Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

Відповідачка є рідною матір'ю-одиночкою малолітньої дитини [PERSON], [INFO], який в дійсний час постійно мешкає в родині позивача та знаходиться на його утриманні. При цьому відомості про батька малолітньої дитини -[PERSON] - були записані за заявою відповідачки відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Посилаючись на вищезазначені обставини, позивач в позові також зазначає, що відповідачка протягом тривалого часу ніде не працює, вживає спиртні напої та веде аморальний спосіб життя, за місцем мешкання характеризуються незадовільно, після народження дитини не забезпечила необхідних умов для її нормального існування та розвитку. А тому позивач в поданому позові просить суд позбавити відповідачку батьківських прав по відношенню до її малолітньої дитини -сина [PERSON], [INFO], а також стягнути з відповідачки на користь опікуна або установи, де в подальшому буде утримуватися дитина, аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів, починаючи з дня подачі заяви та до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка позов визнала в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, думку прокурора та представника служби у справах дітей, дослідивши письмові матеріали справи та висновок ради опіки та піклування, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно вимог ст.150 СК України на батьків покладені обов'язки щодо виховання та розвитку своїх неповнолітніх дітей, а саме -виховання дитини, піклування про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, поважання дитини. При цьому передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст.164 ч.1 СК України "мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. При цьому відповідно до п.16 Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом із пояснень сторін та наданих письмових доказів (а.с.5-15,21-22) було встановлено, що відповідач є рідною матір'ю-одиночкою малолітньої дитини [PERSON], [INFO], який в дійсний час постійно мешкає в родині позивача та знаходиться на його утриманні. При цьому відомості про батька малолітньої дитини - [PERSON] - були записані за заявою відповідачки відповідно до ч.1 ст.135 СК України. Крім того судом встановлено, що відповідачка дійсно протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання та матеріального забезпечення своєї малолітньої дитини, не створює необхідних умов для її нормального розвитку та життя. Так, судом встановлено, що відповідачка після народження дитини не забезпечувала необхідних умов для нормального існування та розвитку малолітньої дитини, витрачаючи кошти, які одержує з боку держави на утримання своєї дитини, на власні потреби, в тому числі і на придбання спиртних напоїв. Також судом враховується, що відповідачка протягом тривалого часу ніде не працює, має житло, яке знаходиться в антисанітарному стані і де не створено ніяких умов для малолітньої дитини (відсутні необхідні меблі, іграшки тощо), за місцем мешкання характеризуються незадовільно, що в свою чергу може негативно вплинути на нормальний фізичний та духовний розвиток дитини. Крім того, судом враховується й висновок Ради опіки та піклування (а.с.22), згідно якого позбавлення відповідачки батьківських прав відносно малолітньої дитини є доцільним та таким, що в повному обсязі відповідає правам та законним інтересам малолітньої дитини. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що при таких обставинах позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи позов таким чином суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір у розмірі 188 грн.20 коп. На підставі викладеного, ст.ст.150,164-167,180-184,191 СК України,

Outcome: approved