Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-17 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до Федорівської сільської ради і просять суд визнати за ними право власності на 1/2 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому [PERSON], розміром 2,610 гектарів, розташовану на території Федорівської сільської ради Карлівського району Полтавської області (державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №607849 від 29.12.2002 року), в порядку спадкування за заповітом [PERSON], яка померла 20.10.2010 pоку, за кожним. Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що їхньому батьку - [PERSON], померлому 22.11.2008 року, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 607849 від 29.12.2002 року, належала земельна ділянка площею 2,610 га (пай № 842), яка була йому передана в приватну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва па підставі розпорядження Карлівської райдержадміністрації за № 606 від 18.09.2002 року, розташована на території Федорівської сільської ради. 22 листопада 2008 року [PERSON] помер. Після смерті останнього його дружина, яка є матірю позивачів - [PERSON] успадкувала за законом вищезазначену земельну ділянку, в зв'язку з чим Карлівською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 16.12.2009 року за № 4034. Вони не приймали спадщину і єдиним спадкоємцем була [PERSON]. Окрім вищезазначеної земельної ділянки [PERSON] успадкувала земельну ділянку площею 0,32 гектарів, передану у приватну власність для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Федорівка Карлівського району Полтавської області по вул. Бережній, 25 та земельну ділянку площею 0,15 гектарів, передану у приватну власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, розташовану в с. Федорівка Карлівського району Полтавської області по вул. Бережній, 25, а також земельну ділянку площею 0,13 гектарів, передану у приватну власність для ведення особистого селянського господарства, розташовану в с. Федорівка Карлівського району Полтавської області по вул. Бережній, 25. Проте після отримання у державного нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку (пай) [PERSON] не встигла виготовити державний акт на право власності на земельну ділянку на своє ім'я, у зв'язку зі своєю смертю 20.10.2010 pоку. [PERSON] за життя склала заловіт відповідно до якого заповіла все належне їй майно, в рівних частинах [PERSON] та [PERSON] Даний заповіт на час відкриття спадщини не змінений і не скасований. Позивачі подали до Карлівської державної нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом. Інших спадкоємців майна померлої немає. Відсутні спадкоємці, які б мали право на обовязкову частку у спадщині. Вони є єдиними спадкоємцями майна померлої [PERSON] і 25.05.2011 р. ними отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом по 1/2 частині паю кожному, що належав померлій, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №607850. При цьому Державний акт на право власності на земельну ділянку (пай) , який успадкувала померла [PERSON] після свого чоловіка, вони не мають можливості переоформити, оскільки відсутній Державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вони також не мають можливості отримати дублікат Державного акту на земельну ділянку у відділі Держкомзему у Карлівському районі Полтавської області, оскільки видача дублікатів державних актів на земельну ділянку на померлих осіб неможлива. В судовому засіданні представник позивачів підтримує позовні вимоги з підстав вказаних в позовній заяві і просить суд задовольнити позов у повному обсязі. Від відповідача надійшла заява в якій вони просять суд справу розглядати без їхньої участі і зазначають, що не заперечують проти задоволення позову. Від третьої особи надійшла заява в якій вона просить суд справу розглядати без її участі і зазначає, що при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову в ході попереднього судового засідання. З матеріалів справи вбачається, що позивачі є братом і сестрою, про що свідчать їхні свідоцтва про народження №0026128 та 1638535. У свідоцтвах про народження вказано, що батьками позивачів є [PERSON] та [PERSON] (а.с 12, 27) Зі свідоцтва про смерть серії 1-КЕ №114884 вбачається, що 22.11.2008 [PERSON] помер. (а.с. 18) В судовому засіданні встановлено, що за життя померлий заповіту не склав і спадщину після його смерті прийняла його дружина та мати позивачів - [PERSON] Інші спадкоємці першої черги заяви про прийняття спадщини не подавали і спадщину не отримували, про що свідчать свідоцтва про право на спадщину за законом видані 16.12.2009 р. та 13.07.2009 р. (а.с. 21-24) Зі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 16.12.2009 р. вбачається, що [PERSON] є спадкоємцем майна померлого [PERSON], відповідно до ст. 1261 ЦК України. У свідоцтві перелічено спадкове майно на яке видано дане свідоцтво, до нього входить земельна ділянка площею 2,61 га, розташована на території Федорівської сільської ради Карлівського району, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 №607849. (а.с. 21) Таким чином [PERSON] була єдиною спадкоємицею майна померлого [PERSON] [PERSON] прийняла спадщину померлого і їй було видано свідоцтво про право на спадщину. 20.10.2010 р. [PERSON] померла. (свідоцтво про смерть серії 1-КЕ, № 169734, а.с. 19) По своїй смерті [PERSON] залишила заповіт відповідно до якого заповіла усе належне їй майно своїм дітям [PERSON] та [PERSON] (а.с. 20) Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині відповідно до статті 1241 ЦК України, після смерті [PERSON] не залишилось, про що свідчать матеріали справи, а саме той факт, що позивачам було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом в яких вони зазначені єдиними спадкоємцями (а.с. 25-26), а також лист Карлівської ДНК від 09.06.2011 р. в якому зазначено, що інших заяв, окрім заяв позивачів до Карлівської ДНК не надходило. (а.с. 28) Таким чином позивачі є єдиними спадкоємцями майна померлої і мають право на спадщину згідно заповіту. У передбачений ст. 1270 ЦК України вони подали заяви про прийняття спадщини і їм було видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.05.2011 р., в яких зазначено, що вони мають право на Ѕ частину земельної ділянки площею 2,61 га, розташованої на території Федорівської сільської ради Карлівського району, що належала померлій на підставі Державного акту серії Р2 №607850. (а.с. 25-26) Тобто позивачі уже успадкували частину майна померлої. В судовому засіданні встановлено, що позивачі зверталися до Карлівської ДНК з заявами про виготовлення свідоцтв про право на спадщину за заповітом, а саме на належну померлій земельну ділянку площею 2,61 га, розташовану на території Федорівської сільської ради Карлівського району, на яку померла має право, згідно свідоцтва про право на спадщину, після померлого [PERSON], виданого 16.12.2009 р. У видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену земельну ділянку позивачам було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які свідчать про те, що спадкове майно належить спадкодавцю, а саме Державний акт про право власності на землю виданий на імя [PERSON] (лист Карлівської ДНК від 09.06.2011 р. за вих. №447/01-16, а.с. 28) В судовому засіданні досліджено Державний акт серії Р2 №607849. Власником земельної ділянки площею 2,61 га, розташованої на території Федорівської сільської ради Карлівського району у ньому зазначено [PERSON] (а.с. 13) З досліджених в судовому засіданні матеріалів вбачається, що земельна ділянка площею 2,61 га, розташована на території Федорівської сільської ради Карлівського району до цього часу рахується за померлим [PERSON], про що свідчить витяг з технічної документації. (а.с. 11) Це повязано з тим, що спадкоємиця майна померлого - [PERSON], за життя не виготовила Державного акту на своє імя на успадковану нею, після смерті [PERSON], земельну ділянку. Таким чином позивачі мають право на Ѕ частину земельної ділянки кожен, площею 2,61 га, розташованої на території Федорівської сільської ради Карлівського району, на яку видано Державний акт серії Р2 №607849, проте не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які свідчать, що вказана земельна ділянка дійсно належала [PERSON] Відповідно до п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №20/5, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року, відповідно до якого видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. Тобто вирішити питання оформлення спадкового майна в позасудовому порядку позивачі не мають можливості, хоча вони є законними спадкоємцями майна померлої [PERSON], а тому суд вважає за можливе визнати за ними право власності на 1/2 частку земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлому [PERSON], розміром 2,610 гектарів, розташовану на території Федорівської сільської ради Карлівського району Полтавської області (державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 №607849 від 29.12.2002 року), в порядку спадкування за заповітом [PERSON], яка померла 20.10.2010 pоку, за кожним.

Outcome: approved