Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

10.10.2011 року до суду звернувся позивач та просив ухвалити рішення, відповідно до якого визнати договір купівлі-продажу дійсним, мотивуючи свій позов тим, що 11.11.1996 року між сторонами була укладена угода купівлі-продажу на Одеській товарній Біржі, відповідно до якої позивач придбав квартиру [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна, укладеним на Одеській Товарній біржі. Після укладання договору купівлі продажу позивач одразу зареєстрував на себе квартиру в органах КП ОМБТЇ та РОН, однак на той час нотаріально посвідчувати договір не було необхідності. На час укладення договору в 1996 році ні позивачу, ні відповідачу не було відомо, що правочин, у відповідності до ст. 47 ЦК України (1963 року) підлягає нотаріальному посвідченню, оскільки на той час також був чинним Закон України Про товарну біржу, відповідно до ст.15 якого, правочини зареєстровані на біржі, подальшому нотаріальному посвідченню не підлягали. На теперішній час позивач не має можливості розпоряджатися своїм майном, тому позивач звернувся до суду з визначеним позовом та просить визнати угоду купівлі-продажу квартири дійсною. В судове засідання з`явилась представник позивача [PERSON], позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з просила визнати договір купівлі продажу дійсним. Представник відповідача в судове засідання не зявився. Відповідно до відомостей, наданих Головним управлінням статистики в Одеській області, МП Проектбудсервіс14.05.1999 року було ліквідовано ( а.с.14). Третя особа в судове засідання не з`явилась, сповіщена належним чином, заяв та клопотань про відкладання не заявляла. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного на Одеській Товарній біржі від 11.10.1996 року, за № 17568 позивач [PERSON] придбав спірну квартиру за адресою м. Одеса, [PERSON], 85\\2, кв.68 в м. Одесі у малого підприємства „Проектбудсервіс в особі [PERSON], що діяла на підставі доручення від 05.11.1996 року ( а.с.7-8). Зазначений договір 13.11.1996 року був зареєстрований позивачем в КП „ОМБТІ та РОН за № 102, стр. 29 реєстр. 3003 ( а.с.8 зворот). Договір купівлі-продажу був виконаний обома сторонами в повному обсязі, сторони домовилися по всіх істотних умовах договору, відповідач передав позивачу ключі, після чого позивач вселилився в спірну квартиру та мешкав там як власник свого майна. З пояснень представника позивача встановлено, що відповідно до діючого на той момент законодавства не було необхідності нотаріального посвідчувати зазначений договір, а на тепер, позивач обмежений у реалізації свого права власності на спірну квартиру . Відповідно до довідки - виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію по спірній адресі [ADDRESS] зареєстровані та мешкають [PERSON] та його дружина [PERSON] ( а.с.9). Представник позивача пояснила, що разом з її чоловіком, позивачем по справі, та нею по спірній адресі мешкають їхні сини: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], свідоцтва про народження видані відділом РАГСу м. Одеси від 07.05.1993 року ( а.с.12). Позивач вважає себе власником квартири, так як він разом зі своєю сімєю мешкає по спірній адресі, здійснюють комунальні платежі, поточні ремонтні роботи. У відповідності до діючого на даний час законодавства а саме ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним. У судовому засіданні встановлено, що всі зобовязання за договором купівлі-продажу нерухомого майна сторонами виконані в повному обсязі, тому договір купівлі-продажу повинен бути визнаний дійсним, що передбачено ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року, за якою якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. При розгляді справи суд користується нормами Цивільного Кодексу в редакції 1963 року, так як договір купівлі-продажу нерухомого майна був укладений до вступу в законну силу Цивільного Кодексу України в редакції 2003 року. Отже, враховуючи той факт, що між позивачами та відповідачами відбулось повне виконання умов договору купівлі продажу, були передані обумовлені в договорі грошові кошти, ключі від квартири та документи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та необхідно визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна № 17568 від 11.10.1996 року, посвідчений на Одеській товарній біржі - дійсним. На підставі викладеного,

Outcome: approved