Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] "Перша факторингова компанія" звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Тернопільського міського відділу УМВС України, служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про усунення перешкод у праві користування та розпорядження, виселення та зняття з реєстраційного обліку (далі позов [PERSON] "Перша факторингова компанія"), посилаючись на те, що відповідно до кредитного договору від 04.02.2008 року ВАТ СКБ "Дністер" було надано кредит [PERSON] шляхом видачі грошових коштів в сумі 95000 Євро. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором відповідач [PERSON], як Іпотекодавець згідно договору іпотеки від 06.02.2008 року, передав в іпотеку належне йому на праві приватної власності нерухоме майно, а саме: квартиру №27 по вул. [PERSON] [PERSON], 4 в м. Тернополі (далі - квартира), що належала йому на праві власності. Відповідно до укладених між TOB "ПФК" та ВАТ СКБ "Дністер" договорів про відступлення права вимоги від 15 лютого 2010 року та від 16 лютого 2010 року, TOB "ПФК" набуло статусу кредитора за Кредитним договором та Іпотекодержателя за Договором іпотеки. Про відступлення права вимоги відповідача було повідомлено Банком. В зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором, 22.03.2010 року Приватним нотаріусом ЛМНО [PERSON] вчинено виконавчий напис №296 у відповідності до якого запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру № 27, по вул. Академіка [PERSON] в м. Тернопіль, а за рахунок отриманих від реалізації квартири задовольнити вимоги позивача. Другим ВДВС Тернопільського МУЮ відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса та 22.03.2011 року затверджено акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу. На підставі вказаного акту, 22.03.2011 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] позивачу видано свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулись. 07.04.2011 [PERSON] "Міське технічної інвентаризації" (м. Тернопіль) за [PERSON] "Перша факторингова компанія" зареєстровано право власності на вказану квартиру. Разом із тим, відповідачі, незважаючи на надіслану письмово вимогу про звільнення приміщення квартири, продовжують проживати у зазначені квартирі. В уточнених позовних вимогах просить усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом виселення [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [INFO], з квартири №27 по вул. [PERSON] [PERSON], 4 в м. Тернополі, зняти відповідачів з реєстрації за цією адресою. [PERSON] звернулась до суду із зустрічним позовом до [PERSON] "Перша факторингова компанія", [PERSON] про визнання права власності (далі зустрічний позов [PERSON]М.), посилаючись на те, що з 01.09.1979 року перебуває у шлюбі з [PERSON] та ними набуто у спільну сумісну власність квартиру №27 по вул. [PERSON] [PERSON], 4 в м. Тернополі. Про те, що право власності зареєстровано за [PERSON] "Перша факторингова компанія" та про відступлення права вимоги їй нічого не було відомо, вимоги про звільнення із займаного приміщення не отримувала, тому просить припинити право власності [PERSON] "Перша факторингова компанія" на 1/2 частину квартири та визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири. Крім цього, [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], ВАТ "Селянський комерційний банк "Дністер", [PERSON] "Перша факторингова компанія", треті особи Тернопільський міський відділ УМВС України в Тернопільській області, Тернопільська обласна комунальна клінічна психоневрологічна лікарня, приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON], приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу [PERSON] про визнання недійсним правочинів, повернення майна, скасування державної реєстрації та відновлення державної реєстрації права власності (далі позов [PERSON]М.), посилаючись на те, що під час перебування у шлюбі з [PERSON] ними було набуто у спільну сумісну власність квартиру №27 по вул. [PERSON] [PERSON], 4 в м. Тернополі. Також, з осені 2007 року [PERSON] постійно вчиняв сімейні скандали, сварки із фізичною розправою, наполягаючи на тому, щоб я надала свою письмову згоду в нотаріуса на передачу квартири в іпотеку по зобов'язаннях [PERSON] Неодноразово, вимагаючи згоди [PERSON] на передачу квартири в іпотеку, [PERSON] бив її, оскільки є агресивним, внаслідок чого, в деяких випадках, з метою захисту свого життя та здоров'я викликала міліцію. Перебуваючи у нотаріуса, під час підписання заяви на надання згоди про передачу квартири в іпотеку, зміст вчинюваного мною правочину категорично не відповідав та суперечив її внутрішній волі, у зв'язку із чим написала своє прізвище, ім'я та по-батькові у заяві про надання згоди, однак свого підпису не вчинила. Про те, що право власності зареєстровано за [PERSON] "Перша факторингова компанія" та про відступлення права вимоги їй нічого не було відомо, вимоги про звільнення із займаного приміщення не отримувала. Просить визнати недійсними: правочин - заяву [PERSON] про надання згоди [PERSON] виступити майновим поручителем та передати в іпотеку квартиру [ADDRESS], посвідчену 06.02.2008 року приватним нотаріусом [PERSON], зареєстровану в реєстрі за № 1065, з моменту його вчинення; правочин - договір іпотеки, укладений 6.02.2008 року між ВАТ "Селянський Комерційний банк "Дністер" та [PERSON], посвідчений 06.02.2008 року приватним нотаріусом [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №1070, з моменту його вчинення; правочин - договір про відступлення права вимоги укладений 15.02.2010 року між [PERSON] "Перша Факторингова компанія" та ВАТ "Селянський Комерційний банк "Дністер", посвідчений 15.02.2010 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №317, з моменту його вчинення. Також просить повернути [PERSON] та [PERSON] з незаконного володіння [PERSON] "Перша факторингова компанія" квартиру [ADDRESS], скасувати державну реєстрацію права власності [PERSON] "Перша факторингова компанія" на квартиру [ADDRESS], відновити державну реєстрацію права власності [PERSON] на вказану квартиру. Ухвалами суду позовні вимоги [PERSON] "Перша факторингова компанія", зустрічні позовні вимоги [PERSON] та позовні вимоги [PERSON] об'єднано у одне провадження. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] "Перша факторингова компанія" позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві, просить задовольнити. Заперечив проти задоволення позовних вимог [PERSON] за їх безпідставністю. Представник відповідача-позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав, просить задовольнити з підстав, викладених у позовних заявах. Проти задоволення позову [PERSON] [PERSON] "Перша факторингова компанія" заперечив. Відповідач-позивач [PERSON] у судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала, проти задоволення позову [PERSON] "Перша факторингова компанія" заперечила. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову [PERSON] "Перша факторингова компанія" заперечив, позов [PERSON] визнав та вказав, що дійсно здійснював психологічний тиск на [PERSON] та погрожував їй фізичною розправою з метою надання йому згоди виступити майновим поручителем та щодо передачі в іпотеку квартири. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову [PERSON] "Перша факторингова компанія" заперечив, позов [PERSON] визнав. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, хоча повідомлялись судом про час та місце розгляду справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились, хоча повідомлялись судом про час та місце розгляду справи. Представник відповідача відкритого акціонерного товариства "Селянський комерційний банк "Дністер" у судове засіданні не з'явився, хоча повідомлявся судом про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради у судовому засіданні проти задоволення позову [PERSON] "Перша факторингова компанія" в частині вимог про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення малолітнього [PERSON], [INFO], з квартири [ADDRESS], заперечив. Третя особа приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] у судовому засіданні щодо заяви [PERSON] про надання згоди [PERSON] виступити майновим поручителем передати в іпотеку квартири вказала, що така була підписана [PERSON] власноручно, під час вчинення нотаріальної дії сумнівів у вільному волевиявленні [PERSON] не виникло. Представник третьої особи відділу громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Тернопільського міського відділу УМВС України у судове засіданні не з'явився, надіслав суду письмову заяву, згідно якої просить слухати справу за його відсутності. Представники третіх осіб Тернопільського міського відділу УМВС України в Тернопільській області, Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засіданні не з'явились, хоча повідомлялись судом про час та місце розгляду справи. Судом встановлено наступні обставини. Сторони по справі, [PERSON] та [PERSON] з 01.09.1979 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Виданим Острівецькою сільською радою Теребовлянського району, актовий запис №21 від 01.09.1979 року. Як вбачається із матеріалів справи, згідно, свідоцтва про право власності від 09.03.2008 року, виданого управлінням житлово-комунального господарства на підставі розпорядження міського голови №261 від 04.03.1998 року, квартира №27 по вул. [PERSON] [PERSON], 4 в м. Тернополі належала на праві приватної власності [PERSON] Заявою від 06.02.2008 року, посвідченою приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованою в реєстрі за №1065, [PERSON] надала згоду своєму чоловікові [PERSON] виступити майновим поручителем та передати в іпотеку придбану ними під час зареєстрованого шлюбу за спільні кошти квартиру №27 по вул. [PERSON] [PERSON], 4 в м. Тернополі. Згідно договору іпотеки від 06.02.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1070, [PERSON], з метою забезпечення виконання зобов'язань за укладеним між [PERSON] та ВАТ "Селянський комерційний банк "Дністер" кредитним договором від 04.02.2008 року, передав в іпотеку ВАТ "Селянський комерційний банк "Дністер" належне йому на праві приватної власності нерухоме майно, а саме квартиру №27 по вул. [PERSON] [PERSON], 4 в м. Тернополі. Встановлено, що відповідно до укладених між [PERSON] "Перша факторингова компанія" та ВАТ "Селянський комерційний банк "Дністер" договорів про відступлення права вимоги від 15 лютого 2010 року та від 16 лютого 2010 року, [PERSON] "Перша факторингова компанія" набуло статусу кредитора за кредитним договором та Іпотекодержателя за вказаним договором іпотеки. 22.03.2010 року Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис №296 у відповідності до якого запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру № 27, по вул. Академіка [PERSON] в м. Тернопіль, а за рахунок отриманих від реалізації квартири задовольнити вимоги [PERSON] "Перша факторингова компанія". Згідно свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулись від 29.03.2011 року, зареєстрованого в реєстрі за №368, приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу посвідчено [PERSON] посвідчено, що [PERSON] "Перша факторингова компанія" належить на праві власності квартира № 27 по вул. Академіка [PERSON] в м. Тернопіль, оскільки майно не реалізоване/торги не відбулись і стягувач - [PERSON] "Перша факторингова компанія", виявив бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало [PERSON] 30.03.2011 року [PERSON] "Перша факторингова компанія" направлено [PERSON], [PERSON], [PERSON] вимогу про добровільне звільнення квартири в 30-денний строк. Згідно витягу про державну реєстрацію прав від 07.04.2011 року, виданого [PERSON] "Міське бюро технічної інвентаризації" на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 29.03.2011 року, [PERSON] "Перша факторингова компанія" на праві приватної власності належить квартира № 27 по вул. Академіка [PERSON], 4 в м. Тернопіль. Відповідно до довідки №423 від 04.10.2011 року, виданої ДП "Совр-3" ТзОВ "Совр-1" у квартирі № 27 по вул. Академіка [PERSON] в м. Тернопіль зареєстровані: [PERSON] з 27.07.1984 року, [PERSON] з 27.07.1984 року, [PERSON] з 27.07.1984 року, [PERSON] з 19.02.2011 року, [PERSON], [INFO], - з 19.02.2011 року. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] "Перша факторингова компанія" підлягає до часткового задоволення, а позовні вимоги [PERSON] до задоволення не підлягають з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.40 Закону України "Про іпотеку" звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Згідно ст. 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані, вони регулюються тими правовими нормами, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія права). Відповідно до ч.ч.1-3 ст.109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Жиле приміщення, що надається виселюваному, повинно бути зазначено в рішенні суду або постанові прокурора. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення всі громадяни, що мешкають у ньому, зобов'язані на письмову вимогу кредитора або нового власника цього жилого приміщення добровільно звільнити його протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Встановлено, що квартира № 27 по вул. Академіка [PERSON], 4 в м. Тернопіль на даний час належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] "Перша факторингова компанія". 30.03.2011 року [PERSON] "Перша факторингова компанія" направлено мешканцям вказаної квартири вимогу про добровільне звільнення квартири в 30-денний строк, яка не була задоволена. За таких обставин, враховуючи, що власником спірної квартири є [PERSON] "Перша факторингова компанія", ним дотримано вимоги, передбачені ст.40 Закону України "Про іпотеку", ст.109 ЖК України, однак мешканці квартири відмовляються добровільно звільнити займане приміщення, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], [INFO], з квартири №27 по вул. [PERSON] [PERSON], 4 в м. Тернополі є підставними та підлягають до задоволення. При цьому, суд критично оцінює заперечення відповідача про те, що мешканців квартири не було повідомлено про добровільне звільнення квартири, оскільки так спростовуються листом [PERSON] "Перша факторингова компанія" від 30.03.2011 року. Крім цього, провадження по справі позовом [PERSON] "Перша факторингова компанія" було відкрито 20.07.2011 року, про що було відомо відповідачу [PERSON], яка забезпечила явку у судові засідання свого представника. Позовні вимоги [PERSON] до задоволення не підлягають з наступних підстав. Згідно ст.65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Відповідно до ст.578 ЦК України майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу лише за згодою усіх співвласників. Разом із тим, укладення договору іпотеки не є розпорядженням майном подружжя, тому до даних правовідносин норми ст.65 СК України не поширюються. Так, встановлено, що заявою, посвідченою нотаріально, [PERSON] надала згоду своєму чоловікові [PERSON] виступити майновим поручителем та передати в іпотеку придбану ними під час зареєстрованого шлюбу за спільні кошти квартиру №27 по вул. [PERSON] [PERSON], 4 в м. Тернополі. Суд не приймає до уваги доводи позивача [PERSON] про те, що під час підписання заяви на надання згоди про передачу квартири в іпотеку, зміст вчинюваного мною правочину категорично не відповідав та суперечив її внутрішній волі у зв'язку із примушуванням до написання цієї заяви з боку [PERSON] та про те, що вказана заява нею не підписувалась, та визнання [PERSON] позовних вимог [PERSON] з цього приводу, оскільки такі спростовуються поясненнями нотаріуса [PERSON], даними нею у судовому засіданні та листом Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області №1773 від 06.02.2012 року. Згідно даного листа [PERSON] за захистом своїх прав, які були порушені в результаті вчинення щодо неї сімейних скандалів та насильницьких дій (моральних чи фізичних) зі сторони гр. [PERSON], в період із 01.01.2007 по 01.01.2010 року не зверталась. 29.10.2011 року до Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області надійшло повідомлення від гр. [PERSON], 1980р.н. прож. [INFO] (дочка гр. [PERSON]В.) про те, що її батько вчинив відносно неї насильство в сім'ї, що супроводжувалося погрозами фізичною розправою на її адресу. Працівниками СДІМ ТМВ на гр. [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП №93515 від 31.10.2011р. На підтвердження доводів про відсутність підпису [PERSON] на оспорюваній заяві від 06.02.2008 року, суду доказів не було представлено. Клопотання про проведення експертизи по справі не заявлялись. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що вимоги відповідача-позивача [PERSON] М,М., визнання за нею право власності на 1/2 частину квартири, визнання недійсною заяви [PERSON] про надання згоди [PERSON] виступити майновим поручителем та передати в іпотеку квартиру [ADDRESS] до задоволення не підлягають, як і похідні від наведених - про припинення права власності [PERSON] "Перша факторингова компанія" на 1/2 частину квартири, визнання недійсним договору іпотеки, укладеного між ВАТ "Селянський Комерційний банк "Дністер" та [PERSON], скасування державної реєстрації права власності [PERSON] "Перша факторингова компанія" на квартиру, відновлення державної реєстрації права власності [PERSON] на вказану квартиру, повернення квартири із володіння [PERSON] "Перша факторингова компанія". Щодо вимог про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги, укладеного 15.02.2010 року між [PERSON] "Перша Факторингова компанія" та ВАТ "Селянський Комерційний банк "Дністер", то у задоволенні таких також слід відмовити укладенням цього правочину права відповідача-позивача [PERSON] не порушено. Також слід відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] "Перша факторингова компанія" в частині зняття з реєстрації [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] - згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Рішення суду про виселення осіб є підставою для зняття цих осіб з реєстраційного обліку органом, який уповноважений здійснювати такі функції згідно чинного законодавства.

Outcome: partial