Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

В квітні 2011 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до комунального підприємства «Рівненське шляхово-експлуатаційне управління автомобільних доріг», Управління житлово-комунального господарства Рівненської міської ради про відшкодування шкоди,завданої джерелом підвищеної небезпеки. Згідно позовної заяви вказував, що 04.10.2010 року,близько 00 год., йдучи по вул.Вербова в м.Рівне неподалік будинку №44 він потрапив ногою у отвір решітки каналізаційного зливу,яка була зламаною. В результаті він отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у вигляді перелому кісток лівої гомілки та забійної рани лівої гомілки. В період з 05.10.2010 року по 12.11.2010 року він знаходився на лікуванні,хвилювався, був практично прикутий до ліжка,не виходив на вулицю,обмежено пересувався по квартирі. Окрім того, перебуваючи на лікуванні було порушено навчальний процес в Технікумі технологій та дизайну НУВГП,в нього погіршились показники успішності,він не був атестований по двох предметах. Бездіяльністю Управління ЖКГ щодо здійснення контролю за належною експлуатацією об»єктів житлово-комунального господарства та неналежним виконанням КП «Рівненське шляхово-експлуатаційне управління автомобільних доріг» обов»язків по утриманню інженерних мереж вулиці Вербова в м.Рівне,яка є об»єктом благоустрою та джерелом підвищеної небезпеки було створено небезпечні умови руху пішоходів даною вулицею,в результаті чого завдано шкоди здоров»ю. Діями відповідачів йому завдано моральних страждань,він переніс фізичний біль,нога болить весь час, порушені нормальні життєві зв»язки через неможливість продовження активного громадського життя. Окрім того ним втрачено кошти в зв»язку з втратою працездатності,яка відповідно до ст.1199 ЦК складає 1 224 грн. 42 коп. Покликаючись на викладені обставини, просив позов задовольнити,стягнути з відповідачів, солідарно, 211 грн. 29 коп. витрат на лікування, 1\~224 грн. 42 коп. на відшкодування шкоди,пов»язаної з втратою працездатності, 3\~000 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди, та судові витрати по справі. Комунальне підприємство «Рівненське шляхово-експлуатаційне управління автомобільних доріг» подало письмові заперечення проти позову. Вказували, що посилання [PERSON] на ч.1 ст.1187 ЦК України про завдання йому шкоди джерелом підвищеної небезпеки є безпідставними. В консультативному висновку спеціаліста вказано про те,що зі слів [PERSON] він впав випадково на вулиці,а не в отвір решітки,яка знаходиться на проїзній частині дороги і підприємство до спричинення йому тілесних ушкоджень не причетне. Управління ЖКГ виконавчого комітету рівненської міської ради подали письмові заперечення. Вказували, що Управління є виконавчим органом Рівненської міської ради,до сфери управління якого входить Рівненське ШЕУ. Відповідно до Положення про управління,затверджене рішенням Рівненської міської ради, при виконанні функцій місцевого самоврядування УЖКГ координує діяльність житлово-комунальних підприємств. Ремонт і експлуатацію доріг у м.Рівне здійснює КП «Рівненське шляхово-експлуатаційне управління автомобільних доріг»,яке є юридичною особою. Саме цьому підприємству делеговані повноваження проведення поточного ремонту міських автомобільних доріг,майданів, мостів,шляхопроводів,мереж зливної каналізації,забезпечення санітарного стану цих об»єктів і нормального руху автотранспорту на міських дорогах. З місцевого бюджету виділяються кошти для вказаних цілей. Управління ЖКГ жодних чином не завдало шкоди позивачу,а отже не може бути відповідачем у справі. Покликаючись на викладені обставини, просили у задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав. Пояснив, що 04.10.2010 року,близько 00 год., йшов з День народження із своїми друзями. На вул.Вербова навпроти будинку №44 в м.Рівне вони мали намір перейти проїжджу частину дороги по пішохідному переході. Однак оскільки на ній була перешкода,а саме зрізані гілля дерев, вони цю перешкоду обійшли. При цьому він,рухаючись в темряві, ступив ногою у решітку каналізаційного зливу і оскільки секція решітки була зламана, потрапив ногою у її отвір. В результаті цього він отримав травму ноги,а саме закритий перелом лівої гомілкової кістки із зміщенням та забійну рану лівої гомілки. В період з 05.10.2010 року по 12.11.2010 року він перебував на лікуванні. Через отриману травму він порушив навчальний процес в Технікумі технологій та дизайну НУВГП,в нього погіршились показники успішності. Відновлення здоров»я потребувало витрат на лікування та тривалий реабілітаційний процес. Витрати на відновлення стану здоров»я склали 211 грн. 29 коп. Ушкодженням здоров»я йому завдано моральних страждань,він страждав через фізичний біль, в нього порушились життєві зв»язки через неможливість продовження активного громадського життя. Окрім того абзацом 2 ч.1 ст.1199 ЦК України передбачено відшкодування потерпілому шкоди,пов»язаної з втратою або зменшенням його працездатності,яка становить 1\~224 грн. 42 коп. Покликаючись на викладені обставини,просить позов задовольнити, стягнути з відповідачів, солідарно, 211 грн. 29 коп. витрат на лікування, 1\~224 грн. 42 коп. на відшкодування шкоди,пов»язаної з втратою працездатності, 3\~000 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди, та судові витрати по справі. Представник позивача [PERSON] позов підтримав. Окрім того додатково пояснив наступне. Посилання відповідачів на порушення [PERSON] Правил дорожнього руху,а саме те,що [PERSON] переходив її у невстановленому місці є безпідставними. Відповідачі посилаються на консультативний висновок спеціаліста № 4841 від 04.10.2010 року,виданий завідуючим травмпунктом Обласної дитячої лікарні. Даний документ отриманий з порушенням встановленого порядку,а саме Закону України «Про інформацію». Ні [PERSON], ні його батьками згоди на отримання та використання інформації, зазначеної у висновку, не надавалось. Зміст у висновку містить неправдиві відомості. Закон України «Про автомобільні дороги» передбачає обов»язок органів місцевого самоврядування відповідати за стан доріг та вулиць. Бездіяльністю відповідачів щодо утримання в належному стані інженерних мереж,що є джерелом підвищеної небезпеки(ст.1187 ЦК України), [PERSON] завдано шкоди здоров»ю. Покликаючись на викладені обставини та з обґрунтуванням позовних вимог,зазначених [PERSON],просить позов задовольнити, стягнути з відповідачів, солідарно, 211 грн. 29 коп. витрат на лікування, 1\~224 грн. 42 коп. на відшкодування шкоди,пов»язаної з втратою працездатності, 3\~000 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди, та судові витрати по справі. В судовому засіданні представник комунального підприємства «Рівненське шляхово-експлуатаційне управління автомобільних доріг» пояснив, що проїзна частина,визначення терміну якої міститься в Правилах дорожнього руху, не відносить до джерел підвищеної небезпеки. Окрім того згідно консультативного висновку спеціаліста № 4841 від 20.10.2010 року зі слів [PERSON] останній впав на вулиці випадково,а не в отвір решітки,яка знаходиться на проїзній частині дороги. З долучених позивачем фотографій не видно про наявність на тротуарі сміття чи гілок. Покликаючись на викладені обставини, просив у задоволенні позову відмовити. Представник Управління житлово-комунального господарства Рівненської міської ради в судове засідання не з»явився,просив розглянути справу у його відсутність,у задоволенні позову просили відмовити з посиланням на обставини, зазначені в письмових запереченнях проти позову. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] та його представника [PERSON], представника КП «Рівненське шляхово-експлуатаційне управління автомобільних доріг» [PERSON], дослідивши матеріали справи,суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає. Так, як встановлено в судовому засіданні та вбачається з довідки Поліклініки №3, 04.10.2010 року о 00 год. по вул.Вербова в м.Рівне із гр.[PERSON] стався нещасний випадок,останній отримав травму при падінні у відкритий люк. В результаті падіння отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток лівої гомілки та забійної рани лівої гомілки,що підтверджено медичними документами. Даний факт підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON],[PERSON],які показали,що 04.10.2010 року близько 00 год. ішли разом з [PERSON] по вул.Вербова в м.Рівне. Оскільки на пішохідному переході були перешкоди,вони його обійшли по проїзній частині дороги. Однак [PERSON] ступив ногою на кришку каналізаційного зливу, одна решітка якої була пошкоджена. Вони допомагали [PERSON] вийняти ногу з решітки. В результаті [PERSON] зламав ногу. Свідки [PERSON] та [PERSON],які є батьками позивача, показали,що їм подзвонив син [PERSON] і повідомив,що близько 00 год. пошкодив ногу,ступивши на кришку каналізаційного зливу і знаходиться в лікарні. Позивач [PERSON] та його представник посилаються на те,що відповідачі є володільцями джерела підвищеної небезпеки і зобов»язані відшкодувати йому шкоду. Так, ушкодження здоров»я [PERSON] сталося на проїзній частині дороги. Згідно п.1.10 Правил дорожнього руху, проїзна частина це елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів. Дорога може мати декілька проїзних частин, межами яких є розділювальні смуги. Позивач підтвердив, що допустив порушення Правил дорожнього руху при переході проїзної частини дороги, однак вказує, що він не мав можливості перейти дорогу через пішохідний перехід, оскільки через гілля дерев на пішоході перехід по ньому був недоступний. Проте його доводи спростовуються наявним у справі консультативним висновком спеціаліста № 4841 від 20.10.2010 року,відповідно до якого вказано,що зі слів [PERSON] він впав на вулиці випадково, та фотографіями, наданими самим позивачем. Судом досліджені фотографії,на яких присутній каналізаційний злив, решітка зламана. Пішохідного переходу із гіллям дерев чи будь-яких інших перешкод у переході дороги в них не вбачається. Окрім того свідок [PERSON],який є головним інженером ЖКП «Сонячне» показав, що якщо проводяться роботи і спилюють гілля дерев, останні відразу прибираються з проїжджої частини дороги і не залишаються,оскільки це б створювало перешкоди у проїзді транспортних засобів. Таким чином, дані обставини дають підстави вважати порушення [PERSON] Правил дорожнього руху. Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Пункт 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.03.92 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» визначає,що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Згідно загальних підстав цивільно - правова відповідальність за заподіяння шкоди настає при наявності такої шкоди, протиправності діяння її заподіювача, наявності причинного звязку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд не вважає,що [PERSON] було завдано шкоди джерелом підвищеної небезпеки, оскільки решітка каналізаційного зливу не є таким джерелом. Таким чином, позивач не довів завдання йому шкоди джерелом підвищеної небезпеки, його вимоги є безпідставними та такими, що до задоволення не підлягають. Відповідно не підлягають задоволенню вимоги про відшкодування й моральної шкоди та витрат на лікування та шкоди, пов»язаної з втратою працездатності. На підставі викладеного, ст.1187 ЦК України,

Outcome: dismissed