Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, свої вимоги позивач мотивує тим, що 09.07.2010 р. в 19 годині 30 хвилин на вул. Перемоги в селі Опарі Дрогобицького району Львівської області з вини відповідача [PERSON] відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджений автомобіль [NUMBER] , який належить йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВСС205227 виданого РЕВ 2-го МРВ ДАІ при УМВСУ у Львівській області 30.08.2007 року. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль зазнав пошкоджень, розмір яких згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 04.08.2010 року становить 16\~653 грн. Крім того, було завдано і моральну шкоду які він оцінює в розмірі 10 000 грн., оскільки пошкодження автомобіля та отримання тілесних пошкоджень стало причиною його моральних страждань , стався нервовий зрив. Такий стан речей спричинив йому та його родині глибокі, душевні переживання і страждання, що негативно відобразилося на його самопочутті і стані здоров»я. Вважає, що в ДТП винним є відповідач, а тому просить позов задоволити та стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримав у повному обсязі та суду пояснив, що неодноразово звертався до відповідача про добровільне відшкодування йому шкоди завданої ДТП. Звертався і в страхову компанію про відшкодування шкоди завданої ДТП, однак йому там було відмовлено, оскільки не було представлено документу про винність [PERSON] у вчиненні ДТП. Чому немає документів, які підтверджували б вину [PERSON] у вчиненні ним ДТП , йому не відомо, оскільки документи були скеровані начальникові ВДАІ зОАТ м Тернопіль та АТІ при ГУМВС України для прийняття рішення про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Однак рішення немає ніякого. Вважає, що з постанови про відмову в порушенні кримінальної справи по факту ДТП, яка мала місце 09.07.2010 року біля будинку № 2 по вул.. Перемоги, в с. Опарі Дрогобицького району від 23.07.2010 року та з висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 04.08.2010 року, вбачається вина відповідача у вчиненні ним ДТП, а тому просить задоволити позовні вимоги та стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 17403 грн та моральну шкоду в сумі 10\~000 грн. , судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надіславши на адресу суду заяву про слухання справи за його відсутності та письмове заперечення , з якого вбачається, що позов він не визнає, оскільки позовні вимоги позивача суперечать дійсним обставинам справи і не є чим іншим як його намаганням безпідставно отримати з нього значну суму коштів . Так як ДТП було 09.07.2011 року , а з позовом [PERSON] звернувся через рік , хоч висновок, а отже і про суму в яку експерт оцінив його автомобіль та суму необхідну для його ремонту він знав вже 04.08.2010 року. Крім того винуватцем ДТП є дорога, однак відповідну організацію, яка повинна ремонтувати і обслуговувати ділянку дороги де відбулося ДТП він не залучає. Позивач не звертався до нього про виплату йому коштів на ремонт автомобіля . Не залучає і не звертався з вимогами позивач і до страхової компанії, хоч копію поліса № ВА 7598912 він взяв ще в день ДТП. Після ДТП він мамі відповідача дав 10\~000 тисяч гривень. А тому оскільки ДТП сталося у зв»язку з непереборними обставинами він планував звернутися до винуватця ДТП організації, яка повинна ремонтувати і обслуговувати ділянку дороги де відбулося ДТП, відтак просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.07.2010 р. в 19 годині 30 хвилин на вул. Перемоги в селі Опарі Дрогобицького району Львівської області відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджений автомобіль [NUMBER] , який належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВСС205227 виданого РЕВ 2-го МРВ ДАІ при УМВСУ у Львівській області 30.08.2007 року. Позивач вважає, що винним у скоєнні вказаного ДТП є відповідач, оскільки його вина доведена висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 04.08.2010 року, який було проведено за завою від 22.07.2010 року позивача [PERSON] та матеріалами ЖРЗПЗ -922 від 09.07.2010 року про відмову в порушенні кримінальної справи. Вказані доводи суд не може визнати такими, що підтверджують вину відповідача [PERSON] в вище вказаному ДТП, яке скоєно 09.07.2010 р. на вул. Перемоги в селі Опарі Дрогобицького району Львівської області з наступних підстав. Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Аналогічно регулюються питання щодо відшкодування моральної шкоди, встановлені ст. 1167 ЦК України. За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог. Таким чином, стверджуючи про винність [PERSON] в ДТП , яке сталося 09.07.2010 р. на вул. Перемоги в селі Опарі Дрогобицького району Львівської області, саме позивач зобов'язаний надати суду докази його вини. Разом з тим, позивач не надав суду жодного беззаперечного доказу про наявність вини [PERSON] в ДТП , яке сталося 09.07.2010 р. на вул. Перемоги в селі Опарі Дрогобицького району Львівської області, оскільки за вказаним фактом відповідача не притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності, а навпаки відмовлено в порушенні кримінальної справи за ознаками злочину передбаченого ст. 286 КК України. При розгляді в судовому засіданні цивільної справи позивачем не заявлено будь-яких клопотань про залучення до справи інших сторін : організацію , яка повинна ремонтувати і обслуговувати ділянку дороги де відбулося ДТП, страхову компанію до якої він звертався та йому з його слів було відмовлено, про призначення авто-технічної експертизи з метою встановлення фактичних обставин ДТП. Доводи позивача відносно того, що висновок експертного автотоварознавчого дослідження від 04.08.2010 року, який було проведено за завою від 22.07.2010 року позивача [PERSON], підтверджує вину відповідача суд оцінює критично, оскільки висновки спеціаліста не містять відомостей про вину будь-кого зі сторін в ДТП, фактично висновком спеціаліста вказано які норми Правил Дорожнього Руху України повинні були виконати учасники ДТП для того, щоб його не було. Питання про наявність у позивача та відповідача технічної можливості запобігти зіткненню спеціалістом не вирішено. Інших доказів на підтвердження наявності причинного звязку між діями відповідача та завданням шкоди, суду не надано А згідно ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Таким чином, дослідивши матеріали справи у сукупності, суд не знайшов підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed