Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-12 00:00:00

Департамент міського господарства Одеської міської ради звернувся в суд з позовом до [PERSON] про виселення її і [PERSON] разом зі всіма мешкаючими з ними особами з незаконно займаної квартири № 142 житлового будинку № 77 по вул. Ак. Вільямса в м. Одесі без надання іншого житла. Представник позивача послався в своєму позові на те, що УЖКГ винятково дало згоду [PERSON], як керуючому КП «Домоуправління №18»і такому, що мав потребу у житлі, вселитись у спірну квартиру та зареєструватись в ній. Позивач зазначив, що спірна квартира до службових не віднесена, що наказом УЖКГ від 11 листопада 1997 року за № 29-л відповідно до п. 4 ст. 30 КЗПП України [PERSON] був звільнений з посади керуючого КП і 8 грудня 1999 року він і його син [PERSON] за особистими заявами булди зняті з реєстраційного обліку у спірній квартирі, звільнили її, однак в квартирі залишалась проживати колишня дружина [PERSON] [PERSON] Позивач зазначив, що спірне житлове приміщення у встановленому законом порядку не було надане колишньому чоловіку відповідача, ордер на вселення не видавався, договір найму не укладався, тому позивач вважає, що відповідачі займають приміщення незаконно і просив виселити їх, як самоуправно зайнявших жиле приміщення зі спірної квартири без надання іншого житла. [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до Київської районної адміністрації Одеської міської ради, Департаменту міського господарства, КП «Домоуправління №18»про визнання за нею права користування спірною квартирою, зобовязання укласти договір найму житлової площі на склад сімї вона і її донька [PERSON], та просила стягнути з КП «Домоуправління №18»на її користь моральну шкоду в розмірі 20000грн. Вона зазначила в своєму позові, що вселилась і зареєструвалась разом зі своїм чоловіком [PERSON] і його сином [PERSON] в спірну квартиру на підставі дозволу рішення УЖКГ, як дружина наймача, отже не вважає себе і свою неповнолітню доньку, особами, які самоуправно зайняли житлове приміщення і підлягають виселенню без надання іншого житлового приміщення за позовом Департаменту міського господарства, поданого з пропуском строку позовної давнини, оскільки навіть не зважаючи на звільнення [PERSON] з посади, Управління житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради і в подальшому Департамент міського господарства фактично визнавали за [PERSON] і членами його сімї право реєстрації і користування спірною квартирою, вважали законним її проживання і дочки в спірній квартирі. УЖКГ не тільки в порядку виключення на законних підставах надало дозвіл [PERSON]І та членам його сімї на вселення, прописку в вільному спірному приміщенні, крім того надало дозвіл на укладення договору найму, та як наслідок оформлення особистих рахунків по оплаті комунальних платежів, а після зняття з реєстрації наймача [PERSON] фактично оформило договір найму з нею, що підтверджується переоформленням особистих рахунків на її імя. 13 жовтня 2010 року позивачка звернулась в КП «Домоуправління №18»з заявою про видачу їй довідки по формі 1, необхідної для вирішення питань, повязаних з влаштуванням доньки в школу, однак отримала відмову і повідомлення від виконуючого обовязки керівника КП «Домоуправління №18»[PERSON] про те, що її особистий рахунок ним закрито, так як за його думкою підстави її проживання в спірній квартирі відсутні. Ці дії позивачка розцінила як порушення її прав і прав її доньки, так як фактично з грудня 1999 року по день подання позову 30 квітня 2010 року позивач по первісному позову вважав законним її і дочки проживання в спірній квартирі і їх реєстрацію, їй, як наймачу, не було відмови в отримані будь-яких довідок і в сплаті комунальних платежів. Неправомірні дії керівника КП на думку [PERSON] призвели до ускладнень влаштування доньки в школу, до не можливості виконання вимог «Інфокс-водоканалу» по укладенню договору на водопостачання та водовідведення, що може потягнути в подальшому застосування до неї штрафних санкцій, в результаті вона вимушена постійно нервувати, так як внаслідок зазнала і продовжує зазнавати моральних страждань, моральну шкоду, спричинену їй робітником КП, вона оцінила в 20 000 грн. Представник Департаменту міського господарства і КП «Домоуправління №18»в судовому засіданні підтримав позов Департаменту і не визнав позов [PERSON] Позивачка [PERSON]Є і її представник підтримали свій позов і наполягали на відмові у позові Департаменту. Представник Київської районної адміністрації вважав, що позов [PERSON] не підлягає задоволенню, так як районна адміністрація не видавала їй ордер на спірну квартиру. Представник відділу по забезпеченню роботи органу опіки та піклування Київської районної адміністрації висловився проти задоволення позову Департаменту. Суд, заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов Департаменту міського господарства не підлягає задоволенню, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] працював на посаді керуючого КП «Домоуправління №18»з 28 грудня 1996 року по 11 листопада 1997 року. З дозволу і за узгодженням УЖКГ [PERSON] вселився в квартиру [ADDRESS] в 1997 році та на його імя було відкрито особистий рахунок по оплаті комунальних платежів і за листом УЖКГ 16 квітня 2007 року він був зареєстрований в квартирі. До [PERSON], як члени його сімї в порядку ст. 65 ЖК України в спірну квартиру вселились його син [PERSON], який за листом-узгодженням УЖКГ зареєструвався 7 травня 1997 року безстроково і дружина [PERSON], яка зареєструвалась 17 вересня 1997 року також безстроково за листом-узгодженням з УЖКГ. Ці обставини не оспорюються сторонами по справі і підтверджуються картками прописки-реєстрації паспортного столу завіреними КП «Домоуправління №18». Департаментом міського господарства надано суду наказ УЖКГ № 95 від 8 вересня 1999 року, з якого убачається, що у звязку з перепропискою [PERSON] в квартиру №142 по вул. Вільямса в м. Одесі було відновлено статус квартири №154 в цьому ж будинку як гуртожиток маневреного фонду. Означений наказ спростовує посилання Департаменту міського господарства в позові на те, що [PERSON] було надано спірну однокімнатну квартиру винятково тимчасово, як особі, що мала потребу в житлі. Отже [PERSON] перебував і був зареєстрований до надання спірної квартири в такій же типовій однокімнатній квартирі № 154, яку УЖКГ вирішило звільнити, пересиливши [PERSON] в спірну житлову квартиру для використання в подальшому квартири №154 для тимчасового заселення. 8 грудня 1999 року [PERSON] і його син [PERSON] за особистими заявами були зняті з реєстрації в спірній квартирі. 17 грудня 2003 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] був розірваний про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу. 19 грудня 2003 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] У відповідності до ст. 65 ЖК України особи, які вселились в житлове приміщення в якості члена сім`ї наймача, набувають рівне з іншими членами сім'ї право користування жилим приміщенням. Таким чином, [PERSON] вселившись в спірну житлову квартиру в якості дружини до свого чоловіка [PERSON] і набула право користування житловим приміщенням спірної квартири. Згідно зі ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням в будинках державного та суспільного фонду здійснюється у відповідності до договору найму житлового приміщення, укладеного в письмовій формі в відповідності до типового договору, затвердженого Радою Міністрів УРСР. Однак, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР № 243 від 11 серпня 1988 року типовий договір найма житлового приміщення втратив свою силу на підставі постанови КМ України № 939 від 22 червня 1998 року. Переоформлення КП «Домоуправлінням №18»після зняття з реєстрації [PERSON] особистого рахунку на [PERSON] свідчить про те, що балансоутримувач будинку фактично уклав з нею договір найму спірного житлового приміщення і вважав її належним наймачем спірної квартири, на підтвердження чого 20 січня 2009 року здійснив реєстрацію в спірній квартирі її неповнолітньої доньки [PERSON] Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що Департаментом міського господарства, як правонаступником балансоутримувачів будинку № 77 по вул. Академіка Вільямса в м. Одесі в період з 1997 року по теперішній час пропущено строк позовної давнини для звернення до суду з позовом про виселення [PERSON] і [PERSON] зі спірної квартири. Департамент міського господарства не привів жодного доказу на підтвердження поважності пропуску строку позовної давнини. Суд критично відноситься до того, що вселення [PERSON] до її чоловіка в спірну квартиру, оформлення особистого рахунку, реєстрацію її і її доньки в подальшому з дозволу УЖКГ і КП «Домоуправління №18»Департамент міського господарства трактує, як самоуправне зайняття спірного приміщення. Позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження обставин, викладених в позові і зокрема того, що [PERSON] і її малолітня донька [PERSON] самоуправно зайняли спірне жиле приміщення і підлягають виселенню в порядку ч.3 ст. 116 ЖК України без надання їм іншого житлового приміщення. Позивач не надав достовірних і належних доказів на підтвердження повноважень для подання позову про виселення осіб зі спірної квартири, як житлової квартири (не маневреної), яка згідно з листом КП «Домоуправління №18»№ 265 від 25 жовтня 2010 року відноситься до комунальної власності територіальної громади м. Одеси. Ухвалою суду від 28 вересня 2011 року було зобовязано Київську районну адміністрацію Одеської міської ради надати інформацію з якого часу будинок № 77 по вул. Ак. Вільямса в м. Одесі переданий на баланс районної адміністрації, проте зазначена ухвала виконана не була. Як убачається з листа КП «ОМБТІ та РОН»№ 319818.65.11 станом на 3 січня 2012 року В КП «ОМБТІ та РОН»за [PERSON] нерухоме майно не зареєстроване, спірна квартира не зареєстрована. Відповідно до листа Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області № 31/19 від 21 лютого 2011 року підстави реєстрації [PERSON] та [PERSON] не збереглись у звязку зі знищенням по закінченні 3-х річного строку зберігання. Департамент міського господарства і КП «Домоуправління №18»відмовились надати суду документи в тому числі, листи УЖКГ, на підставі, яких було вселено і здійснено реєстрацію у спірній квартирі [PERSON], його сина та дружини. Виходячи з міркувань справедливості на підставі повно і всебічно зясованих обставин, досліджених доказів, суд,

Outcome: partial