Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

В жовтні 2011 року до суду звернулось ОСББ «Світанок» з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього заборгованість по витратах на утримання будинку та прибудинкової території в сумі 784,74 грн., три процента річних в сумі 39,22 та інфляційних в сумі 122,36 грн., а всього 946,32 грн.. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], а тому зобовязаний здійснювати оплату за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Посилаючись на те, що [PERSON] у період з 01.11.2008 року по 01.08.2011 року оплату за надані послуги не проводить, в результаті чого за вказаний період утворилась заборгованість, просив заявлені вимоги задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просить його задовольнити. Відповідач, будучи повідомлений відповідно до вимог ст.ст.74,76 ЦПК України, в судове засідання не зявився. За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності відповідача за наявними матеріалами у справі з постановленням заочного рішення згідно ст.ст.224-226 ЦПК України. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] /а.с.6/. Станом на 01.08.2011 р. сума заборгованості за надані послуги на утримання будинку та прибудинкової території за період 01.11.2008 р. по 01.08.2011 р. складає 856,08 грн., але позивач просить стягнути лише 784,74 грн.. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~ Відповідно до п. 2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями власники приватизованого житла в багатоквартирних будинках (до них належать і власники квартир у кооперативних будинках та викуплених квартир) є співвласниками всіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і повинні сплачувати свою частку витрат у загальних квартирах на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій зобов'язані сплачувати як квартиронаймачі, так і власники викуплених та приватизованих квартир. Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 1992 р. N 572 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. N 45), наймач (власник) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» утримання будинків і прибудинкових територій є господарською діяльністю, спрямованою на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та (або) ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, передбачених законодавством. Згідно статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно зазначених норм закону споживач зобов'язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Крім того, витрати житлово-експлуатаційних підприємств на утримання житла включають витрати на здійснення комплексу робіт, спрямованих на створення необхідних умов для проживання людей і забезпечення збереження жилих будівель та технічного обладнання, а тому ці витрати не залежать від того, чи проживає особа у квартирі чи ні. Це витрати на утримання будинку та прибудинкової території. За таких обставин, суд вважає, що позивачем в судовому засіданні доведено порушення його прав відповідачем [PERSON], а тому позов підлягає задоволенню. Також у відповідності до ст.88 ЦПК України судові витрати по справі покласти на відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved