Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості з аліментів та звільнення від сплати аліментів на неповнолітнього сина, посилаючись на наступні обстави. За адресою: [ADDRESS], позивач проживає зі своєю родиною, у тому числі з шістьома малолітніми дітьми. 10.07.1997 року шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] було розірвано. Відповідно до рішення суду від 10.07.1997 року їх спільні діти [PERSON] та [PERSON] були залишені на виховання відповідачки [PERSON]. Проте відповідачка [PERSON] з дітьми [PERSON] та [PERSON] досі зареєстровані та проживають в одній квартирі разом з позивачем та його новою сім’єю. Вони користуються його майном, не сплачують за комунальні послуги. До 2002 року [PERSON] постійно допомагав дітям матеріально. Родина позивача вже більше 4 років є малозабезпеченою, знаходиться на обліку в Управлінні праці й соціального захисту населення Ворошиловської районної у м. Донецьку ради. У 2009 році позивач дізнався про його заборгованість з аліментів на його дітей від першого шлюбу [PERSON] та [PERSON] у розмірі понад 10 000 гривень. Зазначає, що відповідно до довідки Управління праці й соціального захисту населення Ворошиловської районної у м. Донецьку ради дохід позивача складає 1946,98 гривень. У той же час дохід відповідачки складає приблизно 3000 гривень. Крім того підприємство, де вона працює, надає їй пільгові путівки на відпочинок, а також матеріально відповідачці допомагає її мати. Пояснює, що його сімейного бюджету не вистачає для нормального розвитку його шести малолітніх дітей, забезпечення їх усім необхідним, лікування, навчання тощо. Позивач просить суд звільнити його від сплати заборгованості з аліментів на дітей від першого шлюбу [PERSON] та [PERSON], а також звільнити його від сплати аліментів на неповнолітнього сина [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Пояснила, що дохід відповідачки значно перевищує дохід позивача. Стосовно доходу дитини пояснень не надала. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила в задоволенні позову відмовити. Суд, вислухавши представника позивача та відповідачку, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини. За адресою: [ADDRESS], позивач проживає зі своєю родиною, у тому числі з шістьома малолітніми дітьми. 10.07.1997 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було розірвано. Відповідно до рішення суду від 10.07.1997 року їх спільні діти [PERSON] та [PERSON] були залишені на виховання відповідачки [PERSON]. Відповідачка [PERSON] з дітьми [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають в одній квартирі разом з позивачем та його новою сім’єю, що підтверджується довідкою про склад сім’ї (а.с.3). На виконанні Відділу державної виконавчої служби Ворошиловського РУЮ у м. Донецьку знаходиться виконавчий лист, виданий 18.07.1997 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей: доньки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше ? мінімального розміру заробітної плати щомісячно на кожну дитину до їх повноліття. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого на запит суду ВДВС Ворошиловського РУЮ у м.Донецьку, №331 від 12.01.2012 року, заборгованість з аліментів [PERSON] за 158 місяців становить 20406, 87 гривень (а.с.65-67). Позивач просить звільнити його від сплати аліментів на неповнолітнього сина. У той же час, відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 188 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Отже, судом не береться до уваги посилання позивача на певний розмір доходу відповідачки, оскільки законом не передбачено такої підстави звільнення одного з батьків від обов’язку утримувати дитину. Стосовно наявності доходу самої дитини - [PERSON], позивачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів. Щодо позовної вимоги про звільнення позивача від сплати заборгованості з аліментів, що виникла з 1998 року, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов’язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, рішення суду про стягнення аліментів з [PERSON] набуло чинності, судом вищої інстанції скасовано не було, на підставі виконавчого листа по даній справі відкрито виконавче провадження. Правових підстав для задоволення даної позовної вимоги у суду немає. Таким чином, позовні вимоги про звільнення [PERSON] не ґрунтуються на законі, а тому не підлягають задоволенню повністю. За таких обставин, необхідно в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про звільнення від сплати заборгованості з аліментів та звільнення від сплати аліментів на неповнолітнього сина відмовити. На підставі викладеного, ст. 180, 188 Сімейного Кодексу України та

Outcome: dismissed