Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-30 00:00:00

03 жовтня 2011 року позивачка звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що після смерті 26 січня 2011 року [PERSON] відкрилась спадщина на належний їй житловий будинок та надвірні будівлі по вул. Федори Денисюк, 15, в с. Раків Ліс Камінь-Каширського району Волинської області. Своїм заповітом [PERSON] спадкоємцем свого майна призначила її. Відповідачі, як племінники, разом із спадкодавцем на день відкриття спадщини не проживали, в шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини не подавали, до спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині, не відносяться, а тому вважає їх такими, що не прийняли спадщину. Маючи намір прийняти спадщину звернулась із відповідною заявою до нотаріуса, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може у зв'язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів на згадане спадкове майно. Просить визнати за нею право власності на житловий будинок та надвірні будівлі по вул. Федори Денисюк, 15, в с. Раків ліс Камінь-Каширського району Волинської області. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що із-за відсутності правовстановлюючих документів на спадковий будинок не може отримати свідоцтво про право на спадщину. Просить позов задовольнити. Відповідачі позовні вимоги визнали, про що подали відповідні заяви, де просять справу розглянути без їх участі. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги є підставними і підлягають до задоволення. Судом установлено, що [PERSON], яка померла 26 січня 2011 року (свідоцтво про смерть (а.с. 7), своїм заповітом (а.с. 6) належний їй житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Федори Денисюк, 15, в с. Раків Ліс Камінь-Каширського району Волинської області, що стверджено довідкою Раково-Ліської сільської ради Камінь-Каширського району № 3308 від 27 вересня 2011 року (а.с. 10), заповіла позивачці [PERSON]. Згідно ст. 1223 ч. ч. 1, 3 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті; право спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1268 ч. ч. 1, 5 ЦК України, спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її; незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яка, у відповідності до ст. 1220 цього Кодексу, відкрилась після смерті [PERSON] Позивачка, у відповідності до вимог ст. 1269 ЦК України, шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини, вважається такою, що прийняла спадщину. Відповідачі, як спадкоємці за законом, наміру приймати спадщину після смерті [PERSON] не мають, оскільки проти позову не заперечують. Згідно п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5, право власності на житловий будинок, інші будівлі і споруди, може бути підтверджено свідоцтвом про право власності на об`єкти нерухомого майна. Відповідно до п. 216 цієї Інструкції відсутність правовстановлюючих документів на спадкові будівлі позбавляє нотаріуса можливості видати спадкоємцю свідоцтво про право на спадщину. [PERSON] за життя такого свідоцтва не мала, тому позивачка оформити право власності на спадкове майно у нотаріуса не має можливості. Відповідно до ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно ст. 1216 ЦК являє собою перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Зважаючи на встановлені судом обставини, позивачку слід визнати власником житлового будинку з надвірними будівлями. З відповідачів суд судових витрат не стягує, оскільки право власності на житловий будинок та господарські будівлі ними не оспорюється.

Outcome: approved