Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON], [PERSON] суми боргу за договором позики. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві і в ході судового розгляду посилався на те, що 28 жовтня 2005 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики, згідно з яким він того ж дня у повному обсязі передав йому у борг грошові кошти в сумі 5 500 доларів США. Договір укладено у письмовій формі у вигляді розписки. За умовами договору [PERSON] прийняв на себе зобовязання виплачувати суму в розмірі 500 грн. кожного місяця в рахунок боргу, починаючи з 01 листопада 2005 року. В забезпечення виконання зобовязання за договором позики [PERSON], відповідно до розписки поручителем виступила [PERSON] Відповідно до розписок позивачу було повернено суму частково по 300 грн., 300 грн. та 500 грн. - всього 1100 грн. Відповідачі взяті на себе зобовязання належним чином не виконують і борг в повному обсязі не повернули. Просив суд: стягнути із відповідачів на його користь суму боргу у сумі 5500 доларів США, що по курсу НБУ станом на 13.05.2011 року становить 43881,75 грн. та судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] та його представник у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували. Представник відповідача пояснив, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого, він отримав від позивача грошові кошти в сумі 5 500 доларів США. Відповідачем [PERSON] було частково повернено суму боргу в розмірі 1100 грн. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог, у звязку з перебігом строку позовної давності по виконанню зобовязання за договором позики, який почався зі спливом строку виконання, а саме: відповідно до розписки чергове повернення боргу відповідач повинен був зробити за лютий 2006 року, тобто з цього місяця й почався трирічний строк позовної давності, який закінчився до того, як [PERSON] було подано позовну заяву. Відповідачка [PERSON] відповідно до заяви просила розглядати справу в її відсутності. Суд, вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 жовтня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, згідно з яким він того ж дня у повному обсязі передав відповідачеві [PERSON] у борг грошові кошти в сумі 5 500 доларів США, а [PERSON] отримав в борг грошові кошти в сумі 5 500 доларів США. Договір укладено у письмовій формі у вигляді розписки. За умовами договору [PERSON] прийняв на себе зобовязання щодо погашення суми боргу частковими платежами в розмірі 500 грн. кожного місяця, починаючи з 01 листопада 2005 року. В забезпечення виконання зобовязання за договором позики [PERSON], відповідно до розписки поручителем виступила [PERSON] ( а.с.39). У відповідності до ст. 1046 ЦК України одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до розписок [PERSON] позивачу було частково по 300 грн., 300 грн. та 500 грн. повернуто суму боргу, всього - 1100 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до поштових відправлень від 03.06.2011 року (а.с. 11-14) відповідачам [PERSON] було направлено досудову вимогу про погашення заборгованості за договором позики укладеним 28 жовтня 2005 року у 30-ти денний термін, яка виконана ними не була. Щодо посилання представника відповідача на сплив строк позовної давності ч.5 ст.261 ЦК України. Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. В судовому засіданні відповідач вказав, що [PERSON] є його дружиною, за кошти які він взяв в борг у позивача було придбано для потреб сімї вантажний автомобіль, для роботи та отримання прибутку. Однак роботи на даний час не має. Також він не заперечував той факт, що на неодноразові телефонні дзвінки позивача він обіцяв повернути кошти, однак грошей не має. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визначені сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. З відповідачів підлягає солідарному стягненню на користь позивача сума боргу за договором позики, з урахування вже повернутої суми - 1100 грн., згідно офіційного курсу НБУ станом на 13.02.2012 року 1 долар 7,9899 42 844,45 грн. ( 5500 доларів США х 7,9899 = 43944,45 грн. -1100 грн. =42844,45 грн. ) Згідно ст.88 ЦПК України з відповідачів необхідно солідарно стягнути на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 548 грн. 44 коп.

Outcome: approved