Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він є власником будинку №166 по вул.Жовтнева в м.Бердянську. На прохання родичів 17.05.2008р. він зареєстрував у вказаному будинку постійне місце проживання свого брата відповідача [PERSON] На теперішній час позивач із сімєю бажає проживати у вказаному будинку, для чого попросив відповідача добровільно звільнити будинок. Відповідач це зробити відмовляється, чинить сварки, висловлює погрози фізичної розправи, безпідставно користується майном, приміщеннями та будівлями на свій розсуд, робить все для неможливості проживати позивачу у своєму будинку. Так, в кінці літа 2009 року відповідач без згоди позивача заселив у будинок жінку. 09.07.2011р. під час сварки відповідач спричинив тілесні ушкодження дружині позивача [PERSON] На підставі викладеного просив суд ухвалити рішення про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні вказаним будинком шляхом виселення відповідача із нього та зняття з реєстрації. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, дали пояснення, аналогічні викладеним в позові, просили позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав та пояснив, що був зареєстрований та проживав у [INFO] з дозволу свого брата позивача [PERSON] При цьому він доглядав за будинком, провів у будинок водопровід та каналізацію, приймав відпочиваючих, всі гроші віддавав брату. За цей час не території домоволодіння було побудовано ще два будинки літнього типу. Це робилося за домовленістю з позивачем тому, що надалі планувалось віддати відповідачу половину вказаного домоволодіння. Взагалі цей будинок був проданий позивачу лише завдяки їх матері, яка доглядала минулу власницю цього будинку і бажала, щоб у цьому будинку проживали обидва брати. Але останній час між ним та позивачем почалися конфлікти, брат хоче його виселити з будинку та нічого не надати взамін. Просив в задоволенні позову відмовити. Третя особа - відділ громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області до судового засідання свого представника не направив, надіслав до суду лист з проханням розглянути справу без його участі. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є дружиною позивача, останній час між сімєю відповідача та сімєю позивачу виникають постійні конфлікти, які провокує відповідач. Так, 09.07.2011р. під час чергової сварки відповідач спричинив їй тілесні ушкодження, у звязку з чим вона була вимушена звернутись до міліції. На теперішній час її чоловік не може бачити свого брата, тому їх спільне проживання є неможливим. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що є головою вуличного комітету, у будинку №166 по вул.Жовтнева в м.Бердянську зареєстроване місце постійного проживання позивача та відповідача, обставини цієї реєстрації їй невідомі. Останнім часом між братами виникають постійні сварки, вона особисто неодноразово чула крики та лайку з обох сторін. Відповідача останнім часом вважає неврівноваженим, він неодноразово лаявся з сусідами. Заслухавши пояснення сторін, свідчення свідків, вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог на підставі наступного. Під час розгляду справи встановлено та ніким з учасників процесу не заперечувалось, що позивач [PERSON] є власником будинку №166 по вул.Жовтнева в м.Бердянську та 17.05.2008р. зареєстрував та постійне місце проживання відповідача свого рідного брата [PERSON] Останній час між ними часто виникають сварки та конфлікти. Вказане підтверджується наданими документами та свідченнями допитаних свідків, тому суд вважає це доведеним. Суд вважає, що при вирішенні вказаного спору необхідно керуватись нормами ЖК України, а саме ст.116 ЖК, відповідно до якої якщо наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. В даному випадку передбачені ст.116 ЖК підстави для виселення відсутні. Факти непоодиноких сварок між відповідачем, позивачем та його дружиною, а також єдиний факт спричинення легких тілесних ушкоджень дружині позивача не свідчать про систематичність порушення правил співжиття саме зі сторони відповідача, а також про те, що до нього неодноразово застосовувались заходи запобігання та впливу і вони виявились безрезультатними. Позивач та його представник помилково посилаються в своєму позові на ст.391 ЦК України тому, що ця норма є загальною і в даному конкретному випадку, у звязку з наявністю спеціальної норми ЖК, застосуванню не підлягає. Крім того, суд вважає недоведеним існування перешкод для позивача у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Сам факт проживання у будинку, що є власністю позивача, відповідача, не є доказом безумовного порушення прав позивача як власника. Тим більше, що за час свого проживання у вказаному будинку, відповідач здійснював поліпшення умов проживання, нагляд за будинком та іншими особами (відпочиваючими), які там тимчасово проживали. Цей факт позивачем в судовому засіданні не заперечувався. Доведений факт виникнення в останній час частих конфліктів між позивачем та відповідачем суд також не вважає безумовним порушенням прав власності позивача. При таких обставинах позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed