Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 5184,20грн. збитків та понесені при подачі позову до суду судові витрати, які перерахувати на р/р №26508001304395 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528, код ЄДРПОУ 16285602, одержувач ПрАТ «АСК «ІНГО Україна». В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 16 березня 2009 року між ПрАТ «АСК «Інго»та ТОВ «Ілта»було укладено договір страхування наземних транспортних засобів, оформлений полісом №250579554, згідно якого був застрахований автомобіль [NUMBER]. 27 квітня 2009 року по вулиці Саксаганського-Стецька у м.Львові мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], причиною якої було порушення ПДР України відповідачем [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER]. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали технічні пошкодження, та повна вартість відновлювального ремонту автомобіля страхувальника складає 5184,20грн. 23 березня 2010 року страховик виплатив страхувальнику суму страхового відшкодування за виключенням франшизи в розмірі 500грн., тобто 4684,20грн. Так як, ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна»сплачено розмір відшкодування потерпілій особі, яке було завдане транспортним засобом відповідача, то до нього перейшло право вимоги до відповідача в сумі сплаченого страхового відшкодування в розмірі 5184,20грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи та просить розглядати справу у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Тому згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності за наявних у справі достатніх доказів. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх даказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно ст.1188 ЦК України, шкода внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах: шкода завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України „Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] 27 квітня 2009року о 15.10год., по вулиці Саксаганського-Стецька у м.Львові, керуючи автомобілем [NUMBER], на дорозі з двостороннім рухом, яка має по одній смузі в кожному напрямку, виїхав на смугу зустрічного руху, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем [NUMBER], який рухався в зустрічному напрямку, чим порушив вимоги п.11.3 Правил дорожнього руху України. Зазначене підтверджується постановою Сихівського районного суду м.Львова від 13.05.2009р., якою відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено відповідне адміністративне стягнення. Постанова не оскаржувалась і вступила в законну силу. Транспортний засіб марки «Peugeot Partner», д.н.з. [NUMBER], на момент дорожньо-транспортної пригоди був застрахований в ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна»за договором страхування наземних транспортних засобів укладеним між ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна»та ТОВ «Ілта», оформленим полісом №250579554 від 16.03.2009р., в якому в якому визначений ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну у сумі 95500грн. та франшиза у розмірі 500грн. Згідно наряду-замовлення №4409 відкритого 06.05.2009р. та закритого 28.10.09р. вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Peugeot Partner», реєстраційний номер [NUMBER], становила 5184,20грн. 11 лютого 2010 року ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» складено страховий акт №49715, згідно якого даний випадок за умовами страхового полісу №250579554 визнано страховим випадком та згідно платіжного доручення від 23 березня 2010 року №2048 виплачено ТОВ «Ілта»4684,20грн. страхового відшкодування, тобто за виключенням франшизи у розмірі 500грн. А відтак, у відповідності до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна»отримала право регресної вимоги до особи, відповідальної за заподіяної збиток, тобто відповідача [PERSON], однак згідно вимог ст.1191 ЦК України лише у розмірі у розмірі виплаченого страхового відшкодування, тобто в розмірі 4684,20грн., вимоги щодо стягнення франшизи в розмірі 500грн., які позивачем потерпілій особі не відшкодовані є безпідставними. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 171грн., сплачених позивачем при подачі позову до суду судових витрат. На підставі ст.ст.993, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України „Про страхування», та

Outcome: approved