Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] 12.09.2011 року звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позову до повноліття доньки, посилаючись на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі і від цього шлюбу має неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею. В психологічному плані вони несумісні, втратили один до одного почуття любові та поваги, спільне проживання стало неможливим. В даний час збереження шлюбу суперечить її інтересам. З відповідачем позивач сумісно не проживає. Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки у добровільному порядку не надає. В судове засідання позивач не зявилася, була належним чином повідомлена про день та час слухання справи, заяви про розгляд справи без її участі суду не надала. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, згоден на розірвання шлюбу та згоден сплачувати аліменти в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня реєстрації позову до повноліття доньки. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31.10.2003 року Новопсковським відділом РАГС Луганської області, актовий запис № 70. В позивача та відповідача шлюб перший. Від шлюбу є неповнолітня дитина: донька [PERSON]. В даний час сторони подружніх відносин не підтримують. Спору про майно подружжя немає. Позивач [PERSON] (до шлюбу Должкова) [PERSON] після розірвання шлюбу бажає залишити за нею прізвище Должкова, яке вона мала до реєстрації шлюбу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов щодо вимог про розірвання шлюбу підлягає задоволенню згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, яка передбачає, що шлюб розривається, якщо подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. У чинність ч.2 ст.115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до позовних вимог про стягнення аліментів, судом встановлено, що від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про її народження серії 1-ЕД № 263906 від 06.05.2004 року. Згідно пояснень відповідача він працює приватним підприємцем, отримує заробітну плату, інших утриманців не має, згоден сплачувати аліменти. Також судом встановлено, що позивач мешкає по вул. Леніна с. Новопсков Луганської області і на її утриманні знаходиться неповнолітня донька [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 ч.3 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі. З урахуванням вимог позивача, яка просить стягнути аліменти з відповідача у твердій грошовій сумі,

Outcome: approved