Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

24 лютого 2011 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо свого онука [PERSON] . [INFO] , стягнути з відповідачки аліменти на користь онука у розмірі 1\\4 частини заробітної плати (доходів) відповідачки до досягнення ним повноліття. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивачка вказує на те, що є бабкою [PERSON] (матір`ю батька). Онук з народження мешкає разом з нею. Батько дитини - [PERSON] - помер [INFO] . Матір`ю [PERSON] є відповідачка, яка, як зазначає позивачка, з дня народження сина вихованням останнього не займалася. У 2008 році відповідачка виїхала за межі м.Миколаєві і з того часу мешкає в м.Симферополі. З дня народження дитини [PERSON] участі у вихованні та утриманні сина не бере, про нього не піклується, родинних відносин не підтримує. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, вона ж опікується навчанням онука, відвідує батьківські збори. Внаслідок такої поведінки матері вже сама дитина не бажає спілкуватися з відповідачкою, про що [PERSON] зазначив у заяві, яку написав у службі у справах дітей адміністрації Ленінського району, висловивши згоду на позбавлення матері батьківських прав щодо нього. Позивачка вважає, що мати протягом тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов`язків, що у відповідності до п.2 ч.І ст.164 СК України може бути підставою для позбавлення її батьківських прав. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, наполягаючи на їх задоволенні, обставини, викладені у позові, підтвердила. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити у позові. Суду пояснила, що дійсно виїхала до м.Симферополя наприкінці 2009 року, але з дитиною підтримує стосунки, телефонує йому, пропонувала синові переїхати жити до неї; в м.Симферополі проходить курс лікування. Представник третьої особи - служби у справах дітей адміністрації Корабельного району виконавчого комітету Миколаївської міської ради - у судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON] , вважала за можливе задовольнити позов. Представник третьої особи - служби у справах дітей адміністрації Ленінського району виконавчого комітету Миколаївської міської ради - у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином, проте надала заяву, у якій просила розглядати справу без її участі, вважала за доцільне задовольнити позов. Прокурор у судовому засіданні не підтримала позовні вимоги, просила постановити рішення на розсуд суду. Дитина, щодо якої вирішується питання про позбавлення його матері батьківських прав, - [PERSON] - в судовому засіданні із позовними вимогами погодився, зазначив, що обізнаний, що бабка ініціювала питання про позбавлення його матері батьківських прав. Вказав, що з матір`ю вже тривалий час стосунків не підтримує, не має бажання бачитися та спілкуватися з нею. Скільки себе пам`ятає, його виховувала бабуся, яка також опікується його здоров`ям, навчанням, розвитком, саме бабуся оплачує його заняття з англійської мови та бальних танців. Також [PERSON] написав заяву від 31 січня 2011 року, у якій зазначив, що мати майже не бачив, згоден з позбавленням її батьківських прав (а.с.20). З показань свідків [PERSON] та [PERSON] слідує, що хлопчик протягом 10-11 років мешкає разом із бабусею (позивачкою по справі), саме позивачка займається його вихованням та утриманням, а мати в цьому участі не бере. З копії свідоцтва про народження вбачається, що відповідачка [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.23). З копії рішення Ленінського районного суду м.Миколаєва від 29 квітня 2010 року про встановлення факту родинних відносин слідує, що померлий [INFO] [PERSON] є батьком [PERSON] , а позивачка є бабкою останнього по лінії батька (а.с.11, 10). З характеристики з місця навчання від 19 жовтня 2010 року слідує, що дитина характеризується позитивно, навчається добре, вихованням і утримання хлопця займаються бабка та дід, мати з сином не проживає, школу жодного разу не відвідала, з вчителями не спілкувалася (а.с. 12, 21, 25, 26). У своєму висновку від 04 лютого 2011 року орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Миколаївської міської ради прийшов до переконання про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав щодо її малолітнього сина [PERSON] з тих мотивів, що відповідачка фактично залишила дитину, утриманням та вихованням сина не займається, матеріальної допомоги на його утримання не надає, не піклується про фізичний та розумовий розвиток дитини (а.с.;9). Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, висновок прокурора, думку дитини, дослідивши письмові докази, наявні у справі, суд приходить до таких висновків. Згідно зі ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» та ст.150 СК України покладають на батьків обов`язок виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитинні, готувати її до самостійного життя та праці. В той же час згідно із ч. 4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом. За правилами, встановленими п.2 ч.І ст.164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як наголошує Пленум Верховного Суду України в п.15, п.16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року із наступними змінами «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Так, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, за правилами ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу: позивача або за вчасною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину Аналізуючи досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що відповідачка вочевидь ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо сина [PERSON] , свідомо ними нехтує, фактично обірвала з сином родинні зв`язки, і за даних обставин лише така міра батьківської відповідальності як позбавлення батьківських прав відповідатиме інтересам дитини. Відтак, суд визнає позовні вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідні до ст.88 ЦПК України з відповідачки відповідно до задоволених позовних вимог належить стягнути на користь позивачки і в доход держави судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved