Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-15 00:00:00

Прокурор м. Луцька звернувся в суд в інтересах держави в особі [PERSON] міської ради з позовом до [PERSON] про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та знесення самочинного будівництва. Покликався на те, що прокуратурою міста [PERSON] проведено перевірку порушення вимог земельного та архітектурно-будівельного законодавства ГК «Теремнівський», якою встановлено, що рішенням [PERSON] міської ради від 27.05.09 №41/79 ГК «Теремнівський»про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання на умовах оренди терміном на 5 років земельної ділянки для будівництва та обслуговування гаражів на вул. Теремнівській, 85а, загальною площею, 0,04 га, зобовязано ГК «Теремівський»в місячний термін укласти з міською радою договір оренди земельної ділянки та зареєструвати права на неї у ДП «Центр Державного земельного кадастру». Договір оренди був укладений та підписаний сторонами, однак не зареєстрований в установленому законом порядку. Рішенням виконкому [PERSON] міської ради від 04.06.09 №418-23 відповідачу [PERSON] затверджено містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки та дозволено провести будівництво цегляного гаража в гаражному кооперативі «Теремнівський». На будівництво вказаного гаража КП «Луцькмістобуд»розроблено будівельний паспорт та зареєстровано право власності на гараж. Проведеною перевіркою із залученням спеціалістів управління Держкомзему в м. Луцьку встановлено, що при наданні земельної ділянки ГК «Теремнівський»порушено порядок її надання, а саме, не було вилучено земельну ділянку, яка знаходиться на вул. Писаревській, 13 і перебуває у постійному користуванні Луцького професійно-технічного училища №12. Держземінспекцією з контролю за охороною і використанням земель Головного управління Держкомзему у Волинській області 21.08.10 року за №241 було направлено клопотання щодо приведення у відповідність із законодавством рішення [PERSON] міської ради від 27.05.09 року №41/79. Рішенням [PERSON] міської ради від 03.11.10 №68/42 рішення від 27.05.09 року №41/79 «Про надання земельної ділянки на умовах оренди ГК «Термнівський»для будівництва та обслуговування гаражів на вул. Теремнівській, 85а»скасоване. Вважає, що відповідач самовільно здійснив влаштування цегляного гаража №233 на земельній ділянці комунальної форми власності, а саме без необхідних дозвільних документів та за відсутності правовстановлюючого документу на землю. А тому просить зобовязати [PERSON] привести земельну ділянку у попередній стан шляхом демонтажу самочинно побудованого цегляного гаража №233 та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки на вул. Теремнівській, 85а. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 05 вересня 2011 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] ПТУ №12 та гаражний кооператив «Теремнівський». Крім того, прокурор міста [PERSON] звернувся в суд в інтересах держави та територіальної громади міста [PERSON] в особі [PERSON] міської ради з позовом до [PERSON], виконкому [PERSON] міської ради про визнання незаконним та скасування рішення виконкому [PERSON] міської ради № 722-8 від 08.10.2009 року, визнання недійсним свідоцтва про право власності (а.с.124-126). Покликався на обставини встановлені перевіркою прокуратури у вищевказаному позові. Крім того, вказував на те, що у [PERSON] державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом гаража відповідача, у пункті 2 «Умови землекористування гаражного кооперативу»зазначений [PERSON] на право постійного користування землею, виданий згідно рішення МВК № 197 від 30.04.1998. А в пункті 3 цього ж [PERSON] вказано, що розмір земельної ділянки гаражного кооперативу, який фактично знаходиться в користуванні, дорівнює 11470 кв.м. Проте, такі твердження не відповідають дійсності, оскільки в результаті перевірки встановлено, що спірний гараж, право власності на який в даний час зареєстроване за [PERSON], розташований не на основній території гаражного кооперативу «Теремнівський», а на ділянці, яка додатково надавалась рішенням [PERSON] міської ради від 27.05.09 № 41/79. [PERSON] був затверджений рішенням виконкому [PERSON] міської ради № 722-8 від 08.10.2009 року, на підставі якого [PERSON] видане свідоцтво про право власності на цегляний гараж № 233 в гаражному кооперативі «Теремнівський»по вул. Теремнівській, 85- в м.Луцьку, яке зареєстроване у КП «ВОБТІ». Просить визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 722-8 від 08.10.2009 року в частині затвердження акту про прийняття в експлуатацію та оформлення права власності [PERSON] на цегляний гараж № 233 загальною площею 19,2 кв.м. у ГК «Теремнівський»по вул. Теремнівській, 85-а в м. Луцьку та визнати недійсним свідоцтво, видане виконавчим комітетом [PERSON] міської ради 13.10.2009, яким посвідчене право власності [PERSON] на вказаний гараж. Ухвалою суду від 09 лютого 2012 року вимоги за позовами обєднано в одне провадження. В судовому засіданні представник прокуратури [PERSON] вимоги позовів підтримала з викладених у позовних заявах підстав. Просила вважати первинним позов про визнання незаконним та скасування рішення виконкому [PERSON] міської ради № 722-8 від 08.10.2009 року, визнання недійсним свідоцтва про право власності, а позов про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та знесення самочинного будівництва похідним від нього. Просила вимоги позовів задовольнити. Представник [PERSON] міської ради вимоги позовів підтримала з викладених у позовних заявах підстав. Представники виконавчого комітету [PERSON] міської ради в судовому засіданні заперечували щодо задоволення позовів. Вважають, що договір оренди, укладений ГК «Теремнівський»не розірваний і є дійсним з моменту його підписання сторонами. Підстав для не затвердження [PERSON] державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом гаража відповідача не було. [PERSON] відповідача не є самочинним будівництвом, оскільки збудований за наявності не скасованих на час введення в експлуатацію дозвільних документів. Відповідач [PERSON] позови не визнав. Суду пояснив, що будівництво гаража проводилось ним з дотриманням всіх вимог закону. Про те, що договір оренди не був зареєстрований він не знав. Представник третьої особи ПТУ №12 вважає позови прокурора підставними. Разом з тим, суду пояснила, що гараж [PERSON] збудований не на земельній ділянці, наданій училищу (а.