Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-15 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовною заявою, у якій просять суд відновити порушене право та зобовязати відповідача знести самовільно збудовану будівлю, як таку, що порушує права позивачів, а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі та їх представник посилаються на те, що позивачі є власниками суміжних земельних ділянок по вул. Немишлянській у м. Харкові: позивач - [PERSON] - власниця ділянки домоволодіння № 195 по вул. Немишлянській у м. Харкові, позивач - [PERSON] власник ділянки № 193 по вул. Немишлянській у м. Харкові. Відповідач [PERSON], яка є власницею домоволодіння №191 по вул. Немишлянській у м. Харкові, (починаючи з квітня 2009р.) здійснила самовільне будівництво на земельній ділянці домоволодіння №191, але будівництво здійснено зі значними порушеннями будівельних, санітарних та протипожежних норм. Відповідачем було збудовано гараж, висотою 5м, стіна гаражу розташована безпосередньо по межі ділянки №193, що належить [PERSON] без додержання відстані, що потрібна для подальшого обслуговування будівлі. Також, будівництво здійснено без дозволу та без погодження з державними органами та позивачами, без додержання будівельних стандартів та норм (не збудовано належний фундамент), на бік позивачів у будівлі зроблені вентиляційні вікна. Такі дії відповідача призвели до знищення межових знаків з ділянкою позивача [PERSON], будівля створює загрозу позивачу [PERSON], оскільки розташована лише на відстані біля 4 м від житлового будинку [PERSON] За півроку, протягом яких проводилося будівництво стан стіни вже погіршився, стіна має розколини, які збільшуються, тому позивачі побоюються, що стіна може з часом впасти, чим спричинить шкоду позивачам. Крім того, на теперішній час будівля гаражу відповідача перешкоджає доступу у вікно позивача [PERSON] денного світла, що зменшує рівень природної інсоляції житлових приміщень та значно погіршує санітарні умови житлового приміщення. Ті обставини, що будівництво здійснено без згоди позивачів та всупереч їх інтересів призвело та продовжує призводити до конфліктної обстановки між сусідами, а саме: сімя відповідача, без будь-якого дозволу заходить на земельну ділянку позивача [PERSON], з метою продовження будівельних робіт, що спричиняє сварки. Позивачі, намагаючись захистити свої права на недоторканість та заборону стороннього проникнення на власні ділянки, неодноразово вимушені були звертатися до органів внутрішніх справ. Позивачі неодноразово зверталися до органів місцевого самоврядування для вжиття заходів, та відповідно до отриманих листів, було доведено, що дійсно будівництво здійснено без дозволу відповідних органів, без належного правового та технічного обґрунтування. Позивачі надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутн6ості, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд винести заочне рішення по справі. Відповідач до судового засідання не зявилася, про дату і місце судового розгляду повідомлялася заздалегідь та належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Представник третьої особи - територіальної громади м. Харкові в особі Харківської міської ради до судового засідання не зявився, про дату і місце судового розгляду повідомлявся заздалегідь та належним чином. Представник третьої особи Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області до судового засідання не зявився, надав до суду лист №7/20-1800 від 01.03.2010р., у якому позовні вимоги підтримує, вказує, що будівництво за вказаною адресою є самовільним, вчиненим без дозволу, без розроблення проектної документації, зазначив, що подальше використання обєкту самочинного будівництва є небезпечним та може завдавати шкоди. Просив суд позовні вимоги задовольнити, у подальшому розглядати справу за відсутністю представника. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне: Відповідно до листа Фрунзенської районної ради м. Харкова від 29.07.2009р. встановлено, що під час комісійного обстеження домоволодіння №191 факт будівництва споруди на межі земельних ділянок підтвердився. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 125 від 14.04.2011р., проведеної за ухвалою суду, зазначено, що витребуваних у [PERSON] документів (технічний паспорт, проектна документація та документація на виконання робіт) надано не було. Безперешкодного обстеження обєкту на території домоволодіння №191 по вул. Немишлянській забезпечено не було, тому обєкт досліджувався з всебічної сторони позивачів. Встановлено, що гараж є одноповерховою будівлею з розмірами 9,2 м х... м, висотою 4,8 м. Фактична відстань від будівлі до гаражу становить 5,3 м. Відповідно до висновків експертизи встановлено, що „на території домоволодіння №191 по вул. Немишлянській в м.Харкові знаходиться самовільна збудована будівля. Будівництво самовільної будівлі не відповідає вимогам п.п. 1.1, 5.1 „Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, п.п. 7.50, 8.56 ДБН 360-92** „Містобудування. Планування та забудова міських та сільських поселень. Відповідно до висновку судової пожежно-технічної експертизи №825 від 22.04.2011р., проведеної за ухвалою суду, встановлено, що нежитлова новобудова, що зведена на ділянці № 191 уявляє собою будівлю нетипової конструкції. За характерними ознаками (наявність воріт та ін.) є індивідуальним гаражем. Будівля гаража одноповерхова, розміром у плані: вздовж проїзду 9,2 м, вздовж вулиці орієнтовно 5 метрів. Стіни з шлакоблоків, покриття без дахове, деревяне. Покрівля з шиферу та руберойду. В наданих матеріалах справи проекту, або даних з нього, а також документів, що дозволяють будівництво гаражу не міститься. Житловий одноповерховий будинок, що існує на ділянці №195 в плані має габаритні розміри 10х7,84м. Стіни і перегородки цегляні, перекриття горищне, деревяне: поштукатурене з боку приміщень. Дах двоскатний, стропильної системи, покрівля шиферна, по деревяній обришитці. На підставі положень з урахуванням конструктивних особливостей житлового будинку №195 і новобудови гаражу №191 за показниками мінімальної межі вогнестійкості будівельних конструкцій і максимальної межі поширенню вогню по них, встановлено, що зазначені будівлі відносяться до ІІІ го ступеню вогнестійкості. Протипожежний розрив між гаражем №191 і житловим будинком №195 повинен бути 8 метрів. Фактична відстань між гаражем і житловим будинком дорівнює 5,05 метрів, що на 2,95м менше потрібного значення розриву. Аналіз і узагальнення вихідних даних і результатів проведеного дослідження є підставою констатувати наступне - новий гараж, побудований на території домоволодіння № 191, розташований поряд з сусіднім житловим будинком №195, без додержання протипожежного розриву між ними 8 метрів, необхідність якого передбачена протипожежними вимогами будівельних норм ДБН 360-92**, п.п3.25*, 3.25а. Ця обставина призвела до погіршення системи протипожежного захисту обєктів забудови у домоволодіннях №191, 195. При організації і здійснені будівництва гаража не враховані положення протипожежних правил НАПБ А.01.001-2004, п.п.2.8, 4.1.4, 4.2. У відповідності до положень ст.114 Земельного Кодексу України встановлено наступне: „Санітарно захисні зони створюються навколо обєктів, які є джерелами виділення шкідливих речовин, запахів, підвищених рівнів шуму, вібрації, ультразвукових і електромагнітних хвиль, та ін. з метою відокремлення таких обєктів від територій житлової забудови. У межах санітарно-захисних зон забороняється будівництво житлових обєктів. У відповідності до положень ст. 376 Цивільного Кодексу України встановлено наступне: „ Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм та правил. У відповідності до положень ч.1 ст.91 Земельного Кодексу України встановлено наступне: „Власники земельних ділянок зобовязані: а) забезпечувати використання їх за цільовим призначенням; б) додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; г) не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; е) дотримуватись правил добросусідства та обмежень, повязаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. У відповідності до положень ч.1 ст.103 Земельного Кодексу України встановлено наступне: „Власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). У відповідності до положень ст.104 Земельного Кодексу України встановлено наступне: „Власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоровя людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше. У відповідності до положень ст.19 Закону України „Про планування та забудову територій встановлено наступне: „здійснення будівельних робіт на обєктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт, який видається інспекціями ДАБК , вважається самовільним будівництвом. Положеннями п.7 ст. 376 Цивільного Кодексу України передбачено, що „ У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам, або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобовязати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Таким чином, позовні вимоги [PERSON], [PERSON] підлягають задоволенню.

Outcome: approved