Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-05 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. З відповідачем [PERSON], позивачка перебуває в зареєстрованому шлюбі з 30 вересня 1995 року. Шлюб зареєстровано в Пролетарському відділі реєстрації актів цивільного стану м. Донецька, актова запис №490. Від шлюбу сторони дітей не мають. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені 08 грудня 2011 року. Причиною припинення шлюбних відносин стало відсутність взаєморозуміння, у зв’язку з чим виникали постійні сварки, що призвело до втрати взаємної поваги та любові. Подальше спільне життя та збереження шлюбу, буде суперечити інтересам кожного зі сторін. Питання майнового характеру на теперішній час сторони намагаються вирішити у добровільному порядку. Позивачка вважає, що зберегти сім’ю неможливо. Просить суд розірвати шлюб між нею і відповідачем [PERSON], зареєстрований 30 вересня 1995 року у Пролетарському відділі реєстрації актів цивільного стану м. Донецька, актова запис №490. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з’явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Козловська». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, роти розірвання шлюб у не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивачки [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 п. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Судом встановлені наступні обставини. 30 вересня 1995 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] у Пролетарському відділі реєстрації актів цивільного стану м. Донецька, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 490 (свідоцтво про укладення шлюбу серія І-НО №329670) (а.с.7). Після укладання шлюбу сторонам присвоєно прізвище «Козловський» та «Козловська». Встановлено, що від даного шлюбу подружжя дітей не має. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 1 СК України, завданням Сімейного кодексу України є зміцнення сім’ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб. Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 1 цього Кодексу, завданням Сімейного кодексу України є побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім’ю складають особи, які спільно проживають, пов’язані спільним побутом, мають взаємні права та обов’язки. Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинено в грудні 2011 року через відсутність порозуміння. Позивачка переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе і суперечить інтересам сторін. Спільного господарства не ведуть. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що родина фактично розпалася та її поновлення неможливе, у зв’язку з чим шлюб необхідно розірвати. Спору майнового характеру між подружжям немає. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви у сумі 107,30 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved