Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] обгрунтовуючи вимоги тим,що 27.05.2011 р. відповідач керуючи автомобілем марки «Volkswagen Passat в с. Дем'янів Галицького району порушуючи Правила дорожнього руху вчинив наїзд на його матір [PERSON] внаслідок чого наступила її смерть. Проти відповідача порушена кримінальна справа за ч,2 ст. 286 КК України. Постановою Галицького районного суду Івано-Франківської області від 29.08.2011 р. останнього було звільнено від покарання внаслідок акта амністії. Цивільний позов залишено без розгляду. Проте згідно діючого законодавства він зобовязаний відшкодувати йому матеріальну шкоду в сумі 26570 грн. яка складається з витрачених коштів на поховання матері та вартість надгробного памятника а також моральну шкоду в розмірі 100 00 грн, В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позивача з підстав, викладених в позовній заяві та просив задоволити позов. При цьому додатково вказав, що на даний час надгробний пам'ятник матері позивача ще не оплачений. Моральну шкоду мотивує тим,що трагедія яка сталася в сім'ї позивача внаслідок трагічної смерті матері по вині відповідача залишила в його серці слід, який неможливо вилікувати. Завдану моральну шікоду оцінює в розрахунку того,що мати була людиною яка об'єднювала їхню родину та вносила неоціненний вклад у вихованні онуків,він любив свою матір і переживає сильну біль із-за її втрати. Просить задовольнити позовні вимоги позивача. Відповідач позовні вимоги визнав частково. Матеріальну шкоду в тому розмірі, який підтверджується доказами наданими позивачем. Просить суд врахувати що сума надгробного пам'ятника нічим не доведена позивачем однак він визнає cyму відповідно до довідки спеціалізованого комбінату комунально-побутового обслуговування,тобто 7000 грн. Щодо моральної шкоди то вважає що сума надто завищена. Просить суд врахувати що злочин ним вчинено із-за необережнос оскільки у вчиненні ДТП є і вина матері позивача яка також не дотримувалась ПДР., яка переходила дорогу не у відведеному для цього місці - пішохідному переході. А також просив врахувати,що з місця вчинення ДТП він не втікав, був тверезим, його матеріальний стан: має на утриманні двоє неповнолітніх дітей. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, давши їм правову оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 27.05.201 1 р. відповідач керуючи автомобілем марки «VolkswagenPassat" в с. Дем'янів Галицького району порушуючи Правила дорожнього руху вчинив наїзд на [PERSON] внаслідок чого наступила смерть останньої. Постановою Галицького районного суду від 29.08.2011 р. [PERSON] звільнено від покарання , передбаченого ч.2 ст.286 КК України внаслідок акта амністії. Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законно" сили, обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тобто, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи, суд вправі обговорювати вину відповідача і може вирішувати питання про розмір відшкодування заподіяної шкоди. Такий висновок знайшов своє відображення у п.7 Постанови ПВС України від 18.12.2009р. №14 ((Про судове рішення». Внаслідок ДТП загинула [PERSON] - мати позивача. У відповідності до положень ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання якого створює підвищену небезпеку. Ставлячи питання про відшкодування матеріальної шкоди в частині понесених витрат на поховання [PERSON] позивач посилався на товарні чеки від 28.05.2011 р.та накладної Noillвід 29.08.2011 р. про оплату за виготовлення надмогильного пам'ятника. Однак в судовому засіданні представник позивача зазначив,що даних про оплату за пам'ятник у позивача немає. Відповідач визнав суму за пам'ятник відповідно до довідки в розмірі 7000 грн. Відповідно до ч.2 ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, а суд зобов'язаний забезпечити реалізацію принципу змагальності і рівності сторін у здійсненні процесуальних прав. Згідно зі ст.60 ЦПК сторони зобов'язані довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Зважаючи на те,що позивачем не наведено витрати на стягнення матеріальної шкоди в розмірі 26570.00 грн. то така вимога підлягає до часткового задоволення в розмірі 12 404 грн. Відповідно до вимог ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд згідно вимог ст.23 ЦК України враховує величину фізичного болю та страждань, яких позивач зазнав у звязку з втратою рідної йому людини-матері, істотність і наслідків вимушених змін в його житті. Крім того, суд враховує матеріальне становище підсудного, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей. За таких обставин, а також з врахуванням засад виваженості , розумності та справедливості, суд вважає за доцільним визначити розмір відшкодування моральної шкоди потерпілому до ЗО тис. грн. На підставі наведеного, ст. ст. 1167, 1195 Цивільного кодексу України, ст. 213\-215,218 Цивільно-процесуального Кодексу України, суд , -

Outcome: partial