Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-27 00:00:00

Позивач звернулась із зазначеним позовом до суду до відповідача з тих підстав, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 3 вересня 2010року належить 24/100 частин житлового будинку з відповідними надвірними спорудами, який розташований в м.Херсоні по вул. Тракторній 14 на загальній земельній ділянці площею, 833,1кв. м. При цьому в загальному користуванні з відповідачем, відповідно до рішення суду перебуває земельна ділянка площею 67,0кв.м., оскільки між сторонами постійно виникають суперечки щодо користування вказаної земельної ділянки просить провести реальний розподіл цієї земельної ділянки. У судовому засіданні представник позивача, просила розділити в натурі вказану земельну ділянку, згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи за другим варіантом поділу. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала просила відмовити в їх задоволенні. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, відповідно до рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 5 вересня 2007року було встановлено порядок користування земельною ділянкою домоволодіння №14 по вул. Тракторній в м.Херсоні, виділено у користування [PERSON] частину земельної ділянки площею 582,3 кв.м., в тому числі площу під спорудами, згідно ідеальної долі 76/100. Виділено в користування [PERSON] частину земельної ділянки площею 183,8 кв.м., згідно ідеальної долі 24/100. Частину земельної ділянки площею 67,0 кв.м виділено в загальне користування співвласників із підїздом загального користування. Вказане рішення набуло чинності, що не заперечувалося сторонами. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 3 вересня 2010року [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON], а саме 24/100 домоволодіння, розташоване в м.Херсоні по вул. Тракторній 14 на загальній земельній ділянці площею, 833,1кв. м. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, який видано [PERSON] 14 квітня 2009року вона є власником земельної ділянки площею 0.0834га за зазначеною адресою, співвласником земельної ділянки є [PERSON] . Відповідно до висновків судово-технічної експертизи встановлено, що визначити порядок користування земельної ділянки неможливо, так як порядок користування земельною ділянкою вже встановлено рішенням суду. Також встановлено, що межі користування земельною ділянкою на даний час повністю не співпадають з вказаним рішенням суду. Згідно другого варіанту спірну земельну ділянку пропонується змістити з збереженням площі та розміру земельної ділянки, залишивши її в загальному користуванні. Частиною 1,2 ст. 120 ЗК України визначено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Також Постановою Пленуму ВСУ від 16.04.2004 р. № 7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справвизначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК і статті 120 ЗК України. Статтю 150 ЖК України визначено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Також статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На думку суду, позивачка має право користуватися вказаною земельною ділянкою на тих самих умовах, що і попередній власник. Зазначене рішення суду виконувалося, свідченням чого є отримання державного акту на вказану земельну ділянку. Крім того, за предметом позовних вимог позивачка просить провести реальний розподіл земельної ділянки площею 67.0кв.м, однак відповідно до варіантів проведеної експертизи такий розподіл є неможливим. Посилання позивача стосовно чинення перешкод в користуванні спірної земельної ділянки, не можуть бути прийняті до уваги так як, стороною обрано інший спосіб захисту порушеного права. На підставі ст..ст.88,89,107,158 ЗК України та

Outcome: dismissed