Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-01 00:00:00

21 червня 2011року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування свої позовних вимог позивач послалася на те, що шлюбні відносини між ними припинені через постійні сварки, втрату поваги один до одного, різні погляди на життя, а також те, що з серпня 2010 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Позивач також зазначила, що від цього шлюбу сторони неповнолітню доньку [PERSON] 23 березня 2009року народження. Позивач в судове засідання не з'явилася, однак надала письмову заяву в якій просила суд розглядати справу у її відсутність, позов задовольнити та вказала, що на примирення не згодна. Відповідач в судове засідання втретє не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 січня 2009року, шо підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії 1-ФП №070770, виданим 28 січня 2011 року Відділом державної реєстрації актів Цивільного стану Новоодеського районного управління юстиції. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] 25 березня 2009року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ФП №098098 виданого виконкомом Кандибинської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області 16 квітня 2009року. Шлюбні стосунки між подружжям припинені з серпня 2010 року, позивач заперечує проти примирення та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено. шо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу перечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд виходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження любу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, виявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб, зареєстрований 16 січня 2009року між сторонами - розірванню. У зв'язку з тим. що [PERSON] в судове засідання не явилася, а клопотань щодо зміни прізвища після розірвання шлюбу від неї не надходило. позивачу слід залишити після розірвання шлюбу прізвище [PERSON].

Outcome: approved