Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-08 00:00:00

В липні 2011 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладеного 12 жовтня 1999 року та зареєстрованого за №657 на Вознесенській Універсальній товарно-сировинній біржі дійсним. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначила, що даний договір був укладений між нею та відповідачами в письмовій формі і зареєстрований на Вознесенській Універсальній товарно-сировинній біржі, ніхто із сторін угоди її не оспорює і всі умови договору купівлі-продажу квартири виконані. Посилаючись на те, що відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення договору, а також на те, що всі умови договору купівлі-продажу квартири виконані, позивач просила позов задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, на адресу суду надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Судом встановлено, що 12 жовтня 1999 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири №18 по вул.Синякова в будинку № 18 в м.Вознесенську Миколаївської області. Відповідно до реєстраційного напису на правовстановлюючому документі вказана квартира зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] за р.№ 8651 24 листопада 1999 року. Сторони при укладенні договору як продавець та покупець прийшли до взаємної згоди за всіма істотними умовами договору і виконали свої зобовязання, що підтверджується укладеним в письмовій формі договором купівлі-продажу, але відповідачі ухиляється від нотаріального посвідчення цього договору. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (2004 року), останній застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Тому в даному випадку застосуванню підлягає Цивільний Кодекс України 1963 року. Згідно до ст. 227 ЦК України (1963 року) договір купівлі-продажу будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Згідно ч.2 ст.47 ЦК України, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Таким чином, оскільки покупець по договору купівлі-продажу нерухомого майна повністю виконав свої обовязки по цьому договору, а відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення даного договору, суд вважає необхідним визнати дійсним вказаний договір купівлі-продажу.

Outcome: approved