Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-03 00:00:00

у серпні 2011 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 23.01.2011р. помер її батько [PERSON], який був власником 1/5 частки житлового будинку по вул. Гагаріна, 42а в с. Селещина Машівського району та земельного паю площею 5, 22 га, розташованого на території Селещинської сільської ради. За життя її батько мав намір скласти заповіт, яким передати частку у будинку своєму онуку, а її сину відповідачу-2, а земельну ділянку їй. Але відповідач-1, яка також є дочкою померлого, з метою перешкодити йому скласти вказаний заповіт, шляхом обману заволоділа паспортом батька, та зберігала до смерті останнього. З метою складення заповіту батько звертався до Селещинської сільської ради, приватного нотаріуса та Машівської державної нотаріальної контори, але в оформленні заповіту відмовляли за відсутності паспорта. Крім цього, з приводу неповернення паспорта батько двічі звертався до міліції, а 27.12.2010р. до суду. У звязку з наведеним позивач просить усунути відповідача-1 від права на спадкування за законом після померлого батька [PERSON] та виключити відповідача-2 з кола спадкоємців з підстав порушення черговості спадкування за законом. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, при цьому позивач зазначила, що її батько [PERSON] за життя мав намір скласти заповіт на частину будинку на імя її сина [PERSON], який зі сімєю проживав разом з ним та доглядав за ним і хотів, щоб будинок дістався саме йому. Також хотів, щоб пай після матері дістався [PERSON], а його пай їй [PERSON]. Але враховуючи те, що відповідач-1 оформила від імені батька відмову від спадщини після померлої матері на свою користь, у звязку з чим їх відходила частка будинку після матері, а тому вона також подала заяву про прийняття спадщини після матері. Дізнавшись про те, що батько хоче скласти заповіт на будинок на імя Едіка, [PERSON] забрала у нього паспорт нібито для оформлення спадщини після матері та повідомила, що поверне через два дні, але так цього і не зробила. На прохання батька з приводу не повернення паспорта вона двічі виклала міліцію, а в послідуючому батько звертався з позовом до суду про витребування паспорту. В судовому засіданні представники відповідача-1 заперечують проти задоволення позову за безпідставністю, при цьому [PERSON] зазначила, що дід сам попросив, щоб паспорт був у її матері і не віддавати його позивачці, щоб його не вигнали з будинку. Відповідач-2 позов визнав та пояснив, що він проживав разом з дідом [PERSON] та бабою в будинку по вул. Гагаріна, 42а в с. Селещина та є власником 1/5 його частини. За життя дід обіцяв, що по одному паю дістанеться дочкам, а йому будинок. При цьому він возив його до сільської ради для оформлення заповіту, але було відмовлено, оскільки сестри сваряться. Представник третьої особи, державний нотаріус [PERSON] показала, що [PERSON] часто приходила до неї за консультаціями та говорила, що в діда забрали паспорт і запитувала чи можна якимось чином оформити заповіт, але їй за таких обставин було відмовлено. Після померлої [PERSON], дружини померлого [PERSON], заведена спадкова справа, спадщину прийняли [PERSON] та [PERSON], а [PERSON] від своєї частки відмовився на користь [PERSON]. При цьому, його паспорт ніяким чином не був потрібен при оформленні спадщини, лише при оформленні заяви про відмову від спадщини, яка була підготовлена Селещинською сільською радою. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що 23 січня 2011 року помер [PERSON] ( а.с. 6 ), який був власником 1/5 частки житлового будинку по вул. Гагаріна, 42а в с. Селещина Машівського району та земельного паю площею 5, 22 га, розташованого на території Селещинської сільської ради ( а.с. 9-17 ). Його дружина [PERSON] померла 09.07.2010р. ( а.с. 26 ). Сторонами не заперечується, що єдиними спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після померлого [PERSON] є його доньки: [PERSON] позивач по справі та [PERSON] відповідач-1, які належним чином прийняли спадщину ( а.с. 20-22 ). Судом також установлено, що заяву про прийняття спадщини після померлого [PERSON] подав і його онук - відповідач [PERSON], син позивачки. Відповідно до ч.2 ст. 1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Враховуючи те, що після померлого [PERSON] спадщину прийняли спадкоємці першої черги: [PERSON] та [PERSON] дочки померлого, відповідач [PERSON] не є спадкоємцем першої черги та міг бути віднесений лише до спадкоємців четвертої та пятої черги, або за правом представлення, як спадкоємець першої, лише за умови смерті своєї матері, а тому враховуючи відсутність у нього встановленого законом права спадкування після померлого діда нарівні зі спадкоємцями першої черги, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову в частині усунення його від спадкування слід відмовити за безпідставністю. Щодо вимог позивача про усунення відповідача-1 від права на спадкування після померлого батька суд зазначає наступне. Відповідно до ч.2 ст. 1224 ЦК України, не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині. З цього приводу за клопотанням позивача було допитано ряд свідків, які зазначили наступне. Так, свідок [PERSON], секретар Селещинської сільської ради, показала, що [PERSON] дійсно приходила до неї та говорила, що батько хоче скласти заповіт на користь її сина, але їй було відмовлено у складенні заповіту, оскільки вони скандальні люди. Також, нею було відмовлено у складенні заповіту з підстав відсутності батька та відсутності у нього паспорту. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що була кумою померлого [PERSON]. Десь за дві неділі перед тим як він зліг, зустрілися з ним в магазині та він говорив, що хотів зробити заповіт, але [PERSON] забрала документи. Вона також разом з ним їздила в сільську раду для складення заповіту, при цьому [PERSON] сидів у автомобілі, до сільської ради ходила його донька [PERSON] та вона, але секретар відмовила посвідчити заповіт. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], сестра померлого, показала, що за життя її брат говорив, що будинок дістанеться [PERSON], з сімєю якого той проживав в одному будинку. Також говорив, що [PERSON] забрала паспорт і він написав заяву в міліцію, при цьому говорив, що хоче відписати будинок Едіку, а пай [PERSON], оскільки старшій доньці дістався жінчин пай. Допитаний в якості свідка [PERSON], двоюрідний брат [PERSON] показав, що покійний [PERSON] за життя говорив, що хата буде Едіку, оскільки у нього батько помер, а паї дістануться дочкам [PERSON] та [PERSON], але не зміг написати заповіт, оскільки [PERSON] забрала паспорт та не повертала. Свідок [PERSON], приватний нотаріус, показала, що в телефонній розмові в неї запитували про можливість посвідчення заповіту без паспорта, але вона відмовила. У суду немає підстав сумніватися у показаннях цих свідків і таких доказів суду не надано. Крім цього, вказані свідчення свідків про неможливість складення [PERSON] заповіту за відсутності паспорту та того, що саме його дочка [PERSON] утримувала паспорт підтверджуються також письмовими доказами у справі: а саме двома відмовними матеріалами № 685 та № 25 з яких убачається, що 06.12.2010р. та 12.01.2011р. [PERSON] звертався до органів міліції з проханням притягнути до відповідальності його доньку [PERSON], яка 16.11.10р. взяла у нього паспорт та не повертає. Під час перевірки [PERSON] зазначила, що паспорт їй потрібен для переоформленням земельного паю після померлої матері і поверне його до 20.12.2010р. Під час перевірки за другою заявою [PERSON] зазначила, що їй стало відомо, що [PERSON] хоче зробити батьківський заповіт лише на себе з чим вона не погоджується, а тому і не повертає паспорт. Також у своїх письмових поясненнях [PERSON] ( на імя якої [PERSON] було видано доручення на оформлення тією спадкових справ ) підтвердила, що дізнавшись про те, що дід хоче скласти заповіт не повертала паспорту. Свідок [PERSON], ДІМ Машівського РВ, в судовому засіданні підтвердив факт проведення 2 перевірок по зверненням [PERSON] Перший раз в РВ приходила [PERSON] та прохала зявитися до батька, а вдруге виклик надійшов по телефону. За місцем проживання [PERSON] у нього було відібрано заяву та пояснення в яких він зазначав, що дав [PERSON] паспорт для переоформлення документів, але та не повертає. Оскільки ознак злочину в діях [PERSON] не було в порушенні кримінальної справи було відмовлено. Були також опитані [PERSON] та [PERSON], при цьому остання приїхала до діда і той дозволив, щоб паспорт побув у неї ще 2-3 дні. Через місць надійшов новий виклик з цього приводу, під час перевірки якого [PERSON] та [PERSON] повідомили, що паспорт їм потрібен для переоформлення спадщини. Всі пояснення [PERSON] записував він, а той підписував, при цьому вдруге [PERSON] точно не була присутньою, а перший раз не памятає. В судовому засіданні представники відповідача-1 не оспорювали свідчень вказаного свідка та погоджувалися з тим, що заяви та пояснення надані до органів міліції підписані саме [PERSON] Крім цього, факт умисного утримання паспорту батька саме [PERSON] підтверджується і дослідженою в судовому засіданні цивільною справою № 2-43/2011 року з якої вбачається, що за життя 28.12.2010р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про негайне витребування в останньої його паспорту, який йому потрібен для складення заповіту на користь онука [PERSON], але 04.02.2011р. провадження у справі було закрито у звязку зі смертю позивача. Крім цього, факт умисного утримання паспорту [PERSON], саме [PERSON], з метою перешкодити батькові скласти заповіт підтверджується і свідченнями державного нотаріуса, яка зазначила, що паспорт [PERSON] при оформленні спадкової справи після його померлої дружини не був потрібен, так як від його імені була подана заява, засвідчена Селещинською сільською радою, про відмову від спадщини після померлої дружина на користь [PERSON]. Доводи представників відповідача-1 про те, що нібито дід попросив не давати паспорту, щоб його не вигнали з будинку не підтверджено жодними належними та допустимими доказами у справі, а навпаки спростовуються як свідченнями свідків, так і письмовими доказами у справі, як і не підтверджено той факт, що паспорт нібито потрібен був для оформлення спадкових справ після померлої матері [PERSON], що спростовується свідченнями нотаріуса, яка зазначила, що паспорт [PERSON] для оформлення [PERSON] спадкової справи після померлої матері жодним чином потрібен не був. Виходячи з викладеного, суд вважає, що відповідач-1, дізнавшись про намір її батька [PERSON] оформити заповіт на користь онука [PERSON] та дочки [PERSON], утримувала його паспорт та без поважних причин не повертала, чим перешкодила таким чином йому укласти заповіт та сприяла виникненню права на спадкування у неї самої, у звязку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню і [PERSON] слід усунути від права на спадкування за законом після померлого батька [PERSON] Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, а тому суд приходить до висновку що з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь позивача сплачений нею судовий збір в розмірі 4, 25 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 18, 50 грн., виходячи з того, що вказані вимоги носять немайновий характер. На підставі викладеного,

Outcome: approved