Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-12 00:00:00

В вересні 2012 року позивач - [PERSON] звернувся до суду із даним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача - ПАТ „Миколаївський суднобудівний завод „Океан заборгованість по заробітній платі у розмірі - 9 332,62 грн., середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні у розмірі - 314,13 грн., зобов`язати відповідача провести індексацію заробітної плати та виплатити компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати. В судовому засіданні позивач зменшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача: -заборгованість по заробітній платі у розмірі - 400 грн.; -компенсацію втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати у розмірі 44 606,46 грн. Позивач суду пояснив, що він працював на підприємстві відповідача з 14.11.1996 р. по 27.07.2011 р. на посаді трубопроводчика суднового 5 розряду, звільнився за власним бажанням. При проведенні звільнення відповідач не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі на загальну суму - 9 332,62 грн. Після подачі даного позову до суду 01.12.2011 р. відповідач частково погасив заборгованість по зарплаті в сумі 8 932,62 грн. при цьому залишилась несплаченою заборгованість у розмірі 400 грн. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що на даний час дійсно існує заборгованість перед позивачем в розмірі 400 грн. як оплата лікарняних листів. Розрахунок з позивачем не був проведений своєчасно через те, що на момент звільнення позивача - 27.07.2011 року були арештовані всі рахунки підприємства на підставі постанов старшого державного виконавця Корабельного відділу ДВС від 04.05.2011 р. Тому причини невиплати заборгованості по заробітній платі є поважними і вина відповідача в цьому випадку відсутня. Дослідивши докази, надані сторонами та заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступне. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Позивач - [PERSON] працював в ПАТ „Миколаївський суднобудівний завод „Океан з 14.11.1996 р. по 27.07.2011 р. на посаді трубопроводчика суднового 5 розряду, звільнився за власним бажанням 27.07.2011 р. Відповідно до ч.І ст.116 КЗпП України - при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Між тим, як вбачається із матеріалів справи, при звільненні позивача з ним не був проведений розрахунок, і лише 01.12.2011 року відповідач виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі у сумі - 8 932,62 грн., невиплаченими залишились 400 гривень. Дані обставини визнаються сторонами, а тому відповідно ч.І ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У пункті 20 Постанови ПВСУ «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» №13 від 24.12.1999 року вказано, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Суд знаходить обґрунтованими доводи представника відповідача щодо відсутності вини відповідача в затримці розрахунку при звільненні через наступне. Як вбачається із копії постанови старшого державного виконавця Корабельного відділу ДВС Миколаївського міського управління юстиції Вовченко А.С. від 04.05.2011р. (ВП № 25906034) та постанови цього ж державного виконавця від 04.05.2011р. (ВП № 25906088), - був накладений арешт на всі рахунки підприємства. Ці обставини суд знаходить поважними і такими, що позбавили відповідача можливості своєчасно провести розрахунок з позивачем. Враховуючи викладене, суд вважає можливим задовольнити позов частково та стягнути з відповідача на користь позивача 400 грн. заборгованості по заробітній платі, а в іншій частині позовних вимог - відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в прибуток держави стягується судовий збір у розмірі 214 грн.60 коп.

Outcome: partial