overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що 31 травня 2002 року його тітка [PERSON] склала заповіт посвідчений секретарем Преображенської сільської ради, яким на випадок своєї смерті заповідала позивачеві земельну частку ( пай ) згідно сертифіката серії ХС № 0183632. 14 травня 2004 року тітка померла, внаслідок цього відкрилася спадщина. Згідно ст.. 1269 ЦК України позивач, як спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, мав би подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини на протязі шести місяців від дня відкриття спадщини. Позивачем [PERSON] було порушено через наступне: після смерті тітки він переїхав на нове місце роботи в м. Ірпінь Київської області і до с. Преображенка приїздив лише раз на рік. Для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом він мав би надати нотаріусу оригінал державного акту на земельну ділянку, місце знаходження якого йому не було відомо , а без надання цього правовстановлюючого документа нотаріус не має права видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. В даний час йому передали державний акт на право власності на земельну ділянку серії ХС № 081129 згідно якого [PERSON] належала земельна ділянка площею 8, 42 га, що розташована на території Преображенської сільської ради. Згідно ст.. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Вважає, що факт відсутності у нього державного акту на право власності на земельну ділянку є поважною причиною не прийняття спадщини. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але є заява про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення вимог заявника не заперечує. Матеріалами справи встановлено, що протягом строку прийняття спадщини після смерті тітки, залишилась спадщина яка ніким не успадкована, так як позивач на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем , та не знав місце знаходження оригіналу державного акту на земельну ділянку, тому ставить питання про поновлення строку для прийняття спадщини. Таким чином визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-05 00:00:00

позивач зазначає, що 15.01.1993 року померла його мати [PERSON] (спадкодавець), яка проживала за адресою: [INFO]. Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на належне йому майно в тому числі і на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: с.Стасівщина, вул.Садова,2, Прилуцького району. На випадок своєї смерті спадкодавець залишив заповіт на її ім.»я, і вона є єдиним спадкоємцем за заповітом. При оформленні свідоцтва про право власності на згаданий житловий будинок, з»ясувалося, що спадкодавець за життя не оформив та не зареєстрував такий належним чином в зв»язку з чим нотаріусом Прилуцької державної районної нтаріальної контори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. В зв»язку з таким вона вимушена була звернутися до суду за захистом своїх прав. Позивач в судове засідання не з»явився надавши при цьому заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з"явився також, але надіслав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю та просить справу слухати за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи спадкодавець помер 02.12.2009 року. Згідно ст..1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України - спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.,1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч.З ст.1268 ЦК України Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України - незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За таких обставин суд приходить доі висновку, що позивач як єдиний спадкоємець за заповітом має право на успадкування всіх прав та обов»язків, які належали спадкодавцю на день його смерті, в тому числі і право власності на обумовлений жктловнн будинок з надвірними будівлями та спорудами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про дострокове повернення частини кредиту за стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № 23-МСБ/2008 від 05.08.2008 року відповідач отримав кредит в розмірі 51360 доларів США на строк з 05.08.2008 року по 04.08.2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14,5 % річних. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] повинен був сплачувати щомісячні платежі, чого належним чином не виконує. Станом на 28 лютого 2011 року виникла заборгованість по кредиту та відсотках в сумі 46044,58 доларів США. Позичальник прострочив виконання зобовязань за кредитним договором щодо своєчасності сплати кредиту та відсотків, в звязку з чим банком нарахована пеня за несвоєчасну сплату. Станом на 28 лютого 2011 року відповідач зобовязаний повернути банку кошти за кредитним договором в сумі 46044,58 доларів США, з яких: - прострочений кредит 7959,39 дол. США; - частина кредиту, що залишилась до погашення 33000 дол. США; - пеня за несвоєчасну сплату кредиту 4673,94 дол. США; - пеня за несвоєчасну сплату відсотків 411,25 дол. США. Відповідач заборгованість на даний час не погасив. Оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає відшкодувати взяте на себе зобовязання, тому виник даний спір. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, посилався на форсмажорні обставини, пояснив, що не було грошей погасити кредит через світову кризу, тому й заперечував проти стягнення з відповідача штрафних санкцій та дострокового повернення кредиту. Позов в частині стягнення заборгованості по простроченому кредиту в сумі 7959,39 доларів США визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, зокрема: договір кредиту № 23-МСБ/2008 від 05.08.2008 року, де позичальником є відповідач [PERSON], який згідно договору несе відповідальність за порушення умов кредиту; розрахунок заборгованості; виписки з особового рахунку відповідача та інші, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, як такий, що обґрунтований вимогами ст.ст. 526, 527, 530, 549, 553, 554, 610-612, 625, 629, 1054 ЦК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-05 00:00:00

20 травня 2011 року [PERSON] продав, а [PERSON] купила будинковолодіння № 5 вул. Зарічна с. Ташлик Смілянського району Черкаської області. Позивачка, посилаючись на те, що відповідач зобовязався до 1 липня 2011 року посвідчити договір у нотаріальній конторі, але до цього часу свого зобовязання не виконав та всіляко ухиляється від його нотаріального посвідчення, звернулася в суд з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання за нею права власності на придбане майно. Відповідач проти позову не заперечує. Позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав Смілянського виробничого відділку КП «Черкаське обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» від 5 серпня 2011 року будинковолодіння № 5 вул. Зарічна с. Ташлик Смілянського району Черкаської області належить [PERSON] Згідно з розпискою від 20 травня 2011 року [PERSON] продав [PERSON] будинковолодіння № 5 вул. Зарічна с. Ташлик Смілянського району Черкаської області за 22000 грн. та отримав кошти від неї за це будинковолодіння в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Сторони домовились щодо усіх істотних умов договору і частково його виконали, а тому його слід визнати дійсним, визнавши за [PERSON] право власності на будинковолодіння № 5 вул. Зарічна с. Ташлик Смілянського району Черкаської області. На підставі викладеного, ст.ст. 220, 334 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який відбувся 15 жовтня 1998 року. Правочин укладений між позивачкою, з одного боку, та відповідачами, з другого. Договір укладено на Запорізькій універсальній біржі Україна ЛТДта зареєстровано за реєстраційним номером 2434, а також зареєстровано в ОП „ЗМБТІ. Представник позивача в судовому засіданні підтвердив доводи, що викладені в заяві, прохає визнати вказаний правочин дійсним, оскільки в порушення вимог цивільного законодавства він не був нотаріально посвідчений, хоча сторони виконали його повністю. Відповідачі, повідомлені у встановленому порядку про час та місце вирішення спору, до суду не зявилися з невідомих причин, надали суду письмові заяви, які містять визнання позову та прохання про вирішення справи у їх відсутність. За згаданих обставин суд у відповідності до ст. ст. 158, 169 ЦПК України вважає за можливе розглядати справу без участі відповідачів. Вислухавши пояснення представника позивача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про обґрунтованість позову і необхідність його задоволення, виходячи з наступних міркувань. За змістом ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року), який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, договір купівлі-продажу житлового будинку повинен бути нотаріально посвідченим, а недотримання цієї вимоги тягне недійсність договору. Згідно з частиною другою ст. 47 ЦК України (в редакції 1963 року), який діяв на момент укладення договору, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд може на вимогу сторони, що виконала угоду, визнати її дійсною. Надані суду докази свідчать про те, що сторони уклали правочин в письмовій формі та домовилися щодо всіх його істотних умов, а також про те, що правочин виконаний сторонами повністю, а також зареєстрований в ОП ЗМБТІ, що підтверджується як поясненнями представника, так і договором купівлі-продажу, копією техпаспорту, реєстраційним посвідченням на обєкт нерухомості, інформацією ОП ЗМБТІ. З огляду на наведені обставини суд вбачає всі підстави для визнання договору дійсним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-05 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований у відділі РАЦС Марківського району Луганської області 05.08.2000 року , актовий запис № 23.Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] ,[INFO]. Позивач просить розірвати шлюб, посилаючись у своїх вимогах на те, що між ними склалися неприязні відносини один до одного. В сімї почали виникати постійні сварки , що привели до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. Протягом тривалого часу вони не можуть знайти спільну мову з питань сімейного життя, а з липня 2008 року не проживають подружнім життям. Позивач вважає, що сімя розпалась і її збереження неможливе. Позивач просив справу розглянути без його участі, надавши про це заяву. Відповідач надала заяву, в якій визнала позовні вимоги в повному обсязі та просила розглянути справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Згідно ст. ст. 104,112 СК України шлюб розривається шляхом розводу за заявою одного з подружжя або обох. Шлюб розривається тоді, коли буде встановлено, що спільне життя подружжя та збереження сімї стало неможливе. Судом встановлено, що шлюбні відносини сторін припинені з липня 2008 року і не відновлювались, вони не ведуть спільне господарство. Суд вважає, що сімя розпалася остаточно і її збереження неможливе. Спору про находження доньки немає, залишається з матір,ю. Згідно ч.4ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-05 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 жовтня 2007 року. Шлюбні відносини між сторонами були припинені з квітня 2011 року з мотивів відсутності взаєморозуміння з питань ведення домашнього господарства та виховання дитини. Позивач, посилаючись на те, що в подальшому збереження сімї неможливе, в поданій заяві просить суд розірвати шлюб. Справу просив розглянути без його участі. Відповідач позов визнав в повному обсязі, справу просив розглянути без його участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що сторони протягом тривалого часу не підтримують шлюбні відносини та проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведеться, у звязку з чим суд прийшов до висновку, що сімя існує формально й в подальшому її збереження неможливе, так як це суперечить інтересам обох сторін. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що при таких обставинах позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст.104-105,110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-05 00:00:00

Позивач є власником житлового будинку №67 по вул..Зарічна в с.Калинове Попаснянського району, при цьому 19 липня 1993 року за згодою позивача за цією адресою був зареєстрований відповідач, який доводиться позивачу рідним онуком. Але фактично після своєї реєстрації відповідач в житловому будинку не мешкав жодного дня, мешкаючи фактично в с.Калинове Попаснянського району за іншою адресою, при цьому добровільно відмоввся знятися з реєстрації за вищевказаною адресою, мотивуючи це відсутністю вільного часу. Посилаючись на вищезазначені обставини, позивач в поданому позові просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням в житловому будинку №67 по вул..Зарічна в с.Калинове Попаснянського району. Справу просив розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився двічі без поважних причин, хоча належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.71 ч.1 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Із наданих позивачем доказів (а.с.4-8) судом встановлено, що позивач дійсно є власником житлового будинку №67 по вул..Зарічна в с.Калинове Попаснянського району, в якому починаючи з 1993 року також зареєстрований і відповідач, який більш десяти років не мешкає в цьому будинку без поважних причин, тобто фактично втратив право користування жилим приміщенням. При таких обставинах на думку суду позовні вимоги позивача є обгрунтованими, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст.71-72,150,163 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дитину . Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач являється батьком неповнолітньої доньки [PERSON],[INFO], про що записано в свідоцтві про її народження. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Оскільки позивачці одній важко матеріально утримувати дитину, а відповідач матеріально її не утримує, позивачка просить стягнути з нього аліменти . В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та просить стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Вислухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про задоволення позову зі слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено,що відповідач являється батьком дитини, яка знаходиться на утриманні позивачки в справі. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей матеріально до досягнення ними повноліття. Отже, відповідач як батько дитини повинен утримувати її матеріально до повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-05 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.07.2011 року і до досягнення дочкою двадцятитрьохрічного віку. У судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила, що постановою суду з відповідача стягнуто на її користь аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], 10.07.19993 року народження. 10.07.2011 року дочка [PERSON] досягла повноліття і відповідно виконавче провадження по примусовому виконанню постанови суду про стягнення аліментів, закінчено в звязку з досягненням дочкою повноліття. Дочка [PERSON] проживає з нею і перебуває на її утриманні. Також дочка навчається на третьому курсі юридичного відділення Івано-Франківського коледжу Львівського національного аграрного університету денної форми навчання. В звязку з навчанням дочка потребує матеріальної допомоги. Відповідач має можливість надавати таку допомогу, оскільки працює та отримує високі доходи. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Вислухавши позивачку та вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід частково задовольнити виходячи з наступного. З копії свідоцтва про народження дитини (а.с.7) видно, що сторони мають дочку [PERSON], [INFO],. Згідно довідки № 160 від 04 липня 2011 року виданої Івано-Франківським коледжом Львівського національного аграрного університету (а.с. 6) [PERSON] є студенткою юридичного відділення Івано-Франківського коледжу Львівського національного аграрного університету денної форми навчання, денної державної форми навчання . Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки, виданим Грабівською сільською селищною радою 18 липня 2011 року (а.с.8) підтверджено, що [PERSON] потребує матеріальної допомоги для продовження навчання. Матеріальне становище позивачки задовільне. За змістом ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. На підставі ст.ст. 199,200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-05 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти у розмірі 2000 гривень на утримання дітей Владислава, Ангеліни та Анстасії починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дітей. Рішення суду допустити до негайного виконання. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають троє дітей: сина [PERSON], [INFO], дочок [PERSON], [INFO] та Анастасію, [INFO]. Спільне сімейне життя у них з відповідачем не склалося. Діти повністю перебувають на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість, а тому вона змушена звернутися в суд з позовом про стягнення аліментів. У судове засідання позивачка не прибула, направила до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала, просить заслухати справу у її відсутності. В судове засідання відповідач не прибув, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю, згідний сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі, просить справу заслухати у його відсутності. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити виходячи з наступного. Копією свідоцтва про одруження (а.с.4) та копіями свідоцтв про народження дитини (а.с.5,6,7) підтверджено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають троє дітей: сина [PERSON], [INFO], дочок [PERSON], [INFO] та Анастасію, [INFO]. Довідкою № 702 та актом обстеженням матеріально-побутових умов позивачки, виданими виконкомом Креховицької сільської ради 16 вересня 2011 року (а.с.8,9) підтверджено, що позивачка проживає у задовільних умовах і має на утриманні троє дітей. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів,у визначеному позивачкою розмірі,тому саме таку суму слід стягнути з нього. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-05 00:00:00

У липні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Позов мотивує тим, що між нею та ним був укладений шлюб 22.11.2006 року, зареєстрований у Димитрівській селищній раді міста Олександрії, Кіровоградської області, актовий запис №16. Спільне життя не склалося з тих причин, що різні типи характерів. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: Вероніку, 18.12.2006 року та Наталію, 09.09.2010 року. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з наведених у позові підстав. Відповідач позовні вимоги визнав та наполягав на розірванні шлюбу про що надав письмову заяву. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Сторони у шлюбі з 22.11.2006 року, мають неповнолітніх дітей: Вероніку, 18.12.2006 року та Наталію, 09.09.2010 року, які проживають з позивачем. Фактичні шлюбні відносини припинено. Спір про розподіл майна відсутній. Примирення та збереження сімї, суд, вважає неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-05 00:00:00

Зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, виготовлення повного тексту рішення відкласти до 10 жовтня 2011 року.

Outcome: approved