Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-02 00:00:00

У березні 2011 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на 44/100 частин житлового будинку №174 по вулиці Кіровоградській у м. Дніпропетровську за набувальною давністю, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що зазначене домоволодіння належало на праві приватної власності [PERSON], після смерті якого його спадкоємці відповідно до договору купівлі-продажу від 22 квітня 1978 року продали 44/100 частин зазначеного будинку [PERSON] та [PERSON] 31 березня 1981 року [PERSON] померла. 29 липня 1995 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] і стала проживати в будинку. [PERSON] 05 січня 2001 року помер. Позивач, як спадкоємець першої черги звернулася своєчасно в нотаріальну контору із заявою щодо прийняття спадщини після померлого чоловіка. Донька чоловіка та померлої [PERSON] третя особа [PERSON] до нотаріальної контори ні після смерті матері, ні після смерті батька не зверталася. Нотаріальною конторою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого чоловіка у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивач з 29 липня 1995 року по теперішній час, майже 33 роки, відкрито та безперервно користується 44/100 частин будинку, утримує його, сплачує комунальні послуги та податки. Інші 56/100 частин домоволодіння належать відповідачу. За таких обставин, з урахуванням уточнених позовних вимог позивач просила суд визнати за нею право власності за набувальною давністю на 44/100 частин домоволодіння №174 по вулиці Кіровоградській в м. Дніпропетровську, яка складається з: жилого глинобитного будинку А-1 жилою площею 22,8 кв.м, загальною площею 28,7 кв.м., веранди 3,2 кв.м., кухні-жила 8,4 кв.м. жилої обкладеної ? цеглою прибудови, пл.14,4 кв.м., сараїв М,Н,Г та тимчасового сараю Е, уборної Д, та огорожі, мостіння та колодязя. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та просить позов задовольнити. \~ Відповідач в судовому засіданні позов визнав, пояснивши, що йому на праві власності належить 56/100 частин домоволодіння №174 по вулиці Кіровоградській в м. Дніпропетровську, в якому з 2002 року він проживає. В інших 44/100 частин домоволодіння проживає позивач. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, надавши заяви щодо розгляду справи у їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечували. Третя особа Дніпропетровська міська рада свого представника до суду не направила, була сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою сторін. 44/100 домоволодіння були придбані [PERSON] та [PERSON] Після смерті останніх їх донька [PERSON] спадщину не отримувала. З 1995 року позивач постійно проживає в цьому будинку, спочатку з чоловіком [PERSON], а після його смерті в січні 2001 року - одна. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне. 1/5 частина домоволодіння №174 по вулиці Кіровоградській в м. Дніпропетровську на праві приватної власності належала [PERSON], після смерті якого спадщину отримав [PERSON], який є власником і на теперішній час. Рішенням АНД райвиконкому №291/8 від 20 вересня 2002 року за [PERSON] затверджено 44/100 частин домоволодіння, але за перереєстрацією права власності в КП ДМБТІне зверталися. 4/5 частин зазначеного домоволодіння належало [PERSON], після смерті якого спадщину отримали [PERSON] та [PERSON]. Зазначена частина домоволодіння на теперішній час в розмірі 56/100 частин належить відповідачу по справі [PERSON] на підставі договору дарування від 24 березня 2003 року. Дані обставини підтверджуються листом КП Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризаціївід 28 вересня 2010 року №10337 та технічними паспортами на домоволодіння на імя [PERSON] та [PERSON] 22 квітня 1978 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] продали належну їм частину домоволодіння №174 по вулиці Кіровоградській в м. Дніпропетровську [PERSON] та [PERSON], що підтверджується укладеною домашньою угодою від 22.04.1978, затвердженою головою квартального комітету. 29 липня 1995 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпропетровську ради народних депутатів м. Дніпропетровська, актовий запис №534. 05 січня 2001 року [PERSON] помер, що підтверджується довідкою №385/03-76 від 16 листопада 2004 року видраною [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська. Факт володіння з січня 2001 року позивачем нерухомим майном, а саме 44/100 частин домоволодіння №174 по вулиці Кіровоградській в м. Дніпропетровську підтверджується поясненнями свідка [PERSON], поясненнями відповідача [PERSON], довідкою ДПІ у Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська про відсутність заборгованості із сплати податку на землю та земельну ділянку розташовану за адресою вулиця Кіровоградська, 174 у місті Дніпропетровську у позивача [PERSON], свідчить саме про те, що після смерті чоловіка, з січня 2001 року володіння нерухомим майном позивача є відкритим, очевидним для третіх осіб, та безперервним. За ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Таким чином, зясувавши всі обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання за нею права власності на 44/100 частин домоволодіння №174 по вулиці Кіровоградській в м. Дніпропетровську за набувальною давністю знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved