Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позивачка посилається на те, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 02.11.2010р. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], 10.06.2006р. народження, яка проживає з нею. Відповідно до рішення суду відповідач зобов»язаний сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 400грн. щомісяця. Відповідач [PERSON] ніде не працює, вихованням доньки не займається, аліменти але сплачує, не спілкується з дитиною, не водить її до дитячого садочка, не забирає звідти. Дитина перебуває на «Д» обліку у лікаря невролога, проте відповідач станом здоров»я дитини не цікавиться, не дає дозволу на виїзд за кордон для відпочинку. Заборгованість по аліментах становить 1079грн.44коп. Відповідач неодноразово порушував спокій її та доньки, вчиняв сварки та лайки при дитині, нецензурно висловлювався під вікнами квартири в присутності дитини, стукав пізно увечері у двері, забрав дитячі речі, іграшки, золоті сережки доньки [PERSON]. Вона вісім разів зверталась до міліції щодо поведінки відповідача, нанесення їй тілесні ушкоджень. [PERSON] притягувався до адміністративної відповідальності. Оскільки відповідач не виконує свої батьківські обов»язки по відношенню до дочки [PERSON], вона просить позбавите його батьківських прав. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та доповнила, що відповідач влаштовує сварки з нею, як з бувшою дружиною, але це чує їх донька. Вона не пускає відповідача до квартири де вони проживають з дитиною, повернула відповідачеві мобільний телефон, який він подарував доньці, оскільки він дзвонив їй по телефону та говорив дитині про неї, позивачку, погані речі. Вона ніколи не зверталась до відповідача з питанням про надання дозволу про виїзд з дитиною за кордон і не мала нікуди їхати, проте вважає, що коли виникне таке питання то відповідач згоди не дасть. Вона не дозволяє відповідачеві спілкуватись з донькою» бо це може на неї погано вплинути. Відповідач позов не визнав і пояснив суду, що після розірвання шлюбу з позивачкою дитина залишилась проживати з матір»ю, а він проживає окремо. Проте, він постійно намагається зустрітись та спілкуватись з донькою, але позивачка цього не дозволяє, коли він приходить до неї, щоб побачити дитину та намагається потрапити до квартири, позивачка дверей квартир йому не відчиняє, а одразу викликає міліцію і його притягують до адміністративної відповідальності. Навіть коли позивачка сама дозволила йому взяти доньку та погуляти з нею, то також подзвонила в міліцію, що нібито він намагався викрасти дитину. Всі подарунки, які він купує для доньки позивачка викидає, або продає. Він знає, що зобов»язаний сплачувати аліменти на утримання доньки, проте на роботі заробітну плату йому виплачували не регулярно і створилась заборгованість, яку він незабаром сплатить. Він на має змоги водити дитину в садочок чи забирати її звідти, оскільки щодня їздить на роботу до м.Києва, а у вихідні позивачка йому не дозволяє спілкуватись з дитиною. Він просить не позбавляти його батьківських прав, оскільки має бажання належним чином виконувати свої батьківські обов»язки та турбуватись про свою дитину. Вислухавши позивачку, відповідача, вивчивши матеріали справи, вислухавши думку представника служби у справах дітей, який вважає, що між батьками дитини склались неприязні стосунки, як між бувшим подружжям і вони намагаються вирішити свої с^ори через спільну дитину, що негативно на неї впливає, і тому доцільно відповідача побавити батьківських прав, хоч це не поліпшить становища дитини та не захистить її від негативного впливу конфлікту між батьками; представника органу опіки та піклування Іванківської селищної ради, яка вважає, що позов задоволенню не підлягає, позбавлення батьківських прав відповідача не відповідає інтересам дитини. Як вбачається з свідоцтва про народження [PERSON] відповідач зареєстрований її батьком. Відповідно до рішення суду від 02.11.2010р. шлюб між сторонами розірвано, а дитина [PERSON], залишена на виховання матері до повноліття. Відповідно до довідки державного виконавця, від 18.10.2011р. заборгованість відповідача по аліментах становить 1479грн.44коп. Згідно повідомлень Іванківського РВ [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за сімейні дебоші. Відповідно до довідки - характеристики [PERSON], виданої Іванківською селищною радою, її бувший чоловік [PERSON] ніде не працює, вихованням дитини не займається, аліменти не сплачує. Проте, як вбачається з довідки виданої ТОВ «Європроф» відповідач [PERSON] працює в цьому товаристві вантажником. ^ Таким чином в судовому засідання не знайшли свого безумовного підтвердження обставини на які посилається позивачка, як підставу для позбавлення батьківських прав відповідача, крім того, що мається заборгованість по сплаті аліментів, близько 4 місяців. Проте, цього не достатньо для позбавлення відповідача батьківських прав. Посилання ж позивачки в позовній заяві на те, що відповідач не бажає зустрічатись та спілкуватись з дитиною, а також не дає згоди на виїзд дитини за кордон, спростовані самою позивачкою в судовому засідання, яка не заперечує, що сама не дозволяє відповідачеві спілкуватись з донькою, не відчиняє йому двері до квартири, коли він приходить та постійно викликає міліцію, коли відповідач намагається потрапити-до квартири, а що стосується відмови відповідача дати дозвіл на виїзд дитини за кордон, то вона взагалі ніколи не мала наміру везти доньку [PERSON] за кордон та не просила відповідача про такий дозвіл. Посилання позивачки на те, що вона не пускає відповідача до своєї квартири де проживає і їх донька, та не хоче давати дитину відповідачеві для спілкування, оскільки він постійно ображає її, позивачку особисто, а також може щось погане говорити про неї дитині, підтверджують ту обставину, що питання про позбавлення відповідача батьківських прав ставиться позивачкою не в інтересах дитини, а є продовженням конфлікту між позивачкою та відповідачем, як бувшим подружжям. Оскільки позбавлення батьківських прав відповідача не в інтересах дитини та не захищає її прав та законних інтересів, підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Outcome: dismissed