Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-21 00:00:00

В серпні 2011 року позивачі звернулися до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до відповідача [PERSON] комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, третя особа Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора, про поділ майна та визначення часток. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі в позовній заяві і в судовому засіданні посилалися на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 06 червня 2000 року [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. 24 червня 2003 року [PERSON], який є батьком [PERSON] та дідом [PERSON] помер. Після його смерті стало відомо, що 29.03.2002 року він склав заповіт, яким заповідав належну йому частину квартири [ADDRESS] їм у рівних частках. 23 березня 2010 року померла [PERSON], яка є [PERSON] матірю та бабусею [PERSON] Після її смерті стало відомо, що 20.02.2004 року вона склала заповіт, яким заповідала усе своє майно їм обом у рівних долях. Таким чином після смерті [PERSON] та [PERSON] відкрився спадок у вигляді часток квартири [ADDRESS]. Правда в м. Дніпропетровську. Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора відмовила їм в видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітами, оскільки не визначені частки померлих. Просили визначити, що частки у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] є рівними, та кожному із них: [PERSON], померлого 24.06.2003 року, [PERSON], померлої 23.03.2010 року належало по ? частки зазначеної квартири. Представник відповідача [PERSON] комітету Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили. Представник третьої особи Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Відповідно до листа від 12.12.2011 року за №2029/01-16 просили розглядати справу без їх представника та ухвалити рішення на розсуд суду. Позивачі не заперечували, щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 06 червня 2000 року, виданого Дніпропетровським домобудівельним комбінатом квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON] ( а.с.11). Згідно Технічного паспорту на квартиру №3 в житловому будинку №101 по пр. Г. Правда, виготовленого станом на 26.11.2010 року власниками квартири є [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 12-14). [PERSON] помер 24 червня 2003 року ( а.с.17). Згідно до заповіту від 29.03.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №800 на випадок своє смерті [PERSON] заповідав належну йому частину квартири №3, що знаходиться у м. Дніпропетровську, на проспекті імені газети Правда б. №101 - [PERSON] та [PERSON] в рівних долях кожному (а.с.18). [PERSON] померла 23 березня 2010 року ( а.с.19) Відповідно до Заповіту від 20.02.2004 року посвідченого державним нотаріусом Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1-734 на випадок своєї смерті [PERSON] заповідала все своє майно рухоме та нерухоме [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному ( а.с.20) . [PERSON] та [PERSON] померли і здійснити виділ частки не можливо. Згідно до ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст.372 ЦК України майно, що є спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. Як показали в судовому засіданні позивачі після смерті [PERSON] вони звернулися в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, однак Шоста дніпропетровська державна нотаріальна контора відмовила в видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом, оскільки в свідоцтві про право власності на житло право власності на квартиру [ADDRESS] визначено, як спільна сумісна власність, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 31.05.2011 року ( а.с.23). Відповідно до п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті одного із учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. При таких обставинах суд вважає за можливим визначити частки за померлим 24.06.2003 року [PERSON] - 1/2 частка квартири, за померлою 23.03.2010 року [PERSON] 1/2 частка квартири. Згідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін.

Outcome: approved