Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

В серпні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми спричиненої шкоди в розмірі 321 грн. 92 коп. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що споживач [PERSON], яка мешкає за адресою м. Дзержинськ вул. В.Інтернаціоналістів, 9/58, в порушення вимог Закону України Про електроенергетику, Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, без обліково споживала електроенергію шляхом підключення електропроводки, яка не є власністю споживача, а саме накид на мережний ввід, який виявити під час проведення контрольної перевірки представникам постачальника не представилось можливим. Виявлене порушення зафіксовано в акті про порушення Правил користування електричною енергією побутовим споживачем. Перевірка проводилась в присутності відповідача, але остання від підпису відмовилась. Тому, відповідно до вимог п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, п. 3 Методикою нарахування розміру відшкодування збитків, спричинених енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення, затвердженою постановою НКРЕ України № 1416 від 22.11.1999 року (із змінами та доповненнями від 08.02.2007 року № 154), відповідачу нарахована сума спричиненої шкоди в розмірі 321 грн. 92 коп. На момент подачі позовної заяви до суду, сума спричиненої шкоди відповідачем на користь позивача, не відшкодована. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. В судовому засіданні відповідач заявлені вимоги визнала, проти їх задоволення заперечувала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні заявлених вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Так, в судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи, що внаслідок порушення правил користування електричною енергією побутовим споживачем за адресою м. Дзержинськ, вул. 50 років Жовтня, 34/210 представниками позивача 16.09.2010 року було складено відповідний акт. Винним у вчинені порушення, зазначеного в даному акті, визнана [PERSON], у звязку з чим їй було нараховані збитки в сумі 321 грн. 92 коп. Однак, з матеріалів справи вбачається, що відповідач повністю сплатила суму заборгованості за спожиту електроенергію, тобто на момент постановлення рішення суду не існувало заборгованості, яку просив стягнути позивач з відповідача. Даний факт підтверджено предявленими відповідачем квитанціями. Отже проаналізувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що між сторонами не має спору, який підлягає вирішенню судом. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючі вищезазначене, суд вважає позовні вимоги не доведеними, тому не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed