overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-29 00:00:00

У серпні 2011 року, [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту втрати джерела засобів до існування. В обґрунтування заяви вказує, що 14.07.2011 року помер її чоловік [PERSON]. З померлим вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 10.05.2002 р.. Вони з [PERSON] проживали за адресою: [INFO]. На момент смерті чоловіка розмір його пенсії відповідно до довідки управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу № 959 від 11.08.2011 р. станом на липень 2011 р. становив 3086,89 грн., а розмір пенсії заявника, відповідно до довідки УПФУ № 960 від 11.08.2011 р. станом на липень 2011 р. становив 1153,43 грн., тобто вона перебувала на його утриманні. Тому вона має право на призначення пенсії в зв'язку з втратою годувальника. Коли вона звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районі м. Кривого Рогу з приводу призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника, їй було рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту втрати джерела засобів до існування. Заявник в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Заінтересована особа - Управління Пенсійного фонду України в Тернівському районні м. Кривого Рогу про час розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду с заявою про розгляд справи без участі її представника, заперечень проти вимоги заявника не має. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 14.07.2011 року помер [PERSON] (а.с. 9), з яким заявник перебувала у зареєстрованому шлюбі (а.с. 7). На день смерті чоловіка заявник мешкала разом із ним за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Доватора, 6/28 (а.с. 8). Згідно ст. 36 Закону України Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування, пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, якщо вони: - були на повному утриманні померлого годувальника; - одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Станом на липень 2011 р. [PERSON] отримував пенсію в розмірі 3086,89 грн., а заявник станом на липень 2011 р. отримувала пенсію 1153,43 грн. , тобто практично більше ніж в 2 рази мала менший дохід ніж її чоловік. (а.с. 12,13). У звязку з наведеним суд, вважає, що [PERSON] знаходилася на утриманні у померлого [PERSON], допомога якого була постійним і основним джерелом засобів до існування заявника, тобто в звязку з його смертю втратила джерело засобів до існування. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-29 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою і просять встановити факт родинних відносин між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], а саме, що вони були чоловіком та дружиною та між [PERSON], [INFO], та ним [PERSON], а саме, що [PERSON], [INFO], померлий 15.01.2005 року, є батьком [PERSON], мотивуючи тим, що в документах, які підтверджують їх родинні відносини, зокрема в свідоцтві про одруження батьків та його свідоцтві про народження допущено помилки. Так, по батькові його батька в свідоцтві про одруження зазначено як «Клементьевич» та рік його народження «1926», а в свідоцтві про народження в графі «батько» по батькові його батька записано «Климентович», в той час як в дійсності по батькові батька «Климович», як зазначено в його свідоцтві про народження, в заповіті, свідоцтві про смерть, а рік його народження 1925. Без встановлення фактів родинних відносин він не може оформити право на спадщину. В судове засідання заявник не зявився, але представник надала заяву, в якій просить справу розглядати без його участі. Заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, але надали лист, в якому просять проводити розгляд справи без їх участі. Щодо задоволення заяви не заперечують. Суд, дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав. З копії свідоцтва про одруження серії ЯФ №154494, виданого Великохайчанською сільскою радою 29.10.1953 року вбачається, що 16.09.1949 року одружилися [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Після реєстрації одруження присвоєно їм прізвище «Гаєвський» та «Гаєвська». Копія свідоцтва про народження заявника серії ЯЛ №467794 від 13.03.1954 року підтверджує, що батьком [PERSON] записаний [PERSON]. Однак, копія свідоцтва про народження серії ІІ ТП №362481 від 20.12.1982 року, копія свідоцтва про смерть серії І-ТП №251626 від 17.01.2005 року, копія паспорту серії ВМ №219699 від 12.08.1996 року, копія заповіту від 29.08.2002 року, зареєстрованого в реєстрі за №167 свідчать, що батьком [PERSON] був [PERSON] і його по-батькові «Климович», а рік народження 1925. Рік народження його дружини [PERSON] 1927. Той факт, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], були чоловіком та дружиною та що [PERSON], [INFO], померлий 15.01.2005 року, є батьком [PERSON], підтвердили і [PERSON] та [PERSON]. У суду не має підстав не довіряти вказаним документам, а тому суд приходить до висновку, що розбіжності в написанні по-батькові повязані з перекладом його з російської на українську мову і вважає факт родинних відносин, а саме той, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], були чоловіком та дружиною та що [PERSON], [INFO], померлий 15.01.2005 року, є батьком [PERSON], [INFO] - доведеним. Встановлення факту родинних відносин заявникові необхідно для оформлення права на спадщину. Заявник від сплати судового збору звільнений на підставі п.18 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито, а витрати на інформаційно-технічне забезпечення сплатив в сумі 37 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-29 00:00:00

Кредитна спілка „Аккорд звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором мотивуючи тим, що 1 грудня 2007 року між сторонами було укладено кредитний договір №ДО-07/1308 згідно якого Кредитна спілка „Аккорд надала, а позичальник [PERSON] отримав кредит у розмірі 5500 гривень, що підтверджується видатковим касовим ордером. Відповідно до п.2.2. Кредитного договору, позичальник зобовязався повністю повернути позичку 29 грудня 2008 року. За весь час користування кредитом відповідач порушив умови договору, грошові кошти не повернуто, в результаті чого сума кредиту не зменшувалась, а проценти нараховувалися на фактичний залишок суми кредиту за кожний день користування кредитом (п.2.3 Договору). Відповідно до п.3.2 Договору, при порушенні строків сплати кредиту нараховується пеня в розмірі 0,5% від суми остаточної заборгованості за кожний день прострочення. Кредитна заборгованість становить: - залишок кредиту - 4629.26 грн.; - залишок процентів - 7128.78 грн.; - пеня - 4629.26 грн., а всього 16387.3 грн. Представник позивача [PERSON] позов підтримав і надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач позов визнав. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 1 грудня 2007 року між сторонами було укладено кредитний договір №ДО-07/1308 згідно якого Кредитна спілка „Аккорд надала, а позичальник [PERSON] отримав кредит у розмірі 5500 гривень, що підтверджується видатковим касовим ордером. Відповідно до п.2.2. Кредитного договору, позичальник зобовязався повністю повернути позичку 29 грудня 2008 року. За весь час користування кредитом відповідач порушив умови договору, грошові кошти не повернуто, в результаті чого сума кредиту не зменшувалась, а проценти нараховувалися на фактичний залишок суми кредиту за кожний день користування кредитом (п.2.3 Договору). Відповідно до п.3.2 Договору, при порушенні строків сплати кредиту нараховується пеня в розмірі 0,5% від суми остаточної заборгованості за кожний день прострочення. Кредитна заборгованість становить: - залишок кредиту - 4629.26 грн.; - залишок процентів - 7128.78 грн.; - пеня - 4629.26 грн., а всього 16387.3 грн. Згідно ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідач порушив умови договору тому з нього слід стягнути на користь позивача заборгованість по кредиту та відсоткам, а також судовий збір і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-29 00:00:00

у серпні 2011 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачкою перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26.10.1991р. Від шлюбу мають двох дітей: Ганну, [INFO] та Аліну, [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося через різні погляди на життя та аморальний спосіб життя відповідачки, оскільки вона його зраджує. Крім цього, вона самовільно вивезла з будинку усе спільно нажите майно та розпорядилася господарством, яке вони утримували. Таким чином, сімя розпалася, кожен з них живе своїм життям. У звязку з наведеним позивач просить шлюб розірвати та судові витрати розподілити порівну. Сторони в судове засідання не зявилися, направили заяви з проханням справу слухати без їх участі, позивач просить позов задоволити, відповідач позов визнає повністю. Виходячи з викладеного, суд вирішив за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що 26 жовтня 1991 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та Скляр ( прізвище після укладення шлюбу [PERSON] ) [PERSON] ( а.с. 4 ). Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] ( а.с. 6 ). Згідно довідки Коновалівської сільської ради від 20.07.2011р. позивач зареєстрований в [INFO] разом з дружиною та 2 доньками ( а.с. 7 ). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 24 цього Кодексу, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Заяви громадян [PERSON], [PERSON] та [PERSON], надані позивачем суд не приймає як доказ, оскільки вони належним чином не оформлені, так як подані в копіях, на одній з яких відсутній відтиск печатки сільської ради, а на інших відтиск печатки неможливо прочитати. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки сторони разом не проживають, кожен з них живе своїм життям, спільного господарства не ведуть, внаслідок чого збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому приходить до висновку, що шлюб укладений між позивачем та відповідачем слід розірвати. Враховуючи те, що відповідач не повідомила суд про своє бажання змінити прізвище після розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне залишити за нею прізвище - [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, на прохання позивача суд розподіляє судові витрати порівну, у звязку з чим з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в розмірі 4, 25 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 15 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказав, що 09.09.1995 року вони зареєстрували шлюб у ВДРАЦС Золочівського РУЮ Харківської області , актовий запис № 70. Від даного шлюбу мають двох синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що протягом останніх років їх сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен має протилежні погляди на шлюб та сім'ю, в результаті чого між ними часто виникали сварки. З лютого 2011 року відповідачка проживає в іншій місцевості з іншим чоловіком. Примирення між ними неможливе, шлюбно-сімейних відносин вони не підтримують, шлюб існує формально. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечувала, згодна на розлучення. Пояснила, що діти проживають та проживатимуть з нею. Також пояснила, що її прізвище є "Бондаренко", а "Гой" - це її дошлюбне прізвище. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, позов підлягає задоволенню. Зі свідоцтва про одруження серії 1-ВЛ №165273, виданого повторно відділом ДРАЦС Золочівського РУЮ Харківської області 03.08.2011 року, видно, що [PERSON], [INFO], та [PERSON] (після одруження „Бондаренко), [INFO], 09.09.1995 року уклали шлюб, а/з №70 (а.с.10). Від шлюбу мають синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають та проживатимуть з відповідачкою (а.с.8, 9). Згідно ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сімї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має п право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка заявила клопотання про залишення її прізвища „Бондаренко. Згідно ст.105 ч.3 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього ж Кодексу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому посилається на те, що відповідачка з 20 грудня 2006 року прописана в його будинку. З вересня 2010 р. вона в цьому будинку не проживає без поважних причин, не бере участі в його утриманні, весь час проживає у [INFO]. Просить суд винести рішення, яким визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Петровського, 26. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги, наполягає на їх задоволенні. Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що вона постійно проживає за адресою: [INFO] у частині будинку, де живе її матір. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що бачили, як наприкінці вересня 2010 року автомобілем вивозилися речі [PERSON], а саме меблі. Також пояснили, що час від часу приходять до [PERSON], але [PERSON] там не бачать. На частину будинку, де проживає [PERSON] вони не заходять. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що [PERSON] дійсно проживає за адресою: [INFO] у матері. Влітку час від часу їздить у с. Червонопрапорне доглядати городом. Вислухавши сторін, свідків, дослідивши надані докази по справі, суд вважає що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Позивач, на підставі договору купівлі-продажу від 09.01.2003 року, є власником жилого будинку за адресою: Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Петровського, 26 (а.с. 4). За тією ж адресою зареєстрована відповідачка. Факт відсутності відповідачки за вищевказаним місцем проживання більше шести місяців не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні. Акт обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON], в якому зазначено, що [PERSON] з вересня 2010 року переїхала до с. Червонопрапорне Генічеського району та проживає там на цей час, суд не приймає як належний доказ, оскільки він складений депутатом міської ради [PERSON] зі слів позивача та його товарищів, а не особисто встановлено факт відсутності [PERSON] за адресою: Херсонська область, м. Генічеськ, вул. Петровського, 26 більше шести місяців (а.с.7). У довідці, виданої Червонопрапорною сільською радою від 26.05.2011 р. не зазначено характер проживання там [PERSON] тимчасово чи постійно (а.с. 8), тоді як довіткою Червонопрапорної сільської ради від 29.06.2011 р. уточнено, що відповідачка періодично влітку проживає в [INFO], для проживання в зимовий період цей будинок не придатний (а.с. 14). Тому суд приходить до висновку, що проживання відповідачки в с. Червонопрапорне Генічеського району має тимчасовий періодичний характер, її постійним місцем проживання є будинок № 26 по вул. Петровського в м. Генічеську. Інших доказів суду не надано. Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України у разі тимчасової відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Переконливих доказів того, що [PERSON] безперервно протягом шести місяців була відсутня в жилому приміщенні № 26 по вул. Петровського в м. Генічеську, суду не надано. Тому позов є необгрунтованим та задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-29 00:00:00

У звязку з необхідністю затрати значного часу для складання повного рішення, суд на підставі ст. ст. 209, 218 ЦПК України, вважає за необхідне відкласти його складання на строк 5 днів, до 05.10.2011 року, при цьому проголосивши його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-29 00:00:00

11 травня 2011 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Надра" звернулося до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 102 452 грн. 41 коп. та судових витрат. У судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позивач свої вимоги підтримує і просить їх задовольнити. Відповідач також не заперечує, у разі неявки відповідачів, проти винесення заочного рішення по справі. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, причин неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК Укераїни. В судовому засіданні встановлено, що 12 жовтня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк "Надра", який змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Надра" та [PERSON] укладено кредитний договір № 36-05/06/11/11/404/2007/333, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 14039, 60 доларів США зі сплатою 14,40 % річних за користування ним з кінцевим терміном повернення до 10 жовтня 2014 року. Згідно п.3.2 Кредитного договору (розділу Порука) [PERSON] зобовязалася відповідати перед позивачем за належне виконання взятих позичальником зобов'язань, що витікають з кредитного договору. Відповідач [PERSON] свої зобов'язання по кредитному договору належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 31.03.2011 року виникла заборгованість на суму 12985,10 доларів США, що за курсом НБУ становить 102452,41 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору. Згідно ст. 554 ЦК України, поручитель несе солідарний обов'язок перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-29 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить суд стягнути з відповідачів солідарно 7906 грн. 18 коп. виплаченого страхового відшкодування у порядку регресу. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, обґрунтовуючи їх тим, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 7906 грн. 18 коп., а тому відповідно до ст. 27 Закону України Про страхуваннямає право вимоги про відшкодування збитків з особи, винної у заподіянні шкоди. Відповідач [PERSON] до суду не зявилася, причин неявки суду не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлялася завчасно і належним чином відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на те, що заборгованість по кредитному договору виникла у [PERSON], а вона, укладаючи договір поруки, не знала, що повинна відповідати у солідарному порядку. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 18.06.2008 року між ВАТ Банк Демаркта [PERSON] був укладений кредитний договір, за яким банк надав позичальнику кредит у розмірі 7000 грн. на споживчі потреби з кінцевим терміном повернення 17 червня 2010 року. З метою забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між ВАТ Банк Демаркта [PERSON] 18.06.2008 року укладено договір поруки, за яким [PERSON] поручилася за належне виконання зобовязання позичальником [PERSON] Ризик несвоєчасного або неповного повернення кредиту за цим договором було застраховано ВАТ СК Гарантіявідповідно до договору страхування фінансового ризику непогашення кредиту від 01.07.2005 року № 7-21-321/05/532 а, укладеного між ВАТ Банк Демаркта ВАТ Страхове товариство Гарантія (а.с.6-7). [PERSON] свої зобовязання за договором не виконала, у звязку з чим позивач на підставі заяви ВАТ Банк Демарк31.08.2010 року провів виплату страхового відшкодування в розмірі 7906 грн. 18 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №2010 та 5849 від 31.08.2010 року. (а.с.15). Відповідно до ст.554 ЦК України, поручитель несе солідарний обовязок перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник. Згідно ст.27 Закону України Про страхуваннята п.5.2.3 Договору страхування від 01.07.2005 року, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідачів солідарно 7906 грн. 18 коп. боргу та судових витрат підлягають задоволенню.

Outcome: approved