Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-06 00:00:00

29.09.2011 року позивач звернулася в суд з вищевказаним позовом до відповідача. В своєму позові позивач посилається на невиконання відповідачем батьківських обов'язків по відношенню до сина -[PERSON], [INFO], що виразилось в тому, що після народження сина відповідач відмовився від сина, ухиляється свого батьківського обов'язку, залишив сім'ю і проживає в іншому місці, вихованням сина не займався, не надає йому ніякої матеріальної допомоги, не цікавиться долею, станом здоров'я, розвитком, душевним станом, умовами проживання свого сина. Як зазначає позивач, починаючи з 2006 року, відповідач не надавав ніякої матеріальної допомоги, моральної підтримки своїй дитині, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні, хоча відповідно до ст.180 СК України, зобов'язаний надавати таку допомогу дитині і зобов'язаний її утримувати. Посилаючись на викладені в позові обставини, на те, що відповідач з дитиною не спілкується, не приймає ніякої участі у її вихованні, утриманні, не цікавиться його долею, фізичним розвитком, станом здоров'я, духовним станом, не надає ніякої матеріальної допомоги, не виявляє до сина батьківської уваги та турботи, а просто ухиляється від виконання батьківських обов'язків, позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] та стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі ? частки з усіх видів заробітку(доходів) відповідача. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала, просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилися, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчать картки зворотного поштового повідомлення. Про причини своєї неявки відповідач суду нічого не повідомив і від нього не надійшло ніякої заяви про розгляд справи у його відсутність. В порядку виконання судового доручення, відповідач неодноразово викликався до суду за місцем свого проживання, але також за викликом суду не з'явився і про причини своєї неявки суду не повідомив. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належними чином повідомлений про дату, час розгляду справи. Неявка відповідача до суду визнана без поважних причин. Справа у відповідності з вимогами ст.ст.169, 224 ЦПК України розглянута у відсутність відповідача, на підставі наявності достатніх доказів у справі про права та взаємовідносини сторін, в порядку заочного провадження по справі, враховуючи, що позивач наполягала на такому порядку розгляду даної справи. Вислухавши пояснення позивача, висновок представника органу опіки та піклування про задоволення позову, думку прокурора, яка підтримала позов, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, позивач являється матір'ю [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Батько дитини -відповідач по справі -[PERSON] після народження сина, залишив дружину, сім'ю, сина, проживає в іншому місці, вихованням сина не займався, не надає йому ніякої матеріальної допомоги, не цікавиться його долею, станом здоров'я, розвитком, душевним станом, умовами проживання. Починаючи з 2006 року, відповідач не надавав ніякої матеріальної допомоги, моральної підтримки своїй дитині, яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, хоча відповідно до ст.180 СК України, відповідач був зобов'язаний надавати таку допомогу дитині і зобов'язаний її утримувати, займатися її вихованням. Відповідач фактично просто ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до сина [PERSON], не виявляв до нього ніякої батьківської уваги та турботи, не піклується про сина. Всі досліджені в судовому засіданні фактичні обставини справи, а це довідка-характеристика Костянтинівської сільради, акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, висновок органу опіки та піклування, підтверджують пояснення позивача і повідані нею факти ухилення відповідача від виконання свого батьківського обов'язку і свідчать про те, що відповідач дійсно ухиляється від виконання свого батьківського обов'язку по вихованню та утриманню свого сина [PERSON]. Так, з акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї вбачається, що відповідач не приймає ніякої участі в житті та вихованні сина [PERSON], якого сам виховує позивач. З довідки-характеристики Костянтинівської сільради вбачається, що з позивачкою проживає малолітній син [PERSON], батько якого у вихованні ніякої участі не приймає. Внаслідок таких безвідповідальних дій відповідача, дитина була позбавлена саме батьківської уваги, турботи та любові. Безвідповідальними діями відповідача, внаслідок його ухилення від виконання свого батьківського обов'язку, завдається шкода правам та інтересам малолітнього [PERSON]. Крім того, відповідач, як батько хлопчика, не надає позивачу ніякої матеріальної допомоги на утримання сина. Суд зазначає, що права та інтересам малолітньої дитини, захищаються Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою ВР України №789-ХХІІ від 27.02.1991 року, Європейською Конвенцією про здійснення прав дітей(Страсбург, 08.09.1995р), національним законодавством, в тому числі ст.ст. 150,152-153,155 СК України. Враховуючи той факт, що відповідач, зайнявши пасивну позицію, проявивши бездіяльність, просто ухиляється від виконання батьківських обов'язків, він цим саме порушує права та інтереси свого сина, просто шкодить правам та інтересам сина. За таких обставин, суд приходить до висновку, що на підставі ст.ст.155ч.4, 164 ч.1 п.2 СК України, мірою юридичної відповідальності відповідача за умисне невиконання ним батьківських обов'язків буде необхідність позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON]. Відповідно до вимог ст.ст. 180-181,183 СК України з відповідача, в зв'язку з його ухилянням від виконання батьківських обов'язків по утриманню сина, слід стягнути аліменти. При визначені розміру аліментів, суд враховує те, що відповідач фізично здоровий, працездатний, не інвалід, інших утриманців не має. Тому, з урахуванням цих обставин, та у відповідності з позовними вимогами, на думку суду, з відповідача, слід стягнути на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частки його заробітку (доходу), щомісяця, і до повноліття дитини, але не менше 30% встановленого законодавством прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У відповідності з вимогами ст.191 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 29 вересня 2011 року і на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в цій частині підлягає обов'язковому негайному виконанню у межах стягнення суми платежу за один місяць. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 214, 60 гривні.

Outcome: approved