Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-28 00:00:00

У серпні 2011 року прокурор Пирятинського району звернувся до суду з позовом про визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 4,5656 га. Серія ЯЖ № 352554 від 16 січня 2008 року, виданий на імя [PERSON] та скасувати його державну реєстрацію в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010856000001, та в якому вказав, що 06.12.2007 року ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області у справі № 2-907/2007 року затверджено мирову угоду, укладену між позивачем [PERSON] та [PERSON], а провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики закрито в звязку з примиренням сторін. На підставі вказаної ухвали Пирятинського районного суду Полтавської області від 06.12.2007 року у справі № 2-907/2007 р. [PERSON] оформлено право власності на земельну ділянку площею 4,5656 га., яка розташована на території Олександрівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області та отримано державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯЖ № 352554. Дана ухвала була оскаржена прокурором в апеляційному суді. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 23.03.2009 року апеляційну скаргу прокурора Пирятинського району Полтавської області задоволено. В судовому засіданні прокурор Пирятинського району в інтересах держави в особі Відділу Державного комітету України по земельних ресурсах у Пирятинському районі заявлений позов підтримав. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Його неявка не перешкоджає розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлено: 06.12.2007 року ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області у справі № 2-907/2007 року затверджено мирову угоду, укладену між позивачем [PERSON] та [PERSON], а провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики закрито в звязку з примиренням сторін. Згідно мирової угоди, [PERSON] відмовляється від права вимоги боргу у сумі 70000 гривень з відповідача [PERSON], а відповідач [PERSON] відмовляється на користь позивача [PERSON] від земельної ділянки площею 4,5656 га, яка належить йому на підставі державного акта на право приватної власності на землю Серія ІІІ-ПЛ № 025557, виданого Олександрівською сільською радою Пирятинського району Полтавської області. (а.с. 4) На підставі вказаної ухвали Пирятинського районного суду від 06.12.2007 року у справі № 2-907/2007 р. [PERSON] оформлено право власності на земельну ділянку площею 4,5656 га, яка розташована на території Олександрівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області та отримано державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯЖ № 352554. (а.с. 3) Проте, ухвалою Пирятинського районного суду Полтавської області від 06.12.2007 року не було взято до уваги, те, що мирова угода порушує норми Земельного Кодексу України в частині заборони будь-яким способом відчужувати земельні ділянки (паї), до набрання чинності законами України про державний земельний кадастр та про ринок земель. У звязку з тим, що були порушені норми матеріального і процесуального права, дана ухвала від 06.12.2007 року була оскаржена прокурором в апеляційному порядку. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 23.03.2009 року апеляційну скаргу прокурора Пирятинського району задоволено. Ухвала Пирятинського районного суду від 06.12.2007 року про затвердження мирової угоди, укладеної між позивачем [PERSON] та [PERSON] скасована. Цією ж ухвалою апеляційним судом Полтавської області у задоволенні заяви про затвердження мирової угоди, укладеної між позивачем та відповідачем відмовлено і справу повернуто до першої інстанції для подальшого розгляду. (а.с. 5) Згідно до норм ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права, а посвідчується відповідно до ч. 1 ст. 126 Земельного Кодексу України державним актом, крім випадків визначених ч. 2 ст.126 Земельного Кодексу України, а саме у разі набуття права на земельну ділянку на підставі цивільно-правової угоди угодою щодо відчуження такої земельної ділянки, а в разі спадкування свідоцтвом про право на спадщину. Враховуючи, що цивільно-правова угода між позивачем та відповідачем в порядку, встановленому законом не укладається, судове рішення, на підставі якого здійснено переоформлення правовстановлюючого документа на земельну ділянку скасоване Апеляційним судом, право власності на земельну ділянку набуте [PERSON] у спосіб, не передбачений Земельним Кодексом України набуте незаконно і посвідчене у спосіб, що не відповідає вимогам ст. 126 Земельного Кодексу України. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку виникає після одержавння її власником документа, що посвідчує право власності, а таким докуменктом згідно ст. 126 Земельного Кадастру України є державний акт. Таким чином є достатні правові підстави для визнання недійсним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку виданого на імя [PERSON].

Outcome: approved