Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-31 00:00:00

В судовому засіданні позивач, представник позивача та прокурор, який діє в інтересах позивача заявлені позові вимоги повністю підтримали, просять суд їх задоволити та стягнути з Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Рівненський БМТ Супутник» вартість частки у майні товариства в порядку спадкування в розмірі 139128,00 грн. та понесені судові витрати по справі, а саме витрати за надану правову допомогу в розмірі 2000,00 грн., сплачене державне мито в розмірі 51,00 грн., витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді в розмірі 120,00 грн. Свої вимоги аргументують тим, що сину позивача [PERSON] який помер 04 травня 2010 року належала 51% статутного фонду в [PERSON] «Рівненський БМТ Супутник», 09 грудня 2010 року позивач звернулась до відповідача з заявою про відмову вступу до товариства та просила сплатити їй як спадкоємцю вартість частки майна товариства належної спадкодавцю [PERSON] Загальні збори проведені не були її заява на момент розгляду справи не вирішена, вважає, що відповідачем порушуються її законні права та інтереси з цих підстав просить позов задоволити. Представник відповідача повторно в судове засіданні не з»явився, причин своєї неявки не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Під час попереднього розгляду справи позовні вимоги не визнав та просить суд відмовити у їх задоволенні, покликаючись на ті обставини, що своїми діями, зловживанням наданими законом правом, позивачка намагається схилити товариство до вчинення дій, необхідних їй. їхнє товариство не заперечує той факт, що позивачка, як спадкоємець має право на отримання компенсації вартості частки в статутному фонді товариства після померлого сина. Однак, вона не дотрималась приписів чинного законодавства України та подала їм не нотаріально завірену заяву. До цього часу позивачка так і не спромоглась цього зробити. На підставі викладеного, просить суд у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити. Під час попереднього розгляду справи представник відповідача [PERSON] «Рівненський БМТ «Супутник» [PERSON] заявив, що він являється не належним представником відповідача, оскільки наказом №21 від 22 липня 2011 року він був звільнений з посади директора, який був підписаний ним особисто. До даного наказу про звільнення суд відноситься критично, оскільки відповідно до п.10 Статуту Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Рівненський БМТ Супутник» Вищим органом управління товариства є збори учасників, які складаються з самих учасників або призначених ними представників. Відповідно до пп. «в» п. 11 вищевказаного статуту до виняткової компетенції зборів учасників товариства належать: призначення та звільнення директора і членів ревізійної комісії. Однак, рішення зборів про звільнення [PERSON] з займаної посади суду надано не було. Як вбачається з витягів Державного комітету статистики України Головного Управління статистики в Рівненській області та з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців керівником [PERSON] «Рівненський БМТ Супутник» являється [PERSON], товариство зареєстровано в установленому законом порядку, тому на думку суду являється належним відповідачем по справі. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що 16 лютого 1995 року зареєстровано Статут [PERSON] «Рівненський БМТ «Супутник» розпорядженням голови Рівненської міської адміністрації за №205р на підставі рішення загальних зборів учасників товариства від 08 грудня 1994 року. В даному статуті учасником товариства був зазначений [PERSON]. З установчого договору, з послідуючими змінами [PERSON] «Рівненський БМТ «Супутник» вбачається, що [PERSON] належало 51% у статутному фонді товариства. 04 травня 2010 року помер син позивача по справі [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей 05 травня 2010 року зроблено відповідний актовий запис за №738 від 05 травня 2010 року. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 17 листопада 2010 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу [PERSON], позивач по справі [PERSON] є спадкоємцем майна померлого сина [PERSON] за законом. Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з частки в статутному фонді [PERSON] «Рівненський БМТ «Супутник» в розмірі 51%, що становить 7361,00 грн., належні померлому згідно з довідкою ТОВ «Рівненський БМТ «Супутник» №45 від 12 листопада 2010 року. 09 грудня 2010 року позивачем подано заяву до Зборів учасників Товариства з Обмеженою Відповідальністю «Рівненський БМТ «Супутник» про відмову від вступу до складу учасників Товариства та виплату всіх належних виплат відповідно до закону, що підлягають виплаті спадкоємцю. На час розгляду справи по суті, заява [PERSON] не знайшла свого вирішення по суті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України «спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)». Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Стаття 1219 ЦК України визначає обсяг прав і обовязків особи, які не входять до складу спадщини, включаючи до них, зокрема, право на участь у товариствах, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами. Відповідно до ст.55 Закону України «Про господарській товариства» при відмові спадкоємця від вступу до товариства з обмеженою відповідальністю, йому видається у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала спадкодавцю, вартість якої визначається на день смерті учасника. Відповідно до ч.5 ст. 147 ЦК України, розрахунки із спадкоємцями учасника, які не вступили до товариства, здійснюються відповідно до положень статті 148 ЦК України, яка встановлює, що учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства. Відповідно до п.30 Постанови Пленуму Верховного суду України №13 від 24 жовтня 2008 року «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» вартість частини майна, яке підлягає виплаті спадкоємцю повинна відповідати вартості чистих активів товариства, що визначається в порядку, встановленому законодавством, пропорційно частці спадкодавця в статутному капіталі товариства на підставі балансу, складеного на дату смерті учасника. Відповідно до балансу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівненський БТМ «Супутник», яка надана відповідачем по справі, станом на 30 червня 2010 року, вартість чистих активів підприємства становила 272800,00 грн. Отже, 51% вказаної вартості становить 139128,00 грн. Аналізуючи пояснення учасників судового процесу, письмові докази по справі, та вищевказані норми Цивільного кодексу України та норми Закону України «Про господарські товариства», суд приходить до висновку, що позивач має право на відшкодування вартості частки, як спадкодавець в статутному капіталі товариства на підставі балансу, складеного на дату смерті учасника - її сина, а відповідач всупереч вказаним нормам закону, вказані кошти позивачу не виплачує, чим порушує її законні права та інтереси. Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні позивач, представник позивача та прокурор, який виступає в інтересах позивача заявлені позовні вимоги повністю довели та підтвердили їх документально, а представник відповідача їх не спростував, тому заявлені позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки при подачі позову до суду позивачем було сплачено державне мито на користь держави в розмірі 51,00 грн. згідно квитанції №427 від 21 квітня 2011 року; витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн. згідно квитанції №429 від 21 квітня 2011 року; а також витрати за надану правову допомогу згідно квитанції до прибуткового касового ордера №1 від 18 березня 2011 року в розмірі 2000,00 грн., рішення прийнято на користь позивача, тому дані судові витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved