Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-14 00:00:00

позивач звернувся до суду з названим позовом , мотивуючи свої вимоги тим, що 26 .10. 2007 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 458/П/27/2007-980 ,відповідно до якого відповідач отримав від позивача кредит на споживчі цілі у розмірі 22 000грн. із розрахунку 2,70% на місяць на строк з 26.10.2007року по 25.10.2010року. Згідно умов кредитного договору відповідач зобовязувався здійснювати погашення кредиту та сплату відсотків за його використання в порядку і в строки ,передбачені договором. Відповідач умов кредитного договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті платежів. Станом на 05.11.2010 року загальна сума заборгованості відповідача становить 55 160грн.97коп.,з яких: 22 000 грн.00коп.- заборгованість за кредитом; 21 918 грн. 60коп.- заборгованість за несплаченими відсотками; 10 882 грн. 37 коп.- пеня за прострочення строків виконання зобовязання; 360грн.00коп.- штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу; Вказану суму позивач просить стягнути з відповідача на користь банку,а також судові витрати. У судове засідання представник позивача не зявився,проте у поданій позовній заяві просить справу розглянути без участі представника банку,позовні вимоги підтримуються у повному обсязі Відповідач повторно до суду не зявився,про день і час розгляду справи повідомлений належним чином за останнім відомим суду місцем проживання,проте від отримання судових повісток відмовляється.Відповідно до ч.8 ст.76 ЦПК України особа,яка відмовляється одержати судову повістку,вважається повідомленою. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін,на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши письмові матеріали справи,суд прийшов до висновку,що позов підлягає задоволенню частково. Згідно зі ст.55 Закону України Про банки та банківську діяльність відносини банка з клієнтом регулюються законодавством України,нормативно-правовими актами Нацбанку України і договорами між клієнтом та банком. За кредитним договором банк зобовязується видати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,встановлених договором,а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором(ст.1054 ЦК України) Відповідно до ст.638 ЦК України договір вважається укладеним з моменту досягнення сторонами у потрібній в належних випадках формі згоди з усіх істотних умов договору. Згідно ст.525,526,530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,інших актів цивільного законодавства,а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться,у встановлений у зобовязанні строк,одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Статтями 610,611,625 ЦК України визначено,що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов,визначених змістом зобовязання.У разі порушення зобовязання настають правові наслідки,встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобовязань. Ст.615 ЦК України передбачає односторонню часткову або в повному обсязі відмову від зобовязання у разі порушення зобовязання однією стороною,якщо це встановлено договором або законом. Згідно ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок боржника повернути позику частинами ( з розстроченням),то в разі прострочення повернення чергової частини,позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики,що залишилась та сплати процентів. Судом встановлено, що 26.10. 2007 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 458/П/27/2007-980, відповідно до якого останній отримав кредит на споживчі цілі в сумі 22 000грн. із розрахунку 2,70% на місяць строком з 26.10.2007року по 25.10.2010року. Позивач виконав свої зобовязання у повному обсязі,перерахувавши на рахунок позичальника кредитні кошти у розмірі 22 000грн,що підтверджується меморіальним ордером (а.с.12) Відповідач свої зобовязання по поверненню кредиту та сплати нарахованих відсотків не виконує,внаслідок чого станом на 05.11.2010 року загальна сума заборгованості відповідача становить 55160 грн.97коп.,з яких: 22 000 грн.00коп.- заборгованість за кредитом; 21 918 грн. 60коп.- заборгованість за несплаченими відсотками; 10 882 грн.37 коп.- пеня за прострочення строків виконання зобовязання; Разом з тим суд вважає ,що позовні вимоги у частині стягнення 360грн. 00коп. штрафу за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу не підлягають задоволенню,оскільки відповідно до ст.549 ЦК України пеня і штраф як різновиди неустойки обчислюються у відсотках саме від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання,є різновидами неустойки як юридичної відповідальності,а не окремими видами штрафних санкцій. Таким чином,з наданих позивачем та досліджених у судовому засіданні доказів достовірно встановлено,що відповідач допустив неналежне виконання умов,визначених змістом зобовязання,а тому вимоги позивача являються обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 548грн.00коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120грн. На підставі ст.ст.526,533,549,551,610,615,1054, ЦК України, Закону України Про банки та банківську діяльність,

Outcome: partial