Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-15 00:00:00

Позивачка звернулася з вимогою до відповідача про поділ спільного майна подружжя - квартири [ADDRESS]. На обгрунтування вимог у позові зазначено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з лютого 2008 р. по вересень 2011 р., який було розірвано за рішенням суду. В період шлюбу за спільні кошти ку¬пили квартиру [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу житла було укладено 25 квітня 2008 року між [PERSON], [PERSON] та відповідачем [PERSON], і таким чином право власності на вказану квартиру було зареєстровано за відповідачем. Дане поме¬шкання було придбано за 323200 грн.. Оскільки на момент купівлі квартири сторони не ма¬ли достатніх коштів для придбання житла, відбулось їх звернення до ВАТ «УКРЕКСІМБАНК» за наданням кредиту. Відповідно до кредитного договору від 25.04.2008 року, укладеного між вказаним банком і [PERSON], останньому був наданий кредит у сумі 116000 грн.. В забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за названим кре¬дитним договором був укладений договір іпотеки, згідно якого предметом іпотеки є прид¬бана ними квартира [ADDRESS]. Кредитні кошти були використані для придбання саме цієї квартири даної квартири. Враховуючи, що сторони на цей час проживають окремо, позивач залишилась проживати у придбаній квартирі, а відпо¬відач має інше місце проживання, за ст. 65 СК України договір, укладений відповідачем в інтересах сім'ї, створює обов'язки для позивача, оскільки житло використане в інтересах сім'ї, позивач просила провести поділ спільного майна подружжя з визнанням зобов'язання [PERSON] за кредитним договором № 52108С28 від 25.04.2008 р. спільними зобов'язаннями подружжя та переведенням цих зобов'язань на неї. В судовому засіданні, після залишення судом без розгляду за п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК частини позову щодо вимог про визнання кредитних зобов'язань відповідача спільними та переведення їх на позивача, остання та її представник уточнивши свої вимоги і в порядку ст. 31 ЦПК України фактично зменшивши позовні вимоги просили розділити вказане нерухоме майно в рівних частках. В судовому засіданні представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав за його безпідставністю, з посиланням на іпотечний статус спірного майна та здійснення поділу з врахуванням внесених виплат за зобов'язаннями. Представник третьої особи в судовому засіданні у вирішенні справи послався на розсуд суду. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі доказ в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення даного позову, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні і не заперечувалась учасниками процесу справі, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 02.02.2008 року, який було розірван рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 01.09.2011 року. В період шлюбу за спільні кошти сторонами було придбано нерухомість - кварти¬ру № 36 по вул. Космонавтів, 14-а в м. Житомирі. Договір купівлі-продажу вказаного житла, укладено 25 квітня 2008 року і прав: власності на дану квартиру було зареєстровано за відповідачем [PERSON]. Дане помеш¬кання було придбано за 323200 грн.. Для придбання вказаного житла, за відповідним звер¬ненням, третьою особою у справі - ВАТ «УКРЕКСІМБАНК» було надано кредит на імя відпо¬відача. Відповідно до кредитного договору від 25.04.2008 року № 52108С28, укладеного мі;- вказаним банком і [PERSON], останньому був наданий кредит сумі 116000 грн.. В забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за названим креди¬тним договором був укладений договір іпотеки, згідно якого предметом іпотеки є придбана ними квартира [ADDRESS]. Кредитні кошти були вико¬ристані для придбання саме цієї квартири даної квартири. У відповідності до ч. З ст. 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено дого¬вір в інтересах сімї, то гроші, інше майно, у тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, за загальним правилом майно, придбане подружжям у кредит, є спільною власністю чоловіка та дружини. Також ст. 70 СК України передбачено, що в разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст. 65 СК України, договір, укладений одним з подружжя в інтересах сімї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, викорис¬тане в інтересах сімї. Це означає, що дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обов'язки щодо спільно нажитого у шлюбі майна, оскільки розірвання шлюбу не звільняє подружжя від зобов'язань за кредитом. У керівних роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України в п.п.23,24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розг¬ляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спіль¬ного майна подружжя» зазначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхід¬но встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ве¬дення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та пра¬вовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сімї (ч.4 ст.65 СК України). Таким чином, у результаті придбання подружжям квартири у кредит, боргові зо-бовязання перед позикодавцем несуть як чоловік, так і дружина, а не тільки той з подружжя, хто підписав кредитний договір. Виділяючи у власність позивача те майно на яке вона претендує, суд враховував також і те, що з нею проживає неповнолітня дитина. На підставі ст.ст.65,66,70 СК України,

Outcome: approved