overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-25 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, стверджуючи, що 10.12.2009 року помер її син [PERSON], якій на праві спільної часткової власності належала квартира [ADDRESS]. У встановлений законом строк вона заяву про прийняття спадщини не подала.Строк вона пропустила у звязку з важкою хворобою,має інвалідність першої групи. Тому, просить суд, винести рішення, яким визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті сина. В судове засідання позивачка не зявилася,однак подала заяву в якій вказала,що позов підтримує,просить його задоволити та розглянути справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву в якій вказав, що позов визнає та просить справу заслухати у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав. Згідно ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні позивачка являється матірю померлого [PERSON],який помер 10.12.2009 року про що стверджує копія свідоцтва про смерть (а.с.4). Згідно свідоцтва про народження від 05.06.1975 р. вбачається,що матірю [PERSON] записана [PERSON] (а.с.5). Відповідно до свідоцтва про право власності [PERSON],[PERSON],[PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS](а.с.6). В судовому засіданні встановлено, що позивачка прийняла спадщину, оскільки вступила в управління та володіння спадковим майном з часу смерті сина. Відповідно до медичних довідок [PERSON] з липня 2003 р. перебувала на лікуванні з діагнозом гострий розлад мозкового кровообігу по типу ішемічного інсульту справи з парезом лівої ноги(а.с.10-13). За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, а тому їй слід визначити додотковий строк для прийняття спадщини два місяці. На підставі викладеного, ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-25 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30.05.2003 року помер його батько [PERSON] Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на спадкове майно квартиру [ADDRESS]. 07.02.1992 р. спадкодавець [PERSON] склав заповіт, згідно якого належну йому на праві власності квартиру заповів сину [PERSON] Позивач у встановленому законом подав до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Просить суд, визнати за ним право власності на спадкове майно квартиру [ADDRESS], після смерті батька - [PERSON], який помер 30.05.2003 р. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовну заяву з підстав в ній зазначених. Просив суд, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечила проти задоволення позову. Заслухавши думку учасників процесу, аналізуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. З договору купівлі-продажу від 07.02.1992 р. вбачається, що [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS]. (а.с. ). Як вбачається з свідоцтва про смерть серії І-ЕГ № 145705 від 17.05.2004 року, [PERSON] помер 30.05.2003 р. (а.с.5). Згідно заповіту від 07.02.1992 р. спадкодавець [PERSON] належну йому на праві особистої власності квартиру [ADDRESS] заповів сину [PERSON] (а.с.6). Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] в порядку ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) прийняла спадщину, оскільки подав до державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами справи (а.с. ). Інші спадкоємці, що претендують на спадкове майно відсутні, що підтверджується повідомленням державних нотаріальних контор ( а.с. ). Враховуючи те, що позивач являється спадкоємцем після смерті спадкодавця та прийняв спадщину, суд приходить до висновку, що слід визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно квартиру [ADDRESS], після смерті батька [PERSON], який помер 30.05.2003 року згідно заповіту від 07.02.1992 року. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить визнати недієздатним її дядька [PERSON] , [INFO], стверджуючи, що він страждає психічним захворюванням, не може розуміти значення своїх дій та ними керувати. Визнання дядька недієздатним їй потрібно для оформлення опіки. В судовому засіданні адвокат [PERSON] заяву підтримав та пояснив, що [PERSON] є дядьком [PERSON] і вона здійснює догляд за ним. Внаслідок психічного розладу [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Представник органу опіки та піклування Галайківської сільської ради, Тетіївського району, Київської області до суду не прибув, надав заяву в якій не заперечує проти заяви. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява обґрунтована, виходячи з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є племінницею [PERSON]. Внаслідок психічного розладу [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, догляд за ним здійснює [PERSON]. Згідно акта амбулаторної судово-психіатричної експертизи №348 від 14.09.2011 року, [PERSON] страждає на розумову відсталість в ступені вираженої дебільності з емоційно-вольовими розладами. За своїм психічним станом [PERSON] усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не може. Встановлені судом факти об'єктивно підтверджуються: поясненнями представника заявника [PERSON]; актом судово-психіатричної експертизи №348 від 14.09.2011 року. Таким чином, зібрані по справі і досліджені в судовому засіданні докази вказують на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON] і встановлення над ним опіки та призначення опікуна.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-25 00:00:00

У липні 2011 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 09.08.2003 року. Від спільного проживання мають дитину: доньку [PERSON], [INFO], а/з № 400, яка проживає разом з позивачкою. Подружнє спільне життя не склалося через різні характери сторін, відсутність між сторонами взаєморозуміння і довіря, протилежні погляди на сімейне життя. Подружні відносини припинені з січня 2011 року. Спільне господарство не ведеться. З огляду на вищевикладене позивачка просить шлюб розірвати. Позивач у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.08.2003 року (свідоцтво про шлюб серія 1-ФП № 2077076, а/з № 714 від 09.08.2003 року), від спільного проживання мають доньку [PERSON], [INFO], а/з № 400. Сторонам було надано час для примирення, однак після спливу цього терміну позивач наполягає на розірванні шлюбу. Частиною 2 статті 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючі, що позивач не вважає за можливе збереження шлюбу, відсутність шлюбних відносин, за час наданий для примирення позивач не змінила позиції щодо позову, майнового спору, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі ст.ст.109,110,111,112,113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-25 00:00:00

У липні 2011 року [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що позивачі є наймачами квартири № 44 за адресою: м.Миколаїв, вул. Чайковського, 2, у якій мешкають на даний момент. Відповідач у вказаній квартирі не проживає. Посилаючись на вище викладене, просив суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. У судовому засіданні позивачі вимоги позову підтримали та просили про їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не відомо. Згідно ухвали суду ведеться заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачів, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Позивачі є наймачами квартири № 44 за адресою: м.Миколаїв, вул. Чайковського, 2, у якій мешкають на даний момент. Позивачі сплачують за комунальні послуги, приймають участь у ремонті квартири, підтримують квартиру в належному санітарному та технічному стані. Як вбачається з довідки з адресного столу від 09.08.2011 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований у квартирі № 44 в м.Миколаєві, по вул. Чайковського, 2 (а.с.8). Згідно акту про не проживання посвідчених печаткою Житлово-експлуатаційної контори № 11 «Південь» від 05.07.2011 року [PERSON], [INFO], у квартирі № 44 в м.Миколаєві, по вул. Чайковського, 2 не проживає з 16.06.1997року (а.с.7). Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України наймач або члени його сімї можуть бути визнанні судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема за умови, що вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. Отже, судом встановлено, що [PERSON] у квартирі № 44 в м.Миколаєві, по вул. Чайковського, 2 не проживає понад 6 місяців без поважних причин, комунальні послуги відповідач не сплачує, участі в утриманні житла не приймає Таким чином, дослідивши усі докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом про розірвання шлюбу, в якому вказав, що шлюб між ним та відповідачкою було зареєстровано 03 березня 2000 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 53. Дітей від шлюбу немає. Причиною розірвання шлюбу є те, що з самого початку спільного життя між ними не склалися нормальні сімейні відносини, які повинні ґрунтуватися на взаємній повазі, любові і взаєморозумінні. Між ними постійно виникали непорозумінні, суперечки через невідповідність їхніх характерів, смаків, поглядів на життя. Відповідач не має наміру зберегти сімю, так як за час їхнього проживання вона не зробила жодного кроку на примирення між ними. Примирення між ними неможливе і вжиття заходів щодо примирення є недоцільними. Подальше спільне життя суперечить їхнім інтересам. Позивач в судове засідання не зявився, однак подав заяву в якій просить суд слухати справу у його відсутності, свої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, згідно чинного законодавства. Беручи до уваги заяву позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 березня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-НМ № 021856 від 03.03.2000 року, неповнолітніх дітей від шлюбу немає. З позовної заяви та заяви позивача вбачається, що шлюб між сторонами існує формально, зберегти сімю неможливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Прізвище відповідачки після розірвання шлюбу слід залишити Сенюк. На підставі наведеного, ст.ст. 104, 105, 112,113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-25 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом про розірвання шлюбу, в якому вказав, що шлюб між ним та відповідачем було зареєстровано 17 вересня 1983 року у відділі ЗАГС м. Коломия, актовий запис № 458. Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Причиною розірвання шлюбу є те, що сімейне життя не склалося, постійно виникали сварки, у вересні 2010 року відповідач повідомила його що вона взяла церковний шлюб з іншим чоловіком, забрала частину своїх речей з дому та пішла у невідомому напрямку, сімейних стосунків вони не підтримують, шлюб носить формальний характер, збереження шлюбу є неможливим. Позивач пояснив, що відповідачка залишила його і з якимось чоловіком поїхала у м. Вигода, а потім повернулася, вона та пастор її церкви говорили, що вона взяла з тим чоловіком церковний шлюб, примирення з нею неможливе, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач не визнала позову, та вказала, що вона є місіонер церкви і допомагає одному чоловікові та його мамі, з тим чоловіком вона шлюбу не брала, це була просто благословенна молитва. На протязі семи місяців з жовтня 2010 року по травень 2011 року вона проживала у того чоловіка у м. Вигода, але потім приїхав позивач та забрав її додому у м. Коломия. Вона дійсно давала пастору церкви письмове пояснення, в якому вказувала про те що вона взяла церковний шлюб з іншим чоловіком, однак в той час вона була хвора і не усвідомлювала що робить. За час наданий судом для примирення вона з чоловіком не помирилася, змушена була піти з дому, оскільки не може жити під тиском, так як він говорить те чого не було. Дитина від шлюбу повнолітня. В разі розірвання шлюбу бажає щоб її прізвище було змінено на дошлюбне Шаповалова. Беручи до уваги пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 1983 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НМ № 426835 від 17.09.2009 року, неповнолітніх дітей від шлюбу немає, що підтверджується довідкою про склад сімї №748 від 14.02.2011 року, та визнали сторони. З пояснень позивача вбачається, що шлюб між сторонами існує формально, зберегти сімю неможливо. За час наданий судом для примирення сторони не помирилися. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому його необхідно розірвати. Прізвище відповідачки після розірвання шлюбу слід змінити на дошлюбне, Шаповалова. На підставі наведеного, ст.ст. 104, 105, 112,113, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем, вони мають неповнолітнього сина, [PERSON] Дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає та участі у вихованні сина не приймає. В судове засідання зявилась позивач, яка уточнила свої позовні вимоги та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 червня 2011 року і до повноліття дитини. [PERSON] в судове засідання з'явився та визнав уточнені позовні вимоги. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: В судовому засіданні встановлено, що відповідач є рідним батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], ніякої участі в утримання сина не приймає, дитина знаходиться на утриманні матері. [PERSON]. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки мають рівні зобов'язання щодо утримання неповнолітніх дітей. Оскільки відповідач [PERSON] в добровільному порядку не надає коштів на утримання дитини, з нього необхідно стягнути аліменти на користь позивача на утримання дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви і до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-25 00:00:00

Сторони з 21 березня 2009 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. Позивач, посилаючись на те, що він з відповідачкою з червня 2011 року не проживають, так як мають різні погляди на сімейне життя, звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідачка проти позову не заперечує, про що вказала в заяві. Позов підлягає до задоволення, оскільки сторони визнали, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-25 00:00:00

Сторони з 3 червня 1983 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач, посилаючись на те, що він з відповідачкою з 2001 року не проживають, так як та мають різні погляди на сімейне життя, звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідачка проти позову не заперечує, про що вказала в заяві. Позов підлягає до задоволення, оскільки сторони визнали, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-25 00:00:00

