Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-15 00:00:00

12 травня 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив відповідно до ст.ст. 1049, 625 ЦК України, стягнути з відповідача борг за договором позики з урахуванням встановленого індексу інфляції у сумі 25\~872 грн. , три процента річних від простроченої суми позики 457 грн. 64 коп., мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач добровільно відмовляється виконати взяті на себе зобовязання за договором позики. Сторони в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та враховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши письмові докази у справі, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та по наданих суду доказах, суд приходить до наступного висновку. У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики, який згідно зі ст.1047 цього ж Кодексу був укладений сторонами у письмовій формі, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов, відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір позики, за яким [PERSON] передав [PERSON] 40 000 грн., а останній зобовязався до 25.08.2010 року їх повернути. На час розгляду справи борг позивачу не повернуто. Факт укладення між сторонами договору позики та його умов підтверджується договором позики ( а.с.15), який свідчить про отримання [PERSON] грошової суми 40\~000 грн. від [PERSON], та зобовязання повернути борг до 25.08.2010 року. Відповідно до ст.ст.526,530 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобовязанні встановлений строк ( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін). Як встановлено судом, відповідачем [PERSON] взяті на себе зобовязання по поверненню боргу за договором позики виконанні частково, повернуто позивачу боргу лише в сумі 16\~000 грн. 00 коп. Підстав для звільнення відповідача від виконання іншої частини зобовязань за договором позики судом не встановлено. Отже, позовні вимоги позивача про стягнення основного боргу за Договором позики в сумі 24\~000 грн. ( 24000-16000), підлягають задоволенню. Згідно із ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що в суді знайшов підтвердження факт прострочення відповідачем [PERSON] грошового зобовязання, тому є всі підстави для захисту права позивача на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, як відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Суд вважає, що розрахунок суми боргу, який підлягає поверненню, має бути проведений в межах заявлених позивачем вимог із суми 24000,00 грн. за період з 01.09.2010 року по 22.04.2011 року на підставі доказів наданих позивачем. Розрахунок проводиться шляхом множення індексів інфляції, наведених у довідці Головного управління статистики у Чернігівській області, за відповідний період, визначений позивачем(24000х(102,9/100х100,5/100х100,3/100х100,8/100х101,0/100х100,9/100х101,4/100х101,3/100) = 26267 грн. 22 коп. Сума інфляції, що складає - 2267 грн.22 коп. (26267,22 24000) . Також, позивач має право на 3 відсотка річних від простроченої суми в межах заявлених позовних вимог за період з 01.09.2010 року по 22.04.2011 року, яка становить згідно розрахунку суду 461 грн. 59 коп. ( 24000 ( сума боргу) х 3% : 365 х 234 дн.). Таким чином, за наведеним вище розрахунком, позивач має право на отримання - 24 000 грн. боргу, 2267 грн. 22 коп. - встановленого індексу інфляцій за час прострочення виплати боргу та 461 грн. 59 коп. - трьох процентів річних від простроченої суми за час прострочення виплати боргу за період з 01.09.2010 року по 22.04.2011 року , проте, враховуючи заявлені позивачем вимоги та ст.11 ЦПК України, яка передбачає розгляд судом справ в межах заявлених вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 24000 грн. боргу, 1872 грн. 00 коп. - встановленого індексу інфляцій за час прострочення виплати боргу та 457 грн. 64 коп. - трьох процентів річних від простроченої суми за час прострочення виплати боргу за вказаний вище період. Відповідно до ст.88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved