Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за кредитним договором, посилаючись на те, що між ВАТ Комерційний банк „Надра, правонаступником якого є позивач, та відповідачем 21 серпня 2007 року був укладений кредитний договір, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 21000 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 3% за місяць та зобовязувався повернути його до 13 серпня 2010 року. Погашення кредиту та нарахованих відсотків повинно здійснюватися позичальником до 15 числа поточного місяця, при цьому щомісячний платіж повинен складати суму не менше , ніж визначена у п. 2.3.1. кредитного договору. За невиконання або неналежне виконання зобовязань кредитним договором передбачена відповідальність відповідача у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення сплати, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання, а також штраф у розмірі 30 грн. за прострочення сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту більш ніж на 2 дні. Відповідач порушує умови укладеного договору, у звязку з чим позивач змушений звернутися з позовом до суду, просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 05 листопада 2010 року у розмірі 25501,81 грн. Також, позивач просив стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав, заперечував проти позовних вимог та вважав, що з відповідача на користь позивача має бути стягнута лише сума, що становить різницю між наданою сумою кредиту та сплаченою відповідачем сумою. Суд, заслухавши представників позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк „Надра, правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] 21 серпня 2007 року було укладено кредитний договір № 288/П/04/2007-980, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 21\~000 грн. з терміном повернення до 13 серпня 2010 року зі сплатою процентів за користування коштами у розмірі 3% на місяць. Позичальник зобовязувався повертати кредитодавцю кредит та сплачувати проценти за користування ним щомісячно, в термін до 15 числа поточного місяця, безготівковим перерахуванням або внесенням готівкових коштів на поточний рахунок у порядку, передбаченому п. 2.3.2. цього договору. За порушення строків виконання зобовязань з повернення кредиту, сплати процентів, комісій та можливих штрафних санкцій, відповідно до п. 4.1. кредитного договору зобовязаний сплатити банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до пунктів 4.2. та 4.3. кредитного договору за кожний випадок порушення позичальником обовязків, передбачених п. 2.3.2. цього договору більш ніж на 2 дні, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 30 грн., у разі порушення вимог пунктів 3.3.1., 3.3.2., 3.3.6., 3.3.8., 3.3.9. договору кредиту штраф у розмірі 10% від суми кредиту, визначеної у п.1.1. за кожен випадок. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Але позичальником умови договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування не повертаються. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобовязання не допускається. Банк свої зобовязання по договору щодо надання кредиту виконав. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Факт надання коштів позивачу підтверджується даними меморіального ордеру №971 від 21.08.2007 року, та виписки про рух коштів на рахунку. Наявність заборгованості підтверджується даними розрахунку заборгованості по кредиту, наданого позивачем. Відповідно до даних розрахунку заборгованості загальна сума заборгованості за кредитним договором станом на 05 листопада 2010 року становить 25501,81 грн., що включає в себе: заборгованість по сплаті кредиту 13769,88 грн., заборгованість по сплаті процентів 8052,28 грн., заборгованість по сплаті пені 3319,65 грн., заборгованість по сплаті штрафу за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу 360 грн. Посилання представника відповідача на те, що позивачем не враховано платежі, які здійснювала відповідач, відповідно до наданих нею квитанцій, спростовуються даними розрахунку заборгованості та поясненнями представника позивача про механізм зарахування коштів згідно з пунктом 2.3.2. кредитного договору. Відповідач не просив до винесення судом рішення застосувати позовну давність, а тому суд вважає, що, відповідно до ст. 267 ч.3 ЦК України, позовні вимоги про стягнення неустойки підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати в розмірі 375,02 грн. (судовий збір в сумі 255,02 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved