Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-28 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Чернівецької міської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. В позові посилаються на те, що 14 березня 2002 року в м. Чернівці померла їхня бабка [PERSON]. Після смерті [PERSON] їхній батько [PERSON] прийняв спадщину та фактично вступив у володіння спадковим майном у вигляді житлового будинку літ. «А» та господарських будівель - сарай літ Б, сарай літ. В, сарай літ Г, убиральня літ Д, колодязь 1, огорожа № 1 що по вул. Калинівській,32 у м. Чернівці, оскільки постійно проживав у цьому будинковолодінні. Дійсна вартість будинку та споруд складає 50 489 грн. До нотаріальної контори з метою оформлення спадщини після смерті своєї матері згідно закону їхній батько [PERSON] не звертався. 19 вересня 2007 року він помер. Після його смерті відкрилася спадщина на майно - житловий будинок літ. «А» загальною площею 66.6 кв.м., житловою 30.8 кв.м., сарай літ. «Б» , сарай літ. «В», сарай літ. «Г», вбиральня літ «Д», криниця 1, огорожа №1, який розташований по вул. Калинівській, 32 у м. Чернівці. Після смерті батька [PERSON] вони позивачі прийняли спадщину, подавши до нотаріальної контори заяву. Разом з тим, вони не можуть в нотаріуса оформити своє право на спадщину, оскільки при житті [PERSON] не оформив своє право власності на спірний будинок хоча фактично прийняв її після смерті своєї матері [PERSON], проживав там та був зареєстрований у спірному будинку. Тому, змушені звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно. Позивачі просять встановити факт прийняття їх батьком спадщини та визнати за ними право власності на спадкове майно. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з»явилася, але подала до суду заяву про підтримання позовних вимог позивача та прохання розглянути справу у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання не з»явилася, але подала до суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу у її відсутність. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги є не обґрунтованими та не підлягають задоволенню. Судом встановлено, що за життя батько позивачів [PERSON] прийняв спадщину, яка відкрилася після смерті 14 березня 2002 року його матері [PERSON], та фактично вступив у володіння спадковим майном у вигляді житлового будинку літ. «А» та господарських будівель - сарай літ Б, сарай літ. В, сарай літ Г, убиральня літ Д, колодязь 1, огорожа № 1 що по вул. Калинівській,32 у м. Чернівці, оскільки постійно проживав у цьому будинковолодінні. [PERSON] вказаний будинок належав згідно свідоцтва про право власності, виданого 14 грудня 1998 року на підставі рішення Чернівецького МВК №118/4 від 20 вересня 1994 року та № 606/17 від 8 грудня 1998 року.(а.с.9) Відповідно до положень статті 529 Цивільного Кодексу (в редакції1963 р), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Згідно вимог ст. 549 Цивільного Кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, при житті [PERSON] не було належно оформлено право власності на спадкове майно, тому позивачі, які є спадкоємцями першої черги за законом не можуть в позасудовому порядку оформити право на спірне спадкове майно та провести його поділ. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 328,392,1217,1223 ЦК України, ст. 549 ЦК України 1963 року та

Outcome: approved