Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-29 00:00:00

21.07.2011 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заробітної плати в розмірі 5154 грн. 99 коп., середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні його з роботи в розмірі 34\~681,00 грн., та моральної шкоди 2000,00 грн., посилаючись на те, що з 05.04.1993 року працював у відповідача інженером-технологом 1 категорії. 03.08.2010 року його звільнено з роботи у звязку із скороченням штатів. На день звільнення йому не була виплачена заробітна плата в розмірі 5154 грн.99 коп. за період з 03.10.2010 року по 15.06.2011 р., таким чином він просить також стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні його з роботи в розмірі 34\~681,00 грн. Невиплатою заробітної плати діями відповідача йому спричинена моральна шкода, яку він оцінює в 2000, 00 грн., оскільки відповідач порушив щодо нього право на оплату праці, що в свою чергу призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків. На підставі вищевикладеного просить позов задовольнити. ( а.с.1-3) В судовому засіданні позивач підтримав вимоги та дав пояснення відповідно викладених ним у позові, вказавши, що його оклад на посаді інженера-технолога складав 2\~500 грн. 00 коп., а середній заробіток 109,75 грн. на день. Представник позивача у судове засідання не з'явився про день і час слухання справи сповіщений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Представник відповідача у судове засідання не з'явився про день і час слухання справи сповіщена належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення повістки, причин неявки суду не повідомив, що дає суду підстави розглядати справу у їх відсутність. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухав пояснення позивача, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно до вимог ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. У судовому засіданні встановлено, що позивач працював у відповідача з 03.08.2010 року по 15.06.2011 р. і був звільнений з роботи узвязку із скороченням штатів на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України, згідно наказу № 53 від 03.08.2010 р. / а.с. 4-6 / Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Судом встановлено, що при звільнені позивачу відповідачем не були виплачені всі суми, що підлягають виплаті та не проведений остаточний розрахунок. Згідно ст. 116 КЗпП України, про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум, що відповідачем також не було зроблено в порушення вимог Закону. Оскільки судом встановлено, що остаточний розрахунок з позивачем проведено не було в порушення вимог ст.116 КЗпП України, суд вважає вимоги позивача в частині стягнення середнього заробітку за період з 03.08.2010 р. по 15.06.2011 р. законними та обґрунтованими, а тому, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за період з 03.08.2010 р. по 15.06.2011 р. на підставі ст.117 КЗпП України з наступного розрахунку. Судом встановлено, що середній заробіток позивача склав 109,75 грн., за період з 03.08.2010 р. по 15.06.2011 рік, тобто за 316 днів складає 34681 грн. 00 коп. Згідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд також встановив, що узвязку з не виплатою позивачу заробітної плати на день звільнення, відповідач порушив право позивача на оплату праці, що в свою чергу призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків, узвязку з чим подолання наслідків цих порушень призвело додаткових зусиль по організації його життя та життя його сімї. Моральну шкоду суд стягує в сумі 1000,00 грн., бо таку суму суд вважає доказаною. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 51 грн.00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді - 120 грн.00 коп.

Outcome: partial