overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-29 00:00:00

30 березня 2008 року відповідач отримав кредит в розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення коштів, що відповідає строку дії картки. Договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Позивач просить стягнути з відповідача борг по кредиту станом на 31 серпня 2011 року в загальній сумі 16539,95 грн., а саме: поточний борг по кредиту 5740,10 грн., загальна сума боргу за відсотками 8161,04 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 1375,0 грн., штрафи за порушення умов договору 500,0 грн. фіксована частина, - 763,81 грн. процентна складова, так як останній припинив його погашення та не реагує на попередження щодо дострокового погашення кредиту через невиконання його умов, а також витрати по справі у вигляді судового збору та інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи. Відповідач в судові засідання 14 та 30 листопада 2011 року повторно не зявився, хоча про день розгляду справи був належним чином повідомлений за місцем реєстрації та останнім відомими місцем проживання, а тому за згодою представника позивача по справі постановляється заочне рішення. Заслухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Також згідно ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України договір є обовязковим до виконання сторонами, одностороння відмова від зобовязання не допускається та воно має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у визначений в ньому строк. 30 березня 2008 року відповідач підписав заяву про отримання кредитки „Універсальна, де також зазначив, що він згідний з умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були йому надані для ознайомлення. Як передбачено ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, чому відповідають і умови самого договору. Таким чином станом на 31 серпня 2011 року відповідач мав заборгованість перед позивачем по вказаному кредитному договору, чим порушує права останнього як сторони за договором, які підлягають поновленню шляхом задоволення його вимог. В зв'язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню витрати по справі. На підставі ст. ст. 16, 525, 526, 530, 629, 651, 1050 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання його втратившим право на житлову площу, вказуючи на те, що йому на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Крім нього у вказаній квартирі проживає дочка [PERSON], яка в жовтні 2009 року вступила в цивільний шлюб з [PERSON], відповідачем по справі. Через три місяці спільного проживання відповідача з дочкою, позивач прописала його в квартиру, як члена сім»ї. В квітні 2011 року відповідач поїхав працювати в м. Суми та вступив в цивільний шлюб з жінкою з якою співмешкає до теперішнього часу. На пропозицію позивача, знятися з реєстрації за вказаною адресою або укласти договір найму житла, останній отримав відмову відповідача. На даний час позивач бажає продати свою квартиру, але не має такої можливості, так як в його квартирі зареєстрований відповідач. Оскільки відповідач більше шести місяців не проживає за вказаною адресою, не користується квартирою, але з реєстрації не знімається, то позивач звернувся до суду та просить постановити рішення суду яким визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою № 2 по вул.. Залізнична, 26 в м. Лебедині Сумської області, а також стягнути з відповідача понесені ним витрати в зв»язку з розміщенням оголошення в засобах масової інформації. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не зявився. Про день та час слухання справи повідомлений шляхом оголошення в газеті «Сумщина»№ 128 від 15 листопада 2011 року. Вислухавши позивача, свідків, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні було встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS], що стверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом ( а.с.5) та будинковою книгою ( а.с.6-7). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON], кожен окремо ствердили суду, що дійсно [PERSON] з квітня 2011 року не проживає в квартирі позивача. Як їм відомо, останній проживає в м. Суми та має іншу сім»ю. З обліку за вказаною адресою не знявся, що не дає можливості позивачу вирішувати свої житлово - побутові питання, такі як оформлення субсидії та інші.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином суд вважає, вимоги позивача обґрунтованими, такими, що витікають з житлових правовідносин, а саме ст.ст. 72, 107Житлового кодексу України, стверджуються наданими ним доказами і підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-29 00:00:00

15.04.2008р. КПТМ „Криворіжтепломережа звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті за опалення та водопостачання, в обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача вказує, що відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: [INFO] і зобовязані сплачувати за поставлену позивачем теплову енергію і гарячу воду згідно тарифів. Станом на 01.02.2008 року у відповідачів утворилась заборгованість по сплаті в сумі 3833,84 грн., яку вони просять стягнути з відповідачів на їх користь. Крім того, просять звільнити КТПМ „Криворіжтепломережа від сплати судового збору по справі на підставі рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 21.12.2007 року № 2086 „Про звільнення підприємств-постачальників житлово-комунальних послуг та житлово-будівельних кооперативів у м. Кривому Розі від сплати державного мита. Представник позивача в судове засідання не зявилася надавши суду заяву про підтримання позову, та згоду на заочний порядок розгляду справи. Відповідачі згідно поштового повідомлення про час та місце розгляду справи повідомлені завчасно належним чином, в судове засідання не зявилися про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Відповідачі зобовязання по сплаті не виконують, мають заборгованість станом на 01.02.2008 року в сумі 3833,84 грн.. Суд вважає необхідним задовольнити позов повністю, за період з 01.01.2002 р. по 01.02.2005 р.. в сумі 3833,84 грн., яку необхідно стягнути відповідно до ст.ст. 509, 526, 527 ЦК України та ст.ст.67,68 ЖК України, що підтверджується довідкою а.с.2, попередженням а.с. 3, випискою особового рахунку а.с.6. Крім того суд вважає необхідним звільнити позивача від сплати судового збору на підставі рішення Криворізької міської ради від 21.12.2007 року № 2086 а.с. 7.. На підставі викладеного і відповідно до ст.ст. 267,509, 526, 527 Цивільного кодексу України, ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-29 00:00:00

В провадженні суду знаходиться вказана справа. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача щомісячно. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що з 16.09.2005 року по 28.07.2009 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу є дитина син [PERSON], [INFO]. Позивач працює двірником у КП «ЖЕО №45», заробітна плата є незначною. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, аліменти не сплачує. Позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути аліменти з відповідача. Позивач у судове засідання не зявилась, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, заявила клопотання про заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Суд, на підставі ст.224 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням згідно ст.212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст.1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах: З 16.09.2005 року по 28.07.2009 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач в порушення своїх обовязків, передбачених ст.180 СК України, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, а тому з нього належить стягнути аліменти на утримання дитини. В силу ст.88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 94,10 грн. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-29 00:00:00

[PERSON] у листопаді 2011 року звернувся до суду з позовом до Пирятинської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що самочинно побудував прибудову і тамбур до житлового будинку, сарай та убиральню на земельній ділянці, що належить йому на праві приватної власності, яка розташована за адресою м. Пирятин Полтавської області, вул. К.Маркса, 66. Через відсутність правовстановлюючих документів на самочинно збудовану споруду позивач не може вільно розпоряджатись своїм майном. У судове засідання позивач не зявився, у адресованій суду заяві просить суд справу за його позовом слухати у його відсутність, позов підтримує. Представник відповідача у судове засідання не зявився, проте направив суду листа, у якому позов визнає і просить слухати справу у відсутність його представника. Суд уважає, що справа може слухатись за відсутності позивача та представника відповідача, так як їх особисті пояснення у судовому засіданні необовязкові. Судом установлено: Позивач [PERSON] побудував самочинні будівлі та споруди: прибудову «а»до житлового будинку «А-1», тамбур «а-1», убиральню «Г», сарай «Е»(а.с. 7 11) на земельній ділянці домоволодіння №66 на вул. Карла Маркса в м. Пирятині Полтавської області, що належить йому на праві приватної власності відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 26.08.1980 (а.с.5). На даний час, у звязку з відсутністю правовстановлюючої документації на самовільно збудовані споруди, позивач не може вільно розпоряджатися своїм майном. Як передбачено ч. 5 ст. 376 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки права інших осіб самовільним будівництвом не порушені, воно здійснене на земельній ділянці, що належить позивачу на праві приватної власності, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-29 00:00:00

[PERSON] у листопаді 2011 року звернулася до суду із позовом до Пирятинської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно. Свої позовні вимоги позивач [PERSON] обґрунтовує тим, що самовільно прибудувала тамбур «а-2»до житлового будинку на земельній ділянці, що належить їй на праві приватної власності, яка розташована за адресою м. Пирятин Полтавської області, вул. Гагаріна, 33. Через відсутність правовстановлюючих документів на самочинно збудовану споруду позивач не може вільно розпоряджатись своїм майном. У судовому засіданні позивач позов підтримав та просить суд визнати за ним право власності на самочинно збудовану споруду тамбур «а-2», що розташований за адресою м. Пирятин Полтавської області, вул. Гагаріна, 33. Представник відповідача у судове засідання не зявився, проте направив суду листа, у якому позов визнає і просить слухати справу у відсутність його представника. Суд уважає, що справа може слухатись за відсутності представника відповідача, так як оскільки його особисті пояснення у судовому засіданні необовязкові. Судом установлено: Позивач [PERSON] самовільно побудувала тамбур «а-2»на земельній ділянці домоволодіння №33 на вул. Гагаріна в м. Пирятині Полтавської області, що належить їй на праві приватної власності (а.с.4 6). На даний час, у звязку з відсутністю правовстановлюючої документації на тамбур, позивач не може вільно розпоряджатися своїм майном. Як передбачено ч. 5 ст. 376 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що оскільки права інших осіб самовільним будівництвом не порушені, воно здійснене на земельній ділянці, виділеній для обслуговування належного позивачу будинку, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-29 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідача про стягнення боргу за кредитним договором. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що між ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль»та відповідачем [PERSON] 23.08.2007 року був укладений кредитний договір № 014/135313/3174/73 про надання кредиту в сумі 11924,00 доларів США строком на 48 місяців до 23.08.2011 року, зі сплатою 13,5% річних за користування кредитними коштами. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач [PERSON] належним чином не виконав умови п.5.1. вказаного договору і своєчасно не повернув позивачу кредитні кошти та не сплатив в повному обсязі відсотки та комісію. Станом на 03.11.2010 року загальна сума заборгованості з урахуванням відсотків та штрафу становить 249 256,92 гривень. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оскільки до теперішнього часу на кількаразові вимоги позивача відповідач заборгованість не гасить, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, тому позивач - ПАТ «[PERSON] Аваль»просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість в сумі 249 256,92 гривень, а також понесені витрати по справі 1700 грн. по сплаті судового збору та 120 гривень за інформаційно-технічне забезпечення процесу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, про зміну свого місця проживання та про причини неявки суду не повідомляв. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судовому засіданні встановлено, що між ВАТ «[PERSON] Аваль», правонаступником якого є ПАТ «[PERSON] Аваль»та відповідачем 23.08.2007 року був укладений кредитний договір №014/135313/3174/73 про надання кредиту в сумі 11924,00 доларів США строком на 48 місяців до 23.08.2011 року, зі сплатою 13,5% річних за користування кредитними коштами. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач свої зобов'язання не виконує, не сплачує відсотки та не здійснює повернення кредиту відповідно до п. 5.1. договору. Загальна сума заборгованості з урахуванням відсотків та штрафу становить 249 256,92 гривень. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~До теперішнього часу відповідач заборгованість не погасив, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, тому суд вважає стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль»заборгованість в сумі 249 256,92 гривень, а також понесені витрати по справі 1700 грн. по сплаті судового збору та 120 гривень за інформаційно-технічне забезпечення процесу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та коштів на своє утримання, посилаючись на те, що з 22.07.2006 р. вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу, у звязку з чим позивач просить стягнути на її користь аліменти на утримання дитини щомісячно по ј частині із всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити та дала пояснення в його обґрунтування аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач в суд не з'явився, про причини неявки суду не відомо. Не маючи відомостей про причину неявки відповідача, с|уд визнав можливим розгляд справи|речі| без його участі на підставі наявних матеріалів та доказів згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, тобто заочно. Вислухавши пояснення позивача, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Суд встановлено, що сторони з 22.07.2006 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач інших аліментних зобов'язань не має, має мінливий нерегулярний дохід. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Ці обставини підтверджуються дослідженими в ході судового засідання доказами. На підставі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків для дитини відповідного віку, підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-29 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 21 травня 1983р. Збаразьким райвідділом ЗАГС Тернопільської області вони зареєстрували шлюб. Неповнолітніх дітей у шлюбі немає. У 2003 р. відповідач залишив сім`ю і з цього часу вони проживають окремо, вони припинили подружні стосунки, їх сім`я практично розпалась і шлюб існує лише формально. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав, пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак від нього на адресу суду надійшла заява в якій він просить розгляд справи проводити у його відсутності, позов визнає. Згідно свідоцтва про шлюб, шлюб між сторонами по справі 21 травня 1983р. Збаразьким райвідділом ЗАГС Тернопільської області за актовим записом №28 (а.с.5). Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що сторони по справі одружилися 21 травня 1983 р. У шлюбі неповнолітніх дітей немає. У 2003 р. відповідач залишив сім`ю і з цього часу сторони проживають окремо та припинили подружні стосунки. Спільне життя даного подружжя і збереження їхнього шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-29 00:00:00

[PERSON] і [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 4.11.2001 року. Є малолітня дочка, Надія, [INFO] Позивач просить розірвати шлюб з відповідачкою, покликаючись на те, що в сім"ї часто виникають сварки, а неодноразові спроби до примирення були без позитивних результатів. З метою збереження сім"ї сторонам надавався максимальний строк для примирення, який на даний час закінчився. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав з наведених підстав і пояснив, що з вересня 2010 року ніяких стосунків з відповідачкою не підтримує. За строк примирення відповідачка нанесла йому тілесне ушкодження і була відкрита проти неї кримінальна справа. Її поступок засвідчив, що примирення між ними неможливе. Відповідачка [PERSON] пояснила, що дочка дуже сумує за батьком. Заради дитини згідна пробачити йому все. Але якщо позивач так наполягає на розлученні то їй іншого вибору не залишається, як погодитись. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Відповідо до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам іхніх дітей, що мають істотне значення. З пояснень сторін і письмових доказів ( копій: свідоцтв про одруження сторін і народження дитини; довідки про склад сім"ї) судом з"ясовано наступне. Більше року подружжя проживає окремо і стосунків між собою не підтримують. За 6 місяців строку примирення не тільки не помирилися, а ще й мав місце конфлікт кримінального характеру. Крім цього, позивач категорично відмовляється поновлювати сімейні відносини. З врахуванням викладеного суд вважає, що збереження шлюбу, у даному випадку, не можливе, і суперечить інтересам обох сторін. Спору за місце проживання дитини немає. Щлюб у сторін перший. Після розірвання шлюбу відповідачка бажає залишитись на прізвищі чоловіка.

Outcome: approved