Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

У липні 2011 року позивач КС Аккордзвернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 10 жовтня 2005 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № Акк/Дп-05/1256, відповідно до якого кредитна спілка згідно п.2.1 кредитного договору надає кредит у день підписання цього договору відповідно до п.1.1 у розмірі 5000,00 грн. Відповідач [PERSON] зобовязання за кредитним договором п.2.2 від 10 жовтня 2005 року не виконує, в звязку з чим, позивач просив стягнути з відповідача станом на 24.06.2011 року 10539,31 гривень, з яких: сума боргу за тілом кредиту становить 5000 гривень, несплачені проценти становить 539,31 грн., нарахована пеня становить 5000 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи, а.с.17. Відповідач до судового засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки представника позивача [PERSON], який у поданій суду заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає, що справу необхідно розглядати за відсутності відповідача у заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10 жовтня 2005 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № Акк/Дп-05/1256, відповідно до якого кредитна спілка згідно п.2.1 кредитного договору надає кредит у день підписання цього договору відповідно до п.1.1 у розмірі 5000, 00 грн. зі сплатою погашення заборгованості, відсотків за користування кредитом та пені, яка нараховується у разі порушення строків заборгованості до виконання сторонами взятих на себе зобовязань в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобовязання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають із підстав, установлених ст.11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів ( ч.2 ст.509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Як встановлено ч.1 ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а в разі порушення зобовязань, згідно ч.1 ст.611 ЦК України, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно ж до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором, а за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, зазначене регулюється нормами ч.1 ст. 1054 ЦК України. Таким чином, з огляду на наведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Разом з тим, приймаючи рішення щодо заявлених \~позивачем вимог, суд враховує, що кредитний договір є дійсним і неоспореним, є актом волевиявлення сторін, що підтверджує їх згоду виконувати умови, які вони для себе передбачили підписавши [PERSON] договір, \~суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову частково у розмірі 6 539,31 грн., з яких: сума боргу за тілом кредиту становить 5000 гривень, несплачені проценти становить 539,31 грн , що стосуються стягнення пені в сумі 5000 грн. та вважає за доцільне стягнути з відповідача нараховану пеню в сумі 1000 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 65.39 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи \~в розмірі 120 грн.

Outcome: partial