Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що він перебував у трудових відносинах із Любарським райагробудом, що в Житомирській області. 03 жовтня 1995 року був звільнений з роботи за власним бажанням, і з 1998 року працював на ДВАТ Шахта Надія. За час роботи в Любарському райагробуді, 19 червня 1990 року, при виконанні трудових обовязків, із ним стався нещасний випадок внаслідок якого він отримав травму 2, 3, та 5 пальця лівої руки. За даним фактом Любарським райагробудом було створено комісію по розслідуванні даного нещасного випадку і 22 липня 1990 року було складено акт за формою Н-1. У 2010 році його було скеровано для проходження МСЕК по наслідках отриманого професійного захворювання, за час роботи на Шахті Надія, а також для проходження МСЕК і по наслідках трудового каліцтва, отриманого 19 червня 1990 року. При огляді на МСЕК ним було долучено копію акту форми Н-1 від 22 липня 1990 року, оскільки оригінал акту ним було залишено у медичній установі. 22 грудня 2010 року Сокальською міжрайонною МСЕК йому було встановлено 30% втрати працездатності по хронічному радикуліті отриманому за час роботи в шкідливих умовах на Шахті Надія та встановлено 30 % втрати професійної працездатності по наслідках трудового каліцтва, отриманого 19 червня 1990 року. В лютому 2011 року він звернувся із заявою до Відділення виконавчої дирекції [PERSON] соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань в м.Червонограді про призначення виплат по профзахворюванню (отриманого на шахті) та трудовому каліцтві (отриманого в Любарському райагробуді). Однак відповідач відмовив йому у призначенні страхових виплат, мотивуючи відсутністю оригіналу акту розслідування нещасного випадку від 22 липня 1990 року. Такі дії відповідача вважає неправомірними, тому просив постановити рішення, яким зобовязати Відділення виконавчої дирекції [PERSON] соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань у м.Червонограді призначити йому одноразову страхову виплату, а також щомісячні страхові виплати за 30 % втрати працездатності за наслідками трудового каліцтва, отриманого 19 червня 1990 року з відповідним коригуванням до змін у законодавстві. В судовому засіданні [PERSON] свої вимоги підтримав, покликавшись на обставини, викладені в позовній заяві та додатково пояснив, що 19 червня 1990 року під час виконання трудових обовязків у столярному цеху Любарського райагробуду з ним стався нещасний випадок, внаслідок якого він отримав травму 2,3 та 5 пальців лівої руки. За даним фактом був складений акт форми Н-1, по якому йому було встановлено 30% втрати працездатності і по якому він отримував регресні відшкодуванні від райагробуду. У 2001 році він не здавав акту у [PERSON] і з того часу регресні відшкодування за наслідком травми, отриманої 19 червня 1990 року він не отримує. Коли він звернувся із відповідною заявою до відповідача про виплату одноразової допомоги та щомісячних страхових виплат, то йому було відмовлено у таких, через відсутність оригіналу акту за формою Н-1 від 22.07.1990 року. На даний час оригінал акту форми Н-1 від 22.07.1990 року у нього не зберігся. Не зберігся оригінал такого акту у Любарському райагробуді та у медичгій установі Любарській центральній районній лікарні. Просив позов задовольнити. Представник Відділення виконавчої дирекції [PERSON] соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань в м.Червонограді в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] заперечила та пояснила, що підставою для оплати потерпілому страхових виплат у звязку з втратою працездатності є акт розслідування нещасного випадку за встановленою формою. Позивачем надано лише копію акту форми Н-1 від 22.07.1990 року, а не його оригінал. У звязку з відсутністю оригіналу зазначеного документу [PERSON] не може виплачувати страхових виплат за наслідками травми, яку отримав позивач 19 червня 1990 року. Просила у позові відмовити. Вислухавши пояснення сторін, оцінивши наявні у справі письмові документи суд вважає, що вимоги позивача слід задовольнити із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах із Любарським райагробудом, Житомирської області з 29 серпня 1983 року по 03 жовтня 1995 року ( а.с. 8-10). 19 червня 1990 року при виконанні трудових обовязків з ним стався нещасний випадок, внаслідок якого він отримав травми 2 ,3 та 5 пальця лівої руки, про що комісією 22 липня 1990 року було складено акт форми Н -1 ( а.с. 5-7). Крім того позивач у період з 28.12.1998 року по 20.08.2009 року працював на ДВАТ Шахта[PERSON], де отримав професійне захворювання. Згідно висновку МСЕК від 22.12.2010 року [PERSON] встановлено 30 % втрати працездатності по хронічному радикуліті, отриманого за час роботи в шкідливих умовах на Шахті Надія, та 30 % втрати професійної працездатності по наслідках отриманого трудового каліцтва 19 червня 1990 року ( а.с. 11-12). Як передбачено ст. 35 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатностівід 23 вересня 1999 року із наступними змінами та доповненнями, для розгляду справ про страхові виплати до фонду соціального страхування від нещасних випадків надаються: акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та (або) висновок МСЕК про ступінь втрати працездатності. Як убачається із матеріалів справи [PERSON] в лютому 2011 року звернувся із заявою до Відділення виконавчої дирекції [PERSON] соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань в м.Червонограді про призначення виплат у звязку з втратою працездатності на виробництві по професійному захворюванні, яке отримав працюючи на ДВАТ [PERSON] та по трудовому каліцтві, отриманого у Любарському райагробуді. При тому надав позивачу виписку із акту огляду МСЕК від 22.12.2010 року де визначено йому ступінь втрати працездатності 30 % по хронічному радикуліті та 30 % по наслідках трудового каліцтва отриманого 19 червня 1990 року. В судовому засіданні [PERSON] пояснив, що оригінал акту Н-1 від 22.07.1990 року втрачено із незалежних від нього причин, що підтверджується архівною довідкою Любарського райагробуду ( а.с.18 ) та Любарської центральної районної лікарні ( а.с. 19). Сам факт настання нещасного випадку із [PERSON], що мав місце 19 червня 1990 року, відповідачем в судовому засіданні не оспорюється. Відтак суд дійшов висновку, що надання [PERSON] у відділення виконавчої дирекції [PERSON] соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань в м.Червонограді висновку МСЕК від 22 грудня 2010 року, де встановлено йому ступінь втрати працездатності за наслідками травми, отриманої 19 червня 1990 року при виконанні трудових обовязків є достатньою підставою для виплати страхових виплат. Відсутність оригіналу акту форми Н-1 від 22.07.1990 року не є підставою для відмови оплати страхових виплат позивачу. Крім того, ст. 37 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатностівід 23 вересня 1999 року із наступними змінами та доповненнямивизначені конкретні випадки коли [PERSON] може відмовити у страхових виплатах, а саме: коли навмисні дії потерпілого, були спрямовані на створення умов для настання страхового випадку; подання роботодавцем або потерпілим [PERSON] соціального страхування від нещасних випадків свідомо неправдивих відомостей про страховий випадок; вчинення застрахованим умисного злочину, що призвів до настання страхового випадку. Таких обставин судом не встановленою На підставі наведеного,

Outcome: approved