overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-30 00:00:00

25.10.2011 року Позивач звернулися до суду з позовом до [PERSON],третя особа: Відділення громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Московського районного відділу УМВС України в Харківський області про усунення перешкод в користуванні власністю та зняття з реєстраційного обліку. Представник позивача в судове засідання не з*явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не з*явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Треті особа - відділ по справам громадянства, еміграції, реєстрації фізичних осіб Московського РВ ХМУ УВСГУ в Харківський області в судове засідання не з*явилися, але до суду надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований в гуртожитку, розташованому за адресою : м. Харків, пров. Білостоцький, б.6-а який є власністю ВАТ «Турбоатом», що підтверджується витягом Комунального підприємства « Харківське міське бюро інвентаризації» про реєстрацію право власності на нерухоме майно. Відповідач в гуртожитку фактично не проживає більше ніж 2 роки, комунальні послуги не сплачує та зніматись з реєстраційного обліку не бажає. Крім того, Відповідач в трудових відносинах з підприємством не перебуває. Таким чином, на теперішній час, реєстрація відповідача фактично є фіктивною. Відповідно до ст..41 Конституції України право власності є непорушним. Згідно ст.150 Житлового Кодексу України власник має право розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, пояснюючи, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25 серпня 2007 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину- Рой [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивачка просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку та інших доходів на утримання дитини, але не менш 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною віку повноліття. У судове засідання позивачка не з*явилася, подала заяву, у якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з*явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки, як вбачається з копії свідоцтва про народження, відповідач записаний батьком [PERSON], [INFO]. Відповідач є працездатним, зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, бо має для цього матеріальну можливість. На підставі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею віку повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-30 00:00:00

У жовтні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідачка незаконно заволоділа грошима в сумі 4000 грн., внаслідок чого, її було притягнуто до кримінальної відповідальності, але 15.08.2011 р. провадження по кримінальній справі за обвинуваченням [PERSON] за ст.190 ч.2 КК України було закрито на підставі Закону України Про амністію у 2011 році. Цивільні позови були залишені без розгляду для подальшого звернення в порядку цивільного судочинства. Просила стягнути з відповідачки на її користь матеріальну шкоду в сумі 4000 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи була сповіщена належним чином, причини неявки суду не повідомила, виправдовувальних документів не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити за наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 15.08.2011 р. постановою Каховського міськрайонного суду [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності на підставі Закону України Про амністію у 2011 році(а.с.4). При цьому, в мотивувальній частині постанови викладено встановлені і доведені судом обставини, а саме, що [PERSON], повторно, переслідуючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх небезпечні наслідки та допускаючи їх настання, з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою, спонукала [PERSON], яка довіряла їй, передати грошові кошти в сумі 4000 грн., після чого в приміщенні Каховської міської ради, одержавши суму грошей, заволоділа ними, завдавши при цьому [PERSON] майнову шкоду на вказану суму. В судовому засіданні під час розгляду кримінальної справи підсудна [PERSON] свою вину визнала повністю, не оспорюючи сум спричинених збитків. Як вбачається зі змісту ч. 4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, внаслідок вчинення відповідачкою злочину позивачу було завдано матеріальної шкоди, тобто з вини [PERSON] позивачка зазнала матеріальної шкоди у сумі 4000 грн. Відповідальність за завдану майнову шкоду настає на загальних підставах, перед-бачених ст.1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК з відповідача необхідно стягнути на користь держави державне мито в розмірі 51 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн, оскільки позивач за законом звільняється від їх сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-30 00:00:00

У жовтні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідачка 27.12.2010 р. незаконно заволоділа грошима в сумі 2000 грн., внаслідок чого, її було притягнуто до кримінальної відповідальності, але 15.08.2011 р. провадження по кримінальній справі за обвинуваченням [PERSON] за ст.190 ч.2 КК України було закрито на підставі Закону України Про амністію у 2011 році. Цивільні позови були залишені без розгляду для подальшого звернення в порядку цивільного судочинства. