Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, з вимогою до відповідача про стягнення коштів по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання. Свої вимоги мотивувала тим, що з 01.10.2007 року вона працює у КП по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» Деснянського району м. Києва на посаді начальника планово економічного відділу. З 04 жовтня 2011 року по 12 жовтня 2011 року вона знаходилась на амбулаторному лікуванні в звязку з хворобою. Станом на 27 січня 2012 р. з невідомих причин їй невиплачені лікарняні кошти в розмірі 1 134 грн. 02 коп., чим нанесено матеріальну та моральну шкоду. Неправомірні дії відповідача спонукало її до додаткових пошуків коштів для існування, оскільки було порушено стабільний, звичайний ритм життя, що призвело до зниження самооцінки та приниження, яке проявилось в тому, що вона змушена була шукати де взяти кошти в борг. Розмір відшкодування за завдану їй моральну шкоду вона оцінює в 4\~000 грн. Просить зобовязати відповідача виплатити їй кошти по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання та моральну шкоду. В судовому засіданні позивач підтримала вимоги позову, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала в частині невиплачених коштів на лікування в звязку з хворобою [PERSON] Вважає, що позивач не навела доказів понесення їй моральних та душевних страждань, також не наведені міркування, з яких вона виходила при визначення розміру шкоди. Вважає позов частково безпідставним та просить відмовити в частині моральної шкоди. Дослідивши обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] працює з 01.10.2007 року на посаді начальника планово економічного відділу в КП по утриманню житлового господарства «Житлорембудсервіс» Деснянського району м. Києва, що підтверджується довідкою з місця роботи від 30.01.2012 р. за № 08-339, про що сторони не заперечують та визнають зазначений факт. (а.с.4) З 04 жовтня 2011 р. по 12 жовтня 2011 року [PERSON] знаходилась на амбулаторному лікуванні в звязку з хворобою. Станом на 27 січня 2012 р. з невідомих причин позивачу невиплачені лікарняні кошти в розмірі 1\~134,02 грн. Згідно ст. 51 Закону України «Про загальнообовязкове соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням», \~підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, є виданий у законному порядку листок непрацездатності. Відповідно до ч. 3 цього ж закону рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією із соціального страхування, що створюється на підприємстві. Комісія перевіряє правильність видач документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення, якщо за результатами перевірки будуть зроблені висновки про порушення встановленого порядку видачі листків непрацездатності то комісія має право прийняти рішення про відмову в призначенні матеріального забезпечення. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. П. 1 ст. 36 \~Закону України від \~18.01.01 г. №2240-III «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням»(далее - Закон №2240), приведено виключний перелік підстав \~для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності: 1) у разі одержання застрахованою особою травм або її захворювання при вчиненні нею злочину; 2) у разі навмисного заподіяння шкоди своєму здоров'ю з метою ухилення від роботи чи інших обов'язків або симуляції хвороби; 3) за час перебування під арештом і за час проведення судово-медичної експертизи; 4) за час примусового лікування, призначеного за постановою суду; 5) у разі тимчасової непрацездатності у зв'язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп'яніння або дій, пов'язаних з таким сп'янінням; 6) за період перебування застрахованої особи у відпустці без збереження заробітної плати, творчій відпустці, додатковій відпустці у зв'язку з навчанням. Відповідно до Положення про комісію (уповноваженого) із соціального страхування підприємства, установи, організації, \~рішення комісії (уповноваженого) із соціального страхування підприємства про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг може бути оскарженим застрахованою особою до робочого органу відділення Фонду, де перебуває на обліку підприємство, що не позбавляє права застрахованої особи звернутися з цих питань до суду. Згідно \~п.2.3 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою \~Правління Фонду соціального страхування … № 24 від 27.04.2007 року оплата за рахунок коштів роботодавця \~та рахунок коштів Фонду призначається та виплачується за місцем роботи потерпілого, тобто оскільки позивачка \~з 01.10.2007 року перебуває у трудових відносинах з відповідачем, то і \~оплату тимчасової непрацездатності з 04 жовтня 2011 року по 12 жовтня 2011 року повинен проводити \~роботодавець. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП відшкодування власником або уповноваженим представником моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Доводи про спричинення моральної шкоди позивач повязує з душевними стражданнями, яких вона зазнала у звязку з протиправними діями відповідача, обмеженні у реалізації своїх уподобань і бажань, порушенні нормальних життєвих звязків, спричинених зазначеною подією. Моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, шкоди, протиправності діяння, наявності звязку між шкодою і протиправним діянням (ст. 1167 ЦК України), а також положення ч. 3 ст. 23 ЦК України передбачає, що при визначенні розміру морального відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Суд враховує вище викладене, ступінь вини відповідача та,

Outcome: partial