Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому вказав такі обставини. 16 листопада 2005 року між ним та [PERSON] був вчинений правочин, а саме [PERSON] продала йому належний їй автомобіль. Вони вирішили оформити цю угоду, як довіреність на право користування з правом продажу цього автомобілю. Він наполягав на оформленні договору купівлі-продажу, але [PERSON] відмовилась від цього, посилаючись на відсутність фінансів для цього. 14 листопада 2008 року [PERSON] оформила йому нову довіреність, якою уповноважила експлуатувати з правом користування, а при необхідності зняти з обліку в органах Державтоінспекції та продати, належний їй на підставі технічного паспорту АЩ №971304 автомобіль марки ВАЗ-21063, реєстраційний знак [NUMBER], 1986 року випуску. Зареєстрований в МРЕВ ДАІ м. Краматорська. Вищевказаний правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, а саме договору купівлі-продажу спірного автомобілю. Відповідачка [PERSON] без повідомлення про припинення довіреності, відмінила її. Після чого 06 листопада 2010 року він був зупинений працівниками ДАІ, і автомобіль був відправлений на штрафну стоянку, а потім виставлений на продаж. 15 квітня 2011 року він звернувся до [PERSON] з проханням урегулювати це питання і попередив, що він звернеться до прокуратури м. Дружківки із заявою до притягнення її до кримінальної відповідальності, а також до суду за захистом своїх прав. 21 квітня 2011 року він звернувся до прокуратури. 06 травня 2011 року він отримав копію постанови про відмову в порушенні кримінальної справи за ст. 190 КК України. Його колишня дружина [PERSON] підтвердила той факт, що за її проханням [PERSON] скасувала довіреність, а вона забрала автомобіль і приховує його до урегулювання питання про розділ спільного майна. На сьогоднішній день він не може скористатися майном, яке було придбане за його кошти, чим зазнав душевних страждань і ці страждання оцінює в 1000 грн.. Просить визнати правочин щодо надання йому довіреності 14 листопада 2008 року [PERSON] на право експлуатації з правом керування, зняття з обліку в органах Державтоінспекції та продажу автомобіля марки ВАЗ-21063 1986 року випуску, реєстраційний номер ч2208ДО удаваним правочином. Визнати удаваний правочин надання довіреності від 14 листопада 2008 року договором купівлі-продажу. Зобовязати відповідачів повернути йому автомобіль марки ВАЗ-21063 реєстраційний номер ч2208ДО. Стягнути з відповідачів солідарно моральну шкоду в сумі 1000 грн. та судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, пояснивши. що 16 листопада 2005 року він купив у [PERSON] автомобіль за 1000 доларів США і оформили це генеральною довіреністю. З 2006 по 2007 рік він ремонтував цей автомобіль, вкладаючи свої гроші. У 2008 році повторно оформили довіреність на нього. 06 листопада 2010 року він дізнався про те, що [PERSON] відмінила довіреність і автомобіль був поставлений на штрафний майданчик. Він знає, що [PERSON] відмінила довіреність за проханням його колишньої дружини [PERSON] Просить задовольнити його позовні вимоги. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача і просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнала позовні вимоги частково, пояснивши, що дійсно вона надавала позивачу довіреності на право керування та розпорядження автомобілем, який належить їй на праві власності. Вона отримала за автомобіль 1000 доларів США. Пройшло три роки. Вона просила позивача, щоб він переоформив автомобіль на своє імя . Позивач уклонявся від переоформлення, посилаючись на скрутне матеріальне становище, а ціни на все збільшились, крім того, їй не оформляли субсидію, тому вона скасувала довіреність. Відповідач [PERSON] не визнала позовні вимоги і пояснила, що у 2005 році на спільні кошти вони купили автомобіль ВАЗ у [PERSON] за 1000 доларів США. Довіреність оформили на [PERSON] У 2010 році [PERSON] пішов з сімї і не хоче вирішувати питання про розподіл спільного майна. Тоді вона звернулася до [PERSON] з проханням про скасування довіреності на автомобіль. щоб він не міг ним розпорядитися. [PERSON] було повідомлено приватним нотаріусом про скасування довіреності, але він продовжував користуватися автомобілем аж доки його не зупинили і автомобіль відправили на штрафний майданчик. Просить відмовити позивачу в задоволенні позову. Суд, вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Статтею 220 ЦК України передбачено, що 1.Правочином є дія особи спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. 2.Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). 3. Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.Односторонній правочин може створювати обовязки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обовязки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. 4.Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. 5.До правовідносин, які виникли з односторонніх правовідносин, застосовуються загальні положення про зобовязання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину. Статтею 248 ЦК України передбачено, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватись за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. В судовому засіданні встановлено, що 14 листопада 2008 року [PERSON] уповноважила [PERSON] експлуатувати з правом користування, а при необхідності зняти з обліку в органах Державтоінспекції та продати належний їй на підставі технічного паспорті серії АЩ №971304, виданого 09.12.1986 року Бахмачським МРЕВ Чернігівської області автомобіль марки ВАЗ-21063, 1986 року випуску. Двигун №9277433, кузов №1627023, реєстраційний номерний знак ч2208ДО, зареєстрований в МРЕВ ДАІ м. Краматорська Донецької області 12.05.1987 року. Довіреність видана з правом передоручення строком на три роки і дійсна до 14 листопада 2011 року. Ця довіреність посвідчена приватним нотаріусом Дружківського міського нотаріального округу в реєстрі за №7451. Статтею 248 ЦК України передбачене припинення представництва за довіреністю у разі скасування довіреності особою, яка її видала. Згідно зі ст.249 ЦК України, особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Відмова від цього права є нікчемною. Особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність. В судовому засіданні встановлено, що власник автомобілю [PERSON] скасувала видану позивачу довіреність у листопаді місяці 2010 року, на що вона мала право. Стаття 235 ЦК України вказує, що удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Відповідно до вимог закону вчинення сторонами удаваного правочину не тягне за собою наслідки у вигляді визнання його недійсним. Оскільки при вчиненні удаваного правочину настання його мети приховати інший правочин бажають досягти обидві сторони. І лише в тому разі, коли такий правочин суперечить законові, суд постановляє рішення про визнання його недійсним. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні позивач [PERSON] не надав суду доказів, що між ним та відповідачкою [PERSON] був укладений двосторонній правочин, який суперечить законові, тому в задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed