Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-30 00:00:00

В лютому 2011 року позивачка звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідачів [PERSON] міської ради, Житлово-будівельного кооперативу 244 про визнання права власності на кооперативну квартиру. В ході розгляду справи в якості третіх осіб було залучено Комунальне підприємство [PERSON] міжміське бюро технічної інвентаризації, [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивачка в позовній заяві посилалася на те, що у вересні 1974 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб. В квітні 1977 року їм була надана кооперативна трикімнатна квартира № 47, житловою площею 36,2 кв.м, по вул. Холодильна, буд. № 57 в м. Дніпропетровську. За вказаною адресою вони стали проживати та були зареєстровані. Членом кооперативу був її чоловік [PERSON]. За час спільного життя з чоловіком, вони повністю виплатити вартість кооперативного паю, яка на той час й стала їх спільною сумісною власністю. В червні 2010 року її чоловік помер, та після його смерті відкрилася спадщина, яку вона (позивачка) прийняла як спадкоємець першої черги шляхом постійного володіння, тобто постійно проживала із спадкодавцем у спірній квартирі. Їх син [PERSON] відмовився від своєї частки спадщини на її (позивачки) користь. Спадковим майном є ? частина квартири [ADDRESS], тому як спадкоємець першої черги вона спадкує ? частину квартири. Інша ? частина квартири належить їй на праві спільної сумісної власності подружжя. Тобто, як вважає позивачка, нею набуте право власності на ? частина квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом та на ? частину квартири за правом спільної сумісної власності подружжя. Просила визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача - [PERSON] міської ради в судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Просив в задоволені позову відмовити. Голова Житлово-будівельного кооперативу 244, як відповідач по справі, просив розглядати справу без його участі. Представник третьої особи - Комунального підприємства [PERSON] міжміське бюро технічної інвентаризації, у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та обставини. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу І-КИ № 348229, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом РАГС м. Дніпропетровська, 28 вересня 1974 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, та після реєстрації шлюбу [PERSON] присвоєне прізвище Дубовик(а.с.7). Відповідно до ордеру № 260 від 06 квітня 1977 року, виданого на підставі списків членів ЖБК № 244, затверджених виконкомом [PERSON] міської ради від 06 квітня 1977 року, [PERSON], як члену ЖБК № 244, сімя якого складається з трьох чоловік, а саме: [PERSON] (член ЖБК), [PERSON] (дружина) та [PERSON] (донька), надано право на зайняття трикімнатної квартири [ADDRESS], загальною площею 36,2 кв.м. (а.с. 6). 18 червня 2010 року 2010 року [PERSON] помер (а.с.8). Згідно довідки ЖБК № 244 від 10.11.2011 року № кв.47 [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [INFO]. Станом на 01.05.1990 року [PERSON] здійснено остаточний розрахунок з погашення пайового внеску (а.с. 55). Згідно ст. 15 Закону України Про власність№ 885-ХІІ від 26 березня 1991 року, який набрав чинності 15.04.1991 року, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Оскільки станом на 15.04.1991 року [PERSON] повністю сплатив пайовий внесок за зазначену кооперативну квартиру він набув право власності на це майно. Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Позивачка є спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON]. Відповідно до спадкової справи №1392/2010 заведеної Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 27 листопада 2010 року після смерті [PERSON], померлого 18 червня 2010 року в шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини після його смерті звернулася дружина [PERSON]. Згідно заяви про відмову від спадщини, завіреної державним нотаріусом Четвертої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] 27.11.2010 року, [PERSON] (син померлого [PERSON]) від спадщини, яка залишилася після смерті батька відмовився на користь дружини померлого [PERSON] (а.с.24-34). Донька померлого третя особа по справі [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті батька не зверталася. В судому засіданні не заперечувала щодо задоволення позовних вимог. Тобто позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON], померлого 05 липня 2010 року. Постановою державного нотаріуса Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] № 669/02/31 від 10 травня 2011 року відмовлено [PERSON] в вчиненні нотаріальних дій у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого [PERSON], а саме квартиру [ADDRESS] у звязку з тим, що не подано відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Тобто відсутні правовстановлюючі документи на квартиру. ( а.с.40). Виходячи із вищевикладеного, суд вважає, що за позивачкою [PERSON] слід визнати право власності на квартиру [ADDRESS] - ? частину квартири у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого 05 липня 2010 року, та ? частину квартиру - по праву спільної сумісної власності подружжя.

Outcome: approved