Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-25 00:00:00

11 липня 2011 року позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом до відповідача. В своєму позові позивач зазначила, що їй та відповідачу належить на правах власності, кожному по Ѕ частині житлового будинку, що розташований по вул. Шкільна, 11 в с. Димівське Новоодеського району Миколаївської області, який вони придбали в період шлюбу. Також зазначила, що в даний час у них з відповідачем різні сімї, а тому виникло питання про реальний поділ спільного будинку. Посилаючись на наявність у них спору з відповідачем та на те, що через розміри будинку його неможливо поділити порівно між двома співвласниками, позивач просить суд винести рішення, яким провести поділ цього будинку, а саме визнати за відповідачем право власності на весь будинок, а з відповідача на її користь стягнути вартість її частки в сумі 12118 гривень. Позивач в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги і просила позово задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. Посилаючись на відсутність у нього грошей на виплату позивачу її частки, просив суд в задоволені позову відмовити. Вислухавши пояснення і заяви сторін, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з досліджених в судовому засіданні обставин справи, сторони перебували у шлюбі. Їх шлюб було розірвано. В період шлюбу сторін, ними було придбано у власність житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул. Шкільна, 11 в с. Димівське Новоодеського району Миколаївської області. Право спільної часткової власності сторін на вказаний житловий будинок підтверджено рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 10.05.2011 року по справі №22ц-1240/2011. Право власності сторін на цей будинок, за кожним з них по Ѕ частки, зареєстровано в органах БТІ. Відповідно до висновку судово-будівельної експертизи №120-2010 від 16.12.2011 року, ринкова вартість вищевказаного домоволодіння сторін на день розгляду справи в суді складає 24240 гривень. Також експертом зазначено, що не можливо провести реальний поділ цього будинку між його співвласниками, відповідно до належних їм на правах власності ідеальних часток, в звязку з чим неможливо визначити і варіанти порядку користування цим житловим будинком і надвірними господарськими будівлями. Відповідно до ст.364 ч.2 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається або є неможливим, співвласник який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Тому за таких вищевикладених обставин, враховуючи позовні вимоги, висновок експертизи і бажання позивача отримати за свою частку у спільному майні грошову компенсацію від відповідача, а також той факт, що визначена експертом вартість будинку, не суперечить розміру грошової компенсації, яку просить позивач стягнути з відповідача на свою користь, то суд прийшов до висновку про повіне задоволення позовних вимог. Після проведення поділу спільного майна колишнього подружжя підлягає припиненню їх право спільної часткової власності на вищезазначений будинок. У відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі у вигляді 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 121 гривні державного мита, 200 гривень на правову допомогу та 1800 гривень витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи, що підтверджені документально.

Outcome: approved