Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес», третя особа Моторне ( транспортне ) страхове бюро України про відшкодування страхових сум, посилаючись на наступні обставини. 27 вересня 2010 року у місті Макіївці на перехресті вул. Ярилова та вул. Філатова, [PERSON], керуючи автомобілем, державний номер [NUMBER], допустив зіткнення із автомобілем ВАЗ 21112, державний номер [NUMBER], під його керуванням, який належить на праві приватної власності [PERSON]. Транспортний засіб зазнав значної шкоди та потребує ремонту. Вказана ДТП сталося з вини водія [PERSON], обов'язкова цивільна відповідальність якого, як власника транспортного засобу, згідно Полісу № BE 2796076 була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес». Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і спрямовані на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної майну при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Отже, згідно норм пп.22.1 статті 22 Закону, у зв'язку із настанням страхового випадку, власнику транспортного засобу [PERSON], як третій особі, страховиком повинна бути відшкодована страхова сума. Він, із заявою та пакетом документів, зазначених у статті 35 Закону звернувся до Донецької філії ПАТ «СК «Брокбізнес»з питання отримання страхових сум. Листом № 353/10 від 16 грудня 2010 року директор Донецької філії «СК «Брокбізнес»відмовив йому у виплаті страхового відшкодування у зв'язку із відсутністю у нього повноважень на його отримання. 05 січня 2011 року його на адресу Донецької філії «СК «Брокбізнес»була направлена претензія щодо невиплати страхових сум. Листом № 6/11 від 12 січня 2011 року директор Донецької філії «СК «Брокбізнес»відмовив йому за тих самих підстав, що і раніше. 08 лютого 2011 року він оскаржив висновок керівництва Донецької філії «СК «Брокбізнес»генеральному директору Моторного (транспортного) страхового бюро України. Відповіддю юридичного департаменту МТСБУ від 03 березня 2011 року № 4787/4-4-10 йому повідомлено про правомірність рішення Донецької філії «СК «Брокбізнес». Вважає, що відповідачем неправомірно відмовлено йому у виплаті страхових сум з огляду на наступне. Відповідно до пункту 1 статті 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Згідно норм частини 1 статті 244 ЦК України представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю, яка у розумінні частини 3 даної статті є письмовим документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Представник, згідно із приписів частини 238 ЦК України, може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Його повноваження у даних правовідносинах підтверджені довіреністю від 25 грудня 2010 року, посвідченою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] (зареєстрована в реєстрі з № 1096), якою [PERSON] уповноважила його бути її представником в органах ДАЇ та всіх інших установах, підприємствах та організаціях, незалежно від їх підпорядкування і форм власності, з питань, пов'язаних зі вчиненням правочинів щодо користування, експлуатації та продажу належного їй на праві власності автомобіля марки ВАЗ 21112, 2006 року випуску, шасі № ХТА21112070256148, тип ТЗ легковий універсал, реєстраційний номер № [NUMBER]. Згідно вказаної довіреності йому надано право, зокрема, у випадку спричинення вищевказаному автотранспортному засобу пошкодження іншими особами в результаті дорожньо-транспортної пригоди, укладати, якщо в тому буде необхідність, договори про відшкодування заподіяної шкоди, одержувати належні їй за результатами згаданих правочинів грошові суми, тощо. Вказана довіреність, особою, яка її видала - [PERSON], скасована не була, строк довіреності не закінчився. З аналізу вище викладеного вбачається, що він звернувся до відповідача з питання отримання страхових сум у межах своїх повноважень, наданих йому власником транспортного засобу, якому дорожньо - транспортною пригодою заподіяно шкоду. Тобто, він має право на отримання суми страхового відшкодування. Згідно листа ПАТ «СК «Брокбізнес»№ 927 від 28 квітня 2011 року сума страхового відшкодування складає 6 106,62 грн. - 510 грн. = 5 596,62 грн., де : 6 106,62 грн. - вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, а 510 грн. - сума франшизи. Просив суд стягнути з Донецької філії Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес»на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 5 596 (п'ять тисяч п'ятсот дев'яносто шість) грн. 62 грн., стягнути з Донецької філії Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» на його користь сплачений судовий збір та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволені позовних вимог наполягав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач ПАТ «СК «Брокбізнес»в судове засідання не з»явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Третя особа МТСБУ в судове засідання не з»явилося, надало клопотання про розгляд справи у відсутність представника МТСБУ. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був повідомлений про слухання справи належним чином, не сповістив суд про причини своєї відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленному цим Кодеком, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 п. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Судом встановлені наступні обставини. 27 вересня 2010 року у місті Макіївці на перехресті вул. Ярилова та вул. Філатова, [PERSON], керуючи автомобілем, державний номер [NUMBER], допустив зіткнення із автомобілем ВАЗ 21112, державний номер [NUMBER], під керуванням позивача, який належить на праві приватної власності [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ( а. с. 7 ). Внаслідок цього ДТП автомобілю ВАЗ 21112, державний номер [NUMBER], під керуванням позивача [PERSON], що належить на праві приватної власності [PERSON], завдано технічних пошкоджень. Постановою Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області від 15 жовтня 2010 року [PERSON] визнано винним в скоєні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та підвергнуто його покаранню у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовими рішеннями у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вищевказана постанова суду не була оскаржена та є такою, що набула чинності. На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 1 п.2 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності до ст. 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов’язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити по шкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для від новлення пошкодженої речі. Відповідно до ч. 3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України сторони зобов»язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті. Згідно ч. 2 ст. 131 ЦПК України докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин. Позивач в позовній заяві посилається, що відповідальність винної особи в ДТП [PERSON] була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» згідно Полісу № ВЕ 2796076, однак до матеріалів справи вказаний поліс позивачем не було долучено, оскільки позивач посилається на цей документ у позовній заяві. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача стягнення на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 5 596,62 гривень, однак жодного документу в підтвердження вказаної суми позивачем не надано. Всупереч, вказаним нормам закону, а саме статті 131 ЦПК України позивачем не надано до позовної заяви, а також до початку розгляу справи по суті докази, на які грунтується позивач, як на вимогу своїх позовних вимог. В судовому засіданні, згідно наданих до позову додатків судом встановлено, що у відповіді відповіді відповідача від 16.12.2010 року за вих. № 353/10, яка була спрямована позивачу вбачається, що ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» розглянувши документи щодо виплати страхового відшкодування за пошкоджений в результаті ДТП, що сталося 27.09.2010 року з автомобілем ВАЗ 21112, державний номер [NUMBER], згідно Полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних иранспортних засобів № ВЕ/2796076 від 17.06.2010 року, позивачу повідомлено, що необхідно надати документи, якими буде посвідчене право на отримання страхового відшкодування, або заяву на виплату страхового відшкодування від власника ТЗ ( а. с. 13 ). Встановлено, що не погодившись з відповіддю ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес», позивач звернувся зі скаргою до МТСБУ, яким позивачу було роз»яснено, що з боку ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес»порушень не вбачається, а рішення прийнято за даним випадком на підставі наявних документів у відповідності до норм чинного законодавства ( а. с. 9 ). Згідно норм чинного законодавства, після настання страхового випадку особа повинна надати Страховику пакет документів, а Страховик після отримання всіх необхідних документів повинен скласти страховий акт та у разі відповідності зробити вмплату страхового відшкодування. Встановлено, що ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес»не зробила виплату страхового відшкодування позивачу [PERSON], посилаючись на те, що у позивача відсутні повноваження на отримання страхових відшкодувань у зв»язку з пошкодженням автомобіля ВАЗ 21112, державний номер [NUMBER]. З довіреності, яку позивач [PERSON] надав до матеріалів справи ( а. с. 15 ), як посилання щодо якою передбачено отримання сум вбачається, що [PERSON] уповноважила [PERSON] бути її представником та одним із наданих повноважень вбачається, що у випадку спричинення вищевказаному автотранспортному зсобу пошкоження іншими особами в результаті дорожньо-транспортної пригоди укладати, якщо в тому буде необхідність, договори про відшкодування заподіяної шкоди, одержувати належні їй за результатами згаданих правочинів грошові суми. Однак, правочинів позивачем укладено не було, а щодо отримання [PERSON] страхових сум вказаною довіреністю не передбачено. Крім того, з довіреності, на яку посилається позивач про якоби, в якому передбачено право на отриманнясум вбачається, що довіреність була посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] 25 грудня 2010 року, а дорожньо-транспортна пригода мала місце 27 вересня 2010 року, тобто раніше ніж позивачу [PERSON] було надано довіреність [PERSON] Згідно ст. 33 ч. 33.1.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані: вжити заходи щодо невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення Страховика, з яким було укладено Договір ОСЩІВВНТЗ, або у випадках, передбаченим цім Законом МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати зазначені дії, вони повинні підтвердити це документально. З матеріалі справи вбачається, що позивач [PERSON] тільки наприкінці грудня 2010 року звернувся до відповідача ПАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» ( а. с. 6 ). Аналізіруючи зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес», третя особа Моторне ( транспортне ) страхове бюро України про відшкодування страхових сум є безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України не підлягають стягненню на користь позивача судові витрати понесені при подачі позовної заяви. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed