overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка наполягає на задоволенні позовних вимог, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечує, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до свідоцтва про народження (а.с.2) мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судові витрати відносяться за рахунок відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України, оскільки вимоги позивача задоволені частково. На підставі викладеного ст.180, ч.2 ст.181, ст.183 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, де зазначає, що між ним та адміністрацією колгоспу Зоря комунізму16.10.1992 року укладено договір купівлі-продажу житлового будинку садибного типу, розташованого по вул. Космічна, 26 в с. Кучерявоволодимирівка Чаплинського району Херсонської області. Разом з тим позивачу стало відомо, що діюче законодавство передбачає обов?язкове посвідчення договору купівлі-продажу в нотаріальному порядку. Проте у звязку з ліквідацією колгоспу провести нотаріальньне посвідчення договору неможливо. Просить визнати договір купівлі-продажу житлового будинку садибного типу, розташованого по вул. Космічна, 26 в с. Кучерявоволодимирівка Чаплинського району Херсонської області, дійсним та право власності на цей будинок. У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подавши письмову заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи в його відсутність. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 16.10.1992 року між позивачем та адміністрацією колгоспу Зоря комунізму укладено договір купівлі-продажу житлового будинку садибного типу з надвірними будівлями та спорудами, розташованого по вул. Космічна, 26 в с. Кучерявоволодимирівка Чаплинського району Херсонської області. У звязку з ліквідацією колгоспу провести нотаріальне посвідчення договору неможливо. Згідно ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Враховуючи зазначене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське \~пароплавство» ( далі - ПАТ «Українське Дунайське \~пароплавство») про стягнення інвалюти на харчування (замість добових) в розмірі 14217, 52 грн., та моральну шкоду в розмірі 3000 грн., мотивуючи \~свої вимоги тим, \~що за період роботи у відповідача на посаді 2-го помічника капітана, йому не була виплачена інвалюта на харчування (замість добових) у зазначеному розмірі, яка по цей час відповідачем не сплачена. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, наполягав на задоволенні позовних вимог. Представник відповідача позов та обставини справи визнав частково, а саме погоджується виплати заборгованість по інвалюті на харчування (замість добових) в розмірі 9420, 40 грн., що підтверджено довідкою про наявність такої заборгованості. Вислухавши представника позивача та представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. У відповідності до Колективного \~договору \~ВАТ \~УДП із працівниками у \~випадку \~недотримання \~в рейсі \~\~з поважних причин (несвоєчасні \~платежі замовників, фрахтувальників і т.п.) членами \~\~екіпажем \~сум, \~направлених \~на \~\~харчування \~\~(замість добових, \~\~чи \~отримання \~їх \~частково, виплати \~цих сум \~здійснюються \~\~в \~наступних рейсах \~чи \~по \~бажанню \~працівника \~в національній валюті за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановлених НБУ на \~день \~погашення \~\~заборгованості). \~ В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] за\~період роботи на ПАТ «Українське Дунайське \~пароплавство» на суднах закордонного плавання на посаді 2-го помічника капітана, згідно\~штатному\~розкладу\~та\~з врахуванням займаної \~посади за вказаний період до виплати інвалюти на харчування (замість добових) у ВАТ «УДП» заборгованість перед позивачем по виплаті інвалюти на харчування (замість добових) становить 9420, 40 грн., що підтверджено довідкою про розмір заборгованості по інвалюті на харчування (замість добових) від 04.11.2011 р. Грошове \~зобов'язання має бути виконане у гривнях. \~Якщо\~\~у \~зобов'язанні \~визначено \~грошовий \~еквівалент \~в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений \~договором \~або \~законом \~чи \~ іншим \~нормативно-правовим актом (ч.ч. 1,2 ст. 533 ЦК України). Відповідно до вимог передбачених ст. ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати, які складаються з витрат на ІТЗ судового процесу в сумі 120 грн., також суд стягує з відповідача на користь держави держмито в сумі 94,20 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-16 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем вона перебуває в шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні. Відповідач від утримання дитини ухиляється та матеріальної допомоги добровільно не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 25 % заробітної плати, починаючи з дня подачі позову і до її повноліття. В судове засідання позивачка зявилася, позовні вимоги уточнила та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі ј всіх видів доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. Відповідач в судове засідання зявився, позов визнав повністю та не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. На даний час шлюб між сторонами не розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття та згідно ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку відповідача стягується як аліменти на дитину. Оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі ј частини всіх видів доходу (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також, суд вважає за можливе стягнути з відповідача у прибуток держави державне мито в сумі 51 грн. 00 коп. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-16 00:00:00

23 травня 2011 року [PERSON], звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 17 серпня 2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблений запис № 926. Від шлюбу дітей не мають. На протязі шести місяців разом не проживають, через не сумісність характерів, поглядів на сімейне життя, права та обовязки чоловіка. При зазначених обставинах між ними виникали постійні конфлікти, що нерідко переходили у взаємні сварки. Порозуміння між ними не досягнуто, подружні стосунки не підтримують. Вважає, що за таких обставин збереження сімї не можливе. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що втратила до відповідача почуття любові, мешкають тривалий час окремо, вона має іншого чоловіка, а тому примирення між ними неможливо, висловила бажання відновити їй дошлюбне прізвище - Сидорова. \~ Відповідач у судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти його задоволення, вважав що сімю можливо зберегти. \~ Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 серпня 2007 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції Миколаївської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблений запис № 926. Від шлюбу дітей не мають. Зазначені факти підтверджуються дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про шлюб серії 1ФП № 029838, що видане 17 серпня 2007 року. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися наприкінці 2010 року, з причин не сумісності характерів, поглядів на сімейне життя, втрати почуття поваги та любові, постійні конфлікти, що нерідко переходили у взаємні сварки. Порозуміння між ними не досягнуто, подружні стосунки не підтримують, позивачка має іншого чоловіка. Строк, який двічі надавався сторонам для примирення, за клопотанням відповідача позитивних результатів не дав. Сторони не примирилися, позивачка наполягає на задоволенні позову. \~Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з [PERSON], в її користь на утримання дочки [PERSON] [INFO] щомісячно по 750 грн., починаючи з дня подання позову і до досягнення дочкою повноліття. В підтвердження позовних вимог посилається на те, що до 02.09.2004 року перебувала у шлюбі з [PERSON], від даного шлюбу 07.01.1998 року в них народилася дочка [PERSON]. Дитина проживає разом з нею і перебуває на повному її утриманні. Відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов?язків по відношенню до їхньої дочки. Здоров?ям, вихованням та матеріальним забезпеченням дочки він практично не цікавиться, при цьому не дає коштів на її утримання. Вона сама не взмозі забезпечити дитину усім необхідним якісним харчуванням, вітамінами, одягом тощо. Відповідач приватний підприємець і має дохід, отже він в змозі сплачувати аліменти на утримання дочки. Оскільки вона сама не в змозі забезпечити дочку усім необхідним, то змушена звернутися з даним позовом в суд. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги змінила, а саме просить стягувати аліменти в розмірі по 400 гривень щомісячно, а не по 750 грн., змінені позовні вимоги просить задоволити. Відповідач [PERSON], із зміненими позовними вимогами погодився повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову, а згідно вимог п. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь в справі, не підлягають доказуванню. Обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. У відповідності до вимог ст. 182 СК України суд враховує, що позивачка виховує та проживає з малолітньою дочкою, перебуває у гіршому матеріальному становищі, ніж відповідач. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Суд переконаний, що позивачка потребує допомоги на утримання дочки, а тому позов є підставним та підлягає до задоволення зі стягненням з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 79, 80, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-16 00:00:00

07.09.2011 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 16 жовтня 2007 року між [PERSON] та АКБ „ ТАС-Комерцбанк було укладено кредитний договір №2706/1007/88-411, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит в сумі 100 000 доларів СІНА, а позичальник приймає кредит, зобов'язується належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання до 16.10.2017 р. У забезпечення виконання зобов'язань за даним кредитним договором між [PERSON] та АКБ „ ТАС-Комерцбанк 16.10.2007 р. було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], згідно якого в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором [PERSON] надав в іпотеку належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: садовий будинок № 29, що знаходиться Київська область Бориспільський район с.Гнідин, СТ „ Старз та земельну ділянку, площею 0,1183 га, кадастровий номер 3220882600:04:001:0567, розташовану Київська область Бориспільський район Гнідинська сільська рада, СТ „ Старз. 22 березня 2010 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис яким запропоновано звернути стягнення на вищевказане майно та за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, запропоновано задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства Сведбанк у розмірі: 219\~641 доларів США(в тому числі заборгованість за кредитом в сумі 191\~792 долари США, заборгованість за процентами в сумі 27849 доларів США), 255\~796, 90 грн. пені та 16000 грн. плати за вчинення виконавчого напису. 19 липня 2010 року постановою державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження з виконання зазначеного виконавчого напису. У звязку з чим позивач вважає, що виконавчий напис реєстр № 1927 вчинений 22.03.2010 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] слід визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки оспорюваний виконавчий напис вчинений без достатніх правових підстав, з порушенням вимог законодавства, чинного на час вчинення напису. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить їх задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та надав писмові заперечення, в яких зазначив, що виконуючи вимоги діючого законодавства, а саме Закону України Про іпотекувідповідач 01.07.2009р. через пошту вручив позивачеві досудову вимогу №3249 від 26.06.2009 року. Після спливу тридцятиденного строку на виконання вказаної вимоги, заборгованість не була погашена та 22.03.2010 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] відповідно до вимог чинного законодавства, на підставі заяви ПАТ „ Сведбанк,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому прохає суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 22 жовтня 2005 року. Свої вимоги обгрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем у них не склалося, між ними часто виникали сварки та непорозуміння з різних питань сімейного життя, між ними втрачене почуття любові та поваги один до одного. З лютого 2009 року вони з відповідачем проживають окремо та не ведуть спільне господарство. Вважає, що збереження їх сім"ї неможливе. Після розірвання шлюбу її прізвище прохає залишити «Нікітова». В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та пояснила, що спільне життя у них з відповідачем не склалося, з 5 лютого 2009 року вони проживають окремо, не ведуть спільне господарство та не підтримують подружні стосунки, тому примирення між ними неможливе. Відповідач [PERSON] позов визнав, згоден на розірвання шлюбу та пояснив, що дійсно з лютого 2009 року вони з позивачкою не ведуть спільне господарство та проживають окремо, вважає, що їх сім»я фактично розпалася. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 жовтня 2005 року (а.с. 4 ). Шлюбу сторін перший. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого позивачка зазначена матір»ю, а відповідач - батьком (а.с. 10). Спір щодо визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу між сторонами не виник. Питання про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини сторони вирішують окремо. За поясненнями сторін вони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство та проживають окремо з лютого 2009 року. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] неможливе та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а також інтересам їх малолітньої дитини. Спір про майно між сторонами не виник.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-16 00:00:00

позивачка звернулась в суд з даним позовом, в якому зазначила, що 05 лютого 2011 року розірвала шлюб з відповідачем, від даного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на повному її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Просить суд стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, 17 листопада 2011 року подала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує повністю, суправу просить заслухати в її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час, місце та день розгляду справи був належно повідомлений судовими повістками. Суд вважає, що позов підставний і підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав: судом встановлено, що 05 лютого 2011 року сторони розірвали шлюб, від даного шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходиться на повному її утриманні. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча як батько згідно ст. 180 Сімейного кодексу України зобовязаний його утримувати. Відповідач має можливість надавати грошову допомогу так як є молодого віку та працездатним і суд визначає розмір стягнення аліментів в твердій грошовій сумі по 350 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття. Встановлене судом підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, копією свідоцтва про народження дитини, копією паспорта, довідкою про склад сім'ї та іншими перевіреними в суді доказами. На підставі ст.ст. 180 183 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача вартості не облікованої електроенергії внаслідок порушення „Правил користування електричною енергією для населення в сумі 307 грн. 33 коп. Представник позивача в судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог пояснив, що контролерами Північної групи ПОПС 17.11.2010 року виявлені порушення відповідачем правил споживання електроенергії, що виразилось в самовільному підключенні електродроту до електромережі іншого споживача поза приладом обліку та комутації з побутовою електроустановкою, при відключених запобіжниках горить світло. (Безоблікове споживання електроенергії). Вартість шкоди, заподіяної енергопостачальній організації, обчислена на підставі „Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електроенергією для населення та складає відповідно до розрахунку до акта № 00113967 від 17.11.2010 року 307 грн. 33 коп. Представник позивача просить стягнути з відповідача вартість не облікованої енергії, а також судовий збір в розмірі 51 грн. 00 коп. і збір на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. Відповідачка позов визнала в повному обсязі, суду заперечень не надала. Вислухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Згідно із ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, по якій воно було набуте, з часом відпала. Відповідно до ст. 1213 ЦК України набувач зобовязаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому знаходить всі підстави для прийняття визнання позову. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає і судовий збір в розмірі 51 грн. 00 коп., а також збір на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved