Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] управління Держкомзему у Закарпатській області, Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області, третя особа: Міськрайонне управління Держкомзему у м. Рахів і Рахівському районі Закарпатської області про визнання недійсним та скасування розпорядження органу виконавчої влади, визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку та зобов'язання вчинити певні дії. В обгрунтування позову позивач вказав, що рішенням сесії Ясінянської селищної ради Рахівського району від 11.05.1993 року йому надано в тимчасове користування земельну ділянку площею 0,39 га в урочищі «Кевелів-Гроп'янець»смт. Ясіня Рахівського району Закарпатської області та 11.05.1993 року укладено договір на право тимчасового користування землею строком на 25 років, тобто до 11.05.2018 року. Крім того, рішенням Рахівської районної державної адміністрації №11 від 19.01.2009 року йому надано дозвіл на виготовлення технічної документації на приватизацію цієї земельної ділянки. Звернувшись до землевпорядної організації з приводу виготовлення технічної документації із землеустрою в порядку приватизації спірної земельної ділянки, позивач дізнався, що земельна ділянка, яка зхнаходиться в його користуванні приватизована [PERSON], в якого вже виготовлений Державний акт на право власності серії ЯЛ №105950 на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,2381 га. Разом з тим, рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 04.04.2011 року, яке ухвалою апеляційного суду Закарпатської області вд 13.05.2011 року залишено без змін, визнано недійсним договір на право тимчасового користування земельною ділянкою ( в тому числі на умовах оренди) від 12.05.1993 року укладений між Ясінянською селищною радою та [PERSON], а також втитребувано з незаконного володіння та користування земельну ділянку площею 0,39 га, яка розташована в урочищі «Кевелів-Гроп'янець»смт. Ясіня у [PERSON], усунуто перешкоди [PERSON] у користуванні даною земельною ділянкою. Таким чином, на момент видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] правових підстав для приватизації вказаної у них земельної ділянки не було. На даний час він не може використовувати земельну ділянку площею 0,39 га та приватизувати її, оскільки її частина оформлена за [PERSON] без жодних на те правових підстав. У зв'язку з наведеним просив розпорядження голови Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області №271 від 06.07.2009 року визнати недійсним та скасувати, як таке, що не відповідає чинному законодавству та порушує права інших осіб, визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 105950, виданий [PERSON] управлінням Держкомзему у Закарпатській області 4 червня 2011 року на ім'я [PERSON] та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право власності на землю, договорів оренди землі з № 212365621000394 на земельну ділянку площею 0,2381 га, яка розташована в урочищі «Кевелів-Гроп'янець»смт. Ясіня для ведення особистого селянського господарства, зобов'язати [PERSON] управління Держкомзему у Закарпатській області скасувати державну реєстрацію оскаржуваного Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого [PERSON] та стягнути з [PERSON] судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві. При цьому просить позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] судових витрат залишити за позивчем [PERSON], в іншій частині просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Його представники [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Пояснили, що ніякого захвату земельної ділянки [PERSON] [PERSON] не здійснював. Свою земельну ділянку використовують в наданих їм розпорядженням Рахвської РДА, межах та за цільовим призначенням. Вважають, що накладка на земельну ділянку [PERSON] здійсюється земельною ділянкою, яка належить Дувіряк. Оскаржуване розпорядження та Державний акт на право власності на земельну ділянку не мають ніякого відношення до земельної ділянки позивача. Отже, не вбчають порушення з боку [PERSON] прав [PERSON] щодо користування належною йому земельною ділякою. Тому просять в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] управління Держкомзему в Закарпатській області,повторно до суду не з"явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань до суду не надходило. Представник відповідача Рахівської РДА в судовому засіданні присутній не був. Голова РДА надав заяву про розгляд справи у відсутності їхнього представника, позовні вимоги залишають на розсуд суду. Представник третьої особи Міськрайонного управління Держкомзему в м. Рахів і Рахівському районі Закарпатської області, [PERSON] позовні вимоги не заперечила. Зазначила, що дійсно на момент видачі [PERSON] оскаржуваного Державного акту на право власності на земельну ділянку діяла заборона щодо вчинення таких дій і яка була зареєстрована в управлінні. Державний акт був виданий всупереч винесеній судом забороні. У відповідності до положень ст.ст.10,11,58,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які брали участь у розгляді справи, а кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до положень частин 1-2 статті 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (стаття 212 ЦПК України). Судом встановлено, що рішенням сесії Ясінянської селищної ради Рахівського району від 11 травня 1993 року позивачу [PERSON] надано в тимчасове користування земельну ділянку площею 0,39 га в урочищі «Кевелів-Гроп'янець»смт. Ясіня Рхівського району Закарпатської області та одночасно укладено договір на право тимчасового користування землею строком на 25 років. Розпорядженням Рахівської районної державної адміністрації №11 від 19 січня 2009 року останньому надано дозвіл на виготовлення технічної документації на приватизацію цієї земельної ділянки. З метою реалізації цього права позивач звернувся до землевпорядної організації, де дізнався, що на земельну ділянку, яка знаходиться в його користуванні, видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 105950 [PERSON]. Разом з цим, відповідач [PERSON], заперечуючи проти того, що земельна ділянка, яка знаходиться в його користуванні не входить до складу земельної ділянки, наданої [PERSON], жодних доказів, які б підтверджували ці заперечення та спростовували встановлені судом обставини, не надав. Натомість рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 4 квітня 2011 року, яке наразі набуло законної сили, встановлено обставини стосовно того, що відповідач [PERSON] користує земельну ділянку в урочищі «Кевелів-Гроп'янець»в смт. Ясіня Рахівського району Закарпатської області, належну [PERSON], без правових підстав. Оскільки, зокрема, визнано недійсним договір на право тимчасового користування земельною ділянкою ( в тому числі на умовах оренди) від 12 травня 1993 року, укладений між Ясінянською селищною радою рахівського району закарпатської області та [PERSON], а також витребувано з незаконного володіння та користування земельну ділянку площею 0,39 га, яка розташована в урочищі «Кевелів-Гроп'янець»в смт. Ясіня Рахівського району закарпастької області у [PERSON], та усунуто перешкоди [PERSON] у користуванні вказаною земельною ділянкою. Частиною 3 статті 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, відсутність правових підстав щодо надання у власність [PERSON] земельної ділянки, розташованої в урочищі «Кевелів-Гропянець», смт Ясіня Рахівського району Закарпатської області, суд вважає доведеною. Проте, відповідачем [PERSON] управлінням Держкомзему в Закарпатській області в особі Міськрайонного управління Держкомзему в м.Рахів і Рахівському районі всупереч судовому рішенню, яким скасовано документ на право оформлення [PERSON] права власності на спірну земельну ділянку, видано останньому Державний акт на право власності на земельну ділянку, розташовану в урочищі «Кевелів-Гропянець»смт. Ясіня Рахівського району Закарпатської області та належну [PERSON] Дана обставина також підтверджена постановою прокурора Рахівського району про порушення кримінальної справи від 19 вереня 2011 року за фактом зловживаня службовим становищем та невиконання судового рішеня службовими особами міськрайонного управління Держкомзему у місті Рахів Рахівському районі Закарпастької облаті за ознаками ч.1 ст. 364, ч.3 ст. 382 КК України. Згідно ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування (п. «г»ч.3 ст.152 ЗК України). Відповідно до ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або оргаом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користуваня чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Поряд з цим, скасування самого державного акту на право власності на землю без скасування розпорядження, на підставі якого видано цей документ, на думку суду не базуватиметься на правових нормах та не відповідатиме вимогам чинного законодавства. Згідно положень ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинсьва справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовілносин, крім випаків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Статтями 2,17 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів субєктів права у сфері публічно-првових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування при здійсненні ними владних функцій, а компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень, тобто органом державої влади, органом міцевого самоврядування, їхньою посадовою чи службовою особою, іншим субєктом при здійснені ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльнсті. У розглядуваній справі спір, що розглядається не стосується захисту прав, свобод і інтересів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, а повязаний з визнанням права користування земельною ділянкою за [PERSON], як належним землекористувачем за договором оренди земельної ділянки та припиненням дій, що створюють загрозу порушення його права. Тому розгляд таких справ у відповідності до ст. 15 ЦПК Укрїни здійснюється за правилами цивільного судочинства. З огляду на вищезазначені нормативні положення, встановлені обставини, суд дійшов висновку про необхідність захисту права [PERSON], як землекористувача спірної земельної ділянки, шляхом скасування розпорядження голови рахівської РДА №271 від 06.07.2009 року про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2381 га, що розташована в урочищі «Кевелів-Гропянець»смт. Ясіня Рахівського району Закарпатської області та визнання недійсним Державного акта на право власності на цю земельну ділянку серії ЯЛ №105950, виданого 4 червня 2011 року. Державний акт серії ЯЛ№ 105950 зареєстрований в книзі реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку, право постійного користування, договорів оренди землі за реєстровим номером 212365621000394. Стаття 27 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень передбачає скасування державної реєстрації речових прав в разі винесення судом відповідного рішення, про що вносяться дані до Державного реєстру прав. Визнання Державного акту на право власності на земельну ділянку недійсним є підставою для скасування його державної реєстрації.

Outcome: approved