Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-31 00:00:00

У травні 2011 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої внаслідок затоплення квартири посилаючись на те, що вона проживає в [INFO]. 25.02.2011 року в квартирі [ADDRESS] стався прорив гнучкого підводу до змішувача в кухні, який був самовільно встановлений. Внаслідок прориву сталося затоплення квартири позивача. Затоплення сталося з вини відповідачів, що підтверджується актом житлово-експлуатаційної організації, в результаті чого позивачу було завдано матеріальний збиток на суму 9\~558 грн., який вона просила стягнути з відповідачів. Крім того, позивач просила стягнути з відповідачів на її користь завдану їй моральну шкоду в розмірі 10\~000 грн., витрати за проведення та складання акту обстеження приміщення в розмірі 300 грн., судовий збір в розмірі 199 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали у повному обсязі та просили задовольнити, проти постановлення по справі заочного рішення не заперечували. Відповідачі в судове засідання не зявились та своїх представників не направили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши пояснення позивача та її представника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач проживає за адресою: [INFO], яка належить їй на підставі договору купівлі-продажу нерухомості від 10.11.1995 року. (а.с. 20) 25.02.2011 року в квартирі [ADDRESS] сталося залиття. Суд вважає, що винним в залитті квартири позивача є саме мешканці № 17 у будинку 1 по вул. Монтажників в м. Києві, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.177 ЖК України громадяни зобовязані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до обєктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в підїздах, кабінах ліфтів, на сходових клітинах та в інших місцях загального користування. Згідно п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572 власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання. Згідно з актом комісії Комунального підприємства Соломянської районної у м. Києві ради ВСП Батиївськевід 02.03.2011 року на момент проведення обстеження квартири № 5 було виявлено залиття, причиною якого стало прорив гнучкого підводу до змішувача у кухні в квартирі [ADDRESS], який самовільно встановлений мешканцями. (а.с. 13) Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди від 27.03.1992 №6 заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. В даному випадку халатне відношення мешканців квартири щодо невжиття всіх заходів по унеможливленню завдання шкоди шляхом в квартирі і стало причиною залиття квартири позивача. Таким чином, обєктивною стороною даного складу цивільного правопорушення є неправомірна дія невжиття всіх заходів по унеможливленню завдання шкоди, наслідок матеріальна шкода , заподіяна залиттям та причинний звязок порив шлангу. 04.04.2011 року ТОВ Бюро будівельних технологійсклало акт обстеження приміщень на предмет затоплення з вище розташованої квартири (а.с. 6-10) та склало локальний кошторис (а.с. 14-15), відомість ресурсів до Акта прийняття (а.с. 16) та договірну ціну (а.с. 17), згідно з якими вартість ремонту квартири № 5 становить 9\~558 грн. Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобовязані забезпечувати його схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт. Такий же обовязок на власників квартир покладено і п. 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків. При наявності несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] є приватною власністю відповідачів. Відповідно до вимог закону, відповідачів, як власники, несуть відповідальність за збереження як самого житла так і його технічного обладнання. В звязку з цим, суд приходить до висновку, що залиття квартири позивача відбулося з вини мешканців № 17 у будинку 1 по вул. Монтажників в м. Києві, оскільки вони зобовязані були слідкувати за сантехнічним станом своєї квартири та неухильно дотримуватись правил поводження із сантехнічним обладнанням, однак цього зроблено не було. Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню з відповідачів, які відповідно до вищезазначених правил повинні слідкувати за сантехнічним обладнанням квартири, матеріальна шкода в розмірі 9 558 грн. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою , яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. В обґрунтування нанесеної моральної шкоди позивач посилається на душевні страждання, які вона зазнала у звязку із знищенням та пошкодженням свого майна та його відновленням, погіршення стану здоровя викликане цими подіями, моральну шкоду позивач визначив у сумі 10 000 грн.. Суд погоджується з доводами позивача про заподіяння їй моральної шкоди та визначає розмір моральної шкоди в сумі 500 гривень. Згідно вимог ст.ст. 57, 58, 59, 60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин суд дійшов висновку, що позивач довела ті обставини, на які посилалася, як на підставу своїх позовних вимог. Також є обґрунтованими вимоги позивача у частині стягнення витрат понесених позивачем у звязку з проведенням та складанням акту обстеження приміщення ТОВ Бюро будівельних технологій в сумі 300 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачів на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 103, 58 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial