Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-15 00:00:00

07.11.2011 року позивач звернувся з позовом до суду, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за оперативно-технічне обслуговування в сумі 9598,09 грн., пеню в сумі 84,83 грн., 3% річних в сумі 398,65 грн. та індекс інфляції в сумі 1138,85 грн. Також, просив стягнути суму судового збору 113,00 грн. та суму сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем 25.10.2006 року було укладено договір №674/12 на оперативно-технічне обслуговування, відповідно до умов якого позивач надавав послуги відповідачу з оперативно-технічного обслуговування КТП-6639 та КЛ 10 кВ. за адресою: м. Київ, вул. Синьоозерна, 18 буд. 167, а відповідач зобовязалась до 6 числа місяця, в якому надаватимуться послуги сплачувати шляхом 100% авансового платежу у розмірі передбаченому п.п. 4.1.2 договору на користь позивача. Проте, відповідач оплатила надані послуги частково, і станом на 10.10.2011 року має перед позивачем заборгованість в сумі 9598,09 грн. У звязку з невиконанням відповідачем зобовязань у строки, що передбачені п.п. 2.2 договору, відповідно до п.п. 5.1 цього ж договору відповідач зобовязана сплатити на користь позивача пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення, починаючи з першого дня місяця наступного за звітним договору від 25.10.2006 року №674/12. Таким чином, загальна сума пені складає 84,83 грн. Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України відповідач зобовязана сплатити на користь позивача 3% річних в сумі 398,65 грн. та індекс інфляції в сумі 1138,85 грн. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, однак причини неявки суду не повідомила. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у її відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Врахувавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки можуть виникати із договорів, правочинів чи безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Судом встановлено, що 25.10.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №674/12 на оперативно-технічне обслуговування, відповідно до умов якого позивач надавав послуги відповідачу з оперативно-технічного обслуговування КТП-6639 та КЛ 10 кВ. за адресою: м. Київ, вул. Синьоозерна, 18 буд. 167, а відповідач зобовязувалась до 6 числа місяця, в якому надаватимуться послуги сплачувати шляхом 100% авансового платежу у розмірі передбаченому п.п. 4.1.2 договору на користь позивача. ПАТ «Київенерго» в особі філіалу «Кабельні мережі Київенерго» виконало свої зобовязання за договором на оперативно-технічне обслуговування в повному обсязі. В свою чергу, [PERSON] скористалась даними послугами та свої зобовязання за договором №674/12 на оперативно-технічне обслуговування від 25.10.2006 року належним чином не виконала, а саме оплатила надані послуги частково. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги по договору №674/12 на оперативно-технічне обслуговування від 25.10.2006 року станом на 10.10.2011 року становить 9598,09 грн. Крім того, відповідно до п.п. 5.1. вказаного договору у випадку наявності боргу на 1 число місяця наступного за звітним замовник зобовязується сплатити на користь виконавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожен день прострочення з першого дня місяця, наступного за звітним. Загальна сума пені відповідача перед позивачем складає 84,83 грн. Вказане підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості [PERSON] згідно договору №674/12 від 25.10.2006 року по оперативно-технічному обслуговуванню КТП-6639 та КЛ по вул. Синьоозерна, 18 буд. 167. Наданий позивачем розрахунок є вірним та сторонами у справі не оспорювався, а тому він може бути взятий судом до уваги при вирішенні даної справи по суті. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по договору №674/12 на оперативно-технічне обслуговування від 25.10.2006 року в сумі 9598,09 грн. та пеня в сумі 84,83 грн. Що стосується вимоги позивача про стягнення на його користь з [PERSON] 3% річних в сумі 398,65 грн. та індексу інфляції в сумі 1138,85 грн., то слід зазначити наступне. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що договором між сторонами та законодавством, що регулює дані правовідносини не встановлено відповідальності за порушення зобовязань по сплаті 3% річних та індексу інфляції, суд не знаходить підстав для їх відшкодування позивачу. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач частково довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача суми судового збору 96,83 грн. та сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120,00 грн.

Outcome: partial