Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про зобовязання видати трудову книжку, стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що він з вересня 1999 року по 18 березня 2009 року працював у приватному підприємстві Руметаль(далі ПП Руметаль) на посаді заступника директора. 18 березня 2009 року він був звільнений за угодою сторін. На момент його звільнення власник не провів з ним повного розрахунку та не видав йому трудову книжку. Враховуючи наведені обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 3860,79 грн., середній заробіток за час затримки у розрахунку при звільненні в розмірі 6030,83 грн. Також позивач вважає, що у звязку з невиконанням відповідачем свого обовязку по нарахуванню та виплаті йому заробітної плати він зазнав моральних страждань, пережив душевний стрес, пов'язаний з матеріальними труднощами. Моральну шкоду позивач оцінює у 5000 грн. Представник відповідача у судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини його неявки суду невідомі. Суд, зясувавши думку інших учасників процесу, вважає за можливе слухати справу у порядку ст. 224 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний у день звільнення видати працівнику належним чином оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, встановлені у статті 116 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата усіх сум, які належать йому від підприємства, установи, організації, проводяться у день звільнення. Згідно ч. 1 ст. 117 КЗпП України у випадку невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівнику сум у строки, вказані у статті 116 цього Кодексу, за відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівнику його середній заробіток за час затримки у розрахунку. Як встановлено судом, [PERSON] з вересня 1999 року з вересня 1999 року по 18 березня 2009 року працював у приватному підприємстві Руметаль(далі ПП Руметаль) на посаді заступника директора. 18 березня 2009 року він був звільнений за угодою сторін. На момент його звільнення власник не провів з ним повного розрахунку та не видав йому трудову книжку (а. с. 4 12). Поскільки трудова книжка не була видана позивачу при звільненні, вона має бути витребувана від відповідача примусово. У відповідача перед позивачем за 3 останні місяці роботи утворилася заборгованість із виплати заробітної плати у розмірі 3860,79 грн, яка підлягає примусовому стягненню. Оскільки заробітна плата [PERSON] була мінімальною, то його середній заробіток за два місяці, що передували звільненню, склав 605 грн. Середньоденний заробіток позивача при таких обставинах складав 20,17 грн. Кількість днів затримки у розрахунку склала 789 днів (з 19 березня 2009 року по 22 вересня 2011 року). Таким чином, сума середнього заробітку за час затримки у розрахунку при звільненні складає: 20,17 грн. х 789 днів = 15914,13 грн., які і підлягають стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 2371 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у випадку, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втраті нормальних життєвих звязків і потребують від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що позов в частині моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, поскільки у звязку з невиплатою заробітної плати позивач переживав стрес, дискомфорт, матеріальні труднощі, які потребували від нього докладання додаткових зусиль для організації свого життя та відновлення нормальних соціальних звязків. Але, з огляду на принципи розумності та справедливості, суд вважає, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню також судові витрати по справі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial