Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-22 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просили виселити [PERSON] в з квартири № 12 кімнати № 3 по вул. Курській в м. Києві, без надання іншого жилого приміщення. Мотивуючи свої вимоги позивачі зазначили, що відповідач незаконно займає спірне приміщення, оскільки жодних документів, які надають їй право проживання в неї немає. Представник позивача [PERSON] квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України в судове засідання не зявився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача [PERSON] №12 [PERSON] квартирно-експлуатаційного Управління Міністерства оборони України просила справу розглядати у її відсутність за наявними у справі матеріалами. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про день, час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що під час проведення в 2008 році [PERSON] КЕУ Міністерства оборони України перевірки з питань використання житлового фонду, який перебуває на балансі [PERSON] № 12 [PERSON] КЕУ МО України, було виявлено незаконне утримання відомчого житлового приміщення [PERSON] за адресою: [ADDRESS]/3. Будинок № 7 по вул. Курська в м. Києві знаходиться на балансі Національної академії оборони України та обліковується в [PERSON] квартирно-експлуатаційному управлінні, як гуртожиток. Статтею 109 ЖК України передбачено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, встановлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Позивачем [PERSON] №12 [PERSON] квартирно-експлуатаційного Управління Міністерства оборони України відповідачу направлялося повідомлення (а.с. 7) щодо надання документів, які підтверджують законність займання спірного житла, однак ніяких документів надано не було. Відповідно до п. 10 Примірного положення про гуртожитки затвердженого [PERSON] Міністрів Української РСР від 03.06.1986 року № 208, ст. 129 ЖК України, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Рішення про надання відповідачу спірної кімнати позивачами не приймалось, спеціальний ордер на зайняття жилої площі в даному гуртожитку не видавався, а тому відповідачем самоправно зайнято жиле приміщення. Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЖК України, для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Відповідно до ст. 129 ЖК України, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Частина 1 статті 132 ЖК України встановлює, що сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у звязку з роботою чи навчанням. Враховуючи викладене, оскільки відповідач [PERSON] проживає у спірному приміщенні без законних підстав, а саме не зареєстрована, не має ордеру на проживання, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сума судових витрат в розмірі 45,50 гривень (8,50 грн. судового збору та 37,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи), які були сплачені позивачем при зверненні з позовом до суду, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved