Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що 20.08.2008 року між ВАТ Морський транспортний банк, правонаступником якого є ПАТ Марфін Банк, та [PERSON] був укладений кредитний договір №01397/RX, відповідно якому останній отримав кредит у вигляді не поновлюваної кредитної лінії в сумі 121\~010 доларів США на наступні цілі: споживчі потреби в сумі 100\~000 доларів США та на виплату страхових платежів у сумі 21\~010 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами 12,9 % річних із строком погашення не пізніше 19.08.2028 року. В цілях повернення суми виданого кредиту, між Морський транспортний банкта [PERSON] було укладено договір іпотеки від 20.08.2008 року, відповідно умов якого останній передав в іпотеку нежитлові приміщення цокольного поверху по вул.Полякова, 23 в м.Херсоні, загальною площею 169,7 кв.м., які складаються з приміщення № ХХХХІ, загальною площею 40,3 кв.м., приміщення № ХХХХІІІ загальною площею 40,3 кв.м., приміщення № ХХХХ, загальною площею 11,3 кв.м., приміщення № ХХХІХ загальною площею 32,4 кв.м., приміщення № ХХХХV загальною площею 32,6 кв.м., приміщення ХХХХVІ загальною площею 12,8 кв.м. З моменту отримання кредиту та по теперішній час відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобовязання, в звязку з чим позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь кредитну заборгованість у розмірі 122\~853,48 доларів США та 105\~479,53 грн., в тому числі за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом його реалізації на прилюдних торгах за початковою вартістю визначеною на підставі оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни, а також стягнути з [PERSON] судові витрати в розмірі 2 955 грн. В судовому засіданні представник підтримав заявлені позовні вимоги та просив його задовольнити по вищезазначеним обставинам. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать поштове повідомлення та телеграма. Причину своєї неявки не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 20.08.2008 року між ВАТ Морський транспортний банк, правонаступником якого є ПАТ Марфін Банк, та [PERSON] був укладений кредитний договір №01397/RX, з урахуванням Додаткової угоди № 1 від 16.06.2009 року та Додаткової угоди № 2 від 24.11.2009 року, відповідно яким останній отримав кредит у вигляді не поновлюваної кредитної лінії в сумі 121\~010 доларів США на наступні цілі: споживчі потреби в сумі 100\~000 доларів США та на виплату страхових платежів у сумі 21\~010 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами 12,9 % річних із строком погашення не пізніше 19.08.2028 року. В цілях повернення суми виданого кредиту, між Морський транспортний банкта [PERSON] було укладено договір іпотеки від 20.08.2008 року, відповідно умов якого останній передав в іпотеку нежитлові приміщення цокольного поверху по вул.Полякова, 23 в м.Херсоні, загальною площею 169,7 кв.м., які складаються з приміщення № ХХХХІ, загальною площею 40,3 кв.м., приміщення № ХХХХІІІ загальною площею 40,3 кв.м., приміщення № ХХХХ, загальною площею 11,3 кв.м., приміщення № ХХХІХ загальною площею 32,4 кв.м., приміщення № ХХХХV загальною площею 32,6 кв.м., приміщення ХХХХVІ загальною площею 12,8 кв.м. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст.ст.625, 1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. У відповідності до ч.1 ст.589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Згідно ч.1 ст.33 Закону України Про іпотеку, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Зазначена норма закону відображена в п.п. 22, 23 договору іпотеки від 20.08.2008 року. Відповідно до вимог ч.6 ст.38 Закону України Про іпотеку, ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Зі змісту вимог ст.38 даного Закону, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону, та інше. На вимогу даних норм закону та у відповідності до судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин, відповідач по справі був письмово повідомлений листами ВАТ Морський транспортний банквід 14.10.2009 року, 10.11.2009 року, 12.04.2010 року та 17.06.2010 року про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження. Відповідно п.1.1 кредитного договору №01397/RX від 20.08.2008 року, відповідач [PERSON] зобовязалася повертати кредит та сплачувати відсотки згідно з графіком повернення кредиту та сплати відсотків, який є невідємною частиною кредитного договору. Згідно п.4.1 кредитного договору №01397/RX від 20.08.2008 року, при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених п.п.1.1., 2.2.2., 2.2.3., 2.2.4. даного договору, позичальник зобовязався сплатити банку за кожен прострочений платіж за кожним окремим зобовязанням пеню в розмірі 0,3 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Згідно п.5.1. кредитного договору №01397/RX від 20.08.2008 року, даний договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до повного виконання зобовязань сторонами за договором. Відповідно до ст.533 ЦК України, якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Пунктом 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 Про судове рішення у цивільній справіпередбачено, що суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій, у випадках і в порядку, встановлених законом. З судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з кредитних правовідносин Верховного Суду України вбачається, що стягнення заборгованості за кредитним договором чи договором банківського вкладу в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству України, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму в валюті за наявності у банку генеральної ліцензії та письмового дозволу на здійснення валютних операцій, отриманих у встановленому порядку. З огляду на те, що виконання договірних зобовязань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, то разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором чи проценти на банківський вклад (статті 1054, 1061 ЦК України) в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима. Таким чином, судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував свої зобовязання по погашенню заборгованості за кредитним договором №01397/RX від 20.08.2008 року, внаслідок чого станом на 29.11.2011 року загальна кредитна заборгованість становить 122\~853,48 доларів США, з яких заборгованість за кредитом складає 97\~499,98 доларів США, заборгованість за відсотками за користування кредитом складає 25\~353,50 доларів США грн. Як видно з розрахунку наданого позивачем, позивач просить стягнути з відповідача пеню за неповернення тіла кредиту за період з 01.03.2009 року по 29.11.2011 року в розмірі 32\~047,74 грн. та пеню за несплату відсотків за користування кредитними коштами за період з 02.03.2009 року по 29.11.2011 року в розмірі 73\~431,79 грн. Однак, у відповідності до ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу), в звязку з чим, враховуючи, що позов подано до суду 30.11.2011 року, суд вважає за необхідне розрахувати штрафні санкції на несвоєчасне повернення кредиту за період з 01.12.2010 року по 29.11.2011 року. З відповідача підлягає стягненню пеня за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 31\~661,99 грн. та пеня за несвоєчасну сплату відсотків в сумі 66\~457,08 грн., а всього 98\~119,07 грн., в звязку з чим позов підлягає частковому задоволенню. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що зазначені суми підлягають стягненню з відповідача на користь ПАТ [PERSON] банк, в тому числі за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки, шляхом його реалізації на прилюдних торгах за початковою вартістю визначеною на підстав оцінки майна субєктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни, що відповідає положенням ст.589 ЦК України, Закону України Про іпотекута іпотечному договору від 20.08.2008 року. Крім того, згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь ПАТ [PERSON] банкпідлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 955 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial