Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення, посилаючись на те, що 11.09.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем було укладено кредитно-заставний договір № НЕS0АЕ00000905, згідно умов якого останній отримав кредит в сумі 35535,76 доларів США з кінцевим терміном повернення до 10.09.2013 року із сплатою 17,04 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом та передав в заставу належний йому на праві власності легковий автомобіль BMW, модель: 750і, рік випуску 2000, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузов/шасі WBAGG01060DD93374, державний номер [NUMBER]. Внаслідок невиконання [PERSON] зобовязань за договором щодо повернення кредиту та сплати відсотків виникла заборгованість в сумі 58638,92 доларів США, що за курсом НБУ становить 466765,90 грн., з яких: за кредитом 28786,48 доларів США., по відсотках 9697,20 доларів США, по комісії за користування кредитом 2256,94 доларів США, пеня 15076,07 доларів США, штрафи 2822,24 доларів США. Просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави легковий автомобіль BMW, модель: 750і, рік випуску 2000, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузов/шасі WBAGG01060DD93374, державний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], а також стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» понесені судові витрати на загальну суму 1820,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, просив розглядати справи у його відсутності, проти заочного розгляду не заперебував. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причину неявки не повідомив. Зі згоди представника позивача суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача в порядку заочного провадження на підставі поданих доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно кредитно-заставного договору № НЕS0АЕ00000905 від 11.09.2008 року [PERSON] отримав кредит в сумі 35535,76 доларів США з кінцевим терміном повернення до 10.09.2013 року та зобов'язався повернути кредит, сплатити за його користування 17,04 відсотків річних згідно строків та на умовах, що передбачені договором. В рахунок забезпечення зобовязань за кредитним договором [PERSON] передав в заставу належний йому на праві власності легковий автомобіль BMW, модель: 750і, рік випуску 2000, тип ТЗ: легковий автомобіль, № кузов/шасі WBAGG01060DD93374, державний номер [NUMBER]. Станом на 14.04.2011 року, згідно розрахунку, заборгованість відповідача складає 58638,92 доларів США, з яких: за кредитом 28786,48 доларів США., по відсотках 9697,20 доларів США, по комісії за користування кредитом 2256,94 доларів США, пеня 15076,07 доларів США, штрафи 2822,24 доларів США. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до договору. Згідно ст.ст. 1054 ч. 2, 1050 ч. 2 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Виходячи с положень ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Статтями 625, 629 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобов'язання в натурі. Листом № 30.1.0.0/2-904 від 01.04.2011 року відповідач повідомлявся про наявність заборгованості та її наслідки. Враховуючи, що [PERSON] з умовами укладеного кредитно-заставного договору був ознайомлений, підписував його свідомо, позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ч. 1 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved