Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «Надра»в особі філії ПАТ КБ «Надра»Запорізьке РУ звернувся до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитом в сумі 342348,75 гривень та судові витрати, посилаючись на те, що відповідно до укладеного між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] договору «Кредитування комерційного автотранспорту»№16/2007/980/0268/ЮМК від 20.08.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 240000 гривень з цільовим використанням його на придбання автотранспортного засобу, строком погашення не пізніше 17.08.2012 року зі сплатою 19% річних за користування кредитом. В якості забезпечення наданого кредитного договору 20.08.2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] був укладений договір поруки №16/2007/980/0268/ЮМК, на підставі якого поручитель взяла на себе зобовязання відповідати за повне і своєчасне виконання [PERSON] його зобовязань перед позикодавцем та нести солідарну відповідальність за виконання умов кредитного договору. Однак [PERSON] порушує вимоги кредитного договору, а саме не виконує в обумовлені строки зобовязання щодо сплати кредиту та відсотків, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву, в якій просила на підставі ч.2 ст.158 ЦПК України розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі, повідомлені судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилися і не повідомили суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 20.08.2007 року ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та [PERSON] було укладено договір «Кредитування комерційного автотранспорту»№16/2007/980/0268/ЮМК, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит з цільовим використанням його на придбання автотранспортного засобу на загальну суму 240000 гривень, про що свідчить копія заяви про видачу готівки №628 від 20.07.2007 року (а.с.16), а [PERSON], в свою чергу, зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути кредит у зазначеній сумі не пізніше 17.08.2012 року, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені договором «Кредитування комерційного автотранспорту»(а.с.7-12). Відповідно до п.2.2.1 договору «Кредитування комерційного автотранспорту»№16/2007/980/0268/ЮМК від 20.08.2007 року повернення кредиту та сплата відсотків здійснюється на рахунок №29096412020001 згідно з графіком повернення кредиту та сплати відсотків, який є невідємною частиною договору (а.с.13-14). Згідно з п.2.2.2 договору «Кредитування комерційного автотранспорту»№16/2007/980/0268/ЮМК від 20.08.2007 року позичальник повертає кошти, отримані в рамках Кредитної лінії, та сплачує банку передбачені п.1.2.3.1 цього договору відсотки безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на рахунок №29096412020001, згідно з графіком повернення кредиту та сплати відсотків. На підставі п.1.1.3.1 договору «Кредитування комерційного автотранспорту»№16/2007/980/0268/ЮМК від 20.08.2007 року відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 19% відсотків на рік. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості. При розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. Відповідно до п.1.1.3.2 договору «Кредитування комерційного автотранспорту»№16/2007/980/0268/ЮМК від 20.08.2007 року у випадку прострочення виконання зобовязання у відношенні повернення кредиту у строк, обумовлений у п.2.2.1 цього договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом або його частини, (якщо зобовязання частково виконані позичальником) у розмірі подвійної ставки, що вказана в п.1.1.3.1 цього договору, річних виходячи з фактичної кількості днів у розрахунковому місяці, рік дорівнює 360 дням, починаючи з наступного дня після виникнення прострочення. Згідно з п.5.2 договору «Кредитування комерційного автотранспорту»№16/2007/980/0268/ЮМК від 20.08.2007 року у разі порушення позичальником строків сплати відсотків за користування кредитом позичальник зобовязаний сплатити на користь банку пеню у розмірі 0,5 % від суми прострочених зобовязань за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період, за який сплачується пеня. На підставі п.5.3 договору «Кредитування комерційного автотранспорту»№16/2007/980/0268/ЮМК від 20.08.2007 року за порушення позичальником строків повернення кредиту та/чи сплати відсотків за користування кредитом позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5% від суми заборгованості по поверненню кредиту та/чи сплати відсотків, вказаних у графіку і визначених на дату прострочення. У звязку з тим, що позичальником не було дотримано зазначених вище умов кредитного договору, позивачем на підставі п.4.2.5 договору «Кредитування комерційного автотранспорту»№16/2007/980/0268/ЮМК від 20.08.2007 року було здійснено вимогу погасити заборгованість за кредитом, відсотками та пенею за договором «Кредитування комерційного автотранспорту»та сплатити нараховані штрафні санкції. Так, позивач направив [PERSON] претензію №5/12/1603 від 22.09.2009 року про погашення заборгованості за договором «Кредитування комерційного автотранспорту»№16/2007/980/0268/ЮМК від 20.08.2007 року, яку було отримано відповідачем 25.09.2009 року. Зазначена вимога до моменту подання позову до суду не виконана і відповідні суми позивачу не сплачені (а.с.18). В якості забезпечення наданого кредитного договору 20.08.2007 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра», та [PERSON] був укладений договір поруки №16/2007/980/0268/ЮМК, на підставі якого поручитель взяла на себе зобовязання відповідати за повне і своєчасне виконання [PERSON] його зобовязань перед позикодавцем та нести солідарну відповідальність за виконання умов кредитного договору (а.с.17). Відповідно до п.1.2 договору поруки №16/2007/980/0268/ЮМК від 20.08.2007 року [PERSON], [PERSON] відповідають як солідарні боржники і банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобовязань як до боржника, так і до поручителя, чи до всіх одночасно. Згідно з п.2.2 договору поруки №16/2007/980/0268/ЮМК від 20.08.2007 року у випадку невиконання позичальником боргових зобовязань перед банком за договором «Кредитування комерційного автотранспорту», поручитель зобовязаний здійснити виконання боргових зобовязань в обсязі, заявленому банком, протягом трьох банківських днів з дати надіслання банком відповідної письмової вимоги. Однак [PERSON] у зазначений строк свої зобовязання перед банком не виконала. Таким чином, [PERSON] вимоги кредитного договору не виконує, в обумовлені строки кредит та відповідну платню по ньому не сплачує. Позивач звертався до відповідачів з вимогою про сплату заборгованості по кредиту, попереджав про звернення до суду, однак останні заходів до погашення заборгованості не вжили. Станом на 10.02.2011 року у [PERSON] виникла заборгованість за договором «Кредитування комерційного автотранспорту»№16/2007/980/0268/ЮМК від 20.08.2007 року в сумі 342348,75 гривень, а саме: 205943,32 гривень сума заборгованості за тілом кредиту, 100382,96 гривень заборгованість за відсотками за користування кредитними коштами, 9510,20 гривень нарахована пеня по кредиту, 3762 гривень штраф за порушення строків повернення кредиту, 22750,28 гривень розрахунок інфляційної складової (а.с.5-6). Згідно з ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України, на підставі ч.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процент не встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 2 ст.1054 ЦК України передбачено, що до відносин за договором «Кредитування комерційного автотранспорту»застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. На підставі ст.617 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно зі ст.543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. На підставі ст.544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обовязок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач [PERSON] є поручителем перед позивачем за виконання умов договору «Кредитування комерційного автотранспорту»№16/2007/980/0268/ЮМК від 20.08.2007 року та солідарним боржником. У звязку з невиконанням позичальником [PERSON] вимог зазначеного кредитного договору у позивача виникло право вимагати від [PERSON] виконання зобовязань по кредитному договору, які остання ігнорує. Тому є підстави для солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача суми основного боргу по несплаченому кредиту, процентів за користування кредитними коштами та пені відповідно до приведеного позивачем розрахунку, який суд визнає належним доказом по справі. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають солідарному стягненню з відповідачів. На підставі викладеного,

Outcome: approved