с.54 зворот). Представник третьої особи ГК «Теремнівський в судове засідання не зявився, його неявка не перешкоджала розгляду справи. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позови прокурора міста [PERSON] безпідставні та до задоволення не підлягають. Судом встановлено, що за заявою голови ГК «Теремнівський»(а.с.33) на підставі позитивних висновків Департаменту містобудування (а.с.34-35), Державного управління охорони навколишнього природного середовища у Волинській області (а.с. 36), управління культури Волинської облдержадміністрації (а.с.37), [PERSON] міської санепідемстанції (а.с.35) рішенням [PERSON] міської ради від 27.05.09 №41/79 ГК «Теремнівський»було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання на умовах оренди терміном на 5 років земельної ділянки для будівництва та обслуговування гаражів на вул. Теремнівській, 85а, загальною площею, 0,04 га. Цим же рішенням зобовязано ГК «Теремівський»в місячний термін укласти з міською радою договір оренди земельної ділянки та зареєструвати права на неї у ДП «Центр Державного земельного кадастру»(а.с.9). В подальшому ГК Теремнівський»було укладено з [PERSON] міською радою Договір оренди земельної ділянки площею 400 кв.м. строком на пять років (а.с.14-15). Рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 04.06.2009 року № 418-23 затверджено містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки та дозволено [PERSON] провести будівництво цегляного гаража № 233 в гаражному кооперативі «Теремнівський»та зобовязано отримати в департаменті містобудування будівельний паспорт на будівництво гаража, після завершення будівельних робіт здати обєкт в експлуатацію, оформити державну реєстрацію права власності на гараж (а.с.60). В подальшому, [PERSON] отримавши дозвіл на будівництво гаража відповідно до вищезазначеного рішення виконавчого комітету [PERSON] міської рад, було виготовлено у встановленому законом порядку будівельний паспорт на будівництво гаража (а.с.59-60) та предявлено державній приймальній комісії закінчене будівництво для прийняття в експлуатацію. Рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 722-8 від 08.10.2009 року (а.с.143-145) затверджено [PERSON] державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію завершеного будівництвом індивідуального гаража № 233 по вул. Теремнівській, 85а у м.Луцьку в ГК «Теремнівський»(а.с.146-148). Що стосується позовної вимоги про скасування вказаного рішення виконкому про затвердження [PERSON] приймальної комісії, то відповідно до вимог п.15 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування»скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень є виключною компетенцією сільських, селищних, міських рад і такі питання вирішуються виключно на пленарних засіданнях ради. Однак, дане питання сесією міської ради не вирішувалося. В подальшому 13 жовтня 2009 року виконавчим комітетом [PERSON] міської ради на підставі вказаного рішення [PERSON] видано свідоцтво про право власності на цегляний гараж № 233 в гаражному кооперативі «Теремнівський»загальною площею 19,2 кв.м. (а.с.149). 02.11.2009 року проведено реєстрацію даного гаража в КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації». Тобто, [PERSON] було здійснено будівництво гаража та введено його в експлуатацію з дотриманням вимог законодавства та чинних на момент здійснення та реєстрації будівництва дозвільних документів. А тому, виходячи з положень ст.ст.328, 331, 376 ЦК України, ст.ст. 12, 125 ЗК України, ст.ст.18, 22 Закону України «Про основи містобудування», ст. 301 Закону України «Про планування і забудову територій»таке будівництво не є самочинним. Крім того, дана обставина також підтверджується відсутністю відмітки КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації»про самочинне будівництво в технічному паспорті на гараж. Статтею 3 Конституції України установлено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обовязком держави. За приписами ст.41 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб,єктів права власності, гарантує право власності, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним. Відповідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997р., відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316,317,319,321 ЦК України). Разом з тим, судом встановлено, що не зважаючи на ухвалення 16.04.2009 року Конституційним Судом України рішення від №7-рп/2009о, яким було дано тлумачення положень ч.2 ст.19, ст.144 Конституції України, ст.25, ч.14 ст.46,ч.1,10 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», в якому Конституційний Суд України дійшов висновку, що орган місцевого самоврядування не може скасовувати свої попередні рішення, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і субєкти цих правовідносин заперечують проти їх припинення, рішення виконкому [PERSON] міської ради №418-23 від 04.06.2009 року «Про затвердження містобудівних умов і обстежень забудови земельної ділянки в гаражному кооперативі «Теремнівський»гр. [PERSON]Д.»було за протестом прокурора скасоване рішенням виконкому від 17.03.2011 року, тобто уже після реалізації [PERSON] своїх прав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Частинами 2, 3 ст. 13 ЦК України установлено, що при здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Частиною 3 ст.16 ЦК України установлено, що суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин 2-5 статті 13 цього Кодексу. Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позовів є безпідставними, а тому в їх задоволенні слід відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed