Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-22 00:00:00

В лютому 2011 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.04.2007 року між Акціонерним товариством „Український інноваційний банк та [PERSON] був укладений кредитний договір № 20-070405. Згідно з умовами даного договору позивач надав відповідачу кредит на купівлю автомобіля у розмірі 24337 дол.США гривень з нарахуванням процентів за користування кредитом із розрахунку 12,0 % річних, сплати щомісячної комісії за обслуговування кредиту в розмірі 0,15 % від суми фактичної заборгованості та кінцевим терміном повернення кредиту- 11.04.2014 р. Видача кредитних коштів здійснена за заявою на видачу готівки №600 від 12.04.2007р. З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором Банком були укладені договори поруки №1 від 12.04.200" та № 2 від 12.04.2007 з [PERSON], [PERSON] відповідно, згідно з якими вони зобовязалася солідарно відповідати перед позивачем за невиконання зобовязань [PERSON] Повернення кредиту та сплата відсотка повинна була здійснюватися відповідно до графіку. Крім того зобов'язанню забезпечувалися договором застави №914 від 12.04.2007р., згідно з яким [PERSON] М С. передав в заставу банку автомобіль SKODA ОСТАVIA TOUR 1.61. Проте відповідач,\~порушуючи взяті\~на себе\~зобов'язання\~за кредитним\~договором не виконав - не дотримувався строків погашення заборгованості за даним кредитним договором, через що виникла заборгованість, яка станом на 04.02.2011 р. склала 16687,23 дол.США, що в гривневому еквіваленті становить 132 558,38 гривень. У зв'язку з чим позивач був змушений звернутися до суду та просив суд стягнути існуючу заборгованість в примусовому порядку. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість станом на 04 лютого 2011 року в сумі 132 558,38 гривень та судові витрати. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про час і місце судового засідання повідомлялися своєчасно та належним чином (рекомендованим листом . про причини неявки суд не повідомили. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.04.2007 року між Акціонерним товариством „Український інноваційний банк та [PERSON] був укладений кредитний договір № 20-070405. Згідно з умовами даного договору позивач надав відповідачу кредит на купівлю автомобіля у розмірі 24337 дол.США гривень з нарахуванням процентів за користування кредитом із розрахунку 12,0 % річних, сплати щомісячної комісії за обслуговування кредиту в розмірі 0,15 % від суми фактичної заборгованості та кінцевим терміном повернення кредиту- 11.04.2014 р. Видача кредитних коштів здійснена за заявою на видачу готівки №600 від 12.04.2007р. З метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором Банком були укладені договори поруки №1 та №2 від 12.04.2007 з відповідачами [PERSON], [PERSON] відповідно, згідно яких вони зобовязалася солідарно відповідати перед позивачем за невиконання зобовязань [PERSON] Відповідно до пункту 1.4 Договорів поруки поручителі [PERSON] та [PERSON] зобовязалися нести перед кредитором солідарну з боржником відповідальність за виконання останнім зобовязань згідно кредитного договору належним їй майном та грошовими коштами. Вимогами п.2.1 Договорів поруки обумовлено, що у разі неповернення боржником суми кредиту, процентів, пені- у сумах і строки, передбачені для позичальника в кредитному договорі- поручитель зобовязується зробити це за боржника. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобовязання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто при порушенні зобовязань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору, а тому борг відповідача повинен бути стягнутий в примусовому порядку. Відповідно до ч.2 ст. 1050 та ч.2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків (ст.554 ЦК України). Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість за кредитним договором станом на 04.02.2011 р. складає 16687,23 дол.США, що в гривневому еквіваленті становить 132 558,38 гривень, з яких: основний борг- 14833,27 дол.США (117 831,05 грн.), заборгованість по сплаті відсотків- 1257,64 дол.США (9990,31 грн.), комісія за супроводження кредиту- 225,45 дол.США (2327,03 грн.); пеня за порушення строку погашення відсотків- 77,93 дол.США (619,05 грн.), пеня за порушення строку сплати основного боргу- 292,94 дол.США (2327,03 грн.) Таким чином судом встановлено, що відповідачі своєчасно кредит, а також нараховані за його користування відсотки та штрафні санкції, не повернули, продовжували користуватися грошима на тих же умовах, договір не розривали, тому відсотки за користування кредитом правомірно нараховані. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим покласти на відповідачів також і судові витрати позивача при подачі позовної заяви пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1326 гривень судового збору та 120 грн ІТЗ.

Outcome: approved