Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

26 вересня \\~\\~2011 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» \\~звернулось з позовом \\~до \\~ [PERSON] , у якому банк зазначав наступне. Відповідно до укладеного договору \\~ZPS0AU19010065 від 08.06.2007 року [PERSON] отримав кредит у \\~розмірі 45.075,25 доларів США \\~на \\~термін 06.06.2014 року та зобов`язався повернути останній \\~зі сплатою відсотків \\~за користування \\~кредитом в строки та в \\~порядку, встановлених кредитним \\~договором. Банк свої зобов`язання за договором виконав. Однак, \\~\\~ [PERSON] не виконує своїх зобов`язань за договором належним чином, не сплачує своєчасно щомісячні платежі, в зв`язку із чим, станом на 13.09.2011 року утворилась заборгованість у сумі \\~25.333,90 доларів США, що по курсу 7.97 грн. за 1 долар США складає 201.969,45 грн., та состоїть з наступного: із \\~заборгованості за кредитом 19.305,88 доларів США; заборгованості \\~по \\~процентам за користування кредитом 5.104,44 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом 178,64 доларів США, а \\~також \\~пені \\~за несвоєчасність \\~\\~виконання \\~зобов`язань \\~за договором - 744,94 доларів США. \\~У зв`язку із чим, позивач в своїй позовній заяві просив стягнути з відповідача на користь банка заборгованість за кредитним договором у розмірі 25.333,90 доларів США та понесені судові витрати. У судовому засіданні \\~22.12.2011 року представник позивача за довіреністю (а.с.22) Кузьмінов \\~Д.В., позов та викладене у ньому підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі. На запитання суду зазначав, що після подачі позову банком до суду проплат зазначеної суми заборгованості з боку відповідача не було, договір реструктуризації цієї заборгованості із відповідачем не укладений, змінювати вимоги позивача будь-яким чином не вважає за доцільне. Вищезазначений кредитний договір між банком та відповідачем досі не розірваний. Відповідач з питання розірвання договору до банку не звертався. Десь у 2009-2010 роках банк вже звертав стягнення за рішенням суду на автомобіль відповідача в погашення суми заборгованості за вищезазначеним кредитним договором. Проте, автомобіль був пошкоджений та мав невелику вартість, тому за рахунок продажу автомобіля відповідача лише частково була погашена сума заборгованості відповідача перед банком за вищезазначеним договором. Відповідач не погасив залишок заборгованості після звернення стягнення. Кредитний договір продовжував діяти і тому «наросла`нова заборгованість за цим договором. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні \\~22.12.2011 року позов позивача визнав частково без зазначення конкретної суми, на запитання суду, можливо, - у частині тіла кредиту 19.305,88 доларів США. В обґрунтування своїх заперечень проти позову позивача посилався на незнання закону про те, що він мав розривати кредитний договір із банком після звернення стягнення на його автомобіль. Про залишок заборгованості за договором після звернення стягнення на його автомобіль, йому було не відоме. На запитання суду зазначав, що він не цікавився у банку про наявність залишку заборгованості після звернення стягнення на його автомобіль та не сплачував її. Взагалі після звернення стягнення на його автомобіль у 2009-2010 році він банку нічого за кредитним договором не платив. Надав суду для долучення до матеріалів цієї справи копії рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.10.2009 року по справі № 2-2813/09 та акту про передачу автомобіля банку. Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов позивача підлягає задоволенню у повному обсязі у зв`язку з наступним. Встановлено, що 08.06.2007 року між ЗАТ КБ «Приватбанк»(правонаступник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», статут, копія а.с.9) та [PERSON] був укладений кредитний \\~договір №ZPS0AU19010065 (копія кредитного договору а.с.6-7). На час розгляду цієї справи вищезазначений кредитний договір є дійсним та сторонами по цій справі не розірваний. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов \\~договору. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник \\~вважається \\~таким, \\~що \\~прострочив, \\~якщо \\~він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його \\~у \\~строк, встановлений договором або законом. [PERSON] , як позичальник за вищезазначеним кредитним договором, неналежним чином та не в повному обсязі виконував свої зобов`язання. У зв`язку із чим, станом на 13.09.2011 року утворилась заборгованість у сумі \\~25.333,90 доларів США, що по курсу 7.97 грн. за 1 долар США складає 201.969,45 грн. (довідка про курс валют), яка состоїть з наступного: із \\~заборгованості за кредитом 19.305,88 доларів США; заборгованості \\~по \\~процентам за користування кредитом 5.104,44 доларів США; заборгованості по комісії за користування кредитом 178,64 доларів США, а \\~також \\~пені \\~за не своєчасність \\~виконання \\~зобов`язань \\~за договором - 744,94 доларів США. (розрахунок а.с.3-4). Представник позивача у судовому засіданні по цій справі 22.12.2011 року зазначав, що після подачі позову банком до суду проплат зазначеної суми заборгованості з боку відповідача не було, договір реструктуризації цієї заборгованості із відповідачем не укладений, змінювати вимоги позивача будь-яким чином не вважає за доцільне. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін. Відповідач [PERSON] позов позивача визнав частково без зазначення конкретної суми, на запитання суду, можливо, - у частині тіла кредиту 19.305,88 доларів США. Доводи відповідача [PERSON] в обґрунтування його заперечень проти позову позивача про незнання закону про те, що він мав розривати кредитний договір із банком після звернення стягнення на його автомобіль, суд не приймає до уваги. Оскільки, в силу ст. 68 Конституції України незнання закону не звільняє від відповідальності. Із рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.10.2009 року по справі № 2-2813/09 (копія а.с.30-34) вбачається, що раніше відповідач [PERSON] вже мав заборгованість перед банком за вищезазначеним кредитним договором у розмірі 27.974,26 доларів США. В рахунок погашення якої було звернуто судом стягнення на автомобіль відповідача - «Шевролет»2007 р.в., р.н. [NUMBER] . Зазначений «пошкоджений`автомобіль було передано [PERSON] банку для продажу у 2010 році (акт від 19.08.2010 року, копія а.с.35) та продано банком. Ця обставина визнана сторонами у судовому засіданні та доказуванню не підлягає в силу ст. 61 ЦПК України. Проте, після реалізації автомобілю відповідача банком в рахунок заборгованості за вищезазначеним кредитним договором залишився залишок непогашеної заборгованість через меншу вартість «пошкодженого`автомобіля при продажу ніж сума заборгованості. Відповідач [PERSON] зазначений залишок заборгованості не погасив у добровільному порядку, за розірванням вищезазначеного кредитного договору до банку не звертався, будь-яких платежів більше за вищезазначеним кредитним договором на користь банку не здійснював. Тому, виникла знов заборгованість за вищезазначеним кредитним договором станом на 13.09.2011 року у сумі \\~25.333,90 доларів США, що по курсу 7.97 грн. за 1 долар США складає 201.969,45 грн. (а.с.3-4). Відповідач [PERSON] не надав суду свого контррозрахунку заборгованості за вищезазначеним кредитним договором та будь-яких належних доказів у спростування обставин, викладених позивачем у його позові та встановлених судом у судовому засіданні по цій справі. При цьому, підстав для зменшення розміру неустойки (пені) судом за рішенням суду на підставі ст. 551 ЦК України судом не вбачається. Заяв про застосування строків позовної давності по цій справі відповідач суду не робив. Згідно із ст.524 ЦК України зобов`язання має здійснюватись у грошовій одиниці України. Проте, сторони можуть визначити грошовій еквівалент зобов`язанню в іноземній валюті. Що й було зроблено сторонами у вищезазначеному кредитному договорі. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях (ч.1). Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу. Оскільки, належна сплата вищезазначеної заборгованості відповідачем на користь банку у зазначені договором строки не здійснювалась, то у даному приймається до уваги курс долару США по відношенню до гривни України на день розрахунку суми заборгованості позивачем -13.09.2011 року, який становив: 1 долар США = 7,97 грн. (а.с.5). При вищевикладених обставинах, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] \\~на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК`заборгованість за кредитним договором № ZPS0AU19010065 \\~від 08.06.2007 року \\~у \\~сумі 25.969,45 доларів США, що за \\~курсом 7.97 грн. за 1 долар США відповідно до службового розпорядження \\~НБУ № 417/179 від 16.05.2011 року складає 201.969,45 грн. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України на користь позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК`з відповідача [PERSON] слід стягнути понесені позивачем \\~документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1700,0 \\~грн. (оригінал платіжного доручення а.с. 13) та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи у сумі 120,0 грн. (оригінал платіжного доручення а.с.13).

Outcome: approved