Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

05 грудня 2011 року позивачка звернулася до суду з даним позовом та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 02 липня 2004 року виконкомом Наталівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] залишити на вихованні з нею. В обґрунтування позову посилається на те, що їхнє одруження із відповідачем виявилося невдалим. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Оскільки відповідач зловживав спиртними напоями, вони припили подружні відносини. З листопада 2008 року вони проживають окремо, їхній шлюб носить суто формальний характер, поновлювати подружні відносини вони наміру не мають. В судове засідання позивач не зявилася, в письмовій заяві до суду просить справу розглянути за її відсутності, позовну заяву підтримує, шлюб просить розірвати. Відповідач в судове засідання не зявився, в письмовій заяві до суду просить розглянути справу за його відсутності та розірвати шлюб з позивачкою. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 2 липня 2004 року (а.с.3). Від даного шлюбу мають дитину дочку [PERSON], [INFO] (а.с.6). Різниця в поглядах на права та обовязки подружжя, відсутність взаєморозуміння, зловживання відповідачем спиртними напоями та небажання зберегти сімю призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між сторонами. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї, про що свідчить той факт, що протягом певного періоду часу вони спільно не проживають і не підтримують шлюбних відносин, які поновлювати наміру не мають. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сімї неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін та неповнолітньої дочки, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO] суд залишає на вихованні із позивачкою [PERSON], оскільки спору у сторін про це не виникло. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне зясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачкою подано до суду заяву про відновлення їй після розірвання шлюбу її дошлюбного прізвища Зембицька. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відновити позивачці після розірвання шлюбу її дошлюбне прізвище Зембицька.

Outcome: approved