Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-26 00:00:00

07.02.2012 року [PERSON] звернувся з вказаним позовом до відповідача та просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в загальній сумі 26669,09 гривен, середній заробіток за період затримки розрахунку при звільненні у розмірі 6563,28 гривен, моральну шкоду у розмірі 10000 гривен, витрати на правову допомогу у сумі 1000 гривен. Свої позовні вимоги мотивує тим, що в 1977 році поступив на роботу в МК №61 Піденбудмеханізація, згодом звільнився та працював в інших установах. З 08.08.1984 року по 14 листопада 2011 року працював у ВАТ Південбудмеханізація, механізованій колоні №61, зокрема, з 12 травня 1999 року на посаді головного інженера. З 14.11.2011 року позивача звільнено із займаної посади за угодою сторін. При звільненні відповідач не провів розрахунок з позивачем, зазначений у ст.116 КЗпП України. Заборгованість по заробітній платі за 2010 рік та по 14.11.2011 року складає 26669,09 гривен. Середній заробіток за час затримки виплати належних сум при звільненні з 14 листопада 2011 року по день судового засідання складає 6563,28 гривен. Фактично на період розгляду справи відповідач не усунув порушення прав позивача на отримання заробітної плати. Затримка у виплаті заробітної плати та невиплата позивачу належних йому при звільнені коштів призвела до того,що фактично протягом двох років він майже не мав коштів на проживання, вимушений був шукати додаткові кошти на утримання себе і своєї сімї, просити допомоги рідних та знайомих,що призвело до моральних страждань. Згідно ст.237-1 КЗпП України вважає, що відповідач повинен йому сплатити моральну шкоду у сумі 10000 гривен, а також сплатити витрати на правову допомогу у сумі 1000 гривен. Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Підтвердили суду, що у період розгляду справи відповідач не погасив заборгованості по заробітній платі. Відповідач - ВАТ Південбудмеханізаціяу судове засідання не зявився, будучи належним чином сповіщений про час, дату і місце розгляду справи, письмових заперечень на позов не надав. Суд за згодою позивача провів заочний розгляд справи згідно вимог ст.224 - ст.226 ЦПК України. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК - суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Розглянувши матеріали справи, заслухавши позивача та його представника, дослідивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню частково. Судом встановлено наступне. Згідно записів у трудовій книжці [PERSON] працював у МК №61 ВАТ Південбудмеханізація з 01.12.1977 року по 01.12.1978 року, з 08.08.1984 року по 14.11.2011 року. Згідно Статуту Відкритого акціонерного товариства Південбудмеханізаціяв редакції 2001 року, оглянутого судом: головне підприємство ВАТ Південбудмеханізаціязнаходиться у місті Києві (юридична адреса: м.Київ-49, вул..Богданівська,3); до складу ВАТ входять структурні підрозділи: механізована колона №29 м.Фастів, Київської області, механізована колона №41 м.Харків, механізована колона №61 м.Роздільна, Одеської області. Дані структурні підрозділи входять до складу ВАТ без права юридичної особи і здійснюють свою діяльність на підставі Положень, затверджених загальними зборами акціонерів ВАТ. Згідно п.3.13 Статуту, створені ВАТ структурні підрозділи, дочірні підприємства, філії та представництва діють у відповідності з затвердженими Загальними зборами акціонерів Положеннямичи Статутом та можуть наділятися основними засобами та обіговими коштами, які належать ВАТ. Керівництво їх діяльністю здійснюється особами, що призначаються Правлінням ВАТ. Механізована колона №61 ВАТ Південбудмеханізаціядіє згідно Положення затвердженого 17.01.1996 року та не є юридичною особою. В п.17 Положення вказано, що фінансово-господарська діяльність мехколони здійснюється відповідно до планів, які затверджуються Правлінням Товариства. Суд враховує, МК-61 ВАТ Південбудмеханізація, не будучи юридичною особою, не може відповідати за боргами головного підприємства. 14.11.2011 року позивача звільнено із займаної посади за угодою сторін по п.1 ст.36 КЗпП України, наказ №94 від 14.11.2011 р. При звільненні відповідач не провів розрахунок з позивачем, зазначений у ст.116 КЗпП України. Заборгованість по заробітній платі з серпня 2010 року по листопад 2011 року (по день звільнення) складає 26669,09 гривен, згідно довідки від 12.01.2012 року. Згідно ст.117 КЗпП України середній заробіток за час затримки виплати належних сум при звільненні з 14 листопада 2011 року по 27 лютого 2012 року вирахувано так: 3828,62 гривен (сумарна заробітна плата за два повні місяці перед звільненням, тобто (за травень)1726,86 гривен + (червень 2011 року) 2101,76 гривен) : 41 робочий день = 93,38 гривен (середній заробіток за 1 робочий день); 93,38 гривен х 76 робочих днів (затримка розрахунку) = 7096,88 гривен. Фактично на період розгляду справи відповідач не усунув порушення прав [PERSON] на отримання заробітної плати. Суд при розгляді справи враховує положення Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами трудових споріввід 06 листопада 1992 року №9 та Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.12.1999 року Про практику застосування судами законодавства про оплату праці. Оскільки позивач звернувся з позовом 07.02.2012 року, а звільнений він був з 14.11.2011 року, то суд вважає,що він не пропустив трьохмісячний строк позовної давності щодо вимоги про стягнення моральної шкоди,згідно ст.233,ст.237-1 КЗпП України. Позов в частині стягнення моральної шкоди слід задовольнити частково з урахуванням глибини моральних страждань та розумності заявленої вимоги. Суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 7000 гривен у відшкодування моральної шкоди, оскільки порушення прав позивача на отримання заробітної плати призвело до моральних страждань позивача, втрати нормальних життєвих звязків і вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи викладене, на підставі доказів, досліджених у судовому засіданні, позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню частково. На користь позивача суд стягує витрати на правову допомогу у розмірі 1000 гривен, що підтверджено квитанцією, долученою до матеріалів справи. На користь держави суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 407,66 гривен. На підставі ст.45 Конституції України, статей 18,47,116,117, 221, 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial