Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-25 00:00:00

У вересні 2011 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним вище позовом, в якому зазначив про те, що з 2003 року він перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають доньку: [PERSON], [INFO]. Разом з тим, сімейне життя у нього з [PERSON] не склалося. У них виявилися різні погляди на життя. Вони перестали розуміти один одного. Подружні відносини між ними припинені, спільного господарства не ведуть. Просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце проведення судового засідання, до суду не зявився, причини неявки не повідомив. Просив розглянути його позов без нього. Відповідач у судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності позивача у звязку з поданою ним заявами. Відповідно до ч.2 ст.104, ст.110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 того ж СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ йро право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, що охорона сімї державною полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 21 лютого 2003 року, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міського управління юстиції Київської області зроблено актовий запис № 74. Після укладення шлюбу чоловіку присвоєно прізвище - [PERSON], дружині - [PERSON] (а.с.4). З огляду на викладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим. За змістом ч.2 ст.114, ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану з- місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільної с стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Статтями 79, 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвгюено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до яких зокрема відноситься й витрати на інформаційно-технічне забезпечення. В письмовій заяві [PERSON] просить покласти на нього сплату державного мита за реєстрацію розірвання шлюбу.

Outcome: approved