Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-16 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивачка посилається на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем по справі - [PERSON]. Від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO]. Батько дитини добровільно не надавав ніякої допомоги на утримання сина і лише по виконавчому листу, згідно рішення суду, сплачував аліменти до його повнолітгя. На даний час [PERSON] навчається в ВСП Шевченківському коледжі Уманського Національного університету садівництва 1 рівня акредитації стаціонарної форми навчання до 2013 року. Доказом про навчання є довідка №117 від 02.06.2010 року ВСП Шевченківського коледжу Уманського НУС 1 рівня акредитації. Де працює батько дитини не відомо. Повнолітньому сину потрібна матеріальна допомога, так як сама не в змозі одна в повній мірі утримувати сина під час його навчання, звернулася з позовом до суду про стягнення аліментів на повнолітню дитину. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала та просила стягнути аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму до 30.06.2013 року. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, та зазначив, що згідний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина. Суд, вислухавши позивачку, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення в силу слідуючого. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів цивільної справи відповідач по справі с батьком [PERSON], який після закінчення школи, будучи повнолітнім, продовжує навчатися і є студентом другого курсу денної форми навчання за держбюджетом ВСП Шевченківського коледжу Уманського НУС 1 рівня акредитації з терміном навчання з 01.09.2009 по 30.06.2013 року. Дана обставина відповідачем не заперечується. Згідно ст.198 Сімейного Кодексу України, батьки зобов»язані утримувати дитину і обов»язок утримувати є рівною мірою обов»язком як матері, так і батька. Причому обов»язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Після досягнення повноліття сином, [PERSON], батьками, не було визначено за домовленістю способу виконання обов»язку по утриманню повнолітньої дитини у зв»язку з навчанням та не укладено договору про сплату аліментів на дитину. Оцінюючи докази у справі, суд приходить до висновку про наявність умов для виникнення обов»язку у відповідача приймати участь в утриманні повнолітнього сина, остільки останній є не працюючим, таким, що потребує матеріальної допомоги, а мати і батько є здатними його утримувати. Оскільки аліментний обов»язок батька, відповідача у справі не пов»язується з його працездатністю, матеріальним станом, то суд вважає відповідача таким, що може надавати матеріальну допомогу у фінансуванні отримання освіти сином, шляхом присудження йому аліментів зі сплатою щомісячно, чого він і не заперечує. Відповідно до ст.200 Сімейного Кодексу України визначено три можливості визначення розміру аліментів: у твердій грошовій сумі, в частці від заробітку (доходу), одночасно в твердій грошовій сумі та в частці від заробітку. Так як ініціатива способу визначення розміру та величини аліментого платежу належить насамперед позивачеві, і лише потім їх оцінює суд, то суд вважає обгрунтованими вимоги позивачки про визначення розміру аліментів у частці від щомісячного його доходу та можливості в такий спосіб забезпечувати та утримувати повнолітнього сина. Сімейним Кодексом України, а саме ст. 182 та Постановою Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" №3 від 15.05.2006 року, визначено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини, стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, і бере до уваги такі обставини, а саме, що відповідач не працює, має на утримані неповнолітнього сина, фізично здоровий і аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму будуть такими, що сприятимуть забезпеченню найвищих інтересів дитини та забезпечуватимуть розмір потребуючої матеріальної допомоги. Позов підтверджується: копією паспорта [PERSON], копією свідоцтва про народження [PERSON], довідкою з місця навчання [PERSON] №117 від 02.06.2011 року, довідкою Воронівської сільської ради №419 від 29.09.2011 року. На підставі вищенаведеного, та

Outcome: approved