Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-16 00:00:00

20 вересня 2011 року до суду звернувся [PERSON] з позовом до територіальної громади Біленченківської сільської ради про визнання права власності на спадкове самочинне нерухоме майно. У своїй позовній заяві позивач вказує, що його вітчиму [PERSON] належало будинковолодіння по вул. Яровій, 31 в с.Степаненки Гадяцького району, по праву власності. У 2001 році вітчим у своєму господарстві, самочинно без належного дозволу, побудував гараж та користувався ним. 12 січня 2011 року [PERSON] помер, після своєї смерті залишив заповіт на все своє майного на імя позивача [PERSON] В установлений законом термін [PERSON] прийняв спадщину, після померлого [PERSON] Для отримання витягу з єдиного Реєстру прав власності на нерухоме майно, який необхідний для оформлення спадщини на будинковолодіння, він звернувся до Миргородського ПТІтЕ „Інвентаризатор, проте на своє звернення отримав відмову, яка мотивується тим, що на день смерті [PERSON] не узаконив самочинно збудований гараж. Також в технічному паспорті зазначено, що гараж в даному домогосподарстві побудований самовільно. Тому позивач змушений звернутися до суду з позовом про визнання права власності. У судове засідання позивач [PERSON] не зявився, від нього надійшла заява, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Біленченківської сільської ради Гадяцького району та Гадяцької державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилися, направили до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Вважаю можливим розглянути справу за відсутністю сторін, на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до територіальної громади Біленченківської сільської ради про визнання права власності на спадкове самочинне нерухоме майно підлягають до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Біленченківської сільської ради, будинковолодіння в с. Степаненки, Гадяцького району, Полтавської області, вул. Яровій, 31 станом на 01 липня 1990 року згідно погосподарської книги № 5 особовий рахунок № 346 відносилось до типу колгоспного двору, членами якого були: голова двору [PERSON], проживав з 1975 року по день смерті 12 січня 2011 року, дружина [PERSON], постійно проживає з 1991 року по даний час, син дружини [PERSON], проживає з 1996 року по даний час, тітка дружини [PERSON], проживає з 2003 року по даний час. Земельна ділянка при будинку площею 0,20 га. не приватизована і належить до земельного фонду сільської ради. 12 січня 2011 року [PERSON] помер, що підтверджується свдоцтвом про смерть серії 1-КЕ № 177901, виданого Біленченківською сільською радою, Гадяцького району, Полтавської області. Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 15 грудня 2001 року, виданого державним нотаріусом Гадяцької державної нотаріальної контори, підтверджується той факт, що [PERSON] являвся власником спадкового будинковолодіння по вул. Яровій, 31 с. Степаненки, Гадяцького району, Полтавської області. 17 березня 2003 року секретарем виконавчого комітету Біленченківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області було посвідчено заповіт від імені [PERSON], який на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, згідно якого все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, заповів [PERSON]. Відповідно до повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори, після померлого 12 січня 2011 року [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON], дружина померлого [PERSON] відмовилася від прийняття спадщини. У технічному паспорті, на житловий будинок за адресою вул. Ярова, 31 с. Степаненки, Гадяцького району, виготовленому ДП „Інвентаризатор ПП „Мирогородське підприємство технічної інвентаризації та експертиз „Інвентаризатор зазначено, що гараж у вказаному домоволодінні побудований самовільно. У звіті № 772 від 29 серпня 2011 року про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж гаражу, що розташований разом з житловим будинком та господарськими спорудами, які знаходяться за адресою: Полтавська області, Гадяцький район, с. Степаненки, вул. Ярова, 31 на дату проведення дослідження знаходиться у доброму технічному стані, збудований у відповідності з вимогами Державних будівельних норм і нормативних актів та придатний до подальшої експлуатації. Відповідно до Постанови КМУ № 1035 від 9 вересня 2009 року „Про затвердження Тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт, підставою для оформлення права власності на обєкти будівництва, споруджені до 5 серпня 1992 р., є висновок про технічний стан будинку (будівлі), складений бюро технічної інвентаризації і документ, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, на якій розташовані зазначені об'єкти будівництва. Пунктом 11 частини 1 статті 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно ст. 1225 ч. 2 ЦК України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину.

Outcome: approved