Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Барком» в особі директора Баран В.А. звернулось в суд з позовом до [PERSON] про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації. Позов мотивують тим, що 20 березня 2011 року о 14 год. 00 хв. в селі Кути, Буського району, Львівської області відбулись громадські збори (схід села), під час яких [PERSON] було поширено інформацію, яка є недостовірною та принижує ділову репутацію ТзОВ «Барком». Інформація була доведена визначеному колу осіб, в кількості 67 чоловік. [PERSON] виступаючи на зборах заявив, що в с. Кути працює ТзОВ «Барком», яке незаконно заволоділо майном, що належало громаді села Кути, знищило архів, рейдерським способом заволоділо складами та викрали запасні частини які зберігались на складах. Гр. [PERSON] поширював відомості про ТзОВ «Барком», а саме: про те, що ТзОВ «Барком», незаконно заволоділо майном, що належало громаді села Кути, знищило архів, рейдерським способом заволоділо складами та викрали запасні частини, які зберігались на складах, яка є недостовірною. Просять суд визнати інформацію про ТзОВ «Барком», поширену громадянином [PERSON] 20 березня 2011 року о 14 год. 00 хв. під час проведення громадських зборів (схід села) в с. Кути Буського району Львівської області стосовно: незаконного заволодіння майном, що належало громаді села Кути, знищення архіву, заволодіння складам рейдерським способом та викрадення запасних частин які зберігались на складах - недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право ТзОВ «Барком» на недоторканність ділової репутації, зобов»язати [PERSON] спростувати на громадських зборах (сході села), які будуть припадати наступними з дня набрання рішенням суду законної сили недостовірну інформацію про ТзОВ «Барком» аналогічним способом - шляхом виступу на громадських зборах села Кути інформації згідно змісту, зазначеного в позовній заяві. Судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача за довіреністю, Вус О.І., підтримав заявлений позов, дав суду пояснення аналогічні мотивам позовної заяви, просить заявлений позов задовільнити. Відповідач [PERSON] заперечив проти задоволення позову. Суду пояснив, що дійсно на зборах села він висловив свою думку з приводу ТзОВ «Барком», вважає, що у його висловлюваннях є правда. Саме його висловлювання були занесені до протоколу зборів села. Протокол зборів ніколи не ведеться, оскільки таке ведення протоколу нічим не передбачено. На даних зборах протокол вів сам Кутівський сільський голова. Вислухавши всіх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З представленого в розпорядження суду протоколу сходу жителів села Кути від 20 березня 2011 року (а.с. 9 - 16) убачається, що виступав відповідач [PERSON] інформацію щодо ТзОВ «Барком» висловив наступного змісту: «Барком» незаконно заволодів майном господарства. Знищив архів господарства «Мир», розбивши замок, рейдерським способом заволодів складами, порозбивав замки, позабирали запчастини, які були на складах. В судовому засіданні представник позивача ствердив, що [PERSON] поширено недостовірну інформацію. Допитаний в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що він є сільським головою с. Кути. Дійсно відбувались сходи села, де за його ініціативою вівся протокол сходу села. Документ нічим не передбачений. На сході села [PERSON] висловлювався щодо ТзОВ «Барком», це було зафіксовано в протоколі. Допитаний в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що він є жителем села Кути. Коли є ряд питань щодо розвитку села, тоді збирається схід села. На сході села виступав [PERSON], який висловив свою думку, щодо діяльності ТзОВ «Барком». Право висловлювати судження, оцінку, думки закріплено у ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, і гарантовано ст. 34 Конституції України. Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ратифікованої Верховною Радою України 17.07.1997 року, передбачено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Особа, що висловила свої погляди, а не факти, не повинна доводити правдивість - це порушенням ст. 10 Конвенції. За змістом цієї норми свобода слова, преси, як захисника інтересів громадськості, критика представників держави, висловлення своєї думки в процесі обговорення питань, що становлять громадський інтерес, є однією з найважливіших свобод людини. Втрутитись у процес реалізації цієї норми національна влада може лише у випадках, передбачених ч.2 ст.10 Конвенції, зокрема, якщо це передбачено законом, направлено на захист репутації або прав інших осіб і є необхідним у демократичному суспільстві. Так в рішенні Європейського Суду з прав людини від 29.03.2001 року по справі «Тома проти Люксембургу» суд наголосив, що свобода вираження є одним із фундаментів демократичного суспільства і поширюється не лише на інформацію чи ідеї, які не заподіюють шкоди іншим, але й ті котрі зачіпають інтереси інших осіб. Такий висновок вмпливає із принципів плюралізму і толерантності, без яких не буває демократичного суспільства. Відповідно до ч. 1 ст. 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України» № 1 від 27 лютого 2009 року п. 19 Відповідно до ч. 2 ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості». Аналіз зазначеного національного законодавства та ст.10 Конвенції і практики її застосування свідчить про те, що межі свободи вираження думок залежить від їх змісту та від того, чим займається особа, стосовно якої ці думки висловлені. Суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] висловлюючись на «сходах села» виходив з того, що поширена ним інформація є його думками, переконаннями, критичною оцінкою певних фактів і недоліком суб'єктивної думки. На підставі зазначеного, суд приходить до висновку, що заявлений позов слід залишити без задоволення.

Outcome: dismissed