Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-19 00:00:00

25 липня 2011 року позивачі звернулися до суду із вказаним позовом, в якому просять визначити побачення із дитиною (онукою) [PERSON], [INFO], у їх оселі щотижня у вівторок з 10 год. 00 хв. до середи до 20 год. 00 хв., у суботу з 10 год. 00 хв. до неділі до 20 год. 00 хв., а також визначити можливість проведення дитиною десяти днів із батьком щорічно під час його відпустки, усунувши у такий спосіб перешкоди у спілкуванні з дитиною та в її вихованні, що їх чинить відповідачка. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачі вказують на те, що є відповідно батьком, дідом та бабкою [PERSON]. У квітні 2009 року відповідачка, самовільно забравши дитину, залишила позивача [PERSON] та пішла проживати до своїх батьків через внутрішні сімейні причини. З того часу відповідачка вороже ставиться до позивача та його батьків і не дає змоги бачитися із дитиною. Рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 29 грудня 2009 року вже визначався порядок побачення із дитиною щотижня у неділю з 09 год. до 13 год., втім, як зазначають позивачі, дитина подорослішала, їй більше трьох років, вона сама виявляє бажання спілкуватися із позивачами. Позивачі мешкають у приватному будинку, в якому для дитини є окрема умебльована кімната з численними іграшками, спеціально для дитини у дворі побудований ігровий майданчик. Тітка дитини є педагогічним працівником і має змогу займатися розвитком дитини. При цьому зазначають, що відповідачка не має змоги приділяти дитині необхідну увагу, оскільки через хвороби молодшої дочки часто перебуває у медичних закладах. Позивачі вважають, що з урахуванням наведеного, на підставі ст.ст.159, 257 СК України, час побачень із дитиною може бути суттєво збільшений. Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги зменшили, надавши про це відповідну заяву від 20 січня 2012 року, в якій просили визначити побачення із дитиною (онукою) [PERSON], у їх оселі щотижня у вівторок з 15 год. 00 хв. до середи до 20 год. 00 хв. та у пятницю з 15 год. 00 хв. до суботи до 20 год. 00 хв., та визначити можливість проведення дитиною десяти днів із батьком щорічно під час його відпустки, в іншій частині, обставини, викладені у позові, підтвердили. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти встановлення побачень із дитиною один раз на тиждень щонеділі з 10 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв. Вказала, що дитина виснажується після візитів до позивачів, і є ще дуже малою, аби залишати у позивачів на нічліг, позивачі не дотримуються режиму дня для дитини. Також вказала, що вже тривалий час дитина залишається у позивачів майже протягом усього дня у вихідний, а не лише чотири години, як визначено у рішенні суду. Представник третьої особи у судовому засіданні висловила думку про можливість задоволення позову в частині, яка стосується вимог батька. З показань свідка [PERSON] (тітки дитини) слідує, що [PERSON] подобається бувати в оселі батька. Під час перебування дитини у них вдома дитина грається, спілкується з рідними. Дитячий режим дня позивачі дотримують. Як показала свідок [PERSON], вона кілька разів бачила, як влітку о 18-19 год. батько дитини привозив її додому. На думку свідка, після повернення від позивачів дитина стає дратівливою, капризною. З копії свідоцтва про народження вбачається, що батьками [PERSON], [INFO], є позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] (а.с.12). Відповідно [PERSON] та [PERSON] є дідом та бабою дитини по лінії батька. У відповідності до рішення Корабельного районного суду м.Миколаєва від 07 вересня 2010 року шлюб між [PERSON] та відповідачкою розірваний (а.с.10). Згідно з рішенням Корабельного районного суду м.Миколаєва від 29 грудня 2009 року позивачам встановлений порядок побачень з [PERSON] щотижня у неділю з 09 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв. (а.с.8-9). У своєму висновку служба у справах дітей прийшла до думки про доцільність участі батька у вихованні дочки [PERSON] з метою збереження родинних стосунків між ними (а.с.14). Згідно з актом обстежень житлово-побутових умов сімї від 05 липня 2011 року умови проживання сімї позивачів задовільні, для дитини є окрема кімната з меблями, іграшками, одягом (а.с.11). З наявних у матеріалах справи характеристик слідує, що за місцями роботи позивачі характеризується виключно позитивно (а.с.23-25). Відповідачка за місцем своєї роботи також характеризується позитивно (а.с.44). Згідно розрахунків заборгованості по аліментах станом на вересень 2011 року заборгованість позивача [PERSON] перед відповідачкою по аліментах складає 3\~ 669, 63 грн. (а.с.47). Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у судових засіданнях, показання свідків, дослідивши письмові докази, наявні у справі, суд приходить до таких висновків. Як визначає ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності із ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Так само за правилами ст.257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Аналізуючи досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що відповідачка у добровільному порядку не має наміру збільшити час та кількість побачень позивачів із дочкою (онукою), а визначений попереднім рішенням суду порядок участі позивачів у вихованні дитини з урахуванням її психофізичного розвитку на даний час вже не може вважатися достатнім. Суд не може прийняти до уваги наявність невиконаних аліментних зобовязань позивача [PERSON] як обставину, що може перешкоджати його побаченням із дитиною, на що неодноразово вказувала відповідачка, оскільки закон жодним чином не повязує ці обставини. Власне позивачі пояснювали суду, що вони купують дитині одяг, взуття, іграшки, зазначені обставини відповідачка не заперечувала, хоча і висловлювала своє невдоволення якістю придбаних речей. Відтак, на думку суду, з урахуванням наведеного, наявні всі обставини аби для збереження родинних стосунків між батьком та дідом і бабкою з його боку та дитиною збільшити час та кількість їх побачень. Зважаючи на те, що дитина відвідує дитячий садок, суд вважає недоцільним залишати дитини на нічліг у позивачів серед тижня (з 15 год. 00 хв. вівторка до 20 год. 00 хв. середи), хоча і вважає можливим визначити порядок побачень позивачів із дитиною у вівторок з 15 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. щотижня в оселі позивачів. З урахуванням віку дитини, якій на час розгляду справи майже чотири роки, суд вважає доцільним встановити побачення на вихідних щотижня з пятниці з 15 год. 00 хв. до суботи до 20 год. 00 хв. із можливістю дівчинки залишатися на нічліг в оселі позивачів. В той же час, так само зважаючи на вік дитини, суд вважає, що вона є замалою, аби доволі тривалий час (десять днів) проводити без матері. Більше того, як пояснювала відповідачка, у неї є кращі можливості для оздоровлення дочки влітку, ніж у позивача (і ці доводи підтверджуються наявною у позивача заборгованістю по сплаті аліментів), підприємство, на якому вона працює, в змозі надавати путівки на санаторно-курортне лікування її та дитини, відтак в частині позову про встановлення спільного відпочинку батька та дитини у період його відпуски слід відмовити.

Outcome: partial