Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-23 00:00:00

Позивач 06.06.2011 року звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначив, що 18.11.2008 року між ним та відповідачем було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу, який зареєстровано в реєстрі за № 11120, відповідно до якого позивач позичив відповідачці 94400,00 грн. з кінцевим терміном повернення 18.05.2009 року. Кошти відповідачка не повернула. За таких обставин позивач з урахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути з відповідачки 94\~400,00 грн. боргу; 3 % річних в сумі 8968,00 грн. та інфляційні в сумі 28084,00 грн. Позивач, подав заяву, просив розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, відповідно до ст.ст.158, 169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 18.11.2008 року між позивачем та відповідачкою було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу, зареєстрований в реєстрі № 11120, відповідно до якого позивач надав в позику відповідачці 94400 грн., з кінцевим терміном повернення 18.05.2009 року. Витрати по оформленню договору позики поніс позивач в сумі 945,00 грн. ( довідка № 10221 від 18.11.2008 року). Відповідач умови договору не виконав, кошти не повернув. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 24.01.2011 року через приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу на адресу відповідача було направлено повідомлення про наявність боргу з вимогою про повернення. За надання даної послуги позивач сплатив 150,00 грн. ( довідка № 213 від 24.01.2011 року) Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів, що становить 94\~400 грн. х 3% х 31 місяць 13 днів( період з 19.05.2009 р. по 31.12.2011 року) = 7418,27 грн. та інфляційні , що становить 94400,00 грн. х 1,046( індекс інфляції за період червень 2009 р. по 31.12.2009 р.) х 1,091( індекс інфляції за 2010 рік) х 1,046( індекс інфляції за 2011 рік) = 18283,44 грн. За таких обставин з відповідача підлягає до стягнення сума основного боргу 94400 грн. , 7418,27 грн. 3% річних та 18283,44 грн. інфляційні. Згідно ст. 623 ЦК України боржник який порушив зобовязання , має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Оскільки за складання договору позики позивач поніс витрати в сумі 945,00 грн., за направлення повідомлення про наявність боргу поніс витрати в сумі 150,00 грн., суд стягує дані збитки з відповідача. Відповідно до ст. 611 ЦК України особа має право на відшкодування збитків та моральної шкоди, завданої внаслідок порушення зобовязання. Згідно з розясненням в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди стягнення моральної шкоди можливо при порушенні зобовязань, які підпадають під дію Закону „Про захист прав споживачів. Положенням п.5 ч.1 ст. 4 згаданого Закону, який передбачає право споживача на відшкодування моральної шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоровя людей продукцією /роботою чи послугою, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб/ у випадках, передбачених законодавством. Виходячи з заявлених позовних вимог, зобовязання які виникли між сторонами не підпадають під дію Закону України „Про захист прав споживачів, за таких обставин суд відмовляє в задоволенні позову щодо стягнення моральної шкоди. . Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме 850,00 грн. за надання правової допомоги,1211,97 грн. судового збору та 120.00 грн. витрат на інформаційно- технічне забезпечення судового розгляду справи. Враховуючи викладене,

Outcome: partial