Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-29 00:00:00

19.09.2011 року позивач звернулася до суду з даним позовом, зазначаючи , що 07 вересня 1992 року між нею та відповідачем був укладений договір найму житлового приміщення та передано їй для проживання житловий відомчий будинок, який розташований за адресою: Луганська область, смт Марківка, пл.Радянська,4 . Згідно рішення Марківської селищної ради від 12.09.2011 року №111 житловому будинку, де вона мешкає було присвоєно номер 4а. За даними бюро технічної інвентаризації Марківської районної ради Луганської області технічна інвентаризація вказаного житлового будинку не проведена , право власності не зареєстровано. На даний час будинок перебуває на балансі у Марківському комунальному підприємстві «Марківський комунальник», але будь-які документи на будинок відсутні. В даному житловому будинку вона проживає з вересня 1992 року по теперішній час з сімєю та несе витрати на утримання будинку і прилеглих споруд, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонт, сплачує комунальні послуги та інші витрати, які повязані з володінням та поліпшенням вказаного майна. Оскільки вона тривалий час ( 19 років) відкрито та безперервно володіє та користується даним будинком, і відповідач щодо повернення даного житлового будинку претензій не предявляє, то має право на набуття права власності за набувальною давністю. Позивач просила справу розглянути без її участі, надавши про це заяву. Представник відповідача надав заяву, в якій визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ч.3 ст. 344 ЦК України якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не предявив вимоги про його повернення , вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через пятнадцять років з часу спливу позовної давності. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішення суду. Судом встановлено, що 07 вересня 1992 року між позивачем та відповідачем був укладений договір найму житлового приміщення та передано їй для проживання житловий відомчий будинок, який розташований за адресою: Луганська область, смт Марківка, пл.Радянська,4 . Згідно рішення Марківської селищної ради від 12.09.2011 року №111 житловому будинку, де мешкає позивач , було присвоєно номер 4а. За даними бюро технічної інвентаризації Марківської районної ради Луганської області технічна інвентаризація вказаного житлового будинку не проведена , право власності не зареєстровано. На даний час будинок перебуває на балансі у Марківському комунальному підприємстві «Марківський комунальник», але будь-які документи на будинок відсутні. В даному житловому будинку позивач проживає з вересня 1992 року по теперішній час з сімєю та несе витрати на утримання будинку і прилеглих споруд, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонт, сплачує комунальні послуги та інші витрати, які повязані з володінням та поліпшенням вказаного майна. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник має право вимагати в судовому порядку визнання свого права власності, у разі оспорювання цього права іншими особами, або відсутності чи втрати правовстановлюючих документів. Оскільки позивач тривалий час (19 років) відкрито та безперервно володіє та користується даним будинком,і відповідач щодо повернення даного житлового будинку претензій не предявляє,то позивач має право на набуття права власності за набувальною давністю. Згідно ч.4ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved