overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

[PERSON] подала до Носівського районного суду позовну заяву про визнання права власності на житловий будинок, розташований в с. Макіївка Носівського району, вул. Музиченка, 9. Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 24 листопада 2010 року померла її мати [PERSON], яка володіла вказаним спадковим будинком. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті матері. Спадщину вона прийняла, подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але отримати свідоцтво про право на спадщину вона не має змоги, тому що спадкодавець за життя не зареєструвала свої майнові права на будинок. Тому позивач просила визнати за нею право власності на житловий будинок судовим рішенням. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позов та пояснила, що вона не може оформити право власності на житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів. Представник відповідача, Макіївської сільської ради Носівського району, у судове засідання не зявився. Голова сільської ради направив до суду заяву, у якій вказав, що позовні вимоги визнає повністю та просив справу розглянути без участі представника відповідача. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в справі, суд приходить до наступного. Відповідно до положень абзацу 6 пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Відповідач без застережень визнав позов в повному обсязі. Оцінивши представлені докази, суд приходить до висновку, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приймає визнання відповідачем позову та задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

[PERSON] подав до Носівського районного суду позовну заяву про визнання права власності на житловий будинок, розташований в с. Хотинівка Носівського району, вул. Лесі Українки, 34. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 18 вересня 2002 року померла його мати [PERSON]. 8 травня 2011 року помер його батько [PERSON], який володів вказаним спадковим будинком. Позивач та його сестра [PERSON] є спадкоємцями за заповітом після смерті батька. [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини, подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Позивач спадщину прийняв, подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але отримати свідоцтво про право на спадщину він не має змоги, тому що спадкодавець за життя не зареєстрував майнові права на будинок. Тому позивач просив визнати за ним право власності на житловий будинок судовим рішенням. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов та пояснив, що він не може оформити право власності на житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів. Представник відповідача, Хотинівської сільської ради Носівського району, у судове засідання не зявився. Голова сільської ради направив до суду заяву, у якій вказав, що позовні вимоги визнає повністю та просив справу розглянути без участі представника відповідача. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в справі, суд приходить до наступного. Відповідно до положень абзацу 6 пункту 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Відповідач без застережень визнав позов в повному обсязі. Оцінивши представлені докази, суд приходить до висновку, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приймає визнання відповідачем позову та задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із заявою про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON], який зареєстрований 06.10.2007 року у Червонодонецькій селищній раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис № 103. В обґрунтовування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що сумісне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння. Продовження сімейних відносин неможливо, сімя розпалась у серпні 2011 році та поновлена бути не може. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідачка проти розірвання шлюбу не заперечує, не оспорює доводи позивача. Суд, вислухав сторони, вивчив матеріали справи вважає, що позов є мотивованим та підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб, шлюб між [PERSON] та [PERSON]. був зареєстрований 06.10.2007 року у Червонодонецькій селищній раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис № 103 (а.с.4). Судом встановлено, що брачно-сімейні відносини між подружжям припинені у серпні 2011 року, подальше існування сімї не можливе, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд розриває шлюб, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення та фактично встановлено у судовому засіданні. На підставі вищенаведеного, куруючись ст..ст.10, 11, 208, 213, 217 ЦПК України, ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

28 вересня 2011 позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача у справі про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 1 вересня 2006 у виконкомі Олександро-Калинівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, а\\з № 8, від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Зазначала, що з січня 2009 року припинили спільне проживання у зв»язку з частими сварками, неможливістю знайти порозуміння. Просила шлюб з відповідачем розірвати. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, посилалась на ті ж обставини, що й у позовній заяві. Пояснила, що припили спільне проживання з відповідачем, примирення з відповідачем вважає неможливим. Просила шлюб з відповідачем розірвати, залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач у судове засідання не зявився, згідно окремого доручення про допит відповідача [PERSON] позов визнав повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні докази, прийшов до наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.105 ч.3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.(ст. 112 СК України). 1 вересня 2006 у виконкомі Олександро-Калинівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, а\\з № 8, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 5). У шлюб сторони вступили вперше, від спільного проживання дітей мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини ( а.с.4) З серпня 2011 року сторони припинили сімейні стосунки в звязку з частими сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір про поділ спільного майна відсутній. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

23 вересня 2011 позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача у справі про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 24 березня 2009 у міському відділі РАЦС Макіївського міського управління юстиції Донецької області, а\\з № 276, від спільного проживання дітей не мають. Зазначала, що з серпня 2011 року припинили спільне проживання у зв»язку з частими сварками, неможливістю знайти порозуміння. Просила шлюб з відповідачем розірвати. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, посилалась на ті ж обставини, що й у позовній заяві. Пояснила, що припили спільне проживання з відповідачем, примирення з відповідачем вважає неможливим. Просила шлюб з відповідачем розірвати, залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач у судове засідання не зявився, згідно окремого доручення про допит відповідача [PERSON] позов визнав повністю, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні докази, прийшов до наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.105 ч.3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.(ст. 112 СК України). 24 березня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі РАЦС Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 276, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 4). У шлюб сторони вступили вперше, від спільного проживання дітей не мають. З серпня 2011 року сторони припинили сімейні стосунки в звязку з частими сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір про поділ спільного майна відсутній. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

5 жовтня 2011 позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача у справі про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Посилалася на те що вони зареєстрували шлюб з відповідачем 31 серпня 1996 році, від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 500 грн. щомісяця, до повноліття дитини. У судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 400 грн. щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, посилалася на ті ж обставини, що і в позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав повністю, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Позивачка [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON] з 31 серпня 1996 року, від спільного проживання у них народилася донька [PERSON], [INFO], батьком в свідоцтві про народження дитини записаний відповідач у справі. Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження дитини (а.с 6). Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 8 червня 2011 року шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON]. був розірваний ( а.с. 5). Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів родини, а також інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Неповнолітня [PERSON] проживає з позивачкою по справі [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Згідно зі ст. 80 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів одному з подружжя суд враховує можливість утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач має можливість виплачувати аліменти на неповнолітню дитину, оскільки працює та отримує доходи. Зазначені обставини визнані відповідачем у справі. На підставі викладеного з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 400 грн. щомісяця, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 188,20 грн.. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи, тим, що житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Б.Хмельницького, 66, в с. Турка, Коломийського району належав на праві власності колгоспному двору, головою якого був [PERSON]. Станом на 01 липня 1990 року у житловому будинку по вул. Б.Хмельницького, 66, в с. Турка, Коломийського району проживали: [PERSON] голова двору; [PERSON] дружина. 23 серпня 2009 року помер чоловік позивача [PERSON], про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено актовий запис № 24 і після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими спорудами по вул. Б.Хмельницького, 66, в с. Турка. Померлий залишив заповіт, яким все своє майно заповів дочці [PERSON]. В управління спадковим майном вступила позивач - [PERSON], так як проживала в даному будинку, але при зверненні в нотаріальну контору їй відмовили у оформленні спадщини, оскільки їх частки не виділені та свідоцтво на право власності видано на голову колгоспного двору, тому просить, суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходяться за адресою: вул. Б.Хмельницького, 66, с. Турка, Коломийського району. Представник позивача в судове засідання не з»явився, однак подав заяву до суду про слухання справи у його відсутності, позов підтримав. Від відповідача надійшла заява, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Суд, аналізуючи обставини встановлені під час розгляду справи та дослідивши зібрані докази, беручи до уваги визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, з урахуванням вимог ст. 174 ч. 4 ЦПК України та п. 11 абз. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі", приходить до висновку, що слід прийняти визнання відповідачем позову і позов задоволити. На підставі викладеного та ст.16, 328, 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON], [INFO] на їх утримання, з урахуванням уточнення позовних вимог просила стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку. Сторони в судове засідання не зявились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, просили розглянути справу в їх відсутності, відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про права та обов'язки сторін суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до ст.ст. 158 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе визнати позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Оскільки відповідач є батьком дітей і нарівні з матір'ю зобовязаний утримувати їх до досягнення ними повноліття. Домовленість сторін щодо виконання цього обовязку відсутня, а тому суд стягує з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду 09 листопада 2011 р. з даним позовом, мотивуючи тим, що 11 листопада 2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них народилося троє дітей: Карп»юк [PERSON], [INFO], Карп»юк [PERSON], [INFO] та Карп»юк [PERSON], [INFO] Допомоги відповідач їй з дітьми не надає, відмовляється належно утримувати, хоча здоровий та працездатний і може допомагати в їх утриманні, а тому просить стягувати з нього аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 300 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття. Позивачка в судове засідання не з»явилася, однак подала заяву, в якій змінила позовні вимоги та просить, суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в її користь в розмірі 1/3 з усіх видів заробітку до досягнення дітьми повноліття. Від відповідача поступила письмова заява, в якій він позов визнає частково та згідний сплачувати аліменти в розмірі 1/3 з усіх видів заробітку і клопотання про розгляд справи у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, а - саме: копію свідоцтва про одруження, актовий запис № 36 від 11 листопада 2003 року, копії свідоцтв про народження дітей: Карп»юка [PERSON], актовий запис № 57 від 01 грудня 2004 р., Карп»юка [PERSON], актовий запис №21 від 26 квітня 2006 р. та Карп»юка [PERSON], актовий запис №2 від 09 січня 2009 р., суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, оскільки згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ст., ст. 180-184 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з відповідачем по справі вона перебуває в шлюбі, зареєстрованому 25 серпня 2007 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управлвння юстиції м. Києва, актовий запис №820. Від спільного проживання мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO]. З вересня 2010 року відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, що і змусило позивача звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання позивач не зявилася, але надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу в її відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, про причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 25 серпня 2007 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управлвння юстиції м. Києва, актовий запис №820. Від шлюбу мають доньку [PERSON] [INFO] , яка мешкає разом з позивачем і знаходиться на повному її утриманні, відповідно до довідки, виданої Малоданилівською селищною радою Дергачівського району Харківської області за №808/02-22 від 17.08.2011 року. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на стягненні аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку є обґрунтованими, а тому заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом,в якому зазначив,що перебуває з відповідачем в шлюбі,зареєстрованого Андрушівським райвідділом РАГС 18 травня 1996 року. Від шлюбу мають неповнолітню сина [PERSON], 16 вересня 1996 року народження. Внаслідок порушення відповідачем подружньої вірності з червня 2011 року вони проживають окремо, ніяких відносин не підтримують. За таких обставин позивач вважає,що сім'я розпалась остаточно та поновлена бути не може. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, проти задоволення не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає,що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено,що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя, інтересам їхніх дітей,що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні,сторони тривалий час не підтримують ніяких подружніх стосунків, разом не проживають. Враховуючи,що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим,що збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка,після розірвання шлюбу не будуть порушенні їхні особисті права. Суд вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Позивачем надана заява про присвоєння їй прізвища, яке вона мала до реєстрації шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України,позивачу присвоїти прізвище,яке вона отримала під час реєстрації шлюбу, що розривається - [PERSON].

Outcome: approved