Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого, під час розгляду справи уточнивши позовні вимоги, остаточно зазначила, що квартира [ADDRESS] належить померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.04.1997 року, виданого ВАТ Дніпрометробуд згідно з розпорядженням за №1с-126. 28.01.2009 року [PERSON] померла. Спадкоємцями першої черги є її дочка [PERSON] та відповідач [PERSON] Маючи намір оформити свої спадкові права після смерті матері, вона (позивачка) у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину, але не змогла його отримати через відсутність у неї та відповідача правовстановлюючого документу на спірну квартиру, внаслідок чого вона була вимушена звернутись до суду. Для отримання дублікату свідоцтва про право власності на квартиру вона зверталась до ВАТ Дніпрометробуд, яким було видане свідоцтво, але отримати його не змогла внаслідок того, що відділ приватизації на підприємстві не існує та архіви не збереглись. В звязку з цим, визнати за нею та відповідачем право власності на ? частину за кожним на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 28.01.2009 року. В судовому засіданні представник позивачки зазначила про підтримання позивачкою в повному обсязі позовної заяви та, посилаючись на викладені в позові підстави, просила суд задовольнити останній в повному обсязі. Відповідач бондар В.Г. в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив. Представник третьої особи КП ДМБТІ в судове засідання не зявився. Повідомлень про вступ до участі у справі у відповідності до ст.36 ЦПК України не надали. Від Пятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що квартира [ADDRESS] належить померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.04.1997 року, виданого ВАТ Дніпрометробуд згідно з розпорядженням за №1с-126 (а.с.9,10). 28.01.2009 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 03.04.2009 року Бронніцьким відділом ЗАЦС Головного управління ЗАЦС Московської області, запис акту про смерть №46 від 29.01.2009 року (а.с.6,7). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. За вимогами ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належну їй квартиру [ADDRESS], право на спадкування якої в рівних долях мають у відповідності до ст.1261 ЦК України позивачка та відповідач, як діти померлої [PERSON] До теперішнього часу отримати свідоцтво про право на спадщину позивачка не має можливості через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру. З урахуванням зазначених вище обставин та положень закону, враховуючи, що факт належності померлій [PERSON] на праві власності квартири [ADDRESS] підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 16.04.1997 року, виданого ВАТ Дніпрометробуд згідно з розпорядженням за №1с-126, довідкою КП ДМБТІ, позивачка та відповідач у відповідності до ст.1261 ЦК України є спадкоємицею першої черги та у відповідності до ст.1267 ЦК України мають право на спадкування після померлої [PERSON] в рівних долях, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі і слід визнати за нею та відповідачем право власності в порядку спадкування за законом після померлої 28.01.2009 року [PERSON] на 1/2 частину, за кожним, квартири [ADDRESS]. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивачки слід стягнути пропорційно до задоволених позовних вимог сплачені останньою при подачі позовної заяви державне мито в сумі 36 грн. 45 коп. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 60 грн., а всього 96 грн. 45 коп. судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved