Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, якою просить стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на її користь на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO] по 1200 гривень щомісячно, починаючи з 09 вересня 2011 року і до 08 грудня 2018 року, потім по 600 гривень до повноліття дочки, тобто до 13 вересня 2023 року. При цьому позивач посилається на те, що з відповідачем вона знаходилась у зареєстрованому шлюбі з 1997 року. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем було розірвано 19 вересня 2010 року (свідоцтво про розірвання шлюбу від 16 вересня 2010 року, актовий запис № 572, видане Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції). Діти проживають з нею і перебувають на її утриманні, угоди про добровільну сплату аліментів не досягнуто, у звязку з чим вона вимушена була звернутися до суду про стягнення аліментів. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала у повному обсязі. Обґрунтовуючи розмір аліментів [PERSON] послалась на необхідність додаткових витрат на лікування та діагностику, повязаних з хворобою сина [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судове засідання зявився, позов не визнав, посилався на те, що на теперішній час він ніде не працює в звязку з захворюванням, знаходиться на утриманні родичів тому не має можливості платити аліменти. Крім цього вважає, що позивач спромозі утримувати дітей та забезпечувати їх потреби самостійно. Суд, вислухавши пояснення, думку та доводи сторін, дослідивши матеріали справи, надані та витребуванні докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є малолітніми дітьми, у звязку з недосягненням ними чотирнадцятилітнього віку /ч.2 ст.6 СК України/. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі , який було розірвано 16 вересня 2010 року (актовий запис № 572 Київського відділу реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції). З копій свідоцтв про народження та Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян вбачається, що [PERSON] народився 08 грудня 2000 року, [PERSON] народилась 13 вересня 2005 року. Батьками дітей є [PERSON] та [PERSON]. Після розлучення батьки дітей проживають окремо. Малолітні проживають та зареєстровані разом з матірю в [ADDRESS] ( довідка КП ЖКС Вузівськийвід 04.09. 2011) та знаходяться на її утриманні. Відповідач на утримання дітей матеріальної допомоги не надає. Письмовий договір в формі та порядку, встановленому статтею 189 Сімейного Кодексу України між позивачем та відповідачем не укладався. Сторони не досягли домовленості в питаннях утримання дітей, що є підставою для вирішення спірних відносин в судовому порядку. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері так і батька. За правилами ст. 18 СК України способом захисту сімейних прав та інтересів є примусове виконання добровільно не виконаного обовязку. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Позивач надала довідку лікувального закладу з якої вбачається, що малолітній [PERSON], [INFO] отримав направлення від лікаря на обстеження в звязку зі скаргами на головний біль та дитині призначений прийом ліків терміном на один місяць. Вартість ліків та діагностичного обстеження в довідках не зазначена. Хронічність та системність захворювання, в звязку з чим дитина потребуватиме постійних матеріальних витрат, жодним доказом не підтверджена. Суд розяснив позивачу її право на стягнення додаткових витрат на утримання дитини, в порядку встановленому статтею 185 СК України. Позивач просить стягувати аліменти в твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] тимчасово не працює в звязку з одержаною травмою руки. З цього приводу переніс оперативне втручання. На цей час знаходиться в реабілітаційному періоді, лікується амбулаторно. Зазначені обставини підтверджені медичними довідками, витягом з історії хвороби та свідченнями [PERSON], допитаної у судовому засіданні. З урахуванням відсутності регулярного доходу у платника аліментів та встановлених при розгляді справи обставин, що мають істотне значення, на підставі частини 1 статті 184 СК України суд визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач просить стягувати аліменти на двох дітей в сукупному розмірі 1200 гривень щомісячно по 600 гривен на кожну дитину. При визначені розміру аліментів суд приймає до уваги тимчасове захворювання та непрацездатність відповідача та виходить з мінімального розміру аліментів на одну дитину, який відповідно до частини 2 статті 182 СК України не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Держава Україна визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини та здійснення установами, в тому числі і судами, всіх дій з першочерговим приділенням уваги якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, що визначено статтею 2 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР N 789-XII ( 789-12 ) від 27.02.91 р. та частиною 2 статті 3, якої встановлено, що держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 21 Закону України від 23.12.2010 р. № 2857-VI Про Державний бюджет України на 2011 рікустановлений прожитковий мінімум у 2011 році для дітей віком від 6 до 18 років 1 жовтня 1022 гривні, з 1 грудня 1042 гривні. Прожитковий мінімум протягом кожного наступного року тенденційно збільшується. Вимоги позивача заявлені до 2023 року. Прожиткомвий мімнімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Відповідач своїми діями (бездіяльністю) не забезпечив свій соціальний стан державними гарантіями. [PERSON] офіційно не працевлаштований, на обліку в службі зайнятості населення не знаходиться, компенсацію за лікарняний не отримує, державна соціальна страховка відсутня, інвалідність не оформлена, до складу людей з обмеженими фізичними можливостями він не відноситься, на обліку в відповідному управлінні соціального захисту населення не перебуває. Держава передбачає соціальну допомогу малозабезпеченим верстам населення, яка сплачується відповідними відділами та управліннями за рахунок державного бюджету України. Доводи відповідача та відмову взагалі сплачувати аліменти суд не вважає підставою для обмеження права на достатній рівень життя його малолітніх дітей та здійснення додаткового навантаження на державний бюджет України. Єдині підстави для звільнення від обов'язку утримувати дитину визначені статтею 188 СК України та до даного випадку не відносяться. З урахуванням середньомісячного рівню прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та визначеною рівністю обовязку батьків по утриманню дітей суд доходить до висновку, що стягнення аліментів у щомісячному розмірі на кожну дитину по 350 гривень є справедливим. За наявності поважних причин відповідач може бути звільнений від сплати заборгованості за аліментами в порядку, встановленому частиною 2 статті 197 СК України, а саме за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Крім того, відповідач [PERSON] не позбавлений можливості та має право звернутись до суду з вимогами відстрочити рішення суду або відстрочити чи розстрочити сплату заборгованості за аліментами, яке вирішується судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів за правилами ст. 373 ЦПК України та ч. 1 ст. 197 СК України. Також рішення суду не обмежує право платника або одержувача аліментів звернутись у майбутньому до суду з вимогами про збільшення (зменшення) розміру аліментів в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них в порядку передбаченому ст. 192 СК України. Ухвалюючи рішення, суд виходить в першу чергу з захисту прав та інтересів дітей, та враховує, що при задоволенні позову малолітні отримують додаткові соціальні гарантії та захист з боку держави. При викладених обставинах суд вважає за необхідне стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 350 (триста пятдесят) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 09 вересня 2011 року до 08 грудня 2018 року та аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 350 (триста пятдесят) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 09 вересня 2011 року до 13 вересня 2023 року. Під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Пунктом 5 частини 1 статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне митовизначене звільнення від сплати державного мита позивачів за позовами про стягнення аліментів. Розмір ставок державного мита із позовних заяв про стягнення аліментів дорівнює 1% ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх платежів, але не більш ніж за шість місяців, що відповідає п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України. Відповідно ціна позову в зазначеній цивільній справі складає 4200 гривень. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України, не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про стягнення аліментів. Розмір витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних та господарських справ затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 р. № 1258 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 5 серпня 2009 р. № 825) та в цивільних справах позовного провадження з розгляду спору майнового характеру складає 120 гривен. На підставі викладеного,

Outcome: approved