Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-26 00:00:00

15 лютого 2012 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою, в якій зазначає, що за час перебування в шлюбі з відповідачем у них народилося двоє дітей: [PERSON] та Анна-Марія [INFO] Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, а її доходів недостатньо для забезпечення дітей усім необхідним, що ставить її у тяжке матеріальне становище та стало причиною звернення до суду. Посилаючись на викладене, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі по 1000,00 грн. на кожну дитину щомісячно. В судовому засіданні позивачка зменшила заявлені вимоги та просила постановити рішення, яким стягувати аліменти у розмірі по 450,00 грн. на кожну дитину щомісячно. Відповідач зменшені позовні вимоги визнав, про що подав до суду відповідну заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.3 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлено, що за час перебування сторін в шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] та [PERSON] Анна-Марія, [INFO] В даний час сторони проживають окремо, неповнолітні діти залишились на проживанні з позивачкою і перебувають на її утриманні. Відповідно до положень ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Судом встановлено, що відповідач є фізично здоровою особою працездатного віку, інших дітей або осіб, яких він зобов`язаний утримувати не має. Конституцією України визначено основні права й обовязки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, у ч.2 ст.51 Основного Закону зазначається, що батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обовязок батьків утримувати дітей до досягнення останніми повноліття визначено статтею180 СК України. Згідно ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За ст. 184 ч.1 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, виходячи із зазначеного принципу рівності обовязків обох батьків щодо дітей, кожен із них зобовязаний забезпечувати утримання дітям не менше відповідного прожиткового мінімуму, що діє на час вирішення спору, при відсутності домовленості між батьками про розмір сплати аліментів. Виходячи із віку дітей сторін , такий прожитковий мінімум в розрахунку на місяць повинен бути не меншим як 1112,00 грн. на одну дитину. Відтак, враховуючи обставини визначені ст.182 СК України і розяснення, що містяться у п.17 зазначеної вище Постанови Пленуму ВС України встановивши, що доходи відповідача мають мінливий та нерегулярний характер, суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд, з додерженням вимог ст.182 СК України, враховує стан здоровя, загальний матеріальний стан дитини та відповідача, відсутність в останнього інших дітей та осіб, яких він зобовязаний утримувати, його згоду на сплату аліментів і приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі по 450,00 грн. на кожну дитину щомісячно. Позивачка звернулася до суду з вимогами 15.02.2012 року, а тому з цього часу слід присудити стягнення аліментів і до досягнення дітьми повноліття. Питання судових витрат суд вирішує згідно вимог ст.ст. 81, 84, 88 ЦПК України. На підставі наведеного, ст.ст.180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved