Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 28 вересня 1997 року, про що в Книзі реєстрації актів про одруження 28.09.1997 року було зроблено запис за №1430. Від даного шлюбу вони мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка вказує, що збереження сім'ї неможливе, оскільки вони ще з 1999 року припинили шлюбно-сімейні відносини. На даний час відповідач проживає окремо, веде окремий побут, між ними немає взаєморозуміння, згоди, взаємних прав та обов'язків. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе та суперечить її інтересам. Просить шлюб укладений між ними розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилася, від неї до суду надійшла заява, в якій просить суд справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підгримує в повному обсязі. Проситть суд шлюб розірвати. Не заперечувала проти винесення заочного рішення. В судове засідання відповідач не з'явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а саме шляхом опублікування в пресі оголошення про виклик до суду. Суд про причини неявки в судове засідання позивач не повідомив. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивачки суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка надала суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28.09.1997 року у відділі реєстрації актів громадського стану Чернівецького міськвиконкому м. Чернівці, актовий запис за №1430, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. /а.с.3/. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6). Згідно ч.1 ст.24 Сімейного Кодексу України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У статті 112 СК України зазначено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки їхня сім'я розпалася остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що збереження сім'ї між сторонами неможливе, та зокрема суперечить правам та інтересам позивача, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved