Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-06 00:00:00

В серпні 2008 року [PERSON], діючи як законний представник малолітнього [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] серії ЯЯЯ № 388277 від 17.07.2006 року, виданого на імя відповідача, недійсним. Позов мотивувала тим, що на час приватизації житла в спірній квартирі проживав без реєстрації малолітній син сторін [PERSON], який відповідно до законодавства мав право на безоплатну передачу йому у власність частини спірного житлового приміщення. Зняття з реєстрації [PERSON] було проведено без дозволу Органу опіки та піклування Бахмацької міської ради. Таким чином, приватизувавши квартиру особисто на себе, [PERSON] порушив майнові права малолітнього сина [PERSON] та використав їх на свою користь. Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 23 серпня 2011 року позов задоволено; визнано недійсним свідоцтво про право власності [PERSON] на квартиру, що розташована в [ADDRESS] серія ЯЯЯ 388277, видане Бахмацькою міською радою 17.07.2006 року. В апеляційній скарзі ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» просить скасувати вказане рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову [PERSON] відмовити в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції неповно зясовані обставини, що мають значення для справи та порушено норми матеріального і процесуального права. Апелянт зазначає, що судом не було зясовано, що квартира, правовстановлюючий документ на яку визнано недійсним, передана апелянту в заставу в якості забезпечення кредитних зобовязань відповідача, на неї накладено заборону відчуження. Апелянт вказує, що судом неправильно застосовано Закон України «Про приватизацію державного житлового фонду», оскільки право на користування спірною квартирою станом на 14.07.2006 року мав лише [PERSON] В апеляційній скарзі зазначається, що, оскільки оспорюване свідоцтво видане на підставі розпорядження органу приватизації, є актом державного органу, то саме Бахмацька міська рада повинна була виступати відповідачем у справі і справа мала бути розглянута в порядку адміністративного судочинства. В запереченнях на апеляційну скаргу [PERSON] просить відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення Бахмацького районного суду від 23 серпня 2011 року без змін. Вислухавши суддюдоповідача, пояснення представника апелянта, який підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати рішення суду, позивачки та представника відповідача, які наполягали на законності рішення суду, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на \~основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом по справі встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 388277 від 17.07.2006 року, виданого Бахмацькою міською радою, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 74). Зазначене свідоцтво видано на підставі розпорядження органу приватизації Бахмацької міської ради від 14.07.2006 року. Зі змісту позовної заяви вбачається, що [PERSON], посилаючись на ст. 203 ЦК України, яка визначає загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, просила визнати вищевказане свідоцтво недійсним. Постановляючи рішення та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції керувався ч. 1 ст. 224 ЦК України, згідно якої правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування, є нікчемним. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. За своєю правовою природою свідоцтво про право власності на житло не є правочином, а є документом, який підтверджує право власності, і, відповідно, його не можна визнавати недійсним за правилами недійсності правочинів. Дане свідоцтво видане на підставі розпорядження органу приватизації від 14.07.2006 року, яке є законним і правомірність видачі якого ніким неоспорена. Крім того, оспорюване свідоцтво видане Бахмацькою міською радою, яка участі у справі в якості сторони не брала, а була залучена в якості третьої особи. Таким чином суд вирішив питання про права та обовязки Бахмацької міської ради, яка є субєктом спірних правовідносин, тим самим порушивши її права. Враховуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed