overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-14 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою, у якій вказує, що її син [PERSON], з 1984 року зловживав спритними напоями, в 1994 році був поставлений на облік до наркологічного кабінет, в 1997 році знаходився на стаціонарному лікуванні в Словянської психіатричної лікарні, з 1999 року по 2006 рік відбував покарання. Після звільнення її сина вів аморальний спосіб життя, вживав наркотики, бомжівав, у нього була порушена психіка, а 06.07.2007 році він поїхав до Криму, і після цього його ніхто не бачив та відомостей про його місцезнаходження не має. У нього залишалася донька [PERSON], яка до повноліття знаходилася на попечені заявниці. Заявниця довгий час питалася знайти сина, але його пошуки результатів не дали. На теперішній час заявниці необхідно для впорядкування документів на квартиру за адресою м. Артемівськ вул.. Полева 41-19, яка була приватизована на неї і на її сина, визнати [PERSON], [INFO], померлим. Ці обставини і зявилась підставами заяви. У судовому засіданні заявник на вимогах наполягає, просить їх задовольнити. Зацікавленої особи у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якої вказує, що заявлені вимоги визнав в повному обсязі. Згідно свідоцтва про народження [PERSON],[INFO], його матірю записана [PERSON]. Згідно вироку від 15.10.1999 року [PERSON] засуджений по ст.. 79 ч.2 КК України до 10 років позбавлення волі. Згідно довідки ПП Наш дім від 08.07.2011 року [PERSON] був зареєстрованій за адресою [INFO] та виписаний до м. Москва. Згідно свідоцтва про право власності на житло [PERSON] та [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу виданого 16.02.1998 року [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] та після розірвання шлюбу її прізвище [PERSON].. Згідно показання свідка [PERSON], яка в судовому засіданні пояснила, що син заявниці [PERSON], після смерті його дружини став зловживати спиртними напоями, а у 2007 році [PERSON] виїхав із м. Артемівська, вона його більш не бачила та його місцезнаходження їй не відоме. Згідно ст..46 ЦК України, фізична особа може бути визнана померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Згідно ст..174 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявністю законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-14 00:00:00

[PERSON] є матірю [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. Рішенням Смілянського міськвиконкому від 2 червня 2011 року № 343 визначено, що у звязку з неналежним доглядом з боку матері діти повинні жити з [PERSON], батьком хлопців. Посилаючись на те, що [PERSON] не займається вихованням дітей і постійно зловживає спиртними напоями, служба у справах дітей Смілянського міськвиконкому звернулась до суду з позовом про позбавлення її батьківських прав, стягнення з неї на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов. [PERSON] також просив задоволити позов. Відповідачка в суд не зявилась. Позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. У відповідності зі свідоцтвами про народження, відповідачка є матірю [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. Батьком синів [PERSON] і [PERSON] є [PERSON] Рішенням Смілянського міськвиконкому від 2 червня 2011 року № 343 місцем проживання дітей відповідачки визначено місце проживання [PERSON] Згідно з висновком органу опіки і піклування, затвердженим рішенням Смілянського міськвиконкому від 21 липня 2011 року № 421, відповідачка зловживає спиртними напоями і ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню всіх трьох дітей, тому позбавлення її батьківських прав не суперечить інтересам дітей. Викладені у висновку обставини підтверджуються характеристикою ЗОШ № 6 м. Сміли на [PERSON] від 28 липня 2011 року, наданих кварткомом № 2 м. Сміли довідкою-характеристикою від 28 травня 2011 року та характеристикою на [PERSON] від 5 липня 2011 року. Оскільки відповідачка ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню синів [PERSON] і [PERSON] та дочки [PERSON], на підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України її належить позбавити батьківських прав. На підставі ч. 2 ст. 166 СК України з відповідачки на користь [PERSON] належить стягнути аліменти на утримання синів [PERSON] і [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожну дитину. В вимогах про стягнення на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON] належить відмовити, оскільки органом опіки і піклування ще не прийняте рішення про передачу дитини [PERSON] під опіку. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачки належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-14 00:00:00

02.09.2011 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ним та відповідачкою 17.11.2007 р. відділом РАЦС по м. Первомайську Первомайського МРУЮ Миколаївської області, актовий запис № 566. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 17.11.2007 р. відділом РАЦС по м. Первомайську Первомайського МРУЮ Миколаївської області, актовий запис № 566, між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу мають доньку Олену, [INFO], яка проживає з відповідачкою. Причиною розірвання шлюбу стало те, що між ними виникли неприязнені відносини через відсутність взаємопорозуміння та поваги один до одного, постійна нервова напруга та сварки через це негативно позначаються на їх неповнолітній доньці. На даний час разом не проживають. Тому вважає, що шлюб між ними розпався і носить формальний характер. Строк для примирення їм не потрібний. Майнового спору між ними немає. Позивач просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не зявилася, але надала заяву з клопотанням слухати справу в її відсутність, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. При цьому вказала, що бажає залишити своє шлюбне прізвище «Мовчан». Суд, заслухавши пояснення позивача, проаналізувавши матеріали справи, дійшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 17.11.2007 р. відділом РАЦС по м. Первомайську Первомайського МРУЮ Миколаївської області, актовий запис № 566, було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу (а.с. 4). Від даного шлюбу мають доньку Олену, [INFO], яка проживає з відповідачкою. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені через те, що між ними виникли неприязнені відносини через відсутність взаємопорозуміння та поваги один до одного, постійна нервова напруга та сварки через це негативно позначаються на їх неповнолітній доньці. На даний час сторони разом не проживають. На примирення не згодні. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 105, 112 СК України. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому відповідачці, після розірвання шлюбу, залишити прізвище, на яке вона змінила під час реєстрації шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася в районний суд з вищевказаним позовом до [PERSON] посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON],[INFO], який проживає з нею та на утримання якого відповідач сплачує аліменти у сумі 200 грн. на місяць згідно рішення Вінницького районного суду від 14.01.2008 року. Однак, на даний час змінився матеріальний стан відповідача, який має мінливі нерегулярний дохід і заробляє достатньо коштів, щоб сплачувати більший розмір аліментів. Крім того, дитина часто хворіє і потребує додаткових коштів на укріплюючи та імунономодулюючі препарати, а також санаторно-курортне лікування. Тому позивачка просить збільшити розмір аліментів і зобовязати відповідача сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 700 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю і суду показала, що потребує більшої суми матеріальної допомоги на утримання сина, оскільки на даний час значно збільшились витрати на його утримання та лікування. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнала і не заперечила проти стягнення з відповідача аліменти на утримання його сина в розмірі 700 грн. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Від спільного подружнього життя в сторін 31 жовтня 2005 року народилася дитина син [PERSON], який на момент розгляду справи проживає з позивачкою та перебуває на її утримання. Згідно з рішенням Вінницького районного суду від 14.0.2008 року відповідач сплачує аліменти на утримання сина в сумі 200 грн., щомісячно, до його повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Визначаючи розмір аліментів суд враховує стан здоровя дитини часто хворіє та потребує лікування, що підтверджується поясненнями позивача, які не заперечуються представником відповідача, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів працездатний, має мінливий дохід, та приходить до висновку, що вказаний позивачкою та визнаний відповідачем розмір аліментів є розумним і справедливим. Вищевикладене дає підстави суду для задоволення позову та відповідно до ст. 192 СК України дає підстави суду для зміни розміру стягуваних аліментів в бік збільшення. На підставі ст. 182, 184, 192 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-14 00:00:00

30.08.2011 року гр. [PERSON]Ф, подала заяву про оголошення гр. [PERSON] померлим. Як підставу своїх вимог вказала, що 08 грудня 2005 року за рішенням Біловодського районного суду було визнано її чоловіка безвісно відсутнім , який у 2004 році поїхав в селище Біловодськ до лікаря стоматолога і більше додому не повернувся. В цьому судовому засіданні заявник вказала, що в с. Литвинівка чоловік проживав разом з нею , інколи він зловживав спиртними напоями, але в цілому був дуже комунікабельним. Всі намагання встановити його місце перебування, звернення до міліції , та ці пошуки не дали бажаного результату, по цей час заявниця не має ніяких даних про його місцеперебування, за даними переписки з ріднею з Сумської області також чоловік там не зявлявся. На даний час вона просить суд винести рішення про оголошення свого чоловіка померлим для вирішення питань з отримання спадщини. Представник Біловодського РАЦС в судове засідання не прибув, про слухання справи повідомлений належним чином. Вислухавши заявницю, свідків гр. [PERSON] та гр. [PERSON], які підтвердили зникнення гр. [PERSON] з жовтня 2004 року, оголосивши письмові докази, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, бо гр. [PERSON] не прибув в останнє місце свого проживання з жовтня 2004 року, розшук його ніяких результатів не дав, місце перебування на цей час гр. [PERSON] не встановлено, на виклик через оголошення у газеті «Наша газета» від 03.09.2011 року він так і зявився. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері [PERSON] у чотири місяці, обґрунтовуючи тим, що він пропустив цей строк з поважних причин, оскільки перебував на лікуванні. В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов та просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. В судове засідання третя особа не з»явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 26.10.2004р. [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Другої Житомирської державної нотаріальної контори [PERSON], згідно якого вона заповіла належну їй квартиру [ADDRESS] своїм синам [PERSON] ј частки та [PERSON] ѕ частки. Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] померла 14.08.2010р. В установлений законом шестимісячний строк після смерті матері позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки знаходився на стаціонарному лікуванні у кардіологічному відділенні для хворих інфарктом міокарда КУЦМЛ №1 м. Житомира з 19.12.2010р. по 12.01.2011р. з діагнозом інфаркт міокарда. З матеріалів справи також вбачається, що позивач хворів в період з 19.12.2010р. по 30.03.2011р. Відповідно до ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. № 7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, який не може перевищувати шести місяців. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов»язані з об»єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У встановлений законом строк після відкриття спадщини за заповітом позивач не вчинив дії щодо її прийняття внаслідок тривалого захворювання, яке є поважною причиною, пов»язаною з об»єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до нотаріально посвідченої заяви інший спадкоємець за заповітом [PERSON] у встановлений законом строк не прийняв спадщину та на неї не претендує. Таким чином, суд визнає поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті спадкодавця та визначає йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини у чотири місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями в с. Дубки по вул. Шкільній, 1, оскільки вона втратила документ, який посвідчує право власності на нерухоме майно. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала в повному обсязі. Представник відповідача Люхчанської сільської ради в судове засідання не зявився, подав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позов визнає. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 392 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Любиковицької сільської ради, в якому просила визнати за нею право власності на земельну ділянку розміром 2,41 га, підтверджену державним актом на право власності серії ЯБ № 090597 від 20 серпня 2004 року в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі [PERSON], яка померла 22 лютого 1999 року. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та дав пояснення згідно заяви. Посилалась на те, що спадкове майно успадкувала за заповітом після смерті бабусі, проживаючи з бабусею до дня її смерті, однак через відсутність на час складання заповіту та відкриття спадщини акта про право власності, не може оформити свідоцтво про право на спадщину. Представник відповідача Любиковицької сільської ради в судове засідання не зявився, подав заяву з проханням слухати справу без участі відповідача, позов визнав в повному обсязі. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 392, 1223 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-14 00:00:00

Публічне Акціонерне Товариство "Дельта Банк" звернулось з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що 11 грудня 2009 року між сторонами було укладено кредитний договір № 001-17500-111209, згідно якого відповідачем було отримано кошти в сумі 4665,28 грн. Відповідачка не виконувала свої зобовязання, станом на 14 березня 2011 року виникла заборгованість в сумі 5865 грн., яку позивач просив стягнути з відповідачки. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позов підтримав. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, який не зявився. Дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно зясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню. Згідно кредитного договору № 001-17500-111209 від 11 грудня 2009 року позивач як кредитор надав [PERSON] як позичальнику кредит на умовах овердрафту в сумі 4665, 28 грн. Доводи позивача, що відповідачка [PERSON] не виконувала договірних зобовязань, не здійснювала своєчасного повернення коштів, станом на 14 березня 2011 року допустила заборгованість по кредиту в сумі 4465, 28 грн. підтверджується розрахунком позивача. Таким чином загальний розмір відшкодування становить суму 5865,28 грн., яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 526, 611, 612, 625, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом проти громади про визнання за нею права власності на житловий будинок №17-а, по вул. Чапаєва в с. Новоселиця Житомирського району. Вимоги мотивовані тим, що позивач є єдиною спадкоємицею за законом, проте отримати свідоцтво про право власності не може. У подальшому позивач доповнила позовні вимоги, просила встановити факт володіння [PERSON] на праві приватної власності спірним житловим будинком. Позивач у письмовій заяві до суду позов підтримала, просила справу розглядати за її відсутністю. Сільський голова звернувся з аналогічним клопотанням. Позов визнав. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені обставини, які відповідають цивільним правовідносинам. Суд розглядає справу у межах заявлених вимог. 21.12.2008 померла мати позивача [PERSON] (а.с.4). Внаслідок смерті останньої відкрилася спадщина, до складу якої, на думку суду, входить спірний житловий будинок № 17-а. Право власності спадкодавця підтверджується технічною документацією та довідкою № 479 від 08.06.2011 про те, що спадкове майно, згідно із записів у книгах погосподарського обліку № 7, особовий рахунок 0341-1, рахувалося за спадкодавцем, як за власником (а.с.11-13,14,15). Наявність таких облікових матеріалів за відсутності правовстановлюючих документів на спірний будинок є однією з умов для оформлення права власності за позивачем. Позивач є рідною дочкою спадкодавця. З довідки № 746/01-16 від 17.05.2011 видно, що із заявою про прийняття спадщини після смерті матері звернулася [PERSON], а тому згідно із ч.2 ст. 1270 ЦК України, являється такою, що прийняла спадщину (а.с.5). [PERSON] як єдина спадкоємиця за законом від спадщини не відмовлялася. Громада не порушує питання про відумерлість спадщини, у порядку ст. 1277 ЦК України. Згідно із ст. 1261 ЦК України позивач відносяться до першої черги спадкоємців за законом, проте використати це своє право не може, а тому відповідно до ст.16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України вона має право звернутися до суду за захистом невизнаних прав. Право власності може бути встановлено судом. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом проти [PERSON] про зобовязання повернути виготовленого позивачем дереворобного станка, який знаходиться по вул. 1-го Травня, 7 в с. Ліщин Житомирського району. Вимоги мотивовані тим, що позивач неодноразово на прохання відповідача, її дочки [PERSON] та зятя надавав у тимчасове користування спірний станок відповідачу її свату. Проте на його вимогу повернути станок позивач був побитий подружжям [PERSON]. На його вимогу повернути станок відповідач відмовляє. В судовому засіданні позивач підтримав позов. Просив зобовязати [PERSON] повернути станок на те місце, звідки остання взяла станок, або доставить станок до приміщення суду, або до воріт будинку, де колись проживала їх матір Відповідач вважає позов неґрунтовним, оскільки вона жодним чином не заважає позивачеві забрати спірний станок, а доставляти станок за свій рахунок її зобовязати не можна. Так як спірний станок позивач неї сам надав після смерті матері у 1999 році, сказавши, що його дарує. Вона та її сімя тривалий час ним користувалися про що було відомо позивачеві. Беручи до уваги пояснення сторін, свідків [PERSON], [PERSON] дослідивши матеріали справи, судом встановлені обставини, які відповідають цивільним правовідносинам. Суд розглядає позов в межах заявлених вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач є власником саморобного дереворобного станка вартістю 7206 грн.64 коп., який складається з двох частин. Одна частина цього станку знаходиться за місцем проживання відповідача в с. Ліщин, а друга - за місцем проживання позивача в м. Житомирі, що підтверджується висновком експерта. Відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всупереч наведеному позивач не надав доказів, що позивач самоправно заволоділа спірним майном позивача та заважає йому у здійсненні його прав власності. З досліджених судом постанов, прийнятих органами дізнання по скаргах позивача, вбачається, що заважали йому в цьому [PERSON] та [PERSON]В.(а.с.11-15). Проте позивач не порушував питання про залучення цих осіб у якості відповідачів або про заміну відповідача. Суд позбавлений права проводити ці дії за власною ініціативою (ст.33 ЦПК). Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом звернутися за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав. Проте позивач не надав суду належних та допустимих доказів, що доказів того, що [PERSON] порушила його законні права, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Outcome: dismissed