overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-28 00:00:00

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19 травня 2008 року ПАТ КБ Приватбанк», укладено кредитний договір з відповідачем відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 15000 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою за користуванням кредитом 30% на рік з зобовязанням повернення кредиту та відсотків на умовах встановлених договором, однак своєчасно платежі не вносив, внаслідок чого станом на 31 серпня 2011 року утворився борг в сумі 10716 грн.40 коп. Відповідач повторно у судове засідання не зявився по невідомим суду причинам, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір від 19 травня 2008 року відповідно до якого йому було надано 15000 грн., зі сплатою за користування кредитом 30% на рік з зобовязанням повернення кредиту та відсотків встановлених умовами договору. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку встановлені договором. У порушення умов кредитного договору відповідач не сплачуючи своєчасно кредит та відсотки за користування ним допустив станом на 31 серпня 2011 року заборгованість в сумі 10716 грн. 40 коп. (по кредиту 5017 грн. 77 коп., відсотках 3712 грн. 13 коп., комісії 1000 грн., штрафів 986 грн. 50 коп.) Ця сума підлягає стягненню з відповідача. Частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати 227 грн. 16 коп. На підставі ст. ст. 526, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-28 00:00:00

Тов „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів звернулос з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 16 січня 2007 року Акціонерним Комерційним банком „ТАС-Комерцбанк правонаступником якого є Акціонерне товариство „Сведбанк укладено кредитний договір з відповідачкою відповідно до якого вона отримала кредит у сумі 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 4 % на місяць з кінцевим терміном повернення 16 січня 2010 року. 13 серпня 2010 року між ТОВ „Фінансова компанія „Європейська агенція з повернення боргів „ та Акціонерним товариством „Сведбанк укладено договір факторингу,відповідно до якого Акціонерне товариство „ Сведбанк відступив ТОВ „Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів право вимоги від [PERSON] на одержання кредитних коштів , а позивач набув право вимоги коштів від відповідачки. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі,на позовних вимогах наполягає. Відповідачка в судове засідання не зявилась,надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, позов визнає. Судом встановлено, що між Акціонерним Комерційним банком „ТАС-Комерцбанк та відповідачкою було укладено кредитний договір № 2302/0107/50-021 від 16 січня 2007 року,відповідно до якого їй було надано кредит в сумі 3000 грн. зі сплатою за користування кредитом 4 % на місяць з кінцевим терміном повернення 16 січня 2010 року. Згідно договору факторингу №4 та акту прийому-передачі реєстру заборгованості боржників від 13 серпня 2010 року укладеного між ТОВ „Фінансова компанія Європейська агенція з повернення боргів та Акціонерним товариством „Сведбанк позивач набув право вимоги коштів від відповідачки. Заборгованість відповідачки становить 9384 грн.76 коп. ( по тілу кредиту: 2788 грн.82 коп., по відсотках-4228 грн.99 коп., неустойки-2366 грн.95 коп.), що відтверджується випискою з додатку по договору фактирингу. Згідно ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони ( кредитора) певну дію (сплатити гроші, а кредитор має вимогати від боржника виконання його обовязку. У відповідності до ст.ст. 525,526,530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобовязання не допускається. Таким чином,суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в заборгованість за договором про здійснення факторингу-9384 грн.76 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати 213 грн.85 коп. На підставі ст.ст. 509,525.526,530,554,1077-1084 ЦК України, 10, 174,213,215 ЦПК України,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить поділити майно подружжя, визнавши за нею право власності на Ѕ частини квартири [ADDRESS] В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 21.08.1993 сторони у справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в міському відділі ЗАГС м. Павлоград Дніпропетровської області, актовий запис № 724. Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON], [INFO]. 27.08.2010 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Згідно довідки КП «ХМБТІ» від 08.07.2011 за № 2321369, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано на імя [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 26.07.2003 приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], реєстровий № 1972. Стаття 60 Сімейного кодексу України регламентує, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Кожна річ,набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ст.. 69 СК України). У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ст.. 70 СК України). За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-28 00:00:00

Позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 16 996 грн. \~ \~ \~ \~76 кег.а також сплачені ним судові витрати. Як зазначив позивач у своїй позовній заяві, 08.01.2008 року між Банком та відповідачем був укладений кредитний договір № 140/4 за яким відповідачу було видано кредит в сумі 10 000 грн. терміном до 07.01.2011 року зі сплатою відповідних відсотків за користування кредитними коштами. Відповідач не виконує умов кредитного договору внаслідок чого за ним утворилася заборгованість за кредитом, по відсоткам та штрафним санкціям, тобто відповідач ухиляється від зобов`язань, взятих на себе за умовами кредитного договору. Позивач у судове засідання не з`явився, але до суду надійшла письмова заява його представника в якій він просив суд задовольнити в повному обсязі заявлені позовні вимоги та проводити розгляд справи за його відсутності, а у разі неявки у судове засідання відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений судом про дату, годину і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. З урахуванням того, що в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд визнає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача. З' ясувавши всі обставини справи та перевіривши надані суду докази, судом встановлені наступні факти. Згідно копії свідоцтва серії [NUMBER] про державну реєстрацію юридичної особи від 18 травня 2010 року t зміна найменування юридичної особи ) \~ \~ \~ \~" Всеукраїнський Акціонерний Банк " є Публічним акціонерним товариством. З довідки АА № 275749 з єдиного державного реєстру Підприємств та організацій України вбачається, що " Всеукраїнський Акціонерний Банк " зареєстрований як Публічне акціонерне товариство ( а.с.25,26 ) . 08.01.2008 року між Банком та відповідачем був укладений кредитний договір № 140/4 за яким відповідачу було видано кредит в сумі 10 000 грн. терміном до 07.01.2011 року зі сплатою відповідних відсотків за користування кредитними коштами ( а.с.6-10 ). Відповідач не виконав умови п.3.3.3 кредитного договору не погасив заборгованість по кредиту та відсотках за користування кредитними коштами внаслідок чого за ним станом на 05.09.2011 року утворилась заборгованість в сумі 16 996 грн. 76 коп. до якої ввійшла: заборгованість за кредитом в сумі 8 985 грн. 21 коп.; заборгованість по відсотках в сумі 7 029 грн. 11 коп.; плата за пропуск платежів в сумі 982 грн. 44 коп.(а.с.5 ). Невиконання відповідачем умов п.3.3.3 кредитного договору № 140/4, що був укладений 08.01.2008 року між Банком та відповідачем, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість на загальну суму 16 996 грн. 76 коп. є підставою для повного задоволення позову. За вимогами ч.І ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору. Встановлені факти відповідають цивільним правовідносинам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що з відповідачем спільного життя не склалося, від даного шлюбу народилась донька, яка проживає з відповідачем, вони припинили вести спільне господарство, шість місяців проживають окремо, шлюб носить формальний характер, а тому подальше збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав повністю, посилаючись на мотиви, викладені у позовній заяві, проти примирення категорично заперечує. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав повністю. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини. Сторони уклали шлюб 14 листопада 1998 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ИД №048025 виданим відділом РАГС Тернопільської міської ради Тернопільської області України, актовий запис №1474 від 14.11.1998року. Від даного шлюбу у них народилась дочка [PERSON], 19.03.1999року народження, про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ИД №051540 видане 16.04.1999року відділом РАГС Тернопільської міської ради. Судом встановлено, що у сторін внаслідок непорозумінь склалися неприязні стосунки. Подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї є неможливим. Сторони миритись не бажають і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, категорично заперечують проти надання терміну для примирення. За таких обставин суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати дійсним договір оренди транспортного засобу марки DAEWOO, КУЗОВ №SUPTF69YD2W145864, д.н.з. [NUMBER] (далі - автомобіль), що був укладений між ним та відповідачем 18.04.2011 року, посилаючись на те, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав суду письмову заяву, згідно якої просить слухати справу за його відсутності, позов підтримує. Представник відповідача у судове засідання не зявився надіслав суду письмову заяву, згідно якої проти задоволення позову не заперечив. Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 18.04.2011 року між [PERSON]М.(Орендодавець) та ТОВ "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна"(Орендар) було укладено договір оренди транспортного засобу марки DAEWOO, КУЗОВ №SUPTF69YD2W145864, д.н.з. [NUMBER]. Орендар прийняв у оренду та користування вказаний автомобіль, що стверджується актом прийому-передачі від 18.04.2011 року. Транспортний засіб зареєстровано за позивачем, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ААС483133. Як вбачається із змісту позовної заяви, договору, акту прийому-передачі, сторонами досягнуто згоди стосовно усіх істотних умов договору та виконано їх. Вказаний договір не був посвідчений нотаріально. Листом ТОВ "Торгова компанія "Мегаполіс-Україна" просила позивача взяти витрати на нотаріальне оформлення договору на себе. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач ухилився від нотаріального посвідчення договору, незважаючи на те, що сторони домовилися щодо всіх його істотних умов. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. За таких обставин, встановлено порушення прав позивача, які підлягають до захисту. Слід визнати дійсним договір оренди транспортного засобу від 18.04.2011 року, позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-28 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач по справі є колишнім чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON], який зареєстрований у кімнаті №171 гуртожитку по вул. Злуки, 25 в м. Тернополі, однак не проживає по вказаній адресі з 2006 року. Вказали, що всі обовязки щодо утримання житла виконують лише вони, тому просять визнати відповідача таким, що втратив право на вказане житлове приміщення. Позивачі в судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та просять його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За згодою позивача, на підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення, суд встановив такі факти: 19.02.1991 року виробничим об'єднанням "Текстерно" було видано [PERSON], [PERSON], [PERSON] ордер №3300 на право зайняття сім'єю у складі 4-х осіб житлової площі у кімнаті №171 гуртожитку по вул. Енергетична, 19 (на даний час вул. Злуки, 25) в м. Тернополі Відповідно до довідки № 4414 виданої 05.12.2011 року ПП «Тернопількомсервіс», за вказаною адресою зареєстровані [PERSON] та [PERSON] На підставі ч.2 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Будь-яких доказів про поважність причин відсутності відповідача у кімнаті суду представлено не було. Згідно ст.8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані, вони регулюються тими правовими нормами, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія права). Відповідно до ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або члена його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає у гуртожитку за вказаною адресою без поважних причин з 2006 року, внаслідок чого втратив право на користування житлом, а саме кімнатою №171 гуртожитку по вул. Злуки, 25 в м. Тернополі. За таких обставин, в суді встановлено порушення прав позивача в сфері житлового законодавства, які підлягають захисту шляхом задоволення заявлених позовних вимог і визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-28 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2008 року. Від шлюбу мають неповноліню дитину [PERSON], [INFO]. У звязку з тим, що відносини між подружжям унеможливлюють подальше спільне проживання, в сім»ї відсутнє взаєморозуміння, між ними втрачено почуття любові та поваги через постійні суперечки на побутовому грунті, позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-28 00:00:00

сторони зареєстрували шлюб 28.11.2009 року у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу покликаючись на те, що подружнє життя з відповідачем не склалось так як останній не надає гроші на ведення домашнього господарства, фактично живе своїм життям не цікавиться її проблемами. Тривалий час не підтримують подружніх відносин. Примирення між ними є неможливим. Просить позов задовольнити та розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, дала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить шлюб розірвати, так як примирення неможливе. Оскільки відповідач у судове засідання не з»явився, хоча про час та місце слухання справи буй належним чином повідомлений, жодних заперечень на позов до суду не подав, а тому7 суд у відповідності до вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України, вважає, що справу слід слухати у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечив. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, з»ясувавши дійсні обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, оскільки відповідач та позивач виявилися людьми з різними характерами та поглядами на сімейне життя. На даний час сторони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-28 00:00:00

Позивач\~ звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, в якому зазначила, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 31.03.2001 року. На даний момент шлюбні стосунки припинені, чоловік проживає окремо від родини. Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх\~ дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Останній час позивачка не отримує від свого чоловіка ніякої матеріальної допомоги, тому вимушена звернутися до суду із позовом про стягнення з нього на утримання неповнолітніх дітей аліментів в розмірі 40% від його заробітку (доходу). В судовому засіданні позивач уточнила свої позовні вимоги та просить суд стягнути з відповідача на утримання двох неповнолітніх дітей аліменти у розмірі 1/3 частина від його заробітку (доходу) Відповідач був попереджений судом належним чином про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового рекомендованого відправління, але в судове засідання не зявився. Про причини неявки суд не повідомив, своїх заперечень не надав. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі з 31.03.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ЖС № 023012, виданого Люцернянською сільською радою Вільнянського району Запорізької області (а.с.7). Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження цих дітей (а.с.5, 6). Діти проживають разом з матірю, що підтверджується довідкою з місця проживання, виданою Люцернянською сільською радою Вільнянського району Запорізької області від 04.11.2011, № 667 (а.с.8). Згідно зі ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. 2 Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний\~ розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.191 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позов підлягає повному задоволенню, на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати по справі, а саме: судовий збір в розмірі 188,20 грн. на користь держави. \~На підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.\~\~

Outcome: approved