Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-18 00:00:00

01 березня 2012 року позивач [PERSON]. звернулася до суду із позовом до Маріупольської міської ради про визнання її спадкоємицею за законом четвертої черги після смерті [PERSON], померлого [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог вказувала на те, що [PERSON] за судовим рішенням був визнаний недієздатним. Рішенням колегії Орджонікідзевської районної адміністрації від 22.12.2004 року її було призначено опікуном. З цього часу вона фактично без реєстрації постійно проживала спільно із [PERSON] у його квартирі, турбувалася про нього, здійснювала поточні ремонти у квартирі, сплачувала комунальні послуги, забезпечувала догляд та лікування, а після його смерті організувала та здійснила церемонію поховання. Вважає, що за таких обставин її має бути визнано спадкоємцем четвертої черги. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача - [PERSON], яка діє за довіреністю, у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою зазначила, що заперечує проти вимог пред'явленого позову. Третя особа - приватний нотаріус Лашина С.М. також до судового засідання не з'явилася, письмово зазначивши відсутність заперечень по суті позову [PERSON] Просила розглянути справу у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов цілком обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що рішенням Іллічівського районного суду м. Жданова від 28 листопада 1988 року [PERSON], 1961 року народження, було визнано недієздатним. Рішенням колегії Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 22.12.2004 року за № 279 [PERSON] було призначено опікуном над недієздатним [PERSON] та зобов'язано виконувати обов'язки опікуна. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Орджонікідзевським відділом ДРАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області від 30.11.2011 року, [PERSON] помер [INFO] року, про що вчинено актовий запис № 1600. За змістом положень ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною першої статті 1264 ЦК України встановлено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. З акту та довідки, складених житловою організацією - ПП «Альянс-ГіС» від 20.02.2012 року, вбачається, що [PERSON] з 14.03.1997 року й по день смерті був зареєстрованим та проживав у квартирі [ADDRESS] Спільно із ним з 2004 року без реєстрації фактично проживала [PERSON] та її сім'я. За змістом ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Разом із тим, відповідно до ч. 2 ст. 64 Житлового кодексу України до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом із наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] постійно з 2004 року проживаючи спільно із підопічним [PERSON] у належній йому квартирі здійснювала поточні щомісячні платежі з оплати житлово-комунальних послуг, в тому числі вживала заходів щодо реструктуризації виниклих заборгованостей, а після смерті останнього за власний рахунок здійснила організацію та проведення церемонії його поховання. Відтак, суд вважає встановленим, що [PERSON] та [PERSON] постійно, спільно проживаючи у одній квартирі тривалий час, були пов'язані спільним побутом і в розумінні наведених норм складали сім'ю. Та ж обставина, що [PERSON] виконувала обов'язки опікуна у відношенні підопічного [PERSON], не спростовує даного факту і не може бути покладена підставою для відмови у задоволенні позову. Представник відповідача, не прибувши у судове засідання, обмежившись клопотанням про розгляд справи у його відсутність, не навів обґрунтування наявних заперечень, не надав доказів на їх підтвердження, а тому вважаються судом безпідставними. Отже, в сенсі викладених норм та наведених обставин суд вважає можливим визнати [PERSON] спадкоємцем четвертої черги за законом майна [PERSON], померлого 30.11.2011 року, тим самим по суті задовольнивши позов, що не суперечитиме приписам чинного законодавства, моральним засадам суспільства та не порушуватиме права чи законні інтереси інших осіб. На підставі ст. 3 СК України, ст. 64 ЖК України, ст. 1264 ЦК України,

Outcome: approved