Відповідач є батьком сина [PERSON] [INFO], матірю якого є позивачка. Позивачка, посилаючись на те, що відповідач не надає допомоги на утримання сина та має нерегулярний та мінливий дохід, звернулась в суд з позовом про визначення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 150 грн. Відповідач проти позову не заперечує, про що вказав в заяві. Судом встановлено, що відповідач є батьком сина [PERSON] [INFO], матірю якого є позивачка. Оскільки відповідач не заперечує проти визначення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 150 грн., то позов підлягає до задоволення. З відповідача слід стягнути на користь держави 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі наведеного, ст.ст.180-182 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-25 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд до [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на період навчання їх сина [PERSON]. Позивачка, посилаючись на те, що відповідач не надає допомогу на утримання сина, звернулася в суд з позовом про стягнення з нього аліментів на її користь на утримання сина на час навчання в розмірі 900 грн. щомісячно до закінчення сином навчального закладу. В заяві позивачка зменшила позовні вимоги і просить стягнути з відповідача аліменти на період навчання на її сина в розмірі 500 грн. Відповідач позов визнав, про що вказав в заяві. Судом встановлено, що сторони є батьками сина [PERSON] [INFO], який навчається на 4 курсі денного відділення Смілянського технікуму харчових технологій НУХТ. Відповідно до ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючий, що відповідач згоден сплачувати аліменти в розмірі 500 грн., а позивачка не заперечує, то суд вважає за необхідне в такому розмірі стягувати з нього аліменти на період навчання сина. З відповідача слід стягнути на користь позивачки 100 грн. витрат на правову допомогу, а на користь держави 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та 51 грн. судового збору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу в зв'язку з тим, що сумісне життя з відповідачем не склалося в силу психологічної несумісності. Припинили ведення сумісного господарства. Майнового спору на час звернення в суд немає. Питання про виховання і утримання дітей вирішили вони залишаються проживати із нею, а батько буде приймати участь у їх вихованні і надавати матеріальну допомогу. Просила строк для примирення не надавати, так як сім'я розпалась остаточно і її не можливо зберегти. У судове засідання позивач не з'явилася, надала письмову заяву, про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з,явився, надав заяву, позовні вимоги визнав, просив розглянути справу за його відсутності. В судовому засіданні було встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 22 лютого 2003 року. Від спільного шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO] і сина [PERSON] [INFO]. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв.язку з тим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Між сторонами із-за психологічної несумісності склались негативні стосунки, які привели до відчуженості, сторони припинили ведення сумісного господарства. Судом встановлено, що майнового спору на час розгляду справи в суді немає. Діти залишаються проживати разом із матір,ю, а батько буде приймати участь у їх вихованні При таких обставинах справи суд вважає що недоцільно відкладати слухання справи і надавати сторонам строк для примирення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу в зв'язку з тим, що сумісне життя з відповідачем не склалося в силу психологічної несумісності. Припинили ведення сумісного господарства з вересня 2010 року. Майнового спору на час звернення в суд немає. Питання про виховання і утримання дитини вирішили він залишається проживати із нею, а батько буде приймати участь у його вихованні і надавати матеріальну допомогу. Просила строк для примирення не надавати, так як сім'я розпалась остаточно і її не можливо зберегти. У судове засідання позивач не з'явилася, надала письмову заяву, про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з,явився, про час і місце розгляду справи повідомлений, письмових заяв про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. В судовому засіданні було встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 17 жовтня 2008 року. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON] [INFO]. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв,язку з тим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Між сторонами із-за психологічної несумісності склались негативні стосунки, які привели до відчуженості, сторони припинили ведення сумісного господарства з вересня 2010 року. Судом встановлено, що майнового спору на час розгляду справи в суді немає. Дитина залишається проживати разом із матір,ю, а батько буде приймати участь у його вихованні. При таких обставинах справи суд вважає що недоцільно відкладати слухання справи і надавати сторонам строк для примирення.

Outcome: approved