overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

В провадженні Літинського районного суду Вінницької області знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач надала до суду письмову заяву, в якій змінила свої позовні вимоги, відповідно до яких, вимагає стягнути із відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 260 гривень на утримання сина [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття, обґрунтовуючи це тим, що відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання сина не надає. У позовній заяві зазначено, що відповідач працює, але має нерегулярний дохід, а тому аліменти слід стягнути у твердій грошовій сумі. Відповідач в судовому засіданні не заперечив щодо суми аліментів вказаних в зміні до позову та визнає його повністю. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов слід задовільнити з таких підстав. Відповідно до ст.180, 184 СК України батьки зобов*язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації, відповідно до закону. Свідоцтвом про народження (а.с.4) стверджується, що [PERSON] народився 9.03.2011 р. та її батьками є позивачка та відповідач по справі. Відповідно до довідки Уладівської с\\ради син [PERSON] знаходиться на утриманні позивачки (а.с. 5). На підставі викладеного, суд вважає, що позов слід задовільнити та стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі, відповідно до ст. 184 СК України та судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

Сторони уклали шлюб 19.04.1994 року, зареєстрований міським відділом РАГСа м. Артемівська Донецької області, актовий запис № 190. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини на припинені з 1999 року з тих причин, що в сімї постійно виникали свари, які виникали через відсутність взаємоповаги та взаємодопомоги, що привело до втрати взаєморозуміння в сімї. Ці обставини і з'явилися підставою позову. В судовому засіданні позивач наполягає на заявлених вимогах. Відповідач в судове засідання не зявився - 09.11.2011 року, 23.11.2011 року. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України. Від нього не надійшло заяви про відкладення слухання справи. Згідно ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України, оскілки відповідач повідомлений належним чином повторне не зявився в судове засідання, суд вважає можливим розглянути дану справу у відсутності відповідача та постановити заочне рішення, на підставі наявних у ній даних та доказів. Про постановлення заочного рішення позивач у судовому засіданні не заперечувала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що примирення між сторонами не можливе, сімя фактично не існує та шлюб необхідно розірвати. Згідно ст.88 ЦПК України, суд вважає , що судові витрати необхідно стягнути з позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

Позивач [PERSON] 31 жовтня 2011 року звернувся в суд з вказаним позовом про визначення йому додаткового строку один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили, достатнього для подання ним заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини. Обгрунтовує позов тим, що 16 липня 2010 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті все спадкове майно, яке належало йому, прийняла його дружина [PERSON], але оформити спадкове майно не встигла, оскільки 28 березня 2011 року вона померла. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями за законом. У встановлений законодавством України шестимісячний термін він не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після померлої матері, так як смерть матері він дуже важко переніс, як наслідок психічні розлади, що негативно відобразилися на його здоров'ї, в зв'язку з чим був вимушений перебувати на лікуванні, що підтверджується довідкою Червонознам'янської амбулаторії від 25.10.2011 року вих. №16, а тому вважає, що строк для прийняття спадщини він пропустив з поважних причин. Нотаріальна контора відмовила йому видати свідоцтво про право на спадщину у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Тому він вимушений звернутися до суду для надання йому додаткового строку на подання заяви у нотаріальну контору про прийняття спадщини з підстав ч.3 статті 1272 ЦК України. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав в суд письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що останній день для подання заяви про прийняття спадщини є 28 вересня 2011 року. Позивач [PERSON] пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки з 15 вересня 2011 року по 03 жовтня 2011 року він перебував на лікуванні з діагнозом пневмонія, що підтверджено довідкою Червонознам'янської амбулаторії загальної практики сімейної медецини (а.с.13). Тому суд з підстав частини 3 статті 1272 ЦК України визначає позивачу додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

До суду з заявою звернулась лікар-психіатр Житомирської психіатричної лікарні № 1 [PERSON] про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON], який 22.11.2011 року з наявністю важкого психічного розладу був поміщений до психіатричної лікарні. В судовому засіданні лікар-психіатр Житомирської психіатричної лікарні № 1 [PERSON] підтримала заявлені вимоги та пояснила суду, що 22.11.2011 о 17 годині 00 хвилин хворий був доставлений до Житомирської обласної психіатричної лікарні, де перебуває на даний час. Хворий перебуває в такому важкому стані психічного розладу, що потребує примусового лікування в психіатричному закладі. З цих підстав він не може бути доставлений у судове засідання для участі в судовому розгляді справи. Розгляд справи проводився без участі законного представника хворого, так як до суду надійшла письмова заява його батька в якій він просить суд проводити розгляд справи за її відсутності. Вислухавши думку учасників судового розгляду, зокрема, лікаря- психіатра, яка просить задовольнити її заяву, думку прокурора, який вважає, що є всі підстави для задоволення судом заяви лікаря- психіатра, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява лікаря-психіатра Житомирської обласної психіатричної лікарні №1 підлягає задоволенню. Суд при цьому бере до уваги висновок комісії лікарів-психіатрів від 23.11.2011 року за № 5253 за яким [PERSON] на даний час знаходиться в стані тяжкого психічного розладу, який супроводжується маячними ідеями особливого значення, переоцінки особистості та агресивною поведінкою до оточуючих та близьких, потребує примусової госпіталізації в умовах психіатричного стаціонару, так як становить небезпеку для оточуючих. Згідно ст.14,22 Закону України " Про психіатричну допомогу " особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження і лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють особу безпосередньо небезпечну для неї та оточуючих. Дане питання розглядається в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

До суду з заявою звернулась лікар-психіатр Житомирської психіатричної лікарні №1 [PERSON] про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON], яка 22 листопада 2011 року за направленням дільничного психіатра диспансеру [PERSON] з наявністю важкого психічного розладу була поміщена до психіатричної лікарні. В судовому засіданні лікар-психіатр Житомирської психіатричної лікарні № 1 [PERSON] підтримала заявлені вимоги та пояснила суду, що 22 листопада 2011 року о 17 годині ЗО хвилин хвора була доставлена до Житомирської обласної психіатричної лікарні, де перебуває на даний час. Хвора перебуває в такому важкому стані психічного розладу, що потребує примусового лікування в психіатричному закладі. З цих підстав хвора не може бути доставлена у судове засідання для участі в судовому розгляді справи. Розгляд справи проводився без участі законного представника хворої, так як до суду надійшла письмова заява її батька [PERSON] в якій він просить суд проводити розгляд справи за його відсутності. Вислухавши думку учасників судового розгляду, зокрема, лікаря- психіатра, яка просить задовольнити її заяву, думку прокурора, який вважає, що є всі підстави для задоволення судом заяви лікаря- психіатра, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява лікаря-психіатра Житомирської обласної психіатричної лікарні №1 [PERSON] підлягає задоволенню. Суд при цьому бере до уваги висновок комісії лікарів-психіатрів від 23.11.2011 року за № 5260 за яким [PERSON] на даний час знаходиться в гострому психотичному стані, не може дати усвідомленої згоди на лікування, небезпечна для себе та оточуючих - потребує лікування в психіатричному закладі в порядку примусової госпіталізації. Згідно ст.14,22 Закону України " Про психіатричну допомогу " особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження і лікування можливі лише в стаціонарних умовах та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють особу безпосередньо небезпечну для неї та оточуючих. Дане питання розглядається в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказав, що 12 травня 2010 року помер його батько [PERSON], який за життя мав у власності ? частину житлового будинку із господарськими будівлями № 34 по вул.Перемоги в с.Бабин Іллінецького району Вінницької області. За життя батько заповіту не склав, після його смерті спадкоємцями за законом є він, його сестра [PERSON] і мати [PERSON] Оскільки сестра і мати відмовились від прийняття спадщини, він є єдиним спадкоємцем за законом після смерті батька. Відповідно до ст.1270 ЦПК України він своєчасно звернувся в Іллінецьку державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак нотаріус не видав йому свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок із господарськими будівлями, оскільки їх первинна реєстрація у встановленому порядку проведена не була і правовстановлюючі документи відсутні. Спадкове домоволодіння станом на 15 квітня 1991 року відносилось до категорії колгоспних дворів, до складу якого входити лише його батьки. Тому він просить суд визнати право власності по ? частині житлового будинку із господарськими будівлями за його матірю і покійним батьком, як за членами колгоспного двору станом 15 березня 1991 року, та визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку із господарськими будівлями в порядку спадкування за законом після смерті батька. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав, просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] сільська рада Іллінецького району Вінницької області позовні вимоги [PERSON] визнала повністю, про що подала до суду відповідного листа із проханням вирішити справу у відсутності її представника. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнали повністю. За таких обставин суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність представника відповідача [PERSON] сільської ради Іллінецького району Вінницької області, прийняти визнання позову усіма відповідачами і задовольнити позовні вимоги, оскільки вони, крім повного визнання їх відповідачами, підтверджуються також поданими позивачем письмовими доказами, а саме: копіями паспортів громадян України позивача [PERSON] (а.с.3), і відповідачів [PERSON] (а.с.4) і [PERSON] (а.с.6), копією свідоцтва про смерть 15 травня 2010 року [PERSON] (а.с.9), заявами [PERSON] і [PERSON] про відмову від спадщини після смерті [PERSON] (а.с.5, 7), довідкою виконкому [PERSON] сільської ради про належність домогосподарства № 34 по вул.Перемоги в с.Бабин Іллінецького району до категорії колгоспних дворів у складі [PERSON] і [PERSON] (а.с.8), витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.10), копією технічного паспорта домоволодіння (а.с.13 15) та довідкою КП «Гайсинське МБТІ» про вартість домоволодіння (а.с.12). Оцінюючи в сукупності всі досліджені по справі докази, суд визнає доведеними вимоги позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Верхньодуванської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Позивач у письмовому звернені просить суд розглядати справу за його відсутності, на позові наполягає. Представник відповідача у письмовому звернені просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, прийнявши заяву позивача, відповідача про визнання позову, встановивши, що визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно зясувавши обставини, на які позивачі посилаються як на підставу своїх вимог, вважає за необхідне задовольнити позов [PERSON] в повному обємі, оскільки він визнаний відповідачами. Ст. 1216 ЦК України вказує, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Ч.3 ст. 1268 вказує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовну вимогу підтримала та суду пояснила, що 11 травня 2001 року у Підгородянській сільській раді Рогатинського району Івано-Франківської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем по справі [PERSON], про що зроблено актовий запис про одруження за №4. У шлюбі в них народився син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем склалось невдало, оскільки він зловживає алкогольними напоями, вчиняє сімейні скандали, обзиває нецензурними словами, що негативно впливає на виховання дитини. Примирення не відбулось, оскільки чоловік продовжує зловживати алкогольними напоями, що негативно впливає на виховання дитини. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище Макар. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю та пояснив, що після наданого судом терміну на примирення, яке між ними не відбулось він не заперечує відносно розірвання шлюбу, оскільки можливості зберегти сімю і проживати разом немає. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Даний факт підтверджується свідоцтвом про одруження серія 1-НМ №067408, виданим 11 травня 2001 року Підгородянською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області. Під час проживання в шлюбі у подружжя Макар народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження серії 1-НМ №184595. Відповідно до вимог ст.112 СК України, при розірвані шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається із пояснень позивача, відповідач зловживає алкогольними напоями, внаслідок чого в них часто виникають сварки, що негативно впливають на психіку малолітнього сина, його розвиток . Відповідач не заперечує відносно розірвання шлюбу. Крім цього, сторони не бажають відновлювати шлюбні відносини, про що свідчить наданий їм термін для примирення, яким вони не скористались. Викладені обставини свідчать, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а також інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище Макар. На підставі ст.ст.110,112,115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

У звязку зі складністю складання повного рішення, для чого потрібен значний час, суд вважає за необхідне оголосити вступну та резолютивну частину рішення, а з повним текстом рішення сторони можуть ознайомитися 25 листопада 2011 року після 13 години.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

До Чернівецького районного суду звернулася [PERSON] з вище зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги для утримання неповнолітніх дітей не надає. Позивач в судове засідання не з*явилася, подавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, свої вимоги підтримує і просить їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову та сплати аліментів в розмірі 1/3 усіх видів заробітку. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що від спільного подружнього життя у сторін є неповнолітні доньки: [PERSON], [INFO] /а.с.6/ та [PERSON], [INFO] /а.с. 5/, які проживають з матір*ю та перебувають на її утриманні / а. с. 7/. В добровільному порядку відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу для утримання неповнолітніх дітей. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. В разі ухилення від цього обов*язку кошти на утримання дітей стягуються у судовому порядку за ч.3 ст.181 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України / із змінами, внесеними згідно із Законом України від 22.09.2005 року, № 2901 - 4 / мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Статтею 21 Закону України від 23 грудня 2010 року, N 2857-VI Про державний бюджет України на 2011 рік " затверджено прожитковий мінімум для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 816 гривень, з 1 квітня - 832 гривні, з 1 жовтня - 853 гривні, з 1 грудня - 870 гривень; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 977 гривень, з 1 квітня - 997 гривень, з 1 жовтня - 1022 гривні, з 1 грудня - 1042 гривні. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров*я відповідача - здоровий, відсутність у нього інших дітей чи утриманців, матеріальне становище дітей та платника аліментів, відповідач погоджується сплачувати аліменти, а тому суд рахує, що обґрунтованим і справедливим буде розмір аліментів у розмірі 1/3 усіх видів заробітку, але не менше 30% від затвердженого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття. Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнено позивача, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. На підставі ст., ст. 180, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

25 жовтня 2011 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 11.09.2008 року, в розмірі 20832,34 грн., посилаючись на порушення умов кредитного договору відповідачем. 24 листопада 2011 року від ПАТ КБ Приватбанкнадійшла заява про зменшення позовних вимог. За час знаходження позовної заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанкдо [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 11.09.2008 року, в розмірі 20832,34 грн. в проваджені суду, [PERSON] погасив заборгованість по кредитному договору б/н від 11.09.2008 року, а на час подання позову до суду заборгованість мала місце та складала 20832,34 грн. і Публічне акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк в звязку з цим поніс витрати по сплаті судового збору і ІТЗ, отже просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 208, 32 грн. судового збору та 120, 00 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судового процесу. Представник позивача подав суду заяву про слухання справи у його відсутність,позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у справі [PERSON] в судове засідання не зявився. У телефонному режимі просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги про сплату судових витрат визнає. На підставі викладеного,

Outcome: approved