overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-21 00:00:00

У вересні 2011 року позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що у період з 26.11.2006 р. до 30.11.2010 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, з яким вони мають одну спільну малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Оскільки відповідач допомоги на утримання дитини не надає, просила суд стягнути з нього аліменти на утримання сина у розмірі 800, 00 грн. щомісячно. Позивачка до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 12). Відповідач у судовому засіданні вирішення питання про обґрунтованість позову залишив на розсуд суду. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~Судом встановлено, що сторони з 26.11.2006 р. до 30.11.2010 р. перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 7, 8) та мають одну спільну малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~Сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Вирішуючи питання про обґрунтованість позову, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. ст. 180, 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а розмір щомісячних аліментів визначається судом і в жодному разі не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. \\~ Згідно ч. 1 ст. 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються починаючи від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших утриманців, стан здоров`я та матеріальне становище дитини. Згідно ст. ст. 183, 184 СК України аліменти присуджуються, як правило, у частці від доходу батьків, проте якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити їхній розмір у твердій сумі. \\~ \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~Враховуючи, що малолітня дитина [PERSON] є сином \\~відповідача, останній зобов`язаний брати участь в її утриманні, доводи позивачки щодо відсутності такої участі матеріалами справи не спростовуються, суд оцінює позовні вимоги як такі, що ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. Оскільки позивачка від сплати судового збору звільнена, на підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі підлягають стягненню з відповідача в доход держави. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаною заявою. В заяві вказує, що при \\~реєстрації її народження їй було дано ім`я « [PERSON] ». На підставі викладеного [PERSON] просить суд встановити неправильність запису в реєстрації акта цивільного стану про шлюб від 05.11.1956 року, та в свідоцтві про шлюб, ім`я нареченої замість неправильного « [PERSON] ім`я « [PERSON] ». \\~ В судове засідання заявник та заінтересована особа не явилися, заявник просив справу слухати без його участі. \\~\\~\\~ В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. З пояснень представника заявника вбачається, та матеріалами справи підтверджується, що при народженні заявниці було дано ім`я « [PERSON] ». При реєстрації шлюбу у 1956 році з [PERSON] , в актовому записі про шлюб та свідоцтві про шлюб була допущена помилка, а саме власне ім`я нареченої зазначено як «Валя`замість вірного « [PERSON] ». У суду немає підстав не довіряти таким поясненням заявника, оскільки вони узгоджуються із паспортом [PERSON] , з якого вбачається, що його дружною є [PERSON] , 1929 р.н., з якою він побрався 05.11.1956 року. \\~\\~\\~ Згідно ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку \\~можуть бути встановлені факти, від яких залежить \\~виникнення, зміна \\~або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не \\~визначено іншого порядку їх встановлення. Приймаючи до уваги \\~перелічені обставини, суд вважає достовірно встановленим той \\~факт, що при реєстрації шлюбу у 1956 році з [PERSON] , в актовому записі про шлюб та свідоцтві про шлюб була допущена помилка, а саме власне ім`я нареченої зазначено як «Валя`замість вірного « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-22 00:00:00

12.10.2011р. позивачка звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON]. У судовому засіданні позивачка свій позов підтримала повністю. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши думку сторін по справі, дослідивши матеріали справи, на підставі ст. 110, 112 Сімейного кодексу України вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що сторони знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 04.05.2010 році, згідно свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Новобузького управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №32, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, зникли шлюбні відносини, кохання. Сторони припинили шлюбні відносини у жовтні 2010 року. Подальше збереження шлюбу та примирення неможливе вважають сторони. Як встановлено судом спору між сторонами про поділ майна та місце проживання дитини на час розгляду цієї справи немає. Після розірвання шлюбу позивачка виявила бажання залишити прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-22 00:00:00

23.11.2011р. представник Новобузької міської ради Миколаївської області звернувся до суду із заявою про передачу безхазяйної нерухомої речі, а саме будинку, що розташований за адресою [ADDRESS] у комунальну власність міської територіальної громади. У судовому засіданні представник заявника заяву підтримала та просила її задовольнити, пояснивши, що [PERSON] в міській раді знаходиться на квартирному обліку, а вирішення цього питання надасть можливість забезпечити останню житлом, оскільки на території Новобузького району Миколаївської області ніякого будівництва житла не здійснюється. Рішенням Новобузької міської ради №339 від 14.09.2010р. прийнято рішення про прийняття на облік майна по [ADDRESS] як безхазяйне. [PERSON] в судовому підтримала заяву. Суд, вислухавши доводи представника заявника, зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню виходячи з наступного. Так судом встановлено, що на території Новобузької міської ради за адресою: [ADDRESS] проживала гр. [PERSON], яка померла. Після її смерті залишився будинок, що розташований за вищевказаною адресою. Згідно довідки Новобузької філії Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації зазначене житлове приміщення має загальну площу в розмірі 49,50 кв.м., в тому числі житлової - 24,80 кв.м.. Після смерті [PERSON] заповіту щодо розпорядження свого нерухомого майна не залишила, спадкових справ не заведено. Відповідно змісту викладеному в засобах масової інформації, в черговому номері Новобузької районної газети «Вперед»від 06 листопада 2010р. №106-109 опубліковано оголошення, що житлова будівля по [ADDRESS] взята на облік як безгосподарна. З моменту опублікування даного оголошення пройшов рік. Безпосередньо порядок набуття права власності на безхазяйну річ визначений статтею 335 ЦК України. Так, безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені. Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона, за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність. Безхазяйні рухомі речі можуть набуватися у власність за набувальною давністю, крім випадків, встановлених статтями 336, 338, 341 і 343 цього Кодексу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-22 00:00:00

Позивач у грудні 2011 року звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON], посилаючись на поважну причину пропуску нею встановленого законом строку її подання. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, на їх задоволенні наполягала. Представник відповідача в судові засідання не з’являвся про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, тому суд відповідно до ч. 1, 2 ст. 224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи у судове засідання не з’явився, про місце, день та годину розгляду справи у судовому засіданні повідомлявся належним чином, надав заяву з прохання справу розглядати без їх участі та просив ухвалити рішення на свій розсуд (а.с.34). Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти розгляду справи у відсутність відповідача та в матеріалах справи достатньо доказів для ухвалення по справі заочного рішення, суд на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача за правилами постановлення заочного рішення. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 07 травня 2011 року померла мати позивача [PERSON] (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS], яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності від 08.04.2011 року. Єдиним спадкоємцем за заповітом від 05 листопада 1998 року, засвідченим державним нотаріусом Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори в реєстрі за №8-6910 вищезазначеного спадкового майна є позивач [PERSON] Як було встановлено у судовому засіданні позивач вчасно в передбачений шестимісячний строк після смерті спадкодавця не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у зв’язку з чим нотаріус відмовив їй в видачі свідоцтва про право на спадщину. Крім того, як вбачається з пояснень позивача, матеріалів справи строк прийняття спадщини після смерті матері був пропущений позивачем з поважних причин, оскільки у позивача тяжко захворів її чоловік [PERSON], 01 червня 2011 року йому була зроблена операція і він потребував постійного догляду, про що свідчать письмові докази, наявні в матеріалах справи. (а.с. 14-28). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки зі змісту позову та матеріалів справи вбачається, що позивачка є спадкоємцем за заповітом (а.с. 8) після її померлої матері, відповідний строк був пропущений нею з поважних причин, суд вважає за можливе позов задовольнити. Достатнім для вчинення такої дії суд вважає строк у два місяці з дня набрання чинності цим рішенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 11 червня 2007 року, відповідач отримав кредит у розмірі 10000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжноу картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терсіном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення умов договору, відповідач зобов'язання належним чином не виконав. У зв'язку з порушенням зобов'язань за договором, відповідач перед позивачем станом на 31 серпня 2011 року має заборгованість у розмірі 34566 грн. 64 коп. Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором у розмірі 34566 грн. 64 коп., 345 грн. 67 коп. за оплату судового збору, та 120 грн. 00 коп. витрат на оплату інформаційно-технічного забезпечення. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з"явився, належним чином був визван в суд, причину неявки не повідомив. Суд прийняв рішення про розгляд справи по суті в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, всилухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії договору б/н від 11 червня 2007 року (а.с.5-7) видно, що отримав кредит у розмірі 10000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжноу картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терсіном повернення, що відповідає строку дії картки. Як видно з розрахунку заборгованості, заборгованість станом на 31 серпня 2011 року становить 34566 грн. 64 коп. ( а.с. 2-3). Згідно квитанції ( а.с. 1 ) позивач оплатив 345 грн. 67 коп. судового збору, та 120 грн. на оплату інформаційно-технічного забезпечення. Згідно ст. 526, 527 , 530 ЦК України зобов’язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства. Суд вважає аргументованими вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь заборгованості у розмірі 34566 грн. 64 коп. та судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини, що зареєструвавши шлюб в 1995 році, від якого мають неповнолітню дитину, не змогли створити міцну сім'ю. На теперішній час стосунки в сім'ї не підтримуються, оскільки відповідач мав схильність до зловживання спиртними напоями. Позивач у судове засідання не з'явився, попередньо подала заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд рахує, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 13 липня 1995 року у Саксаганському відділі РАЦСу КМУЮ, про що внесено відповідний актовий запис № 449 від 13.07.1995 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого повторно 25 серпня 2011 року. Від шлюбних відносин мають неповнолітню дитину -[PERSON], [INFO], батьком якого у свідоцтві про народження записаний відповідач. Судом встановлено, що на теперішній час сторони фактично не проживають однією сім'єю, спільне господарство не ведуть. Відповідно до частини 3 ст. 105 СК України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Окрім того, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд може постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сім'я сторін розпалась, зберегти її не можливо. Судом прийнято до уваги, що відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-22 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свій позов тим, що 12 березня 2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою по справі та знаходиться на її повному та постійному утриманні. Подружнє життя не склалося, сторони разом не проживають на протязі двох місяців. Відповідач, як батько, згідно діючого законодавства, зобов?язаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач своїх обов?язків по утриманню та вихованню дитини в добровільному порядку не виконує, що й змусило позивачку звернутися до суду з даним позовом. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, згідний сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісяця і до досягнення нею повноліття. Вивчивши матеріали справи, пояснення позивачки та відповідача, суд вважає, що відповідач має можливість надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини, так як він є працездатною особою, має задовільний стан здоров»я, та може працювати. Оскільки між сторонами не досягнуто згоди про утримання неповнолітньої дитини, то суд приходить до висновку, що аліменти на користь позивачки на утримання дитини підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-22 00:00:00

В грудні 2011 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Літятинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві позивач зазначила, що 14 грудня 2008 року в с. Літятин Бережанського району померла її матір [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на майновий пай в сумі 1373 (одна тисяча триста сімдесят три) гривні 62 коп., при розпаюванні майна селянської спілки «Літятинська»[PERSON] було виділено майновий пай в натурі у виді 5/100 часток комори, яка розміщена по вул. Садовій, 16 в с. Літятин Бережанського району. Вона є єдиним спадкоємцем вказаного майна як спадкоємець за заповітом, посвідченим 24 березня 2008 року секретарем Літятинської сільської ради Бережанського району за реєстровим номером 137. Спадщину вона прийняла, однак оформити її виявилося неможливим і їй було відмовлено в цьому, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності на нежитлову будівлю на імя спадкодавця. Отримати такий документ після смерті спадкодавця в установленому для цього порядку неможливо, оскільки згідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється із смертю власника і реєстрація такого права можлива тільки відносно живої особи. З цієї причини питання про визначення належності нерухомого майна особі, що померла та спадкоємцю, у разі відсутності первинної реєстрації права власності, повинно вирішуватись у судовому порядку. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за нею [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на 5/100 часток нежитлової будівлі, комори, по вул. Садовій, 16 в с. Літятин Бережанського району, що залишилася після смерті [PERSON], яка померла 14 грудня 2008 року в селі Літятин Бережанського району Тернопільської області. Представник Літятинської сільської ради [PERSON] позов визнає. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1268 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем і спадщина належить їй з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-22 00:00:00

В грудні 2011 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Шибалинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В позовній заяві зазначила, що будинковолодіння по вул. Київська Русь, 44, в с. Шибалин Бережанського району Тернопільської області належало її бабі [PERSON], матері [PERSON], їй , чоловіку [PERSON] та синам [PERSON] та [PERSON], кожен в власником 1/6 частки будинковолодіння. 15 вересня 2007 року в с. Шибалин Бережанського району померла її баба [PERSON], яка у відповідності із заповітом посвідченим 26 листопада 2001 року секретарем Шибалинської сільської ради за реєстровим № 42 заповіла належний їй будинок з надвірними будівлями їй [PERSON]. Спадщину вона прийняла, однак оформити її виявилося неможливим і їй було відмовлено в цьому, оскільки відсутнє свідоцтво про право власності на житловий будинок на імя спадкодавця. Отримати такий документ після смерті спадкодавця в установленому для цього порядку неможливо, оскільки згідно ст. 346 ЦК України право власності припиняється із смертю власника і реєстрація такого права можлива тільки відносно живої особи. З цієї причини питання про визначення належності нерухомого майна особі, що померла та спадкоємцю, у разі відсутності первинної реєстрації права власності, повинно вирішуватись у судовому порядку. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримує, просить визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/6 частку будинковолодіння в с. Шибалин по вул. Київська Русь, 44, що належала [PERSON], яка померла 15 вересня 2007 року в селі Шибалин Бережанського району. Представник відповідача в судове засідання не зявився до суду надійшла заява в якій сільська рада позов визнає, просить розглядати справу у відсутності її представника. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1268 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем і спадщина належить їй з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть у справі, не підлягають доказуванню. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання, задовольнивши позовні вимоги позивача.

Outcome: approved