Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-15 00:00:00

[PERSON] 9 вересня 2011 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] вказала, що від зареєстрованого шлюбу з відповідачем вона має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час відносини між позивачем та відповідачем зіпсувалися, дитина перебуває на повному утриманні позивача, відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає. На підставі викладеного [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в сумі 1000 грн., щомісячно починаючи з дня подання позову до досягнення його повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] на задоволенні позову наполягала у повному обсязі. Вказувала, що вона не працює та не має змогу забезпечити сина всім необхідним для його розвитку та життєдіяльності. Посилалася на те, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на користь дитини у розмірі 1000 грн. щомісячно, хоча він офіційно і не працевлаштований, має заробіток близько трьох тисяч гривень на місяць. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Вказав, що надає матеріальну допомогу синові, оскільки він та позивач мешкають на одному подвірї, він постійно спілкується з сином, задовольняє його матеріальні потреби, купує харчі, доглядає у разі відсутності позивачки. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-ВЛ № 080107, виданого 16 січня 1999 року Зміївським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, [PERSON] та [PERSON] вступили у зареєстрований шлюб 16 січня 1999 року. / а.с.5/ З копії свідоцтва про народження № 1-ВЛ № 106307, виданого 30 липня 1999 року Геніївською сільською радою Зміївського району Харківської області вбачається, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] матірю неповнолітнього [PERSON], [INFO] /а.с. 6/. З довідки № 24/1214, виданої 22 серпня 2011 року Зідьківською селищною радою Зміївського району Харківської області вбачається, що [PERSON] проживає разом зі своєю матірю [PERSON] / а.с.7/ Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий заробіток, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З вищенаведеного вбачається, що відповідач не виконує свої обовязки по утриманню дитини, але має можливість надавати утримання синові. Оскільки позивачем не надано доказів в обґрунтування суми аліментів, яку вона просить стягнути з відповідача на утримання дитини, а відповідач в свою чергу посилається на те, що у добровільному порядку надає синові утримання, крім того вони проживають за -2- однією адресою, він спілкується з сином щодня, бере на себе відповідні витрати щодо потреб дитини у харчуванні, одязі та іншої необхідної матеріальної допомоги, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача аліментів на утримання сина у розмірі 400 грн., щомісячно. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 188 грн. 20 коп.

Outcome: partial