Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 22 червня 2006 року між ним та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір про надання споживчого кредиту № 11013311000, згідно якого відповідачка [PERSON] отримала від позивача кредит в сумі 19316 швейцарських франків у порядку і на умовах, зазначених у даному договорі. Відповідно до п.п.1.1, 1.2.2 Кредитного договору [PERSON] зобовязалася належним чином прийняти, використовувати і повернути Банку отримані кошти, а також здійснювати плату за кредит (встановлені проценти та комісії) у терміни, встановлені графіком погашення кредиту. Для забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобовязань за кредитним договором 22 червня 2006 року позивач уклав з відповідачкою [PERSON] договір поруки № 11013311000/П/1 та з відповідачкою [PERSON] договір поруки № 11013311000/П/2, відповідно до умов яких вони прийняли на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] всіх боргових зобовязань перед позивачем за кредитним договором № 11013311000 від 22 червня 2006 року. [PERSON] ухилялася від виконання договірних зобовязань, передбачених кредитним договором. На неодноразові письмові звернення позивача погасити існуючу заборгованість відповідач [PERSON] не реагує. Відповідно до п.7.1 Кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту позичальник сплачує Банку додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума заборгованості виражена в іноземній валюті. Таким чином, станом на 24 вересня 2010 року заборгованість відповідачки [PERSON] за кредитним договором становить 112067,33 грн., з яких 93131,49 грн. заборгованість за кредитом, 13385,98 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3687,27 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 1862,59 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом, а тому позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на його користь вищевказану суму заборгованості та судові витрати сплаченого судового збору та витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, що договорів поруки вони не укладали. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та просила всю суму заборгованості стягнути безпосередньо з неї. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та не заперечував проти стягнення всієї суми заборгованості з відповідачки [PERSON] Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 22 червня 2006 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту №11013311000, згідно якого відповідачка [PERSON] отримала від позивача кредит в сумі 19316 швейцарських франків у порядку і на умовах, зазначених у даному договорі. Відповідно до п.п.1.1, 1.2.2 Кредитного договору [PERSON] зобовязалася належним чином прийняти, використовувати і повернути Банку отримані кошти, а також здійснювати плату за кредит (встановлені проценти та комісії) у терміни, встановлені графіком погашення кредиту. Згідно п.1.3.1 Кредитного договору за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється в розмірі 8,99 % річних. [PERSON] ухилявся від виконання договірних зобовязань, передбачених кредитним договором. На неодноразові письмові звернення позивача погасити існуючу заборгованість відповідач [PERSON] не реагує. Пунктом 5.3 Кредитного договору встановлено, що у разі порушення позичальником термінів погашення будь-яких грошових зобовязань за Кредитним договором банк має право вимагати дострокового повернення всієї наданої йому суми кредиту та нарахованих процентів. Згідно ст.1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п.7.1 Кредитного договору за порушення термінів повернення кредиту позичальник сплачує Банку додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума заборгованості виражена в іноземній валюті. Таким чином, станом на 24 вересня 2010 року заборгованість відповідачки [PERSON] за кредитним договором становить 112067,33 грн., з яких 93131,49 грн. заборгованість за кредитом, 13385,98 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3687,27 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 1862,59 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом. Для забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобовязань за кредитним договором 22 червня 2006 року позивач уклав з відповідачкою [PERSON] договір поруки № 11013311000/П/1 та з відповідачкою [PERSON] договір поруки № 11013311000/П/2, відповідно до умов яких вони прийняли на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] всіх боргових зобовязань перед позивачем за кредитним договором № 11013311000 від 22 червня 2006 року. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, але підлягають частковому задоволенню, оскільки відповідачка [PERSON] просила покласти всю відповідальність на неї, а позивач до [PERSON] з вимогами про дострокове повернення грошових коштів за кредитним договром не звертався, а також відповідачі [PERSON] та [PERSON] взагалі не були присутніми при укладанні договорів поруки та кредитного договору. Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, проте позивач інших доказів на підтвердження своїх вимог не надав, у звязку з чим суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, лише в частині стягнення заборгованності з відповідача [PERSON]

Outcome: partial