overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-13 00:00:00

20 серпня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу будинковолодіння 16 по вул. Коваленків с. Макіївка Смілянського району. На виконання угоди позивач передав відповідачці обумовлену суму, а вона надала йому розписку про отримання коштів та правовстановлюючі документи на будинковолодіння. Крім того, відповідачка взяла на себе зобовязання посвідчити вказаний договір нотаріально до 1 грудня 2009 року. Позивач, посилаючись на те, що після укладання договору купівлі-продажу він почав проживати у домоволодінні, упорядковувати його, а відповідачка від оформлення договору купівлі-продажу ухиляється, що позбавляє його права розпорядитися придбаним майном, звернувся в суд з позовом про визнання договору купівлі-продажу будинковолодіння дійсним та визнання за ними права власності. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилася, надав суду заяву в якій проти задоволення позову не заперечує, справу просить розглянути в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно свідоцтво про право на спадщину за заповітом, [PERSON] на праві власності належить будинковолодіння 16 по вул. Коваленків с. Макіївка Смілянського району. Вказане підтверджується технічним паспортом на житловий будинок та довідкою виконавчого комітету Макіївської сільської ради. З розписки [PERSON] вбачається що вона, 20 серпня 2009 року одержала від [PERSON] 20000 грн. за продаж йому будинковолодіння 16 по вул. Коваленків с. Макіївка Смілянського району. Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Судом встановлено, що сторони уклали договір купівлі продажу будинковолодіння, домовилися щодо усіх істотних його умов предмета, ціни, порядку розрахунку, передачі правовстановлюючих документів. Позивач бажає посвідчити договір нотаріально, але відповідачка від такого посвідчення ухиляється, тому суд вважає за можливе визнати такий договір дійсним. На підставі наведеного, ч.2 ст. 220, ч.3 ст. 334 ЦК України, ст.ст. 10, 14, 212, 213, 294, 295 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в житловому будинку, розташованому в с. Застінка, вул. Лугова № 1, Тернопільського району Тернопільської області та в обґрунтування своїх вимог зсилаються на те, що їй на праві власності належить спірний житловий будинок, в якому зареєстрований відповідач, однак у 2009 році він забрав усі особисті речі та переїхав проживати в іншу квартиру, з того часу він в будинку не проживає, витрат по оплаті за утримання житла не несе. В судовому засіданні позивачі [PERSON] позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, заперечень проти позову та доказів про причини відсутності суду не представив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, тому суд вважає за можливе розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки проти заочного розгляду справи не заперечуе позивач. Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Позивачу [PERSON] на праві власності належить житловий будинок, розташований в с. Застінка, вул. Лугова № 1 Тернопільського району Тернопільської області згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 28.12.1990 року Виконавчим комітетом Тернопільської районної [PERSON] народних депутатів. Як вбачається з довідки Товстолузької сільської ради від 22.11.2011 року, [PERSON]., [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані в [INFO]. Довідкою Товстолузької сільської ради від 15.11.2011 року підтверджено, що [PERSON] не проживає за вищевказаною адресою. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду пояснили, що [PERSON] більше року не проживає в будинку, його речей в будинку немає. Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в спірному жилому приміщенні більше одного року без поважних причин. За таких обставин суд приходить до висновку, що в даному випадку, мають місце порушення прав позивачів відповідачем, які підлягають захисту, шляхом визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в житловому будинку, розташованому в с. Застінка, вул. Лугова № 1, Тернопільського району Тернопільської області. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-13 00:00:00

14.11.2011 року Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] ,третя особа: Відділення громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Московського районного відділу УМВС України в Харківський області про усунення перешкод в користуванні власністю , визнання його таким, що втратив право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку за адресою : м. Харків, вул.. Маршала Батицького 20 Представник позивача в судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не з*явився, сповіщений про час та день розгляду справи, причину неявки суду не повідом. Треті особа - відділ по справам громадянства, еміграції, реєстрації фізичних осіб Московського РВ ХМУ УВСГУ в Харківський області в судове засідання не з*явилися, але до суду надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований в гуртожитку, розташованому за адресою : м. Харків, пров. Маршала Батицького б.20 який є власністю ВАТ «Турбоатом», що підтверджується витягом Комунального підприємства « Харківське міське бюро технічної інвентаризації» про реєстрацію право власності на нерухоме майно. Відповідач в гуртожитку фактично не проживає більше 2 роки, комунальні послуги не сплачує та зніматись з реєстраційного обліку не бажає. Крім того, Відповідач в трудових відносинах з підприємством не перебуває. Відповідно до ст..41 Конституції України право власності є непорушним. Згідно ст.150 Житлового Кодексу України власник має право розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Судом встановлено, що відповідач більше 6 місяців не проживає на спірній житловій площі без поважної причини, а тому він втратив право користування зазначеним житлом. На підставі викладеного суд задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом і в обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 14.11.2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] (дошлюбне прізвище Коростиченко) [PERSON]. Від даного шлюбу є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. У позивача є також дитина від першого шлюбу, яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися і фактично припинені. На даний час позивач не працює у звязку з перебуванням у відпустці по догляду за другою дитиною до досягнення 3-річного віку, засобів для існування фактично не має, однак відповідно до ч.2 ст. 84 СК України, має право на утримання від чоловіка. Відповідач в добровільному порядку аліменти на утримання дружини не сплачує, хоча працює та отримує стабільну заробітну плату, тому він здатний сплачувати аліменти на користь позивача у розмірі ? частини. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Позивач в судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, заява залучена до матеріалів справи, наслідки визнання позову відповідачу зрозумілі. У судовому засіданні встановлено, що маються законні підстави для задоволення позову тому що, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Позовні вимоги також підтверджені свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження дитини, довідкою з місця проживання. Таким чином, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. В силу ст. 88 ЦПК України та ЗУ Про судовий збірз відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 188 грн. 20 коп.. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-13 00:00:00

Позивачка в заяві посилається на те, що із 27.05.2006 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від вказаного шлюбу мають доньку Анастасію, [INFO], яка проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, їй одній важко її утримувати, тому позивачка вимушена звернутись із заявою до суду про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини. Просить суд постановити рішення про стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка не з»явилася, подала заяву, в якій позов підтримала повністю та просить слухати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з»явився, подав заяву, в якій позов визнав та просить слухати справу за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони із 27.05.2006 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають доньку Анастасію, [INFO], яка проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, їй одній важко її утримувати, тому позивачка звернулася із заявою до суду про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини. Просить суд постановити рішення про стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В зв»язку з цим суд вважає, що позовні вимоги позивачки правомірні і тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-13 00:00:00

Позивачка в заяві посилається на те, що з 07.11.1992 по 23.02.2010 перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від вказаного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. В даний час дочка є студентом 1-го курсу денної форми навчання Військового інститута телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету «Київській політехнічний інститут». Відповідач матеріальну допомогу на утримання дочки не надає, їй одній важко її утримувати, тому позивачка вимушена звернутись із заявою до суду про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини. Просить суд постановити рішення про стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/4 його доходів на час навчання дочки в університеті. У судове засідання позивачка, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце слухання справи, не з»явилася, подала заяву, в якій позов підтримала та просить слухати справу за її відсутності. Не заперечує проти перерахування коштів на банківський рахунок дочки. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце слухання справи, до суду не з»явився, подав заяву, в якій позов визнав та просить слухати справу за його відсутності. За вказаних умов суд ухвалив слухати справу без сторін. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 07.11.1992 по 23.02.2010 перебували у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. В даний час дочка є студентом 1-го курсу денної форми навчання Військового інститута телекомунікацій та інформатизації Національного технічного університету «Київській політехнічний інститут». Відповідач матеріальну допомогу на утримання дочки не надає, їй одній важко її утримувати, тому позивачка вимушена звернутись із заявою до суду про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини. Просить суд постановити рішення про стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/4 його доходів на час дочки навчання в університеті. У відповідності зі ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв»язку з цим потребує допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони мождуть надати вказану допомогу. Так як відповідач не заперечує проти позову, суд важає, що він спроможний надати вказану допомогу дитині у вигляді аліментів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-13 00:00:00

У грудні 2011 р., позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він з 24.09.2005 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачкою не склалося внаслідок несумісності характерів, за час їхнього проживання зрозуміли, що зникло почуття любові. Подружні відносини не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння, втрати інтересу до спільного життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Шлюб носить формальний характер і сімя розпалася. Спору про поділ майна і місце проживання дитини немає. Просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву в якій справу просив розглянути без його участі, на позовних вимогах наполягав (а.с.7). Відповідачка в судове засідання також не зявилась, надала заяву в якій з позовними вимогами погодилась, справу просила розглянути без її участі (а.с.8). Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторони по справі дійсно перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24.09.2005 р., що підтверджується свідоцтвом про їх одруження (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO] (а.с.4). Однак подальше їхнє сумісне проживання неможливе, внаслідок втрати інтересу один до одного. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і належний до задоволення, оскільки шлюбні відносини не підтримуються, подружжю не вдалося створити дружню та стійку сімю. Сварки та суперечки призвели до втрати почуття кохання та поваги, внаслідок чого, між сторонами склалися неприязні відносини, примиритися вони не бажають. За вказаних обставин подальше сумісне проживання та збереження шлюбу є недоцільним у звязку з розпадом сімї, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-13 00:00:00

У листопаді 2011 р. позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона з 14.08.1993 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку Марину, [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок несумісності характерів, за час їхнього проживання зрозуміли, що зникло почуття любові. Подружні відносини не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння, втрати інтересу до спільного життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Шлюб носить формальний характер і сімя розпалася. Спору про поділ майна і місце проживання дитини немає. Просила шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не зявилась, надала заяву в якій справу просила розглянути без її участі на позовних вимогах наполягала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач до суду не зявився, належно сповіщений про день та час розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторони по справі дійсно перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.08.1993 р., що підтверджується свідоцтвом про їх одруження (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку Марину, [INFO] Однак подальше їхнє сумісне проживання неможливе, внаслідок втрати інтересу один до одного. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і належний до задоволення, оскільки шлюбні відносини не підтримуються, подружжю не вдалося створити дружню та стійку сімю. Сварки та суперечки призвели до втрати почуття кохання та поваги, внаслідок чого, між сторонами склалися неприязні відносини, примиритися вони не бажають. За вказаних обставин подальше сумісне проживання та збереження шлюбу є недоцільним у звязку з розпадом сімї, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-13 00:00:00

У серпні 2011 року [PERSON] 1.1, звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 01 лютого 1997 року Бобрицькою сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис № 01. В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що подружні стосунки з відповідачем не склалися, так як вони не зійшлися характерами та мали різні погляди на життя, на грунті чого між ними часто без причин виникали сварки та непорозуміння, які переросли в глибокий сімейний розлад. Шлюбні стосунки припинені та не ведеться спільне господарство. Шлюб існує лише формально. Від шлюб\\ мають дочку [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач позов підтримавла та надала аналогічні пояснення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 01.02.1997 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] З пояснень позивача вбачається, що сторони не проживають разом, припинили подружні стосунки, примирення між ними не можливе. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104. 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-13 00:00:00

У серпні 2011 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 28 грудня 1995 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Броварського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 733. В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що подружні стосунки з відповідачем не склалися, так як вони не зійшлися характерами та мали різні погляди на життя, на грунті чого між ними часто без причин виникали сварки та непорозуміння, які переросли в глибокий сімейний розлад. Шлюбні стосунки припинені та не ведеться спільне господарство. Шлюб існує лише формально. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні позивач позов підтримала та надала аналогічні пояснення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 28.12.1995 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. З пояснень позивача вбачається, що сторони не проживають разом, припинили подружні стосунки, примирення між ними не можливе. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 17.07.2008 року відповідач уклав з ними кредитний договір б/н, згідно якого відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 12000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом у розмірі 30.0% з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] ухилявся від виконання договірних зобовязань, передбачених кредитним договором, таким чином, станом на 30.04.2011 року заборгованість відповідача за кредитом становить 17966.55 грн., з яких 10574.79 грн. заборгованість за кредитом, 5945.06 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 114.96 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 831.74 (процентна складова), а тому позивач просив стягнути з відповідача на їх користь вищевказану суму заборгованості за кредитом та стягнути судові витрати в розмірі сплаченого державного мита та витрати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на відсутність кредитного договору. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Встановлено, що сторони 17.07.2008 року уклали кредитний договір б/н, згідно якого відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 12000 грн.у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом у розмірі 30.0% з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.8-10). Згідно ст.1049 Цивільного Кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. [PERSON] ухилявся від виконання договірних зобовязань, передбачених кредитним договором, таким чином, станом на 30.04.2011 року заборгованість відповідача за кредитом становить 17966.55 грн., з яких 10574.79 грн. заборгованість за кредитом, 5945.06 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 114.96 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 831.74 (процентна складова), що підтверджується наданим розрахунком (а.с.5-7). Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики та сплати процентів. Згідно з ч.2 ст. 625 Цивільного Кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Таким чином, суд вважає за необхідне вимоги позивача задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved