Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-22 00:00:00

[PERSON] 25.01.2011 р. звернувся до суду з позовом до ТОВ Агрофірма «Іванівський Лан» про розірвання мирової угоди та стягнення боргу, посилаючись на те, що між ними 04 серпня 2003 року було укладено договір купівлі продажу, згідно якого відповідач зобовязався передати позивачу насіння соняшника на суму 70000 грн, а [PERSON] оплатити насіння по ринковій ціні на день відвантаження. Між тим, позивач зі свого боку виконав всі умови договору, внес грошові кошти до каси ТОВ Агрофірма «Іванівський Лан», а відповідач насіння соняшникана зазначену суму йому не відгрузив. Рішенням Чугуївського міського суду Хапрківської області від 28 травня 2009 р. відмовлено у задоволені його позовних вимог до ТОВ Агрофірма «Іванівський Лан» про виконання умов договору купівлі продажу та відшкодування моральної шкоди. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 09 вересня 2009 р., скасоване рішення Чугуівського міського суду Харківської області від 28 травня 2009 р. та постановлене нове рішення, яким зобовязано ТОВ Агрофірма «Іванівський Лан» виконати умови договору та передати позивачу насіння соняшника на суму 70000 грн в кількості 85 тон 365 кг. На підставі цього рішення Чугуївським міським судом Харківської області був виданий виконавчий лист, який позивач здав до виконавчої служби. При проведенні виконавчого провадження ТОВ Агрофірма «Іванівський Лан» повідомив держвиконавця про неможливість виконати покладені судом зобовязання, оскільки товар у вигляді насіння відсутній, в звязку з чим [PERSON] звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з новим позовом до ТОВ Агрофірма «Іванівський Лан» про заміну способу виконання рішення апеляційного суду Харківської області від 09 вересня 2009 року. При розгляді цього позову, ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 28 вересня 2010 р. затверджено мирову угоду між сторонами, згідно якої відповідач зобовязався добровільно передати [PERSON] в період з 24 жовтня 2010 р. по 11 листопада 2010 р. насіння соняшника у кількості 85,365 тон. Але на час звернення до суду з даним позовом, умови мирової угоди не виконані, в звязку з чим позивач просить: - розірвати укладену між ним та ТОВ Агрофірма «Іванівський Лан»мирову угоду від 27 липня 2010 р.; - стягнути з ТОВ Агрофірма «Іванівський Лан» на його користь суму передоплати за договором купівлі-продажу від 04 серпня 2003 р. з урахуванням ринкової ціни насіння на початок 2010 р. -143186 грн. 64 коп.; інфляційні витрати у сумі 100380 грн.; 3% річних у суммі 14947 грн. 40 коп., а всього 258514 грн. Також позивач просить стягнути з ТОВ Агрофірма «Іванівський Лан» на його користь судовій збір у суммі 1700 грн., та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. У судове засідання сторони не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином та своєчасно. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно ч.1 ст.175 УК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обовязків сторін та предмета спору. Таким чином, мирова угода не є правочином, на що посилається позивач, а є процесуальної дією учасників процесу про порядок вирішення спору. Тому до мирової угоди не можуть застосовуватися норми ЦК України щодо розірвання договорів, у звязку з чим позивач невірно та всупереч ст.16 ЦПК України вибрав спосіб захисту своїх порушенних прав. Ухвала про затвердження мирової угоди оскаржується у загальному порядку, передбаченому ч.2 ст.294 ЦПК України. На підставі викладеного задоволенню не підлягають і інші позовні вимоги, оскільки . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed