чернігівського районного управління юстиції свого представника в судове засідання не забезпечив, надіслав листа з проханням розглянути справу за відсутності представника. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріли справи та розглядаючи позов в межах заявлених вимог та по наданих суду доказах, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про виключення з актового запису про народження відомостей про батька та звільнення від обовязку сплати аліментів, задоволенню не підлягають, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії 1-ЕЛ № 026719, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції 23 липня 2008 року. Від шлюбу мають синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дітей. При реєстрації дітей позивач [PERSON] не оспорював їх походження. Дані обставини також визнавалися і сторонами, а тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, доказуванню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст.136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. З метою визначення вірогідності біологічного батьківства [PERSON] по відношеню до неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 02 червня 2011 року було задоволено клопотання відповідача [PERSON] та призначено по справі судово-медичну експертизу генетичної ідентифікації. Проведення експертизи було призначено Київським міським бюро судово-медичних експертиз на 28 липня 2011 року та на 08 вересня 2011 року, про що сторони були повідомлені (а.с.58-62). Відповідач [PERSON] з неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] прибула до екпертної установи на відбір зразків крові для проведення судово-медичної генетично-ідентифікаційної експертизи, про що свідчать довідки експертної установи на а.с. 70,71. Позивач [PERSON] в зазначені строки до експертної установи не зявився, в звязку з чим ухвала суду про призначення експертизи була залишена без виконання (а.с.61, 64). В судовому засіданні 05 жовтня 2011 року позивачем та його представником не спростовано факту ухилення позивача від проведення експертизи 08 вересня 2011 року. Незважаючи на попередження експертної установи про наслідки неявки 08.09.2011 року, позивач [PERSON] повторно не зявився на відбір зразків. Посилання позивача на те, що він в період проведення експертизи перебував в лікарні не знайшли свого підтвердження. Надані ним Виписка-епікриз із історії хвороби (а.с.72) свідчить про перебування його на стаціонарному лікуванні з 27 липня 2011 року по 05 серпня 2011 року, тобто лише на час проведення експертизи 28.07.2011 року. Доказів на підтвердження його не явки на проведення експертизи 08.09.2011 року, суду не надано. Відповідно до ч.1 ст.146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу не можливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для зясування якого експертиза була призначена або відмовити у його визнанні. Суд розцінює поведінку позивача як ухилення від проведення генетично-ідентифікаційної експетизи, а тому на підставі ст.146 ЦПК України вважає можливим визнати факт кровного споріднення між позивачем та [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Посилання позивача на Консультативний висновок, яким у 2011 році встановлено йому діагноз: безпліддя (а.с.24), не може свідчити про наявність цього діагнозу у позивача на момент зачаття дітей. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] про виключення з актового запису про народження відомостей про батька , задоволенню не підлягають. Отже, не підлягають задоволенню і похідні з основного позову вимоги про звільнення від обовязку по сплаті аліментів. Витрати, понесені відповідачем на проїзд до експертної установи для проведення експертизи, відшкодуванню відповідачу не підлягають, оскільки, виходячи з положень ст.ст.79, 86 ЦПК України, не відносяться до судових витрат.

Outcome: dismissed