Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-25 00:00:00

У липні 2011 року ТОВ «Теба Ко-ЛТД» звернулось до суду із даним позовом, в якому просить суд стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за договором оренди транспортних засобів в сумі 23 870,70 грн., судовий збір в сумі 1700 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. 00 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 23 грудня 2010 року відповідач згідно договору оренди, отримав автомобіль марки RENAULT моделі MAIOR 1992 року випуску, шасі (кузов, рама) № VF 6RI04C1000000040, тип ТЗ вантажний сідловий тягач, реєстраційний номер [NUMBER] та напівпричепу марки МАЗ, моделі 9758, 2002 року випуску, шасі (кузов, рама) №Y3M97580020004815 тип ТЗ бортовий тент, реєстраційний номер [NUMBER], у строкове платне користування на термін по 31 жовтня 2011 року. Відповідно до умов договору оренди відповідач зобовязався сплачувати орендарю плату у розмірі 7963 грн., щомісячно, з моменту укладання договору не пізніше 10 числа кожного наступного місяця, проте у порушення вимог договору не виконав зобовязання, заборгованість складає 23\~870 грн. 70 коп. В звязку з вищевикладеним представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, дав пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день і час розгляду даної справи повідомлявся через оголошення у пресі. Відповідно до ст. 77 ЦПК України у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони або інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Суд розглядає дану справу на підставі наявних в ній даний з постановлення заочного рішення. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини в цивільній справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто. Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Судом встановлено, що 23 грудня 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Теба Ко-ЛТД» та [PERSON] укладено договір найму (оренди) транспортних засобів, згідно якого орендодавець передає а орендар приймає за плату в користування, на встановлені цим договором строк, отримав вищезазначені транспортні засоби у строкове платне користування на термін по 31 жовтня 2011 року. Відповідно до п.п. 4. 4.1,4.2,4.3., договору оренди відповідач зобовязався сплачувати орендарю плату у розмірі 7 963 грн. щомісячно з моменту укладання договору не пізніше 10 числа кожного наступного місяця. Згідно акту приймання-передачі автомобіля від 21 грудня 2010 року орендарю було передано тягач RENAULT MAIOR, 1992 рік випуску, колір білий, шасі (кузов, рама) № VF6RI04C1000000040, реєстраційний номер [NUMBER] та напівпричіп бортовий тентований МАЗ, 2002 рік випуску, колір сірий, шасі (кузов, рама) №Y3M97580020004815, реєстраційний номер [NUMBER], маса без навантаження 8\~500кг. Факт надання послуг позивачем відповідачу за договором оренди підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ -0000001 від 31.01.2011 року користування за термін з 01.01.2011 року по 31.01.2011 року на суму 7\~940 грн.; №ОУ-0000002 від 28 лютого 2011 року за термін з 01.02.2011 року по 28.02.2011 року на суму з ПДВ 7930,70 грн.; №ОУ-0000003 від 31 березня 2011 року за термін з 01.03.2011 року по 31.03.2011 року на суму 7960 грн. З цих підстав суд може зробити висновок, що взяті на себе зобовязання щодо надання послуг позивач виконав в повному обсязі. Щодо відповідача, то останнім порушено взяті на себе зобовязання щодо сплати оренди за користування транспортними засобами. Так, з рахунку-фактури від 01.02.2011 року №СФ-0000004 відповідач зобовязаний був сплатити суму в розмірі 7940 грн. №СФ-0000005 від 01.03.2011 року 7930 грн. №СФ-0000006 від 01.02.2011 року 7960 грн., загальна сума основного боргу становить 23\~830 грн. 70 коп. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З цих підстав вимоги позивача про стягнення судового збору, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду даної справи в суді також підлягають задоволенню та стягненню із відповідача. Відповідно до вимог п.1. ч.1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Як вбачається з платіжного доручення № 526 від 23 червня 2011 року позивачем було надлишково сплачено на розрахунковий рахунок №31412537700005, одержувач Броварське ВДК в банку УДК у Київській області, код 23571923, МФО 821018 судовий збір в розмірі 1\~700 грн.00 коп. Оцінюючи в сукупності всі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними і такими, що підлягають частковому задоволенню, оскільки судом було достовірно встановлено, що відповідач порушив умови взятого на себе зобовязання щодо своєчасного погашення суми орендної плати за користування транспортними засобами. На підставі викладеного та

Outcome: partial