Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування належною їй квартирою за адресою: [ADDRESS]. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивачка зазначила, що їй на праві приватної власності на підставі свідоцтва від 12 серпня 2011 року належить квартира за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] вказує, що колишній власник квартири [PERSON] та члени його родини знялися з реєстраційного обліку у добровільному порядку, вивезли усі речі з квартири, в тому числі і речі відповідача. [PERSON] також не заперечував проти зняття з реєстраційного обліку та написав відповідну заяву у ВГІРФО, однак з реєстраційного обліку так і не знявся. Позивачка зазначає, що з серпня 2011 року відповідач не мешкає у спірній квартирі. [PERSON] не має можливості сплачувати квартплату та комунальні послуги за не проживаючу особу, тому просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою № 25 в будинку № 16/3 по вул. Фонтанська дорога в м. Одесі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час, місце і дату судового засідання повідомлявся належним чином, в тому числі шляхом публікації оголошення в газеті «Одеські вісті»від 18 лютого 2012 року. Відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України за згодою представника позивачки Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивачки, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачці [PERSON] на праві приватної власності на підставі свідоцтва від 12 серпня 2011 року належить квартира за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3-4). Судом також встановлено, що 08.08.2011 року відповідач написав заяву Київському ВГІРФО про зняття його з реєстраційного обліку (а.с. 5), однак дану процедуру не закінчив, а тому й досі перебуває на обліку у вказаній квартирі, про що свідчить довідка адресно довідкового бюро ГУ МВС України в Одеській області. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Після спливу цього строку відповідно до ст. 72 ЖК України, особа, може бути визнана в судовому порядку такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Згідно ст. 6 зазначеного закону України громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Ухвалюючи рішення у справі, суд виходить також з положень ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Оскільки [PERSON] не є власником зазначеної квартири, не є членом родини її власника, відповідно він втратив право користування цією квартирою. При викладених обставинах з урахуванням заочного розгляду справи, відсутності обґрунтованих заперечень відповідача позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою. Приймаючи до уваги, що позивачкою не заявлені вимоги про відшкодування державного мита та витрат на ІТЗ розгляду справи, у суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідача.

Outcome: approved