Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

Закрите акціонерне товариство «Європейський страховий альянс» в особі представника [PERSON], який діє на підставі довіреності, 08.10.2010 року звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з відповідача на користь позивача суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 46313,66 грн. та понесені позивачем судові витрати. В обґрунтування позову позивач послався на те, що 03.11.2006 року між відповідачем - [PERSON] та [PERSON] банком «Діамант» (далі Банк) був укладений Договір за кредитом овердрафт № 092С (далі - Договір), згідно з п. 2.1. та 2.3. якого відповідач отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 50 000 грн. Відповідно до п. 2.2. Договору, відповідач зобов'язався повернути Банку кредит та сплатити проценти у порядку, передбаченому Договором. За період дії Договору № 092С відповідач свої обов'язки перед Банком належним чином не виконував, внесків з метою погашення кредиту своєчасно не сплачував. Прострочена заборгованість відповідача перед Банком по кредиту станом на 13.02.2008 року склала 46\~313,66 грн., які позивач сплатив Банку в рахунок страхового відшкодування у відповідності до Генерального Договору страхування кредитного ризику банку №101-0864-0803 від 27 липня 2003 року (далі Генеральний договір), укладеного між позивачем та Банком, Страхового сертифікату №092/К/1006995 від 03.11.2006 року, за якими майнові інтереси АБ «Діамант», пов'язані з наданням відповідачу кредиту згідно зі спірним Договором були застраховані позивачем. Виплату було проведено згідно умов страхування на підставі Страхових актів №181\\06\\01\\ФН13\\00\\02 від 22.02.2008 року та №181\\06\\01\\ФН13\\00\\03 від 29.05.2008 року та заяв Банку від 19.02.2008 року та 16.05.2008 року шляхом перерахування страхового відшкодування в сумі 46313,66 грн. на розрахунковий рахунок страхувальника. У звязку зі зміною найменування Закритого акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» в ході розгляду справи найменування позивача було замінено на Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий альянс» (далі - ПАТ «Європейський страховий альянс») (а.с.105). В судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності (а.с.125) підтримала позов з підстав, зазначених в позовній заяві, та надала суду пояснення, якими підтвердила зміст позову. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON], який діє на підставі договору поруки про надання правової допомоги та Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.46,47), позов не визнали, проти його задоволення заперечували, посилаючись на те, що розмір заборгованості [PERSON] перед Банком не відповідає сумі страхового відшкодування, виплаченій позивачем, у справі відсутній обґрунтований розрахунок вказаної заборгованості, перевірити наданий Банком на запит суду розрахунок неможливо, оскільки в ньому не вказані період утворення заборгованості та проведення розрахунку, формула розрахунку, розмір підвищених процентів, ставка пені та інших штрафних санкцій, за якими проводилися нарахування тощо. Крім того, позивачем не надано доказів набрання чинності договором страхування в частині Страхового сертифікату №092/К/1006995 від 03.11.2006 року, яким були застраховані майнові інтереси АБ «Діамант», пов'язані з наданням кредиту відповідачу. У звязку з цим відповідач та його представник просили суд в позові ПАТ «Європейський страховий альянс» відмовити. Залучений судом третьою особою на стороні позивача [PERSON] банк «Діамант» в особі дирекції АБ «Діамант» в м. Кривий Ріг (а.с.48), будучи повідомленим належним чином про місце і час розгляду справи, явку повноважного представника в судові засідання не забезпечив, надав суду заяви про розгляд справи за його відсутності (а.с.66,98,130), частково надавши витребувані судом докази. Вислухавши сторони, проаналізувавши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. \~\~ Судом встановлено, що 03.11.2006 року між [PERSON] та [PERSON] банком «Діамант» укладено Договір за кредитом овердрафт №092С, згідно з яким Банк зобовязався відкрити відповідачу кредитну лінію з встановленням ліміту кредитування в розмірі 50 000 грн. (а.с.3,4) Факт отримання [PERSON] грошових коштів за кредитним договором в сумі 47500,00 грн. підтверджується заявою на видачу готівки №134_9 від 03.11.2006 р. (а.с.67). Між Закритим акціонерним товариством «Європейський страховий альянс», правонаступником усіх прав та обовязків якого є ПАТ «Європейський страховий альянс», та [PERSON] банком «Діамант» 27.07.2003 року було укладено Генеральний Договір страхування кредитного ризику банку №101-0864-0803, предметом якого є страхування кредитного ризику Банку, повязаного з ймовірністю невиконання фізичними особами, що отримали кредит від страхувальника на споживчі цілі, грошових зобовязань перед страхувальником за укладеними з останнім кредитним договорами, за якими страхувальник приймає на себе зобовязання надати кредити позичальнику (а.с.5-7). Відповідно до п. 1.6 Генерального договору поширення страхового захисту майнових інтересів страхувальника за кожним конкретним кредитним договором проводиться шляхом підписання сторонами страхового сертифікату зі страхування кредитного ризику. Позивачем та [PERSON] банком «Діамант» було підписано Страховий сертифікат №092/К/1006995 від 03.11.2006 року, яким застраховані майнові інтереси АБ «Діамант», пов'язані з наданням відповідачу кредиту згідно з Договором за кредитом овердрафт №092С від 03.11.2006 року (а.с.9). Вказаним страховим сертифікатом передбачено страхову суму, яка дорівнює розміру основного боргу позичальника за кредитним договором (п.8), страховий тариф в розмірі 3% від страхової суми (п.9) та страховий платіж в сумі 1500,00 грн. (п.10). Відповідно до п. 2.5 Генерального договору страховий сертифікат набирає чинності з моменту сплати страхувальником всієї суми вказаного в ньому страхового платежу. Відповідно до п. 3.1. Генерального договору строк дії страхового захисту за кожним конкретним страховим сертифікатом визначений в такому страховому сертифікаті. Згідно зі ст. 983 ЦК України договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу Проте, позивачем не надано суду доказів набрання чинності Генеральним договором страхування в частині Страхового сертифікату №092/К/1006995 від 03.11.2006 року, хоча з такою пропозицією суд звертався до представника позивача. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, відповідно до приписів ст.ст. 983, 993 ЦК України право вимоги страховика до особи, відповідальної за завдані збитки, переходить до нього за умови виплати ним страхового відшкодування за чинним договором майнового страхування, моментом набрання чинності яким є внесення страхувальником страхового платежу. Враховуючи вищевикладене та те, що при переході права вимоги нове зобов'язання не виникає, відбувається лише заміна кредитора в існуючому зобов'язанні, а також враховуючи те, що позивачем не надано доказів дійсності договору страхування з Банком в частині позовних вимог, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в порядку зворотної вимоги. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що АБ «Діамант» двічі зверталося до позивача з заявами про виплату страхового відшкодування у звязку з невиконанням [PERSON] зобовязань за кредитним Договором від 03.11.2006 року, а саме: із заявами від 19.02.2008 року (а.с.10) та від 16.05.2008 року (а.с.12), в яких сума заборгованості відповідача за кредитом станом на 13.02.2008 року зазначалася спочатку в розмірі 31253,00 грн., а потім була уточнена у звязку з помилковим зазначенням розміру заборгованості в першій заяві та збільшена до суми 46313,66 грн. Проте, пояснити суду, в чому полягала вказана помилка Банку та причини збільшення ним суми страхового відшкодування, позивач не зміг. Вказану в заявах Банку суму позивач перерахував на розрахунковий рахунок страхувальника на підставі Страхових актів №181\\06\\01\\ФН13\\00\\02 від 22.02.2008 (а.с.11) та №181\\06\\01\\ФН13\\00\\03 від 29.05.2008 року (а.с.13) платіжними дорученнями № 2159 від 14.04.2008 р. на суму 31253,00 грн. (а.с.14) та №4048 від 08.07.2008 р. на суму 15060,66 грн. (а.с.15) Разом з тим, меморіальним ордером № 1 від 09.07.2008 року Банк повернув позивачу 2794,10 грн. в рахунок надлишково перерахованого страхового відшкодування (а.с.74). Пояснити суду причини повернення вказаного надлишку та обґрунтувати його розмір позивач також не зміг. Відповідно до квитанції №110 від 07.08.2008 року, крім платежів за кредитом, зазначених в розрахунку Банку, [PERSON] додатково сплатив АБ «Діамант» в рахунок погашення заборгованості за спірним кредитним Договором 2300,00 грн. (а.с.110), однак вказана сума відсутня в розрахунку, наданому Банком (а.с.60,61), з приводу чого представник позивача також не надав суду пояснень. На неодноразові пропозиції суду позивач не зміг обґрунтувати жодну з вказаних сум, посилаючись на те, що всі розрахунки здійснювалися Банком самостійно та страховиком не перевірялися. Проте, відповідно до пп. 4.2.1 п. 4.2 Генерального договору страхування передбачено право страховика здійснювати заходи з перевірки даних і документів, наданих страхувальником стосовно цього договору, факту і обставин настання страхового випадку, розміру заподіяних збитків. Відповідному праву позивача як страховика кореспондує обовязок Банку як страхувальника, передбачений пп.4.3.2 п. 4.3 Генерального договору щодо надання можливості перевіряти документи щодо сплати боргу позичальником за кредитним договором. Однак, позивач своїм правом перевірки вказаної інформації як страховик за договором страхування не скористався, розмір заподіяних Банку збитків не перевірив, не надав суду обґрунтованого розрахунку сплаченого Банку страхового відшкодування та позовних вимог, не зміг пояснити механізм утворення заборгованості. Вказані розрахунки двічі витребувалися судом у Банку з деталізацією періоду утворення заборгованості та проведення розрахунку, формул розрахунку, розмірів процентів та штрафних санкцій. Відповідні ухвали суду про витребування доказів Банком були виконані частково, оскільки в наданих Банком розрахунках відсутні вихідні дані, необхідні для перевірки судом їх обґрунтованості. Згідно з п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина четверта статті 60 ЦПК) За таких обставин суд позбавлений можливості встановити наявність та розмір вимог позивача на підставі наданих сторонами доказів, що є додатковою підставою для відмови в задоволенні позову. На \~підставі викладеного,

Outcome: dismissed