Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідачів про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих злочином. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 14 червня 2008 року о 08 год. 20 хв. біля будинку № 19 по вул. Шолохова в м. Дніпропетровську з вини відповідача [PERSON], який перебував у спанні алкогольного спяніння, відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої позивачу були спричинені тілесні ушкодження, матеріальну та моральну шкоду. С 14 червня 2008 року по 06 липня 2008 року він знаходився на лікуванні в лікарні № 16 в м. Дніпропетровську. Згідно судово-медичного висновку № 3029 від 11.07.2008 року спричинені пошкодження відносять до середнього ступеню тяжкості, що призвело до тривалого розладу здоровя, більше 21 дня. Лікування позивач здійснював за власні кошти, відповідач [PERSON] ніяку матеріальну допомогу не надавав. На придбання ліків позивачем було витрачено 299, 25 грн., за проїзд до лікарні в день аварії 643 грн., за послуги евакуатора 700 грн., за проведення автотоварознавчого висновку по визначенню суми матеріальної шкоди його автомобіля 750 грн., банківські та поштові послуги 59,93 грн., за стоянку автомобіля 205 грн., а всього 2657,18 грн. В результаті ДТП автомобіль [NUMBER], яким керував позивач, отримав механічні пошкодження. Згідно з висновком № 2540/07/08 спеціаліста-автотоварознавця від 31.07.2008 року вартість відновлювального ремонту його автомобіля на дату огляду складає 26977,59 грн. Отже, позивач вважає, що йому було спричиненої матеріальну шкоду, загальною сумою 29634, 77 грн. Також на його думку, йому було спричинену й моральну шкоду. З дня отримання травми в ДТП 14 червня 2008 року він постійно знаходиться у стресовому стані, страждає безсонням, він став знервованим, що має негативний влив на його стосунки з оточуючими. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2009 року вина [PERSON] встановлена, однак кримінальну справу у відношенні нього у скоєнні злочину, передбачено ст.. 286 ч. 1 КК України закрито на підставі Закону України «Про амністію»від 12.12.2008 року. Власником автомобіля, яким керував та на якому скоїв ДТП відповідач [PERSON] є відповідач [PERSON]. Згідно повідомлення начальника територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Дніпропетровській області слідує, що на автомобіль Фольксваген LT35 д/н [NUMBER], яким керував відповідач [PERSON] отримано ліцензійну картку АА 092244 ВАТ «ДАТП-11203». На автомобіль оформлений постійний талон РСА № 552702, який виданий 04.09.2006 року та тимчасовий талон РРТ № 776155, який дійсний до 06.03.2010 року. Просить стягнути з відповідачів на його користь 29634,77 грн. матеріальної шкоди та 500000 грн. моральної шкоди. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та суду пояснив, що він працював водієм на маршрутному таксі у відповідача ТОВ «Ваурус»без оформлення трудового договору, виїзд на маршрут здійснювався на підставі шляхового листа. У день скоєння ДТП він не повинен був виїжджати на маршрут, автомобіль знаходився на стоянці біля його будинку. Зі стоянки йому повідомили, що автомобіль треба переставити оскільки він заважає руху інших автомобілів. Він був у стані алкогольного спяніння, прийшов на стоянку, побачив, що у автомобіля спущене колесо і вирішив поїхати на СТО. На шляху до СТО сталася ДТП. Визнає позов в частині відшкодування матеріальної шкоди за придбання медикаментів, за послуги евакуатора, вартість експертизи, вимоги в частині відшкодування шкоди, спричиненої автомобілю, та заявлений розмір моральної шкоди вважає завищеними, в іншій частині позовних вимог позов не визнає. Представник відповідача ПАТ «Дніпропетровське автотранспортне підприємство 11203»позовні вимоги не визнав, надав суду пояснення аналогічні викладеним у письмових запереченнях, в яких посилається на те, що ПАТ ДАТП-11203 не є власником автомобіля [NUMBER], а також відповідно до диспетчерського обліку вищевказаний автомобіль на маршрутах, закріплених за підприємством ПАТ ДАТП-11203 з 12.04.2008 року до 14.06.2008 року не працював, а працював на міському маршруті № 23, який закріплений для обслуговування ТОВ «Ваурус». Отже на момент скоєння ДТП автомобіль Фольксвеген LT35 знаходився в оренді ТОВ «Ваурус». Представник відповідача ТОВ «Ваурус», відповідач [PERSON] до судового засідання не зявились, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомили. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 14 червня 2008 о 08 год. 30 хв. відповідач [PERSON], перебуваючи у стані алкогольного спяніння та керуючи автомобілем «Фольксваген ЛТ-35»д/н [NUMBER], який належить [PERSON], рухаючись по вул. Шолохова в м. Дніпропетровську порушив Правила дорожнього руху України: п.1.3, п.1.5.,п.2.1.б, п.2.9.а, п.10.1, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON], якому були спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження, що підтверджується судово-медичним висновком № 3029 від 11.07.2008 року. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2009 року вина [PERSON] встановлена, однак кримінальну справу у відношенні нього у скоєнні злочину, передбачено ст.. 286 ч. 1 КК України закрито на підстав ЗУ «Про амністію»від 12.12.2008 року. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок по кримінальній справі, або постанова суду по справі про адміністративне правопорушення, які вступили в законну силу, обов'язкові для суду, який розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій осіб, стосовно якого винесені вирок або постанова суду, з питань, чи мали місце ці дії і чи скоєні вони даною особою. В результаті даного ДТП автомобілю позивача були спричинені технічні пошкодження (матеріальна шкода). Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 2540/07/08, розмір спричиненої позивачу як власнику автомобіля матеріальної шкоди складає 22493, 35 гривень. Вартість послуг експерта складає 750,00 гривень. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В силу ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом, завдала шкоди діяльністю щодо його використання, зберігання або утримання, зобовязана відшкодувати її на загальних підставах. Згідно повідомлення начальника територіального управління Головної державної інспекції на автомобільному транспорті в Дніпропетровській області слідує, що на автомобіль Фольксваген LT35 д/н [NUMBER], яким керував відповідач [PERSON] отримано ліцензійну картку АА 092244 ВАТ «ДАТП-11203». На автомобіль оформлений постійний талон РСА № 552702, який виданий 04.09.2006 року та тимчасовий талон РРТ № 776155, який дійсний до 06.03.2010 року. Відповідно до матеріалів справи 23 вересня 2008 року виданий Дніпропетровським ВРЕР № 1 ДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області тимчасовий реєстраційний талон по дорученню ВАТ «Дніпропетровське АТП 11203»був анульований. 30.04.2008 на вищевказаний автобус РП Дніпропетровського ВРЕР № 2 ДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області був виданий тимчасовий реєстраційний талон по дорученню ТОВ «Ваурус». Проте, виходячи з вищевикладеного, суд не вбачає підстав для стягнення матеріальної та майнової шкоди з відповідача ТОВ «Ваурус», тому що винуватцем ДТП був [PERSON], вина якого визнана та неоспорена, знаходження [PERSON] в трудових відносинах з відповідачем ТОВ «Ваурус»будь-якими доказами суду не підтверджено, крім того, сам [PERSON] не заперечував у судовому засіданні, що на момент скоєння ДТП не знаходився при виконання трудових обовязків, автомобілем став керувати без дозволу володільця,таким чином заволодів ним неправомірно, тому суд вважає що саме відповідач [PERSON] повинен відшкодовувати шкоду, завдану внаслідок скоєння ним злочину. Оскільки субєктом оцінювальної діяльності визначена вартість матеріальної шкоди, спричиненої позивачу, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода, завдана в результаті дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку, яка складає 22493, 35 грн., вартість експертних послуг, яка складає 750, 00 грн., збитки понесені на придбання ліків у розмірі 299,25 грн., вартість послуг евакуатора у розмірі 700 грн., банківські та почтові послуги у розмірі 19,58 грн. В іншій частині позовні вимоги щодо стягнення матеріальних збитків на думку суду задоволені бути не можуть, оскільки не доведені суду належними та допустимими доказами відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Суд, враховуючи ступінь важкості вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках позивача, викликаних ушкодженням його здоровя та майна, вважає, що з відповідача [PERSON] належить стягнути на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн., що буде, на думку суду, відповідати принципам розумності та справедливості. В іншій частині позовних вимог позивача слід відмовити, оскільки суд вважає, що вони є завищеними та необґрунтованими, виходячи з дійсних обставин справи, які були встановлені судом. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 24262,18 грн. та 5000 гривень моральної шкоди. У відшкодування судових витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судового збору на користь держави в розмірі 457,22 грн. відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial