Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-22 00:00:00

Позивач звернулася з позовом в суд до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з 06.05.2011 року і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі, в якому народилися двоє дітей донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON] [INFO]. Шлюб з відповідачем розірвали 02.10.2007 року. Відповідач ухиляється від утримання дітей, добровільно матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю, пояснення дали аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, згідний сплачувати аліменти у меншому розмірі, зокрема 1/3 частини з усіх видів його заробітку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, зясувавши дійсні обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народилися діти донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON] [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження відповідно серії 1-СГ №314759 від 02.12.2003 року актовий запис №6185 та серії 1-СГ №133990 від 14.12.2007 року актовий запис №7690, котрі проживають разом з матірю [PERSON] Сторони розірвали шлюб та проживають окремо. Відповідач вихованням та утриманням дітей не займається, таким чином не виконує свого прямого батьківського обовязку. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Чинне законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ст. 7 ч. 8 СК України); а також зобовязує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст. 142 цього ж кодексу) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ст.7 ч.9 СК України). Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог та заперечень. Як вбачається з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а тому такі слід стягувати з дня звернення позивачки до суду та допустити негайне виконання у межах одномісячного сукупного платежу аліментів на дитину. При визначенні розміру аліментного забезпечення суд, вирішуючи справу у межах заявлених вимог (ст. 11 ЦПК України), та відповідно до вимог ст. 182 СК України враховує стан здоровя дитини, нормальний стан здоровя та матеріальне становище як платника, так і одержувача аліментів. Доходи сторін складаються із сталого грошового забезпечення за місцем праці і є єдиним засобом для існування Враховуючи, що відповідач працює продавцем у ФОП [PERSON]С.та отримує заробітну плату, зокрема за період з 01.09.2011 року по 01.02.2012 року становить 6390,00 гривень, що підтверджується довідкою про доходи №1/03 від 05.03.2012 року, проживає однією сімєю із гр. [PERSON], котра перебуває на 25-му тижні вагітності, а тому суд вважає, що слід стягувати з відповідача лише 1/3 частини від з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину, щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду, тобто з 06.05.2011 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З наведених міркувань та

Outcome: partial