Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-14 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»звернулось до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що відповідач відмовляється належно виконувати укладений між сторонами кредитний договір. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та просив задовольнити, проти постановлення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач та її представник в судове засідання не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується розпискою. (а.с. 97) Причини неявки суду не повідомили. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення сторін присутніх у судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.04.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № V-21/08 (а.с. 36-32), за яким позивач надав відповідачу кредит у розмірі 62 000 грн., строком до 24.04.2011 року, а відповідач прийняв на себе зобов'язання сплачувати проценти за користування кредитом в розмірі 20 % річних, здійснювати повернення кредиту щомісячними платежами відповідно до графіку. 26.02.2009 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір про внесення змін № VІ-11/09 до Кредитного договору № V-21/08 від 25.04.2008 року (а.с. 18), яким Додаток № 1 до Кредитного договору було викладено в новій редакції. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору, погашення процентів за кредитом здійснюється щомісячно. Погашення кредиту проводиться у відповідності до графіку (Додаток № 1), який є невід'ємною частиною даного Договору, до 25 числа місяця або не пізніше останнього робочого дня місяця. Відповідно до п. 3.6 Кредитного договору, у випадку порушення Позичальником строку погашення одержаного ним кредиту (п. 2.3 та п. 2.4 цього Договору), він сплачує проценти за неправомірне користування кредитом виходячи із процентної ставки у розмірі 25% річних, порядок нарахування та сплати яких визначається відповідно до п.п. 3.2 та 3.3 цього Договору. Відповідно до п. 6.2 Кредитного договору, за несвоєчасну сплату сум кредиту та\\або процентів за користування кредитом та\\чи процентів за неправомірне користування кредитом Позичальник сплачує Банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу,у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення, та нараховується щоденно. За порушення графіку погашення кредиту Банк збільшу проценту ставку на 2 відсоткові пункти. Встановлено, що боржник порушив свої зобов'язання за кредитним договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ЦК України (Позика). Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. В порушення взятих на себе за кредитним договором зобов'язань [PERSON] грошові кошти в рахунок погашення заборгованості по кредиту та відсоткам не сплачує, в результаті чого станом на 20.01.2011 року утворилась заборгованість в сумі 19 064,84 грн., яка підтверджується наявними у справі матеріалами. В якості забезпечення виконання зобовязань 25.04.2008 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір застави № VІІ-30/08 транспортного засобу, за яким заставодавець передає заставодержателю в заставу належний йому на праві власності транспортний засіб, в якості забезпечення виконання своїх зобов'язань. (а.с. 22-25) Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. На день розгляду справи відповідач повинен сплатити позивачу заборгованість за кредитним договором в сумі 19 064,84 грн., яка складається з: 18 375 грн. -сума заборгованості за кредитом, 416,33 грн. -сума пені за простроченим кредитом, 124,33 грн. - сума заборгованості за відсотками по простроченому кредиту, 149,18 грн. -сума заборгованості за відсотками по строковому кредиту. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 190,65 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 310,65 грн.

Outcome: approved