Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-21 00:00:00

22 червня 2011 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник позивача із вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог представник позивача в позовній заяві, судовому засіданні послався на наступне. 09 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого позивачем відповідачу надані кредитні кошти в розмірі 8273,92 гривень. В свою чергу, відповідач зобов`язався повернути кредитні кошти до 10 квітня 2011 року, сплативши відповідні відсотки за користування кредитом, а також інші обов`язкові платежі. Оскільки відповідач взяті на себе договірні зобов`язання належним чином не виконав, позивач звернувся до суду із позовною вимогою про стягнення з відповідача на свою користь суми заборгованості, яка станом на 09 червня 2011 року склала 14703,01 гривень. Також представник позивача просив суд покласти на відповідача судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні в повному обсязі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Враховуючи дані обставини, суд вважає за можливе на підставі ст.ст.169 ч.4, 224 ЦПК України здійснити розгляд даної цивільної справи в заочному порядку відповідно до Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем 09 квітня 2008 року укладено кредитний договір №400046780, за умовами якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредитні кошти в розмірі 8273,92 гривень. В свою чергу, відповідач зобов`язався повернути вказані кредитні кошти до 10 квітня 2011 року, сплативши 10% річних за користування кредитними коштами, а також інші обов`язкові платежі. Викладені обставини підтверджуються копією кредитного договору №400046780 від 09 квітня 2008 року. Як свідчать копії наявних в матеріалах справи меморіальних ордерів №122671, 122672 від 10 квітня 2008 року позивачем на виконання умов кредитного договору №400046780 від 09 квітня 2008 року були надані обумовлені в договорі кредитні кошти в повному обсязі. Із матеріалів справи встановлено, що відповідач з моменту отримання кредиту не виконує належним чином взяті на себе договірні зобов`язання за кредитним договором №400046780 від 09 квітня 2008 року, внаслідок чого утворилась заборгованість, розмір якої станом на 09 червня 2011 року становить 14703,01 гривень, з яких 7876,11 гривень заборгованість по кредиту, 1200,58 гривень заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 5626,32 гривень\\~комісія за розрахункове обслуговування кредиту. Викладене підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором №400046780 від 09 квітня 2008 року станом на 09 червня 2011 року. Правовідносини, які виникли між сторонами, окрім положень вказаного вище кредитного договору, врегульовані нормами Цивільного кодексу України. Так, відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до норм ст.ст.11, 525, 629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмові формі (ст.1054, 1055 ЦК України). Нормою ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому відповідно до норми ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Нормою ст.625 ч.1 ЦК України передбачено, що боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ст.16 ЦК України однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. Отже, вирішуючи питання щодо позовних вимог позивача за кредитним договором №400046780 від 09 квітня 2008 року, приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт укладення між позивачем та відповідачем даного договору із дотримання вимог діючого законодавства, а також встановлено невиконання відповідачем, на відміну від позивача, своїх зобов`язань за даним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача, понесені останнім при зверненні до суду судові витрати по сплаті судового збору (державного мита) на суму 147,03 гривень та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень, сплата яких підтверджується відповідними платіжними дорученнями. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved