Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-30 00:00:00

У липні 2011 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду із даним позовом, в якому просить суд стягнути із [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 2800,00 грн.. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 05 лютого 2008 року між банком та відповідачем було укладено кредитний договір, за яким банк надав останньому грошові кошти в сумі 30\~000 грн. з встановленням ліміту. Позивач відкрив відповідачеві картковий рахунок в національній валюті та надав йому платіжну картку. Відповідач зобовязувався щомісячно в строки передбачені Правилами здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість в сумі 2800,00 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання представник позивача надіслав листа про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Пояснив, що борг в сумі 2\~800,00 грн. він сплатив, про що свідчить квитанція № 12137675 від 28 вересня 2011 року. Відповідно до ст. 77 ЦПК України у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони або інші особи, які беруть участь у справі, не з»явилися в судове засідання без поважних причин. Суд розглядає дану справу на підставі наявних в ній даний з постановлення заочного рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до вимог ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов»язаний виконати свій обов»язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Якщо у зобов»язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Судом встановлено, що 05 лютого 2008 року між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір, за яким банк надав останній грошові кошти в сумі 30\~000 грн. та на день укладення договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунок. Відповідно до п. 1.2. договору позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок в національній валюті гривні, випускає та надає йому платіжну картку та пін код. Банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії (п.1.3). Відповідно до п. 2.1 моментом надання банком держателю кредиту є день здійснення операції за допомогою картки або утримання платежів за умови відсутності на рахунку власних коштів держателя. Відповідно до п. 2.3. договору держатель сплачує банку проценти за користування кредитною лінією та овердрафтом за ставками, які зазначені в Тарифах. Проценти за користуванням кредитною лінією та овердрафтом нараховується банком у валюті рахунку щоденно, на суму використаних коштів станом на кінець кожного дня виходячи з кількості днів в періоді нарахування (п. 2.4). У відповідності до договору держатель картки зобовязаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, а також здійснювати погашення в повному обсязі заборгованості за овердрафтом, та всю суму пені у разі порушення строків сплати заборгованості та процентів за користування кредиту. З розрахунку вбачається, що всього заборгованість [PERSON] за кредитним договором від складає 2\~800,00 грн. Правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов»язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до квитанції № 12137675 від 28 вересня 2011 року відповідач [PERSON] сплатив суму боргу в розмірі 2800,00 грн. на рахунок АТ «Дельта Банк». Оцінюючи в сукупності всі докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Суд відмовляє позивачу в стягненні з [PERSON] заборгованості в сумі 2800,00 грн. у звязку зі сплатою відповідачем суми боргу на рахунок позивача. Вимоги позивача про стягнення судового збору, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду даної справи в суді підлягають повному задоволенню та стягненню із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: partial