overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 01.06.2002 року. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 385. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] . Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, із-за різних поглядів на життя та порядок ведення господарства між ними постійно виникають сварки. Вважає, що такі відносини суперечать інтересам сімї та унеможливлюють примирення з відповідачем. З 2010 року між сторонами припинені шлюбні стосунки, вони не ведуть спільного господарства, їх шлюб існує лише формально. Просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримала з наведених у позовній заяві підстав і пояснила, що на примирення не згідна, оскільки протягом тривалого періоду часу не підтримують з відповідачем подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, їх шлюб існує лише формально. Відповідач в судовому засідання не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01.06.2002 року. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 385 (а.с. 415 Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.5), [PERSON], [INFO] (а.с.6), [PERSON], [INFO] (а.с.7). З пояснень позивача встановлено, що сторони тривалий період часу не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. З врахуванням того, що позивач не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, а тому з відповідача слід стягнути 8,50 коп. гривень державного мита, 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-13 00:00:00

Позивач 12.08.2011 року звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з [PERSON]. А. в шлюбі з 29 вересня 1990 року, який було зареєстровано Луцьким міським відділом ЗАГСу, актовий запис № 1531. Від шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO]. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Строни на протязі останніх шести місяців проживають окремо та не підтримують шлюбних стосунків. Збереження сімї вважає неможливим, тому просить шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні, просив шлюб розірвати, з підстав наведених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, просив шлюб розірвати, витрати, повязані з реєстрацією розірвання шлюбу покласти на позивача. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та Оксенюк (дошлюбне прізвище Новак) Ж.В. перебувають в шлюбі 29 вересня 1990 року, який було зареєстровано Луцьким міським відділом ЗАГСу, актовий запис № 1531. (а.с.2 ). Від шлюбу мають одну дитину дочку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 110, 111, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в районний суд з вищевказаним позовом до [PERSON] посилаючись на те, що спільне життя із відповідачем не склалось, причиною того стало непорозуміння один одного, через що виникали сварки та скандали, сімя розпалась остаточно, шлюбні стосунки між ними припинені Тому вона вважає, що сімя розпалась і її збереження неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, попередньо надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач, повідомлений у встановленому порядку про дату, час і місце судового розгляду, про що в матеріалах справи є відповідна розписка, до суду не зявився, що відповідно до ст. 224 ЦПК України дає підстави суду для розгляду справи у його відсутність на підставі наявних у ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого розгляду. Дослідивши письмові докази у справі, та оцінивши їх у сукупності та взаємозвязку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 02.06.2003 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано у виконкомі Чернятинської сільської ради Жмеринського району, актовий запис №4 Дитина син [PERSON], який народився 10 червня 2003 року, проживає з позивачкою. Сімейне життя не склалося і подружжя припинило шлюбні відносини. Причинами цього є несумісність характерів. Зясувавши фактичні взаємини подружжя й дійсні причини позову, суд вважає, що спільне подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх неповнолітнього сина, що дає законні підстави для задоволення позову. Враховуючи викладене вище, на підставі ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в районний суд з вищевказаним позовом до [PERSON] посилаючись на те, що останній є батьком її сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча на думку позивачки має можливість надавати таку допомогу. В судове засідання сторони не зявились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач позов підтримує та наполягає на його задоволенні, а відповідач позов визнає. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що від шлюбу у сторін по справі народилася дитина син [PERSON], [INFO], яки перебуває на утриманні матері. Відповідно до свідоцтва про народження дитини батьком є відповідач [PERSON] Відповідач не виконує передбаченого ст. 180 СК України обовязку утримувати неповнолітню дитину, що дає суду законні підстави для задоволення позову. Визначаючи розмір аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини - здорова, перебуває на утриманні матері, яка має обмежені можливості її утримувати, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів здоровий, працездатний, інших утриманців не має, та приходить до висновку, що розумним і справедливим буде розмір аліментів як 1/4 частина всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, від сплати яких звільнено позивачку. На підставі ст. 180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-13 00:00:00

[PERSON] звернулася в районний суд з вищевказаним позовом до [PERSON] посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем мають дитину, дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х річного віку та отримує допомогу по догляду за нею, розмір якої є недостатнім. В той же час відповідач коштів на її утримання чи на утримання дитини не надає, хоча на думку позивачки має можливість надавати таку допомогу. В судове засідання сторони не зявились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач позов підтримує та наполягає на його задоволенні, а відповідач позов визнає. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, укладеному й зареєстрованому 06 серпня 2010 року у виконкомі Вороновицької селищної ради. Від спільного подружнього життя в сторін народилася дитина дочка [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні матері. Відповідач не виконує передбаченого ст. 180 СК України обовязку утримувати неповнолітню дитину, що дає суду законні підстави для задоволення позову. Визначаючи розмір аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини здорова, перебуває на утриманні матері, яка має обмежені можливості її утримувати, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів здоровий, працездатний, інших утриманців не має, та приходить до висновку, що розумним і справедливим буде розмір аліментів у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно. Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, від сплати яких звільнено позивачку . На підставі ст. 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона, 17 січня 1992 року у Чернівецькому міськвідділі РАЦС зареєструвала шлюб з [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був зроблений відповідний запис за №64. Для них обох цей шлюб є повторним. З перших днів подружнього життя відповідач неналежно відносився до своїх обов'язків чоловіка, зловживав спиртними напоями, неодноразово виганяв позивачку з квартири в якій вони проживали, а на її зауваження реагував гнівно і неадекватно . Внаслідок матеріальних нестатків позивачка, в січні 2004 року, була змушена виїхати за кордон на роботу. З вказаного року позивачка припинила з відповідачем всякі відносини і не шукають способів і не роблять жодних спроб для поновлення подружнього життя. Позивачка втратила до відповідача почуття любові і простої поваги у звязку з чим подальше перебування в шлюбі з ним рахує для себе неможливим і недоцільним. Спільних дітей у сторін немає, спільного майна також і звернутися до суду з даним позовом позивачку змусило те, що [PERSON] ухиляється від розірвання шлюбу через органи РАЦСу. На підставі викладеного позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], який був зареєстрований 17 січня 1992 року у відділі РАЦС Чернівецького міського управління юстиції. В судове засідання позивачка не з'явилась, від неї до суду надійшла заява в якій просить суд справу розглядати в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з'явився, від нього до суду надійшла заява в якій просить суд справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Враховуючи те, що в судове засідання не з'явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачка 17 січня 1992 року у Чернівецькому міськвідділі РАЦС зареєструвала шлюб з [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був зроблений відповідний запис за №64, що підтверджується свідоцтвом про одруження /а.с.3/. Для них обох цей шлюб є повторним. Спільних дітей у сторін немає, спільного майна також. Суд вважає, збереження сім'ї неможливе, оскільки їхня сім'я розпалася остаточно, на даний час шлюб носить формальний характер, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Основною причиною розриву відносин стало те, що вони різні за характером люди, що негативно вплинуло на їхні почуття, сімейні стосунки. Дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що збереження сім'ї між сторонами неможливе, суд вважає що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-13 00:00:00

Заявник звернулася до суду з заявою в якій просить визнати недієздатною [PERSON], [INFO] та призначити її опікуном, посилаючись на те, що заявник працюючи соціальною медсестрою Житомирського психіатричного диспансеру здійснює догляд над [PERSON], яка є одинокою та тривалий час хворіє на важкий психічний розлад, внаслідок якого не здатна усвідомлювати значення своїх дій та не може ними керувати, потребує постійного стороннього догляду та встановлення над нею опіки. В судовому засіданні заявник підтримала свою заяву та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення заяви. В судовому засіданні прокурор не заперечувала щодо задоволення заяви та визнання особи недієздатною. Вислухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, прокурора та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст. 60, 63 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна чи піклувальника. Судом встановлено, що відповідно до акту стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 255-2011 від 24.05.2011р., проведеної відповідно до ухвали суду, [PERSON], [INFO], з 1958 року страждає на хронічне психічне захворювання у формі параноїчної шизофренії, в звязку з чим не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, потребує догляду. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Богунської районної ради м. Житомира, затвердженого рішенням виконкому Богунської районної ради м. Житомира від 20.07.2011р. № 75, [PERSON], яка працює дільничною медсестрою диспансерного відділення психіатричного диспансеру Житомирської обласної психіатричної лікарні №1 може виконувати обовязки опікуна над [PERSON], яка зареєстрована та проживає одна у будинку без зручностей, в разі визнання останньої недієздатною.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-13 00:00:00

18 серпня 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, який зареєстровано 18 січня 1995 року виконкомом Черниської сільської ради Чернігівського району та області, актовий запис № 1, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Альону [INFO]. В судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився надав заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги визнав у повному обсязі. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 18 січня 1995 року виконкомом Черниської сільської ради Чернігівського району та області, актовий запис № 1. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Альону [INFO]. Суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-13 00:00:00

22 серпня 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, який зареєстровано 2 травня 1998 року відділом РАГС Чернігівського міськвиконкому Чернігівської області, актовий запис № 487, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалось. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. В судове засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився надав заяву про розгляд справи без його участі позовні вимоги визнав у повному обсязі. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 2 травня 1998 року відділом РАГС Чернігівського міськвиконкому Чернігівської області, актовий запис № 487. Від шлюбу мають неповнолітнього Євгенія [INFO]. Суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими спорудам за адресою: с.Кархівка, Чернігівського району, вул.Нова, 57, як за спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 4 жовтня 2009 року. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач Кархівська сільська рада Чернігівського району справу просила розглянути без участі їх представника. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно наданої копії свідоцтва про смерть /а.с.5/, [PERSON] померла 4 жовтня 2009 року. Після її смерті відкрилась спадщина. До спадкового майна належить житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: с.Кувечичі, Чернігівського району, вул.Коцюбинського, 15. Згідно із заповітом від 14 листопада 1998 року /а.с.6/ [PERSON], розпорядившись всім належним їй майном, призначила своїм спадкоємцем позивача. Як вбачається з представленої довідки виконкому Кархівської сільської ради /а.с.10/, [PERSON], була зареєстрована та постійно проживала одна за адресою: с.Кархівка, Чернігівського району, вул.Нова, 57. Згідно довідки Чернігівського районного бюро технічної інвентаризації /а.с.12/, право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: с.Кархівка, Чернігівського району, вул.Нова, 57, в цій установі не зареєстровано. Рішенням Чернігівського районного суду від 18.05.2011 року /а.с.11/ позивачу визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном 2 місяці. Позивач, відповідно до ст. 1268 ЦК України, є спадкоємцем за заповітом спадкового майна померлої [PERSON], оскільки він звернувся до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини. Разом з тим, згідно з положеннями ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Сторонами не заперечувалось, що правовстановлюючий документ на спірний будинок спадкодавець не отримав. Тобто, права власності на домоволодіння спадкодавець на час відкриття спадщини не набув. Тому за положеннями ст. 331 Цивільного кодексу, який регулює спірні правовідносини під час розгляду даної справи, суд вважає можливим визнати за позивачем право власності на матеріали та обладнання, що були використані в процесі будівництва домоволодіння за адресою: с.Кархівка, Чернігівського району, вул.Нова, 57, оскільки до завершення будівництва, а також здачі його в експлуатацію та державної реєстрації особа вважається власником лише будівельних матеріалів. При цьому суд вважає можливим перевести на позивача також права забудовника на незданий в експлуатацію житловий будинок. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-13 00:00:00

Позивачка просить суд розірвати договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,13 га, що розташована в с. Довжик, Житомирського району, Камянської сільської ради, укладений між сторонами 05 серпня 2008 року та зобовязати відповідача повернути в її власність дану земельну ділянку, а також стягнути з останнього на її користь сплачені судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що з моменту укладення вказаного договору відповідач не сплатив їй частину коштів від загальної вартості земельної ділянки, визначеної сторонами в договорі, у сумі 19635 грн., а тому [PERSON] допустив істотне порушення даного договору. В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав з тих же підстав. Відповідач в суді позов визнав та пояснив, що немає наміру сплачувати позивачці вказану вище суму коштів. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. 05 серпня 2008 року між позивачкою та відповідачем укладений договір купівлі-продажу вищезгаданої земельної ділянки (а.с. 5). Згідно боргової розписки від 05.08.2008 року відповідач зобовязаний сплатити позивачці 19635 грн. за придбану земельну ділянку (а.с. 6), однак до цього часу даного зобовязання не виконав. Таким чином, між сторонам діють цивільні правовідносини. У відповідності до ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Отже, наявність факту несплати відповідачем позивачці коштів за договором купівлі-продажу у сумі 19635 грн. є істотним порушенням даного договору, що, в свою чергу, є підставою для повного задоволення позову. Також, суд стягує з відповідача на користь позивачки понесені нею судові витрати, які складаються з судового збору та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до повноліття сина. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила стягувати з відповідача на утримання дитини 1/4 заробітку, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений, про причини неявки від відповідача повідомлення не надійшло. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення заочного рішення у відсутності відповідача, який не зявився. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 Сімейного кодексу України передбачений порядок присудження коштів на утримання дитини, згідно якої аліменти присуджуються у частці від доходу її матері (батька) і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи матеріальне становище неповнолітньої дитини, сторін, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивачки, визначивши єдину частку від заробітку (доходу) батька до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного, ст. 180 СК України,

Outcome: approved