Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому вказав, що рішенням Ровеньківського міського суду Луганської області від 11 січня 2000 року з нього були стягнуті аліменти на користь своєї дочки [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно. Зараз він є громадянином [PERSON], проживає у сина в Краснодарському Краї у м. Кореновськ. Зазначене рішення суду примусово виконується за місцем його проживання, в зв’язку з чим звернене стягнення на його пенсію. Він є пенсіонером і отримує пенсію за віком в розмірі 6411 російських рублів. Окрім пенсії ніяких інших доходів не має. Сплата аліментів на користь відповідачки є для нього матеріально скрутною. Він є людиною похилого віку, хворіє: переніс дві операції з приводу пахових гриж, має хвороби серця та судин, очей, стан здоров’я погіршується. Згідно висновків лікарняної комісії № 8 від 18 січня 2011 року він за станом здоров’я потребує стороннього догляду довічно. Значні кошти він витрачає на своє лікування, придбання ліків та медикаментів і вже після цих витрат купує собі лише самі необхідні речі. Сплата ним аліментів на користь дочки ставить його в скрутне матеріальне становище, так як чверть своєї невеликої пенсії він витрачає на утримання відповідачки, хоча сам потребує утримання. Просив звільнити його від сплати аліментів на користь [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів його доходів щомісячно. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені нею позовні вимоги, та просила позов задовольнити. Вважає, що [PERSON] на теперішній час не потребує матеріальної допомоги, а [PERSON] не може таку допомогу надавати. Так, за законодавством Російської Федерації, прожитковий мінімум складає 5564 рубля, тому якщо позивач сплачує ? частину своєї пенсії аліментів, кошти, що йому залишаються, є меншими, ніж прожитковий мінімум( 6411/4 = 1602; 6411-1602= 4809 руб.). Просила врахувати зазначені розрахунки та задовольнити заявлені нею позовні вимоги. Відповідачка позов не визнала, просила у його задоволенні відмовити з огляду на те, що вона є непрацездатною, потребує матеріальної допомоги, інших доходів, окрім пенсії та аліментів не має. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 410 ЦПК України передбачено, що іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави ( їх органи та посадові особи) та міжнародні організації мають право звертатися в суди України для захисту своїх прав, свобод та інтересів. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] на підставі рішення Ровеньківського міського суду Луганської області сплачує аліменти на користь [PERSON] у розмірі ? всіх видів його доходу на її утримання, починаючи з 1 листопада 2005 року довічно. Виконання вказаного рішення дозволено на території Російської Федерації 15 лютого 2007 року (ар.с. 4), стягнення звернуто на пенсію боржника (ар.с. 5). Статтею 198 СК України встановлено, що батьки зобов’язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. В судовому засіданні встановлено, що платник аліментів станом на січень 2012 року отримує пенсію у розмірі 6411 рублів 42 коп. (ар.с. 120) та згідно висновку лікарняної комісії № 8 від 18 січня 2011 року за станом здоров’я потребує постійного стороннього догляду (ар.с. 7,41,42). Судом встановлено, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи за загальним захворюванням безстроково (ар.с. 29), тривалий час страждає на різні захворювання (ар.с. 30,31, 50-104). [PERSON] знаходиться на обліку в управлінні ПФУ в м. Ровеньки Луганської області та отримує пенсію по інвалідності, розмір якої в грудні 2011 року склав 800 грн. Статтею 32 Закону України «Про Національний банк України»встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. Випуск та обіг на території України інших грошових одиниць і використання грошових сурогатів як засобу платежу забороняється. При вирішенні цієї справи суд вважає за необхідне розмір пенсії позивача в рублях перевести у національну грошову одиницю –гривню. Так, згідно повідомленню ВАТ «Ощадбанк»(ар.с. 117) станом на 12 жовтня 2011 року курс російського рубля по відношенню до гривні складає: за 10 російських рублів –2,5369 грн. Тому пенсія [PERSON] в розмірі 6411,42 руб. складає 1626,51 грн. Статтею 8 ЦПК України встановлено, що суд вирішує справи у відповідності з Конституцією України, законами України та міжнародними договорами, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України. Тому суд не може при вирішенні справи керуватися законами Російської Федерації, і посилання представника позивача на розміри прожиткового мінімуму, встановлені законами Російської Федерації суд до уваги прийняти не може. Згідно статті 21 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік»розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність у грудні 2011 року складав 800 грн. Статтею 12 Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік»з 1 січня 2012 року встановлено розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на рівні 822 грн. При вирішенні справи слід враховувати розмір прожиткового мінімуму, встановлений Законами України «Про Державний бюджет України». Суд не може прийняти до уваги посилання представника позивача на те, що доходи позивачки є достатніми для забезпечення її існування, так як статтею 1 Закону України «Про прожитковий мінімум»встановлено, що прожитковий мінімум — вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров’я набору продуктів харчування (далі —набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі —набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі —набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. В судовому засіданні було встановлено, що отримувана позивачкою пенсія 800 грн. не може забезпечити в повінй мірі її потреб, так як позивачка є інвалідом ІІ групи, і окрім потрібностей у продуктах харчування, мінімальному наборі непродовольчих товарів та послуг, [PERSON] потребує витрат на своє лікування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач не надав суду переконливих доказів на підтвердження того, що відповідачка [PERSON] на теперішній час перестала потребувати матеріальної допомоги, а він став неспроможним таку допомогу надавати. Проте судом встановлено, що на теперішній час стан здоров’я позивача змінився –він наразі за станом свого здоров’я потребує постійного стороннього догляду (ар.с. 7,41,42). Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192, 194-197 СК України. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров’я кожного з них. Суд вважає, що оскільки стан здоров’я позивача [PERSON] змінився, це треба врахувати при вирішенні справи, та зменшити розмір аліментів, що стягнуто з позивача на користь відповідачки з 1/4 до 1/8 частини усіх видів його доходу. На підставі викладеного та

Outcome: partial