Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-22 00:00:00

У серпні 2011 року [PERSON] звернулась до місцевого суду із заявою, в якій просила встановити факт належності їй, [PERSON], договору купівлі-продажу, укладеного 25 квітня 1997 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Ніжинської міської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за р. № 1-1498. В обґрунтування заявлених вимог заявниця посилалась на те, що в договорі зроблено посилку у її прізвищі: замість „Базалицька записано „Базаліцька, що позбавляє її можливості користуватись правами власника майна, а саме реалізувати належну їй частину житлового будинку. Внести виправлення до договору купівлі-продажу неможливо, що підтверджується листом державного нотаріуса Ніжинської міської держнотконтори. Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 вересня 2011 року у задоволенні заяви [PERSON] відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 вересня 2011 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її заяву, посилаючись на неповноту зясування обставин справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, та неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права. Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представника [PERSON] - [PERSON], який вважав апеляційну скаргу обґрунтованою, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку може бути встановлений факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, місцем і часом народження особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з положеннями Розділу ІУ Цивільного процесуального кодексу, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються в порядку окремого провадження. Відповідно до приписів ст.235 ЦПК України, під час розгляду справ окремого провадження суд зобовязаний розяснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і обєктивного зясування обставин справи. З метою зясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Відмовляючи [PERSON] у задоволенні заявлених вимог, суд першої інстанції послався на те, що заявницею не надані належні докази у підтвердження наявності помилки у написанні її прізвища саме у правовстановлюючому документі, а, відповідно, і належності їй зазначеного правовстановлюючого документу, та що заявницею не надана відмова нотаріуса внести зміни в цей документ, оскільки нотаріус не відмовив заявниці у внесенні змін у договір купівлі-продажу, а лише розяснив порядок внесення змін, який заявницею не використано. Проте такі висновки суду першої інстанції постановлені з порушенням вимог, передбачених ст. 235 ЦПК України, що призвело до неправильного вирішення справи. Місцевий суд зазначив, що нотаріус не відмовив заявниці у внесенні змін у договір купівлі-продажу, а лише розяснив порядок внесення змін, який заявницею не використано. Так, у відповіді [PERSON] державний нотаріус Ніжинської міської державної нотаріальної контори не зазначив, що він відмовляє у внесенні змін до договору купівлі-продажу, але посилається на пункти 6.13 та 6.12 розділу 6 Правил ведення нотаріального діловодства, затверджених наказом Міністерства юстиції України 22.12.2010 № 3253/5, зареєстрованих в міністерстві юстиції України 23.12.2010 за № 1318/18613, відповідно до яких зміни чи доповнення до нотаріально оформлюваного документа вносяться та оформляються нотаріусом у порядку, встановленому законодавством у разі, якщо текст викладено неграмотно, нечітко (незрозуміло); виправлення помилки застерігається нотаріусом, який вчинив нотаріальну дію, після посвідчувального напису із зазначенням дати та проставленням свого підпису і печатки на такому застереженні (а.с.6). Але при цьому місцевим судом так і не було зясовано, чи може нотаріус внести зміни до даного конкретного договору, чи ні. До апеляційного суду представником [PERSON] надана відповідь державного нотаріуса Ніжинської міської державної нотаріальної контори про те, що внести зміни до даного договору купівлі-продажу не є можливим (а.с.50). Висновок суду першої інстанції про те, що [PERSON] не доведено належності їй зазначеного правовстановлюючого документу, також постановлений внаслідок неповноти зясування обставин, що мають значення для справи. Так, в процесі апеляційного розгляду справи було встановлено, що 31.07.2002 року, тобто вже після укладення договору купівлі-продажу, [PERSON] отримала в Ніжинському МРВ УМВС новий паспорт серії НМ № 074872 з написанням прізвища „Базалицька, що підтверджується оглянутим в судовому засіданні оригіналом вказаного паспорта, його ксерокопіями, що маються в справі (а.с.21,37) та довідкою СГІРФО Ніжинського МВ УМВС України в Чернігівській області (а.с.49). Згідно паспорта, місце проживання [PERSON] зареєстроване в [INFO], і згідно договору купівлі-продажу, [PERSON] проживає в м Ніжині [ADDRESS] (а.с.7). Згідно довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, виданої Ніжинською державною податковою адміністрацією Чернігівської області, [PERSON] одержала ідентифікаційний номер [NUMBER] (а.с.20), і згідно наданої апеляційному суду картки фізичної особи платника податків, виданої Ніжинською обєднаною державною податковою інспекцією, [PERSON] одержала той самий ідентифікаційний номер - [NUMBER]. Аналізуючи наведені докази у їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про те, що дослідженими по справі доказами доведений факт належності [PERSON] договору купівлі-продажу, укладеного 25 квітня 1997 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Ніжинської міської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за р. № 1-1498. Зважаючи на наведене, рішення Ніжинського міськрайонного суду від 30 вересня 2011 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заяви [PERSON]

Outcome: approved