Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнення неустойки, посилаючись на наступне. Рішенням Куйбишевського районного суду м.Донецька від 13.03.2006р. з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 05.03.2003р. народження, в розмірі ј частини доходу до повноліття дитини. На теперішній час їхній син відвідує 2-й клас школи №112 м.Донецька, у зв'язку із чим йому необхідний комп'ютер, додаткові заняття по англійській мові, математиці, російській мові. У нього також є бажання відвідувати спортивну секцію. На все це потрібні матеріальні кошти. Вона одержує незначну суму заробітної плати. Відповідач офіційно не працевлаштований. Тому сума нарахованих щомісячних аліментів занадто мала й не достатня для розвитку й утримування сина. Враховуючи, що фактично відповідач має нерегулярний, непостійний дохід, вважає за необхідне змінити розмір стягуваних з нього аліментів на 900 гривень щомісяця. Крім того, відповідач ухиляється від сплати аліментів на утримання сина, у зв'язку із чим утворилась заборгованість за період з 01.06.2010р. по 31.01.2011р. у розмірі 2248,80грн. і з 01.02.2011р. по 10.10.2011р. у розмірі 2479,70грн. Просить змінити розмір аліментів, стягнених з відповідача на її користь на утримання сина з 1/4 частини доходу на 900 гривень щомісяця й стягнути з відповідача на її користь неустойку на невиплачені аліменти за зазначений період у розмірі 1418,91грн. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги та дала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві обставинам. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, пояснивши, що підстав для збільшення розміру стягуваних з нього аліментів немає, що його вини в утворенні заборгованості по аліментам немає. Суд, дослідивши докази в їхній сукупності, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, за таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Куйбишевського районного суду м.Донецька від 13.03.2006р. з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання сина – [PERSON], 05.03.2003р., в розмірі ј частини доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.01.2006р. і до повноліття дитини. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст.181, 184 цього ж кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються в долі від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров’я когось із них. Позивач працює в ПАТ «Норд», їй нарахована заробітна плата за вересень – листопад 2011 року в розмірі 6072грн. Відповідно до трудової книжки відповідача та довідки ТОВ «ІРЕН» останній з 01.04.2010р. по 08.07.2010р працював в ВАТ «Вінтер», а з 16.12.2010р. до теперішнього часу працює в ТОВ «ІРЕН»; йому нарахована заробітна плата за травень – жовтень 2011 року в розмірі 11388,66грн. Згідно довідки ЦМБ №17 м.Донецька від 20.12.2011р. дружина відповідача – [PERSON] перебуває на обліку у зв’язку з вагітністю (термін вагітності 30 тижнів). Таким чином, суд вважає, що оскільки відповідач працює, має за місцем роботи регулярний доход в грошовій формі, має дружину у стані вагітності, а також в зв’язку з недоведеністю викладених у позові доводів позивача, підстав для зміни на підставі ст.ст.184, 192 Сімейного Кодексу України розміру стягуваних з відповідача аліментів на утримання сина та форми їх стягнення (на тверду грошову суму) немає. Згідно ст.196 Сімейного Кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов’язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Постановою державного виконавця ОДВС Куйбишевського районного управління юстиції м.Донецька [PERSON] від 08.12.2011р. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з відповідача аліментів за вищевказаним рішенням суду закінчено в зв’язку з тим, що боржник працює в ТОВ «ІРЕН» (Київський район м.Донецька), станом на 01.12.2011р. має заборгованість по сплаті аліментів в сумі 2994грн, і виконавчий документ направляється для подальшого виконання за місцем праці боржника. Допитана в судовому засіданні в якості свідка державний виконавець Озеранська І.А. пояснила, що відповідач не ухилявся від сплати аліментів на утримання сина, що заборгованість по сплаті аліментів виникла з об’єктивних причин. Таким чином, суд вважає, що позивач не довела в судовому засіданні факт виникнення заборгованості по сплаті аліментів саме з вини відповідача. Тому підстав для стягнення з відповідача неустойки на підставі ст.196 Сімейного Кодексу України немає. На підставі ст. ст. 180, 181, 184, 192, 196 Сімейного Кодексу України,

Outcome: dismissed