Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON] та [PERSON], [PERSON] про визнання права користування жилим приміщення, вселення до жилого приміщення, розподіл жилого приміщення і укладення договору найму приміщення, посилаючись на ті обставини, що в квартирі [ADDRESS] до 2005 року проживали [PERSON], [PERSON] та [PERSON] З липня 2005 року в даній квартирі став проживати і він. 07.07.2006 р. між ним та [PERSON] був укладений шлюб та з 07.10.2009 р. він був прописаний в спірній квартирі. На теперішній час їх сімейні відносини за виною дружини та її мати погіршилися. 13.03.2011 р. після постійних скандалів він був вимушений піти з сімї. В даній квартирі за його рахунок були зроблені капітальні та текучі ремонти, в ній залишилися його особисті речі. Вирішити мирно питання про визнання за ним права користування спірним житловим приміщенням, про його вселення, розподіл не виявляється можливим. На підставі цього, позивач звернувся до суду та просив визнати за ним право користування квартирою № 5у будинку № 54 по вулиці Першотравневій в с. Каменськ у м. Маріуполь, вселити його в дану квартиру, виділити йому у натурі належну йому частку спірної житлової площі, укласти з ним самостійний договір найму частки даної квартири та стягнути з відповідачів на його користь усі понесені ним судові витрати. Ухвалою суду від 09.08.2011 р. до участі у даній справі залучений в якості належного співвідповідача Відкрите акціонерне товариство «Старо – Кримський кар’єр». Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та звернулася з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням посилаючись на ті обставини, що відповідно до ордера її матері [PERSON], було надано право заняття її родині, яка на той час складалася з неї, відповідача та її сина [PERSON] двохкімнатній квартири [ADDRESS] м. Маріуполя. У березні 2011 року відповідач повідомив їй що він бажає проживати з іншою жінкою, тому залишає родину і переїжджає жити до неї. З указаного терміну він виїхав зі спірної квартири на постійне проживання в інше жиле приміщення за адресою: [ADDRESS], де мешкає зі своєю новою родиною. На протязі усього часу, він не приймає участі в утриманні даної квартири, не сплачує будь – які платежі. Ніхто з членів її родини не чинить йому ніяких перешкод у користуванні квартирою, але він не бажає мешкати у неї. У зв’язку з чим, просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням № 5 у будинку № 54 по вул. Першотравневій с. Каменськ у м. Маріуполі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з’явився, надав заяву в якій просить суд залишити без розгляду позовну заяву до [PERSON] про визнання права користування жилим приміщення, вселення до жилого приміщення, розподіл жилого приміщення і укладення договору найму приміщення. Зустрічний позов від [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з’явилася, надала суду заяву у якій зустрічний позов підтримала у повному обсязі, проти залишення позовної заяви без розгляду не заперечувала, просила задовольнити та розглянути справу за її відсутності Представник відповідачки та представник співвідповідача ВАТ «Старо – Кримський кар’єр» в судовому засіданні не заперечували проти залишення позовної заяви без розгляду та підтримали зустрічні позовні вимоги відповідачки про визнання [PERSON] таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням. Суд вислухавши сторони, дійшов висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], яка діє в інтересах [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права користування жилим приміщення, вселення до жилого приміщення, розподіл жилого приміщення і укладення договору найму приміщення залишити без розгляду. Позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі ордеру на квартиру, [PERSON], матері [PERSON], було надано право заняття її родині, двохкімнатної квартири [ADDRESS] м. Маріуполя. Встановлено, що до складу сімї входять [PERSON], [INFO], чоловік – [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], доньки – [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а також з якої вбачається, що [PERSON] з 13.03.2011 року по адресу: [ADDRESS]. не проживає, але прописаний, що підтверджується довідкою виданою Комітетом самоорганізації населення Іллічівського району м. Маріуполь від 02.09.2011 р. В судовому засіданні встановлено і проти цього не заперечував [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки він добровільно виїхав з будинку, особистих його речей не залишилося. На теперішній час в нього інша родина та повертатися він не збирається. Статтями 317, 319, 321, 391 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується та розпоряджується своїм майном на свій власний розсуд. Право власності є нерухомим. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним його права на володіння, користування та розпорядження належним йому майном. Згідно положень ст. ст. 71, 72 ЖК України, особа може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у разі її відсутності більше шести місяців за місцем проживання без поважних причин. Судом не встановлено поважності причин відсутності відповідача понад установлені законом строки. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню оскільки підтверджується наданими суду доказами тому [PERSON] слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням № 5 у будинку № 54 по вул. Першотравневій с. Каменськ у м. Маріуполі.

Outcome: approved