overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк тривалістю в 3 місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили для подання до Приватного нотаріуса Криворізького міського Територіального округу [PERSON] заяви про прийняття спадщини після смерті його дядька [PERSON], який помер 10 січня 2010 року. У [PERSON]Ю дітей не було.19.01.1999 року [PERSON]Ю залишив заповіт на [PERSON] Він, [PERSON]Ю, проживав в приватному будинку в м. Кривому Розі по вул. Стерлитамацька буд 16. Позивач [PERSON]О проживає на сусідній вулиці постійно здійснював догляд за дядьком [PERSON] Після смерті [PERSON]Ю позивач [PERSON]О доглядає за будинком та садибою. Він про заповіт у свого дядька не запитував, так як вважав що буде спадкоємцем по закону. За життя [PERSON]Ю говорив позивачеві, що все майно, яке йому належить, перейде до позивача [PERSON] Він не звернувся до нотаріальної контори бо вважав, що буде спадкоємцем по закону, вважав, що практично прийняв спадщину. В кінці літа 2011 року позивач в домоволодінні дядька робив ремонт, перебирав його документи та знайшов заповіт на своє імя. Позивач з заповітом звернувся до Приватного нотаріуса Криворізького міського територіального округу [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Нотаріус винесла постанову від 27.09.2011 про відмову про вчинення нотаріальної дії, у звязку з тим, що позивач пропустив шестимісячний строк встановлений законом для звернення в нотаріальну контору із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, суду надала заяву, у якій просить справу слухати у її відсутності, проти позову не заперечуює. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України, суд, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Аналіз зібраних у справі доказів надає суду підстав вважати, що причина пропуску позивачкою строку на подання заяви про прийняття спадщини є поважною. За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. У підтвердження своїх вимог суду пояснила, що від шлюбних відносин з відповідачем має неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені. Дитина проживає з нею. На її утримання відповідач не надає матеріальну допомогу, і. Позивачка прохає стягнути, щомісяця, з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки заробітку. Відповідач позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка від шлюбних відносин з відповідачем має неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені. Дитина проживає з нею. В судовому засіданні також встановлено, що відповідач працездатний, не має захворінь, які перешкоджають праці, не має на утриманні інших непрацездатних осіб, тобто відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення їм повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1.стан здоров'я і матеріальне положення дитини; 2.стан здоров'я і матеріальне положення платника аліментів; 3.наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4.інші обставини, що мають істотне значення. Ніяких обставин, передбачених ст. 182 Сімейного кодексу України, яки б могли повіяти на збільшення або зменшення розміру аліментів суду не надано. Суд вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даною позовною заявою, вказуючи на те, що 27.02.2011 року померла його сестра [PERSON], внаслідок чого відкрилась спадщина. Заповітом, посвідченим 07.09.2010 року секретарем виконкому Райгородоцької сільської ради, сестра все своє майно заповіла йому та іншій сестрі, яка відмовилась від спадщини. До складу спадщини, крім іншого майна, входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташованими в с.Райгородок, Коропського району, Чернігівської області, вул.Нахімова, 12. Однак у спадкодавця не виявилось правовстановлюючого документа на вказане домоволодіння. Вище вказаний житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами був збудований спадкодавцем в 1960-х роках спадкодавцем. А тому позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташованими в с.Райгородок, Коропського району, Чернігівської області, вул.Нахімова, 12. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник Райгородоцької сільської ради в судове засідання не з'явився, але на адресу суду надійшла заява в якій зазначено, що Райгородоцька сільська рада позов [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, розташований в с.Райгородок, Коропського району, Чернігівської області, вул.Нахімова, 12, визнає повністю і просить справу в суді розглянути без участі їхнього представника. Насілдки ст. 174 ЦПК України сільській раді відомі. Заслухавши представника позивача та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви з слідуючих підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 27 лютого 2011 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Згідно заповіту, посвідченого 07.09.2010 року секретарем виконкому Райгородоцької сільської ради, сестра все своє майно заповіла [PERSON] та [PERSON], яка відмовилась від спадщини. Згідно довідки Райгородоцької сільської ради, Коропського району, Чернігівської області, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований в с.Райгородок, Коропського району, Чернігівської області, вул.Нахімова, 12, був збудований в 1960-х роках [PERSON]. За повідомленням Коропської державної нотаріальної контори, спадкоємцем майна померлої [PERSON] є [PERSON]. Оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, які розташовані в с.Райгородок, Коропського району, Чернігівської області, вул.Нахімова, 12, що належали [PERSON] на день її смерті, то необхідно визнати право власності на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за позивачем [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-21 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON] зареєстрованого 24 квітня 1999 року у виконавчому комітеті Киїнської сільради, Чернігівського району Чернігівської області, актовий запис № 03. Причини розлучення обґрунтовуються тим, що спільне життя між сторонами не склалося, шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. У судове засідання сторони не зявилися. Позивач через канцелярію суду, завчасно надіслав заяву з проханням справу розглянути без його участі, позов підтримав, надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач, про час та місце засідання повідомлялась належним чином, відповідно до приписів ч.5 ст74 ЦПК України. /а.с.6/, про причини неявки в судове засідання не повідомила. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не зявилась, а позивач згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності і не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено у ході судового засідання, сторони 24 квітня 1999 року уклали шлюб, зареєстрований у виконавчому комітеті Киїнської сільської ради, Чернігівського району та області (актовий запис № 03), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ЕЛ № 062642. У сторін від шлюбних відносин 04 березня 1999 року народилась дочка [PERSON] . Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки категорично не мають наміру. Примирення між сторонами неможливе. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. В підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що відповідач по справі - її колишній чоловік. Шлюб між ними розірвано у відділі РАЦС Самбірського МУЮ Львівської області 18.12.2007 року. Від даного шлюбу у них народилась дитина син [PERSON], [INFO]. Відповідач не виконує щодо сина батьківських відносин, не надає матеріальної допомоги, не спілкується з дитиною, не цікавиться її фізичним і духовним розвитком. Позивачка [PERSON], прокурор, у судовому засіданні позов підтримали, просять його задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Представник органу опіки і піклування виконавчого комітету Самбірської міської ради позов вважає підставним. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, від нього не надійшло заяви про розгляд справи у його відсутності, тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Як убачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано 18.12.2007 року. З висновку комісії з питань захисту прав дитини Самбірського міськвиконкому про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо сина [PERSON] відомо, що дитина проживає з матір'ю, житлового побутові умови задовільні, у квартирі зроблено капітальний ремонт, дитині відведена окрема кімната. Батько відповідач по справі, вихованням дитини не займається, не надає матеріальної допомоги на її утримання, не цікавиться навчанням, вихованням та утриманням дитини. Отже, в судовому засіданні доведено ті обставини, що відповідач [PERSON] вихованням сина [PERSON] не займається, не надає жодної матеріальної допомоги на її утримання. Вказані обставини повністю підтверджені матеріалами справи, дослідженими доказами, а відтак, суд погоджується з доцільністю позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо сина [PERSON]. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України суд може постановити рішення про позбавлення матері, батька батьківських прав у разі ухилення їх від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з даним позовом. Просить постановити рішення, яким продовжити їй строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON], яка померла 31.12.2007 року. В підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що [PERSON] померла 31.12.2007 року в с. Нижнє Самбірського району Львівської області. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинок № 17, що знаходиться в с. Нижнє Самбірського району Львівської області по вул. С.Стрільців. При житті, 24.03.1990 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету [PERSON] сільської ради, про те, що належний їй на праві приватної власності житловий будинок який знаходиться в селі Нижнє Самбірського району, заповідає своїй дочці [PERSON] позивачці по справі. Коли звернулася із заявою про прийняття спадщини до державного нотаріуса, їй було відмовлено у звязку з пропуском 6 ти місячного строку, встановленого на прийняття спадщини. Про пропуск строку дізналась від нотаріуса. Строк подачі заяви до державної нотаріальної контори пропустила з поважних причин, внаслідок збігу важких сімейних обставин. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Самбірського району Львівської області у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечив проти задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] померла 31.12.2007 року с. Нижнє Самбірського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І СГ № 104358 від 02.01.2008 року. Як убачається із наявної в матеріалах справи копії заповіту, [PERSON] належний їй на праві власності житловий будинок, який знаходиться в с. Нижнє Самбірського району Львівської області, заповіла [PERSON]. Строк пропустила у звязку зі збігом важких сімейних обставини. Згідно ст. 1272 ЦК України за заявою спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки у судовому засіданні доведено, що позивачка строк звернення із заявою для оформлення спадщини пропустила з поважних причини, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 02.07.1998 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану Черкаського міськвиконкому, актовий запис № 775. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] Сімейні та подружні відносини між сторонами припинені, причиною розпаду сімї є різні погляди на життя, в наслідок чого виникають постійні сварки, з 2008 року їх сімя розпалася, спільне господарство не ведуть, примирення з відповідачем не можливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечував, просив шлюб розірвати. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 02.07.1998 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану Черкаського міськвиконкому, актовий запис № 775. Сімейні відносини між подружжям припинилися з 2008 року. Спільне життя подружжя не склалось через несумісність характеру, внаслідок чого виникають постійні сварки, спільне господарство не ведеться, наміру до примирення сторони не мають і шлюб носить формальний характер. Спору щодо виховання дитини не мають. Вище викладене свідчить про остаточний розпад сімї і є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 14.03.2002 року вони перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач допомоги на утримання сина не надає, хоча зобовязаний це роботи та має таку можливість. