Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість із нарахованої але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за увесь час затримки розрахунку при звільненні. У обгрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що позивач працював на підприємстві, Філії «Техноспецбуд» Товариства з обмеженою відповідальністю «БМК Планета-міст», на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій з 19.06.2012 року (на підставі наказу № 58 К від 17.05.2012 р.) по 15.07.2013 року та був звільнений з роботи згідно з наказом № 115-к від 15.07.2013 року. Вимушений був подати заяву про звільнення з підстав, визначених ч.3 ст.38 КЗпП України - у зв'язку з порушенням роботодавцем законодавства про працю, скільки протягом року роботи відповідач не виплачував заробітну плату. На підставі наказу №115-к був звільнений згідно з ст.38 ч.3 КЗпП України, а не з підстав, зазначених позивачем у заяві про звільнення. При цьому позивач у своєму позові викладає, що звільнення проводилося в останній робочий день, під час звільнення [PERSON], була отримана трудова книжка, проте відповідач не здійснив із позивачем розрахунок із заробітної плати. На час звернення з цим позовом належні позивачеві від підприємства суми не виплачено. В судове засідання позивач та його представник [PERSON], не з'явилися, від представника позивача на адресу суду надійшла заява, у якій просила розгляд справи проводити за її та позивача відсутності, позовні вимоги уточнила та просила задовольнити їх лише у частині стягнення суми не виплаченої заробітної плати, а у частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за увесь час затримки розрахунку при звільненні відмовилась, в разі неявки в судове засідання відповідача дала згоду на прийняття заочного рішення по справі. Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Суд вважає, що зібраних по справі доказів достатньо для розгляду справи по суті, тому розглядає справу в заочному порядку у відсутності відповідача, за згоди позивача. Суд, дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. З матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON], працював на підприємстві, Філії «Техноспецбуд» Товариства з обмеженою відповідальністю «БМК Планета-міст», на посаді монтажника з монтажу сталевих та залізобетонних конструкцій з 19.06.2012 року (на підставі наказу № 58 К від 17.05.2012 р.) по 15.07.2013 року та був звільнений з роботи згідно з наказом № 115-к від 15.07.2013 року, але в день звільнення з позивачем не проведений повний розрахунок в сумі 4455,93 грн., а отже сума заборгованості по заробітній платі підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі. З приводу порушення відповідачем законодавства про працю позивач звертався до Державної інспекції з питань праці. За його заявою інспекцією була проведена перевірка відповідача, якою підтверджено, що відповідач не здійснив з відповідачем розрахунку при звільненні, що заборгованість із заробітної плати станом на час перевірки становила 4455,93 грн. (травень 2013 р. - 3521,72 грн, червень 2013 р. - 792,66 грн., липень- 2013 року 141,55 грн.,). зазначені обставини підтверджуються листом Державної інспекції України з питань праці від 12.09.2013 р. (копія листа надана). Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, у станови, організації, провадиться в день звільнення. У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати у справі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі викладеного,

Outcome: approved