Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] міська рада звернулась в суд з позовом до виконавчого комітету [PERSON] міської ради, [PERSON] про визнання незаконним з моменту прийняття рішення та скасування свідоцтва про право власності на нежиле приміщення. Свої вимоги позивач пояснює тим, що згідно рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 961 від 16 жовтня 2008 року [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення по вул.. Шевченка, 167 а м. Золотоноша серії САС № 288710 від 12 листопада 2008 року, проте позивач вважає, що вказане рішення відповідача являється незаконним, оскільки згідно до рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради від 11.04.1996 року №236 Про дозвіл на встановлення торгового кіоскупідприємцю [PERSON] було надано дозвіл на встановлення торгового кіоску по вулиці Шевченка, біля підприємства Мальвапри умові виконання вимог служб, інженерні мережі, яких проходять через ділянку, без порушення твердого покриття. Даним рішенням було попереджено [PERSON], що в разі необхідності використання вказаної території для інших цілей, кіоск необхідно перенести на інше вказане архітектором місце протягом 10 днів, тобто надавався дозвіл на встановлення кіоску , а не розміщення капітальної споруди. Відповідно до Державного класифікатору будівель і споруд ДК 018- 2000 мала архітектурна форма(кіоск) не відноситься до будівель та об'єктів нерухомого майна та не потребує обов'язкового нотаріального посвідчення переходу права власності та держаної реєстрації у зв'язку з цим право власності на зазначений торговий кісок неодноразово переходило до інших членів сім'ї [PERSON], проте перехід права власності на торговий кіоск, як на майно не дає права наступному власнику майна на його розміщення, оскільки дозвільні документи на встановлення цього кіоску, видані на попереднього власника. Крім того виконавчим комітетом не надався дозвіл на будівництво, реконструкцію чи капітальний ремонт існуючого обєкта ні [PERSON], ні [PERSON] та вони не звертались до відповідача по дозвіл на будівництво (реконструкцію) і відповідно свідоцтво про відповідність збудованого обєкта проектній документації, вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил не видавалось та згідно викопіювання з генерального плану м. Золотоноша М 1:5000 торговий кісок Делікатзнаходиться в межах червоних ліній вул. Шевченка м. Золотоноша. Також у відповідності до Тимчасового положення Про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно затвердженого наказом МЮУ від 07.02.2002 року № 7/5, державній реєстрації підлягає право власності на закінчене будівництвом, яке прийняте в експлуатацію у встановленому законодавством порядку. Не підлягають державній реєстрації право власності на тимчасові споруди, так як торговий павільйон по вул.. Шевченка, 167 а м. Золотоноша не являється обєктом нерухомого майна тому у свідоцтво про право власності на нього видаватись не повинно, тому позивач просив суд визнати незаконним з моменту прийняття та скасувати рішення виконавчого комету [PERSON] міської ради від 16 жовтня 2008 року № 961 Про видачу свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення по вул.. Шевченка, 167 а в м. Золотоноша, скасувати Свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САС № 288710 видане виконавчим комітетом [PERSON] міської ради 12 листопада 2008 року по вул.. Шевченка, 167 а в м. Золотоноша на імя [PERSON] Представник позивача в судовому засіданні на позовних вимогах наполягав повністю та пояснив, що будь яких дозволів на будівництво реконструкцію чи капітальний ремонт торгового кіоску по вул.. Шевченка 167 а м. Золотоноша не надався та дозволу на виконання будівельних робіт та введення в експлуатацію інспекцією архітектурного будівельного контролю в Черкаської області не видавався, крім того пояснив, що ненормативні акти місцевого самоврядування індивідуального характеру можуть бути скасовані лише в судовому порядку. Представник відповідача виконавчого комітету [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, але надав суду заяву про можливість розгляду справи у відсутність їхнього представника та про визнання позовних вимог в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі та пояснив, що згідно рішення Конституційного суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009 року ( про скасування актів органів місцевого самоврядування) встановлено , що органи місцевого самоврядування повинні діяти в межах та у спосіб визначених Конституцією України та законами України, тому незрозуміло в звязку з чим позивач не скористався своїм правом та не винесла на сесію міської ради питання про скасування рішення виконкому від 16 жовтня 2008 року № 961, також дана позовна заява підписана міський головою , проте у позовній заяві відсутні відомості проте чи уповноважувала сесія міської ради на звернення до суду в казаним позовом. Також пояснив, що згідно з позицією КСУ органами місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зімни якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охорюваних законом інтересів, це є гарантією стабільності суспільних відносин між органами місцевого самоврядування і громадянами. Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання так як оскаржуване рішення являється актом індивідуальної дії, а відповідач [PERSON] виконав оскаржуване рішення шляхом встановлення права власності на нежитлове приміщення по вул.. Шевченка, 167 а м. Золотоноша, тому оскаржувані рішення та свідоцтво про право власності на нерухоме майно являються законними. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: Згідно рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 961 від 16 жовтня 2008 року, вбачається, що виконавчий комітет [PERSON] міської ради вирішив видати [PERSON] свідоцтво про право власності на відокремлену частину нежитлового приміщення розташованого по вул.. Шевченка, 167 а м. Золотоноша. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно САС № 288710 від 12.11.2008 року виданого виконавчим комітетом [PERSON] ради, вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить нежиле приміщення за адресою вул. Шевченка, 167 а м. Золотоноша, Черкаської області. Згідно рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради №236 від 11.04.1996 року, вбачається ,що виконавчий комітет вирішив відвести [PERSON] в тимчасове користування земельну ділянку площею 50 м2 для встановлення кіоску, дозволено [PERSON] встановити торговий кіоск по вул.. Шевченка біля підприємства Мальвапри умові виконання вимог служб інжирні мережі яких проходять через ділянку без порушень твердого покриття. Також цим же рішенням [PERSON] попереджено, що вразі необхідності використання вказаної території для інших цілей кісок необхідно перенести на інше вказане архітектором місце протягом 10 днів. Відподвіно до листа № 01-08/231 від 18.02.2011 року виданого інспекцією архітектруно- будіведльного контролю у Черкаській області, вбачається, що інспекцією ДАБК у Черкаській області дозвіл на виконання будівельних робіт на обєкті магази Делікатпо вул. Шевченка 167 а м. Золотоноша [PERSON] та іншим фізичним та юридичним особам не надався, також сертифіакт відповідності збудованого обєкта на магазин Делікатвул. Шевченка 167 а м. Золотоноша [PERSON] та іншим фізичним та юридичним особам не видавася. Згідно викопіювання з генерального плану м. Золотоноша М 1:5000 затвердженого відділом головного архіректора виконавчим комітетом [PERSON] міської ради, вбачається, що магазаин Делікат, що належить [PERSON] знаходиться в межах червоних ліній вул. Шевченка м. Золотоноша. У відповідності до ч.1 ст.181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також обєкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Згідно ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно ч.7 ст.376 ЦК України У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобовязати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобовязана відшкодувати витрати, повязані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. У відповдності до п.27 Постанови КМУ від 22 вересня 2004 року № 1243 Про Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів(дана постанова діяла на час винесення оскаржуваного рішення виконавчим комітетом [PERSON] міської ради) за результатами роботи державної приймальної комісії складається акт про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта, форма якого затверджується Мінрегіонбудом. Акт державної приймальної комісії підлягає затвердженню у 15-денний строк органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що утворив цю комісію, та реєструється в інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, яка видала дозвіл на виконання будівельних робіт. Згідно п.1.6 Наказу Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майнодержавній реєстрації підлягає право власності на закінчене будівництвом нерухоме майно, яке прийняте в експлуатацію у встановленому законодавством порядку. Не підлягають державній реєстрації право власності та інші речові права на тимчасові споруди. У відповідності до ст. 1 Закону України Про планування і забудову територійвід 20 квітня 2000 року ( який діяв на час виникнення правовідносин що являється предметом спору) червоні лінії визначені в містобудівній документації відносно пунктів геодезичної мережі межі існуючих та запроектованих вулиць, доріг, майданів, які відмежовують території мікрорайонів, кварталів та території іншого призначення. Відповідно до ст. 23 Закону України Про планування і забудову територійвід 20 квітня 2000 року ( який діяв на час виникнення правовідносин що являється предметом спору) забудова територій полягає в розміщенні та здійсненні будівництва нових обєктів, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, впорядкування існуючих обєктів містобудування, розширення та технічного переоснащення підприємств (далі\~будівництво). Згідно ст.24 Закону України Про планування і забудову територійвід 20 квітня 2000 року ( який діяв на час виникнення правовідносин що являється предметом спору) замовник, що має намір забудови належної йому на праві власності або користуванні земельної ділянки, або уповноважена ним особа звертається до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування із заявою (клопотанням) щодо намірів забудови земельної ділянки, в якій зазначаються призначення будівлі, споруди та орієнтовні характеристики забудови. До заяви (клопотання) можуть бути додані передпроектні роботи. У відповідності до ст.30-1 даного Закону прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів здійснюється на підставі сертифіката відповідності, який видається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю з урахуванням частини четвертої цієї статті. Згідно п.2.21 ДБН в.2.3-5-2001 вулиці та дороги населених пунктів Наказом Держбуду України від 11 квітня 2001 р. № 89 та введені в дію з 1 жовтня 2001 р. споруди торговельно-побутового призначення (крім кіосків з продажу проїзних квитків на зу\-пинках маршрутних транспортних засобів) і рекламоносії повинні розміщуватися за межами тротуарів або узбіч згідно з вимогами існуючих законодавчих та нормативних актів, затвердженою містобудівною документацією та місцевими правилами забудови населених пунктів. При їх розміщенні не допускається пошкодження або знищення зелених насаджень. Відповідно до п.15 ст. 42 Закону України Про місцеве самоврядуваннясільський, селищний, міський голова звертається до суду щодо визнання незаконними актів інших органів місцевого самоврядування, місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій, які обмежують права та інтереси територіальної громади, а також повноваження ради та її органів; Таким чином в судовому засіданні встановлено, що рішенням виконавчого комітету [PERSON] мівькох ради № 236 від 11 квітня 1996 року підпримцю [PERSON] було надано дозвіл на встановлення торгового кіоску при умові виконання вимог служб, інжерені мережі яких проходять через діялнку, без порушенння твердого покриття та поперджено, що в разі необхідності використанння території для інших цілей кіоск необхідно перенести на інше вказане архітектром місце протягом 10 днів, тобто на розміщення торгового кіоску надавався [PERSON], який у відповідності до Деражвного класифікатору будівель і споруд ДК-018-2000 затвердженого наказом Держстандарту від 17.08.2000 року № 507 не належить до обєктів нерухомого майна, в звязку з чим перехід права власності на нього не потребує державної реєстації в той же час відповідач [PERSON], який на даний час являється власником даного торгового кіоску з дозволом по його розміщенню до виконавчого комтету [PERSON] міської ради не звертався. Крім того відповідачу [PERSON] не надавався дозвіл на проведення будівельних робіт чи реконструкцію існуючого обєкта та свідоцтво про прияйняття в експлутації закінченого будівництва інспекцією аріхтерурно - будівельного контролю не видавалось, що стверджується листом інспекції аріхтерурно - будівельного контролю в Черкаській області від 18 лютого 2011 року № 01-08/231. Також в судовому засіданні встановлено, що магагзин Делікат,який належить [PERSON] знаходитья в межах червоної лініїі по вул. Шевченка м. Золотоноша, що стверджується викопіюваннням з генерального плану м. Золотоноша, де заборонено розміщення будь -яких обєктів в тому числі нежитлого приміщення по вул. Шевченка, 167 а м. Золотоноша. Посилання представника відповідача [PERSON] на неможливість скасування рішення виконавого комітету [PERSON] міської ради в звзку з тим, що вказане рішення являється актом індивідувальної дії та вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання при цьому посилаючись на позицію Конституційного Суду України викладеної в своєму рішенні від 16 квітня 2009 року суд не може прийняти до уваги, оскільки Контитуційний Суд України у вказаному рішенні вказав на можливість органу місцевого саморядування оскаржувати свої власні рішенння у судовому порядку з мотивів їх невідповідності Контистуції чи Законам України. Крім того суд не приймає до уваги поислання представника відповідача на відсутність повноважень у міського голови на звернення до суду з даним позовом без уповнваження на це сесією міської ради, оскільки у відповдності до п.15 ст. 42 Закону України Про місцеве самоврядуваннясільський, селищний, міський голова звертається до суду щодо визнання незаконними актів інших органів місцевого самоврядування, місцевих органів виконавчої влади та не потребує наданння додаткових повноважень з боку сесії [PERSON] міської ради. Таким чином рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 961 від 16 жовтня 2008 року Про видачу свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення по вул. Шевченка 167 а м. Золотоношаявляється незаконним з мометну його прийняття та підлягає скасуванню з мотивів невідповідності вказаного рішення чинним на час його прийняття законодавчим норамам, оскільки у виконавчого комітету [PERSON] міської ради були відсутні законні підстави для винесення оскаржуваного рішення, крім тогь незаконність свого рішення визнав відповідач виконавчий комітет [PERSON] міської ради у своєму листі на адресу суду, в той же час відповідач [PERSON] на недав суду будь- яких доказів, що підтверджували б правомірність дій виконавчого комітету [PERSON] міської ради під час винесенння оскаржуваного рішенння. Так як суд визнає незаконним та скасовує рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради № 961 від 16 жовтня 2008 року Про видачу свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення по вул. Шевченка 167 а м. Золотоноша, тому суд скасовує і саме свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САС № 288710 від 12 листопада 2008 року. Крім того підставою для скасування даного свідоцтва являється той факт, що торгіведльний кіоск не являється обєктом нерузхомого майна, а у відповідності до п.1.6 Наказу Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майноне підлягають державній реєстрації право власності та інші речові права на тимчасові споруди в звязку з чим дане свідоцтво не може залишатись чинним та підлягає скасуванню. Оскільки позивач в позовних вимогах просив залишити за ним сплачені ним судові витрати, тому суд зараховує сплачені позивачем судові витрати на користь держави.

Outcome: approved