overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-03 00:00:00

У жовтні 2011 року позивачка звернулась до суду з даним позовом до відповідача, у якому просила визнати за нею право власності на нерухоме майно, яке розташовано на земельній ділянці будинку [ADDRESS], будинок належить їй на праві власності на підставі свідоцтв про право власності від 08.01.1970 року та від16.02.1972 року, зареєстрованих у БТІ м. Маріуполя за №15775. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені вимоги та пояснив, що його матір [PERSON] є власником домоволодіння [ADDRESS]. В процесі користування земельною ділянкою, вона побудувала на ній гараж літ. Д-1, але без відповідного дозволу. Оскільки право власності на знов створене нерухоме майно виникає з моменту реєстрації, а зареєструвати самочинне збудоване майно в БТІ позивачка не має права без рішення суду, просив визнати за [PERSON] право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, що розташовано на земельній ділянці б. [ADDRESS], оскільки вона є користувачем земельної ділянки та власником жилого будинку згідно свідоцтв про право власності. Представник Маріупольської міськради Карацюба В.Л., який діє на підставі довіреності проти задоволення позовних вимог не заперечував, з урахуванням звіту проведення технічного обстеження про відповідність будівлі будівельно - технічним нормам та правилам пожежної безпеки. Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно положенням п. 5 ст. 376 ЦК України, за вимогою власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на самочинне збудоване нерухоме майно, якщо це не порушує прав інших осіб. Як встановлено судом земельна ділянка, на якій розташоване домоволодіння [ADDRESS], належить позивачці на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 26.02.1958 року. Таким чином, є підстави визнати за позивачкою право власності на нерухоме майно. За висновком звіту про проведення обстеження будівельних конструкцій та інженерних сітей об'єкту гараж літ. Д-1, розташований на земельній ділянці б. [ADDRESS], відповідають будівельно -технічним нормам ДБН 360-92** та правилам пожарної безпеки України. Таким чином, є підстави визнати за позивачкою право власності на самочинно збудоване нерухоме майно .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-03 00:00:00

17.08.2011 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітньої доньки: [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. В позові позивачка вказала, що 24.02.2009 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], котрий в подальшому 16.06.2011 року було розірвано рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області. [INFO] у неї з відповідачем від шлюбу народилася донька [PERSON]. На теперішній час після розірвання шлюбу сторони проживають окремо. Хоча спільна донька проживає з позивальницею, відповідач не надає матеріальної допомоги на виховання та утримання доньки. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, поважної причини своєї неявки суду не надав. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до наданих документів позивальницею, вона з 24.02.2009 року по 16.06.2011 року знаходилась у зареєстрованому шлюбі з відповідачем від якого народилась донька -[PERSON] [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає, вихованням не займається. Відповідач здоровий, працездатний та має можливість надавати матеріальну допомогу. Інших дітей у відповідача немає, аліменти він ні кому не сплачує. Відповідно до ст. ст. 180 -182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягатися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дитини і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з відповідача суд враховує його матеріальний і сімейний стан і вважає за можливе стягнути аліменти по ? частині з усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави державне мито в сумі 51 грн. та витрати пов'язані зі сплатою інформаційно -технічного забезпечення у розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-03 00:00:00

30.09.2011 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Новобузької міської ради Миколаївської області про визнання поважними причини пропуску позовної давності, визначення додаткового строку для прийняття спадщини, яка залишилася після смерті бабусі -[PERSON], яка померла [INFO]. Позивачка та її представник по довіреності [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача Новобузької міської ради Миколаївської області в судовому засіданні не заперечували на задоволені позову позивача. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, в даному випадку законні підстави для задоволення позову є. Суд, вислухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, а саме: копію паспорта позивачки, копію свідоцтва про смерть, копії державних актів на право власності на земельні ділянки, копію свідоцтва про народження, копію витягу зі спадкового реєстру, відмову держнотконтори та інші матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що [INFO] померла рідна бабка позивачки -[PERSON], після смерті якої залишилася спадщина, а саме: - житловий будинок з господарчими спорудами, який розташований по [ADDRESS]; - земельна ділянка площею 0,1 га, для обслуговування житлового будинку розташована по [ADDRESS] яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 046419 від 24.01.1996 року; - земельна ділянка площею 0,0601 га, для ведення особистого підсобного господарства, розташована по [ADDRESS], яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-МК № 046420 від 24.01.1996 року; - земельна ділянка площею 4,73 га, для ведення товарного сільськогосподарського товариства, яка розташована в межах території Новобузької міської ради Миколаївської області та яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії МК № 057289 від 17.11.2004 року. . 23.09.2011 року позивачка звернулась до державного нотаріуса Новобузької державної нотаріальної контори Миколаївської області про прийняття спадщини після смерті бабки, але їй в цьому було відмовлено в зв'язку з пропуском строків давності для прийняття спадщини. Позивачкою був пропущений встановлений законом термін давності для прийняття спадщини у зв'язку з виїздом на заробітки. На підставі викладеного суд вважає, визнати поважними причини пропуску строку позовної давності. Відповідно до ч. 2-3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи те, що визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-03 00:00:00

15.08.2011 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітнього сина: [PERSON] [INFO], щомісячно в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав. У відповідності зі ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до наданих документів позивальницею, вона з 22.12.2007 року по 15.06.2010 року знаходилась у зареєстрованому шлюбі з відповідачем від якого народився син -[PERSON] [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. 25.11.2010 року відповідач [PERSON] рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області був позбавлений батьківських прав у відношенні свого сина [PERSON]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідач здоровий, працездатний та має можливість надавати матеріальну допомогу. Інших дітей у відповідача немає, аліменти він ні кому не сплачує. Відповідно до ст. ст. 180 -182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягатися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дитини і інших обставин, що мають істотне значення. Разом з тим, згідно ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав не звільняється від обов'язку по утриманню дитини та з неї підлягає стягненню через суд аліменти. При визначенні розміру аліментів з відповідача суд враховує його матеріальний і сімейний стан і вважає за можливе стягнути аліменти по ? частині з усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави державне мито в сумі 51 грн. та витрати пов'язані зі сплатою інформаційно -технічного забезпечення у розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-03 00:00:00

Позивач звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Позивач просила про розгляд справи у її відсутність, вимоги позову підтримала. Відповідач просив про розгляд справи у його відсутність, вимоги позову визнав. Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін. Обставини справи встановлені судом. Сторони перебувають у шлюбі з 28.06.1991 року, від якого мають повнолітнього сина. В сім'ї склалися ненормальні взаємовідносини внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, а тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнала. Суд встановив, що сторони одружені з 18 листопада 2006 року, шлюб зареєстрований Довгинцівським відділом РАЦСу Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області , актовий запис № 801. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], котра мешкає з позивачем. Сімейні відносини сторін припинені з грудня 2010 року через непорозуміння, мешкають разом, але спільного господарства не ведуть. Майновий спір відсутній. Встановлені в справі обставини дозволяють суду зробити висновок про те, що родина [PERSON] відновлена бути не може, оскільки розпалася остаточно. Суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу повинні бути задоволені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини з усіх видів заробітку щомісяця в розмірі ј частини, до досягнення дитиною повнолітнього віку. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, відповідач позовні вимоги визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини. Суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 лютого 2007 року, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], котрий мешкає з позивачем, відповідач є батьком дитини. Добровільну матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Встановлені в справі обставини дозволяють суду зробити висновок, що з відповідача на користь позивача варто стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісяця, до повноліття дитини, починаючи стягнення з 04 жовтня 2011 року. Відповідно до вимог ст.79 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір, та витрати на інформаційно технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-03 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 22.09.1995 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, шлюбні відносини не підтримують з 2001 року, сімя розпалась остаточно, з причин різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства, сімя остаточно розпалася. Примирення з відповідачем не можливе. Спору про розподіл майна не має. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просить задовольнити їх в повному обсязі. В судовому засіданні відповідач позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.09.1995 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м.Запоріжжя, актовий запис № 1400. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Як вбачається з матеріалів справи сімя розпалась остаточно, подальше збереження та сумісне проживання подружжя стало не можливим, оскільки шлюбні відносини між ними припинені з 2001 року, спільне господарство сторони не ведуть, спір про спільне нажите майно відсутній. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-03 00:00:00

[PERSON] 12.10.2011 звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що з 12.07.2003 вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 26.09.2011 шлюб було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], народження 30.09.2004, яка проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні. Позивачка посилається на слабке здоровя дитини і на те, що вона перебуває на обліку у дитячій консультації з приводу хвороби, на лікування якої потрібні кошти. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, а тому позивач просить стягти з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, щомісячно, в розмірі ј заробітку, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що згоден сплачувати аліменти у розмірі 33 відсотків свого заробітку, так як більше він сплачувати не в змозі, оскільки виплачує аліменти на ще одну дитину. Судом установлено: Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 липня 2003 року по 26 вересня 2011 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], народження 30.09.2004, яка проживає разом з матірю [PERSON] і повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча зобовязаний надавати таку допомогу. Згідно наданої відповідачем довідки з нього вже утримуються аліменти на неповнолітню дитину від іншого шлюбу, що не заперечується й позивачем. Викладене також підтверджується: -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.3) відповідно до якого [PERSON] є її батьком; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~копією довідки про стан здоровя [PERSON] (а.с.6), згідно якої вона є інвалідом дитинства по зору; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~довідкою, виданою [PERSON] (а.с.12) про те, що він виплачує аліменти у розмірі ј частини усіх видів доходів щомісячно; -\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~іншими матеріалами справи. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, проте, позов підлягає частковому задоволенню, так як з відповідача вже провадиться утримання аліментів на неповнолітню дитину на користь іншого стягувача, тому суд уважає, що на користь позивача можливо стягувати аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку. У відповідності до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з відповідача стягуються судові витрати в дохід держави. Таким чином, підлягають стягненню з відповідача витрати позивача на правову допомогу, а судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-03 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд уважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів, посилаючись на те що на її утриманні знаходиться неповнолітні діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Батько дитини, відповідач по справі, матеріальної допомоги на її утримання не надавав, та не надає і в теперішній час. В звязку з чим позивач був змушений звернутися до суду з зазначеним позовом В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих причин, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, розглянувши матеріали справи, судом встановлено наступні фактичні обставини : Згідно свідоцтва про народження І-КГ № 090951 виданого 06 липня 2002 року Дніпровським відділом реєстрації актів громадянського стану, батьками [PERSON], [INFO] зазначено: мати [PERSON], батько [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження І-КГ № 048092 виданого 25 липня 2007 року Садівською сільською радою Білозерського району Херсонської області, батьками [PERSON], [INFO] зазначено: мати [PERSON], батько [PERSON]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки сторони не досягли згоди про утримання дитини відповідачем добровільно, аліменти на утримання дитини не сплачуються, суд вважає за потрібне, позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Жашківської районної державної адміністрації про визнання права власності на земельну ділянку. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказала, що 22.08.2011 року вона звернулася до Жашківської райдержадміністрації з клопотанням про надання їй у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтованою площею 2 га в адмінмежах Бузівської сільської ради за межами населеного пункту. Вказаний лист надійшов до Жашківської райдержадміністрації 25.08.2011року, про що свідчить штамп реєстрації вхідної кореспонденції за вх.№ 420/01-52. Проте до сьогоднішнього дня відповіді позивачка не отримала. В звязку з викладеним вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, проте до суду направила заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. В судове засідання представник відповідача Жашківської районної державної адміністрації - не зявився, проте до суду направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Представник третьої особи ПСП Канюківське- в судове засідання не з'явився, направив заяву з проханням слухати справу в його відсутності, не заперечує проти задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно довідки від 05.10.2011 року № 724, яка видана відділом Держкомзему у Жашківському районі Черкаської області, [PERSON], яка проживає в [INFO], земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства на тереторії Жашківського району не приватизувала, державні акти на право власності на земельні ділянки не отримала. Згідно ст.33 ЗК України громадяни України можуть мати на праві власності земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved