Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

позивач звернувся в суд з даним позовом, який підтримав у судовому засіданні і пояснив, що 06 вересня 1980 року зареєстрував шлюб з [PERSON] За час шлюбу вони придбали автомобіль [NUMBER] 1989 року випуску, який зареєстрували на [PERSON]. Загальна вартість автомобіля становить приблизно 40000 гривень. 24 червня 2009 року шлюб між ним та відповідачкою розірвано. Оскільки між ним та [PERSON] почали виникати непорозуміння щодо користування автомобілем, 14.12.2009 року він звернувся в суд з позовом про поділ майна придбаного в шлюбі. При поданні позову ним заявлено клопотання про накладення арешту на даний автомобіль. 18.10.2010 року після повторно заявленого клопотання ухвалою Коломийського міськрайонного суду накладено арешт на автомобіль марки АУДІ-80. Із відповіді Коломийського МРЕВ на запит адвоката від 23.02.2011 року йому стало відомо, що [PERSON] 21.10.2010 року зняла з обліку автомобіль продала його [PERSON] через оформлення біржової угоди та відповідної реєстрації автомобіля в органах ВРЕР, за якою автомобілю [NUMBER]. Однак він жодної усної чи письмової згоди на продаж автомобіля не давав. Тому просить суд постановити рішення, яким визнати не дійсним договір купівлі-продажу автомобіля [NUMBER] укладеного між [PERSON] та [PERSON] з моменту підписання так як він укладений фіктивно без наміру створення правових наслідків. Зобов"язати [PERSON] повернути автомобіль марки АУДІ-80 1989 року випуску. Стягнути з відповідачів в його користь судові витрати. Представник відповідачки [PERSON]І- [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги заперечив та пояснив, що 06 вересня 1980 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] Під час шлюбу сторони придбали автомобіль марки АУДІ-80, який зареєстрували на [PERSON] 31 липня 2007 року сторони продали даний автомобіль на підставі довіреності, тобто під час шлюбу, а гроші потратили на лікування [PERSON] Друге доручення було видано [PERSON] в червні 2008 року також під час спільного проживання сторін. Позивачу було відомо про продаж автомобіля, згоду на відчуження автомобіля позивач давав, а тому просить суд в позові відмовити. Відповідачка, [PERSON] в судове засідання не з"явилася по невідомих суду причинах, хоча про час слухання справи повідомлялася судовими повістками та повідомленнями в засобах масової інформації. Суд вважає, що позов без підставний і не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав: Згідно ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя за взаємною згодою. Судом встановлено, що сторони перебуваючи в шлюбі з вересня 1980 року по 29 червня 2009 року придбали автомобіль [NUMBER] 1989 року випуску, який зареєстрували на дружину [PERSON], а 24 червня 2009 року шлюб між сторонами розірвано. Однак, під час спільного проживання 31 липня 2007 року та повторно 23 червня 2008 року сторони відчужили спірний автомобіль АУДІ-80 на підставі довіреностей виданих на ім"я [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а гроші за автомобіль витратили на лікування [PERSON] Позивачу [PERSON], як на той час чоловіку відповідачки було відомо про продаж автомобіля та відсутність автомобіля АУДІ-80 з липня 2007 року в господарстві за місцем постійного проживання [INFO], де сторони проживали разом в шлюбі і вели спільне господарство та спільно розпоряджалися коштами за отриманий автомобіль, що й сам не заперечив у судовому засіданні позивач. Наведені обставини ствердила допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], яка пояснила, що являється донькою [PERSON] та [PERSON] Під час спільного проживання батьки придбали автомобіль марки АУДІ-80. В 2008 році стало відомо, що автомобіль продано, а гроші за автомобіль отримала мама [PERSON]. Батьки до осені 2008 року проживали разом та вели спільне господарство. Встановлене судом підтверджується крім показань свідка та сторін по справі копією відповіді Коломийського ВРЕР ДАІ про те, що автомобіль [NUMBER], який належав [PERSON] 21.10.2010 року знятий з реєстрації гр.[PERSON] на підставі доручення від 23.06.2008 року виданого приватним нотаріусом [PERSON]М, копією довідки-рахунку № 430846, копією довіреності від 31 липня 2007 року, копією витягу з Єдиного реєстру довіреностей, копією довідки-рахунку № 430841, копією довіреності 2008 року та іншими перевіреними в суді доказами. Посилання позивача на фіктивність договору купівлі-продажу автомобіля і на те, що йому з липня 2007 року по жовтень 2010 року не було відомо про відчужений спірний автомобіль суд до уваги не бере, оскільки його показання спростовуються вищенаведеними та перевіреними в суді доказами, а також і самими його показаннями про те, що він знав з липня 2007 року тобто під час спільного проживання з дружиною [PERSON] про відсутність автомобіля марки АУДІ-80 в господарстві за місцнм проживання. Отже, суд прийшов до переконання, що підстав про визнання недійсним договору купівлі - продажу автомобіляАУДІ-80 між [PERSON] та [PERSON] не має, оскільки спірний автомобіль проданий 21.10.2010 року [PERSON] на підставі доручення [PERSON] від 23.06.2008 року, де остання на той час перебувала у шлюбі та проживала однією сім"єю з [PERSON] і відповідно до ст.65 СК України розпорядилися майном. що є об"єктом права спільної сумісної власності, за взаємною згодою. На підставі ст.ст. 203, 215, 216, 234 ЦК України, ст.ст.60, 65 СК України та

Outcome: dismissed