Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-14 00:00:00

В грудні 2011 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] та інші звернулися в суд з позовом до Житлово-будівельного кооператив «Екватор-2», треті особи: Заводський відділ Державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, [PERSON] про визнання права на майно та звільнення його з під арешту. Свої вимоги обґрунтовували тим, що Заводським відділом державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, внаслідок примусового виконання виконавчого провадження №864/1 про стягнення з ЖБК «Екватор-2» на користь ЧП «Кирилличенко» 60839,11 грн., 03.08.2011 року було описано та накладено арешт на ліфт вантажопідйомністю 400,00 кг на 12 зупинок, розташований в другій ліфтовій шахті третього підїзду житлового будинку №40 по вулиці Декабристів,40 в місті Миколаєві. Посилаючись на те, що зазначений ліфт ЖБК «Екватор-2» придбав на гроші позивачів та 12 березня 2011 року він був розпайований між ними, просили признати за ними право на два пасажирських ліфта та виключити їх з під арешту. В судовому засіданні представники позивачів позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити у повному обсязі. Представник ЖБК «Екватор-2» в судовому засіданні позов визнав, просив задовольнити у повному обсязі. лення позову. Представник Заводського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції проти позову заперечував. Зазначив, що ліфт належить ЖБК «Екватор- 2», підтвердженням чому є документи виконавчого провадження та поведінка самого ЖБК при проведенні виконавчих дій, тому позивачі не мають право звертатися до суду з зазначеними позовними вимогами. Третя особа - стягував [PERSON] проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали виконавчого провадження та обговоривши доводи позовної заяви суд приходить до наступного. Судом вставлено, на виконанні у Заводському відділі державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанню зведеного виконавчого провадження №846/1, з примусового виконання: наказів Господарського суду Миколаївської області, виконавчого листа Заводського районного суду м. Миколаєва, постанов ВДВС ММУЮ про стягнення з ЖБК "Екватор-2" на користь держави, ФОП [PERSON], [PERSON] загальної суми в розмірі 61 840,11 грн.. Актом опису і арешту майна від 03.08.2011 року, що складений державним виконавцем Заводським відділу ДВС [PERSON], описано і накладено арешт на майно ЖБК «Екватор-2» в тому числі і на ліфт вантажопідйомністю 400,00 кг на 12 зупинок, розташований в другій ліфтовій шахті третього підїзду житлового будинку №40 по вулиці Декабристів,40 в місті Миколаєві. Відповідно з ч.1 ст.59 Закону України „Про виконавче провадження, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. ЗУ «Про кооперацію» ст.6 передбачено, що кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об'єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо, кооператив є юридичною особою, має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків, печатку із своїм найменуванням. З технічного паспорту, а також заяв наданих ЖБК «Екватор-2» державному виконавцю, вбачається, що спірний ліфт перебуває на балансі кооперативу. Придбання його саме ЖБК підтверджується також рахунком-фактурою №0-15КС від 19 квітня 2005 року. До того ж члени правління ЖБК, як вбачається з акту опису та арешту майна, були присутні при проведенні виконавчих дій та ніяких зауважень з приводу неналежності їм описаного майна в акті не зазначали. Окрім цього, вважаючи ліфт та інше майно своїм, зверталися до Господарського суду м. Миколаєва з позовом до ДВС про виключення майна з акту опису. При цьому суд не бере до уваги посилання представників позивачів на те, що ліфт був розпайований між позивачами, оскільки ніякими допустимими доказами позивачами не доведено, що зазначене майно придбане за рахунок пайового фонду в порядок передбачений ст. 21 ЗУ «Про кооперацію», надані ж позивачами договори на дольове будівництво встановлюють тільки порядок будівництва та набуття права власності на відповідні квартири і ніяким чином не стосуються інженерного обладнання. Відповідно до частини другої статті 382 Цивільного кодексу України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень. Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками допоміжних приміщень будинку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. П. 1.1 рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2004 від 02.03.2004р. Допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладочки, горища, колясочні і таке інше) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема, створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступ до нього. Тобто, безспірним є право спільної власності позивачів на ліфт, але при цьому у розумінні ч.2 ст.183 ЦК України, ліфт є неподільною річчю, яка не передбачає її поділ або виділ частки в натурі кожному співвласнику. З огляду на вищевикладене,

Outcome: dismissed