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала та просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною 18 річного віку. Відповідач проти позову не заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме: матеріальний стан платника аліментів, наявність у відповідача на утриманні інших неповнолітніх дітей, тощо. У ході розгляду справи судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.03.2002 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча зобовязаний це роботи. Відповідачем позовні вимоги визнані в повному обсязі. Зважуючи на зазначені обставини, враховуючи матеріальне становище сторін, суд доходить до висновку про можливість стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку щомісячно до повноліття дитини. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст.ст.3, 21, 180, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-21 00:00:00

Прокурор Ізяславського району Хмельницької області звернувся до суду в інтересах Ізяславської ЦРЛ з заявою про обовязкову госпіталізацію [PERSON] до протитуберкульозного диспансеру для проведення стаціонарного лікування, посилаючись на те, що в останнього виявлено відкриту форму туберкульозу, проте від проходження курсу лікування [PERSON] ухиляється, чим створює загрозу зараження туберкульозом оточуючих осіб. В судовому засіданні прокурор заяву підтримала та наполягає на її задоволенні. Хворий [PERSON] в судове засідання не зявився, направивши суду пояснення, що являється хворим на туберкульоз. Отже справу заслухано без його участі. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], житель [INFO], з 25.09.2009 року перебуває на обліку та хворіє відкритою формою туберкульозу (заразна форма). Від лікування в протитуберкульозному закладі ухиляється. На даний час ігнорує запрошення для обстеження та лікування, тому згідно висновку комісії ЛКК його доцільно госпіталізувати до протитуберкульозного диспансеру (відділення примусового лікування) на строк 3 місяці до досягнення стійкого знебацилення. Вказані обставини підтверджуються: довідкою ЛКК Ізяславської ЦРЛ від 02.09.2011 року; рішення ЛКК Ізяславської ЦРЛ № 100 від 02.09.2011 року; випискою з амбулаторної карти від 01.08.2011 року. Відповідно до ч. 2, 3 ст.12 Закону України Про боротьбу із захворюванням на туберкульозхворі на заразні форми туберкульозу, в тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, підлягають обовязковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів та зобовязані пройти відповідне лікування. У разі ухилення від обовязкової госпіталізації зазначені особи з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду підлягають розшуку, приводу та обовязковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади. Обовязкова госпіталізація осіб, щодо яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється на строк до трьох місяців. Ч. 2 ст. 28 Закону України Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населеннязазначає, що особи, хворі на особливо небезпечні інфекційні хвороби, в разі відмови від госпіталізації підлягають примусовому стаціонарному лікуванню, а носії збудників зазначених хвороб та особи, які мали контакт з такими хворими, обовязковому медичному нагляду і карантину у встановленому порядку. Виходячи із викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-21 00:00:00

Прокурор Ізяславського району Хмельницької області звернувся до суду в інтересах Ізяславської ЦРЛ з заявою про обовязкову госпіталізацію [PERSON] до протитуберкульозного диспансеру для проведення стаціонарного лікування, посилаючись на те, що в останнього виявлено відкриту форму туберкульозу, проте від проходження курсу лікування він ухиляється, чим створює загрозу зараження туберкульозом оточуючих осіб. В судовому засіданні прокурор заяву підтримала та наполягає на її задоволенні. Хворий [PERSON] в судове засідання не зявився, направивши суду пояснення, що являється хворим на туберкульоз. Отже справу заслухано без його участі. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], житель [INFO], з 2010 року перебуває на обліку та хворіє відкритою формою туберкульозу (заразна форма). Від лікування в протитуберкульозному закладі ухиляється. На даний час ігнорує запрошення для обстеження та лікування, тому згідно висновку комісії ЛКК його доцільно госпіталізувати до протитуберкульозного диспансеру (відділення примусового лікування) на строк 3 місяці до досягнення стійкого знебацилення. Вказані обставини підтверджуються: довідкою ЛКК Ізяславської ЦРЛ від 02.09.2011 року; рішення ЛКК Ізяславської ЦРЛ № 100 від 02.09.2011 року; випискою з амбулаторної карти від 01.08.2011 року. Відповідно до ч. 2, 3 ст.12 Закону України Про боротьбу із захворюванням на туберкульозхворі на заразні форми туберкульозу, в тому числі соціально дезадаптовані, із супутніми захворюваннями на хронічний алкоголізм, наркоманію чи токсикоманію, підлягають обовязковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів та зобовязані пройти відповідне лікування. У разі ухилення від обовязкової госпіталізації зазначені особи з метою запобігання поширенню туберкульозу за рішенням суду підлягають розшуку, приводу та обовязковій госпіталізації до протитуберкульозних закладів, визначених місцевими органами виконавчої влади. Обовязкова госпіталізація осіб, щодо яких судом ухвалено відповідне рішення, здійснюється на строк до трьох місяців. Ч. 2 ст. 28 Закону України Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населеннязазначає, що особи, хворі на особливо небезпечні інфекційні хвороби, в разі відмови від госпіталізації підлягають примусовому стаціонарному лікуванню, а носії збудників зазначених хвороб та особи, які мали контакт з такими хворими, обовязковому медичному нагляду і карантину у встановленому порядку. Виходячи із викладеного та

Outcome: approved