Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-30 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON], звернулася в суд з даною позовною заявою посилаючись на те, що вони без визнання за нею права власності після смерті [PERSON] не може оформити свої права на земельну ділянку, розташовану на території Дігтярівської сільської ради, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області, що являється спадковим майном, у позасудовому порядку позбавлена можливості дане майно прийняти у володіння користування та розпорядження. Представник позивача [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, та визнати право власності на земельну ділянку розташовану на території Дігтярівської сільської ради, Новгород-Сіверського району за позивачем [PERSON] Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації [PERSON], у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову та визнання за позивачем [PERSON]О, право власності на земельну ділянку. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. По справі встановлено: 12 лютого 2000 року померла баба позивача, [PERSON] (підтверджується Свідоцтвом про смерть). Батько, позивача [PERSON], який доводився сином [PERSON], помер у 1991 році (підтверджується свідоцтвами про народження, свідоцтвом про смерть). Таким чином, позивач являється спадкоємницею [PERSON] за правом представлення (ст.529 ч.2 ЦК УРСР, що був чинним станом на час відкриття спадщини). Згідно з зазначеною нормою онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем. Померлій на час смерті належало право на земельну частку (пай) з земель, переданих у власність колективного сільськогосподарського підприємства відповідно до Указу Президента України № 720/95 «Про порядок паювання земель, передану у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»на підставі відповідного Сертифікату. За життя [PERSON] звернулася за видачею Державного акту на право власності на землю на підставі зазначеного Сертифікату, при цьому Сертифікат був у неї вилучений. Проте отримати державний акт за життя не встигла, державний акт був виготовлений вже після її смерті, на підставі розпорядження голови [PERSON] районної адміністрації №410 від 25.12.2003 р.Виготовлений після смерті [PERSON] державний акт на право власності на землю серії ЧН № 141373 посвідчує, що остання за життя мала право на отримання у власність 1,95 гектарів землі на території Дігтярівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №338. Позивач [PERSON] належним чином прийняла спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] (шляхом вступу у фактичне володіння спадковим майном), що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі. Проте виявилося, що в порядку, визначеному для прийняття спадщини законом України «Про нотаріат», оформлення чи то на права на земельну частку (пай), чи то права власності на земельну ділянку за зазначеним державним актом, є неможливим. Оформити право на спадщину на земельну частку (пай) виявилось неможливим через відсутність у позивача правовстановлюючого документу (Сертифікату) та відмові в його видачі відділом Держкомзему у [PERSON] районі. Своїм листом від 11.11.2011 р. № 03-09/4436 відділ Держкомзему у [PERSON] районі, Чернігівської області повідомив позивачу, що Сертифікат, який видавався [PERSON], не підлягає видачі, оскільки він є недійсним після виділення земельної ділянки в натурі та заміни його на держави акт. Позивачу [PERSON], було роз'яснено державним нотаріусом [PERSON] районної державі нотаріальної контори, що вчинення нотаріальної дії щодо видачі Свідоцтва про право спадщину на земельну ділянку є також неможливим, оскільки спадкодавцем державний акт на право приватної власності на землю не був отриманий за життя (підтверджується листом №1297/01-16 від 09.11.2011 р.). Позивач вважає, що наведені обставини не являються такими, які позбавляють позивача права на земельну частку (пай) або на земельну ділянку, що виділена в натурі місцевості. [PERSON] не одержала державний акт на право власності на земельну ділянку за життя по причині, незалежній від неї. У продовження обгрунтування позовних вимог позивач викладає, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Сертифікат на право на земельну частку (пай) - це документ, який засвідчує лише те, що громадянин має право отримати у власність земельну ділянку, і земельна ділянка, на яку претендує власник сертифікату, не визначена як в розмірах так і на місцевості. Щоб реалізувати це право, необхідно в установленому порядку виготовити взамін сертифікат, державний акт, який визначає місце розміщення земельної ділянки її розміри площу і надає право громадянину вільно розпоряджатися земельною ділянкою (використовувати самостійно, передати в оренду, продати, подарувати, заставити). Таким чином, позивач вважає, що оскільки після виготовлення державного акту відповідний сертифікат на право на земельну частку (пай), який належав [PERSON], втратив чинність, об'єктом спадкування може бути земельна ділянка, на отримання якої мала право за життя померла, яка була виділена у натурі та на яку правовстановлюючий документ був виготовлений вже після смерті останньої. [PERSON], важає, що відповідачем у справі має бути [PERSON] державна адміністрація, оскільки їй належать повноваження щодо розпорядження землею державної власності на території району та ухвалення рішень щодо видачі державі актів на право приватної власності на землі сільськогосподарського призначення у [PERSON] районі. Згідно з оцінкою вартість земельної ділянки становить 16097,33 гривень (підтверджується листом відділу Держкомзему у Чернігівській області 11.11.2011р. вих. № 03-09/4433). Отже позивач без визнання за нею права власності після смерті [PERSON] не може оформити свої права на земельну ділянку, розташовану на території Дігтярівської сільської ради, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області, що являється спадковим майном, у позасудовому порядку позбавлена можливості дане майно прийняти у володіння користування та розпорядження. [PERSON] проживає в [INFO], і отримала від своєї баби [PERSON] у спадок земельну ділянку розміром 1,95 Га (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), і займалася оформленням відповідних правовстановлюючих документів у нотаріальній конторі та держкомземі, на дану земельну ділянку, але не встигла завершити оформлення документів на земельну ділянку так-як 12.02.2000 року померла і на даний час позивач позбавлена можливості встановити право власності на земельну ділянку у позасудовому порядку. Згідно відомостей довідки [PERSON] районної державної нотаріальної контори, за заявою щодо майна померлої 15.02.2000 року [PERSON], за заявою [PERSON] заведена спадкова справа №268/2010. Підстав у відмові у задоволенні позовних вимог у справі немає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити позов та визнати право власності за позивачем [PERSON], на земельну ділянку площею 1,95 Га (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва) розташованої на території Дігтярівської сільської ради, Новгород-Сіверського району, Чернігівської області на підставі державного акту на право приватної власності на землю ЧН №141373, зареєстрованого у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №338. Згідно із ст.25 ЦК України здатність мати цивільні права та обовязки мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент смерті. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи наведене в ст.25 ЦК України випливає, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питання належності цього майна власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. На підставі наведеного,

Outcome: approved