Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-13 00:00:00

18 серпня 2010 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання недійсним договору дарування квартири [ADDRESS], укладеного між сторонами 23 квітня 2010 року і засвідченого приватним нотаріусом Березнівського районного нотаріального округу Рівненської області , зареєстрованого в реєстрі під № 495. Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, 25 липня 2006 року вона оформила заповіт , згідно якого свою квартиру заповіла в рівних долях сестрам [PERSON] та [PERSON] Під час її відвідування, [PERSON], знаючи про тяжкий моральний та фізичний стан позивача наполягала піти до нотаріуса та оформити якісь документи на квартиру, оскільки так буде простіше та дешевше оформити квартиру. 23 квітня 2010 року [PERSON] змусила позивача насильно піти до нотаріуса для оформлення договору, однак суті договору вона не розуміла. Відразу ж після укладення договору [PERSON] виїхала в Російську Федерацію і більше не приїжджала. В ході судового розгляду справи, позивач змінила свої вимоги і просила суд розірвати вищевказаний договір дарування з підстав того, що відповідач до теперішнього часу фактично не прийняла дар, оскільки не отримала оригінал договору дарування, свідоцтва про право власності на квартиру, квартира збережена в такому ж стані в якому вона і була раніше, з моменту оформлення оспорюванного договору в квартирі проживає тільки позивач яка несе всі витрати по утриманню квартири. В судовому засіданні позивач, її представник повністю підтримали змінені позовні вимоги , просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилася- надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності , а також надіслала до суду заперечення на позов, в якому просить в задоволенні позову [PERSON] відмовити повністю. Суд, заслухавши пояснення та оцінивши доводи сторін, пояснення свідків, дослідивши наявні у справі докази, дійшов висновку про можливість задоволення позову, виходячи із нижче наступних підстав. Так, відповідно до норм ч.2, ст. 651 Цивільного кодексу (ЦК) України - договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. За умовами оспорюваного договору дарування квартири [ADDRESS] від 23 квітня 2010 року, укладеного між [PERSON] з одного боку та [PERSON] з другого боку - відповідач прийняла в дар зазначене в угоді нерухоме майно. Прийняття дарунку обдарованим (як умова договору), також зазначене в нормі ч. 1 ст. 717 ЦК України За наведеною ч.1 ст. 717 ЦК України, за договором дарування майно безоплатно передається у власність обдарованого. Одночасно ч.1 ст. 722 ЦК України, встановлює, що право власності обдарованого на дарунок виникає з моменту його прийняття. Згідно п.8 оспорюваного договору дарування від 23 квітня 2010 року право власності обдаровуваної на дарунок виникає з моменту його прийняття. Одержанням дарунка вважається одержання оригінального примірника цього договору після його нотаріального посвідчення. Як вказала позивач в позові, в судовому засіданні , а також це підтвердили в судовому засіданні свідки , [PERSON] не приймала дарунку, оригінал договору дарування знаходиться у позивача, в органах БТІ право власності за нею на підставі оскарженого договору не реєструвалося, що підтверджується інформаційною довідкою з реєстру прав власності на нерухоме майно від 24 листопада 2011 року . Дарувальник - позивач [PERSON] , після укладення договору продовжувала та продовжує володіти та користуватися даною квартирою. За таких вищенаведених обставин, суд вважає що відповідач (як сторона в договорі) -не виконала умов угоди дарування від 23 квітня 2010 року, при тому що дана умова (прийняття дарунку), прямо визначена законом ( ст. 722 ЦК України). Крім того, законодавець в ч.4 ст. 727 ЦК України, також зазначив право дарувальника на вимогу щодо розірвання договору дарування, якщо на момент пред'явлення вимоги дарунок є збереженим. Враховуючи те, що дарунок у вигляді квартири [ADDRESS] є збереженим майном, на даний час нікому іншому не подарована , не продана в іпотеку та не вилучена іншим способом, суд вважає обґрунтованою вимогу позивачки щодо розірвання зазначеного договору саме з підстав того, що відповідач до теперішнього часу фактично не прийняла дар, з моменту оформлення оспорюванного договору в квартирі проживає тільки позивач, яка несе всі витрати по утриманню дарунку.

Outcome: approved