Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-24 00:00:00

10 лютого 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1А частини усіх видів заробітку починаючи з дня предявлення позову і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що 02 жовтня 2004 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від спільного шлюбу сторони мають сина [PERSON], 04 тразня [INFO]. 10 березня 2009 року шлюб з відповідачем було розірвано. Позивач потребує матеріальної допомоги з боку відповідача на утримання їхньої спільної дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і просила його задовольнити з наведених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180, ч. З ст. 181, ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено і це підтверджується поясненнями сторін, що від спільного подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Згідно з свідоцтвом серії 1-ОК № 052908, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області від 10 березня 2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 83. Відповідно до довідки № 638 від 27 травня 2011 року виданої виконавчим комітетом Бобрицької сільської ради Броварського району Київської області [PERSON] виховує і має на утриманні малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, якою визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду [PERSON] була звільнена від сплати судового збору. Так як відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Декрету КМУ «Про державне мито» від сплати державного мита звільняються позивачі - за позовами про стягнення аліментів. Відповідно до п. 4 ч. З ст. 81 ЦПК України не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про стягнення аліментів. На підставі ч. 2, 4 ст. 84, ч. 1 ст. 180, ч. З ст. 181, ч. ч. 1, 2 ст. 183, СК України,

Outcome: approved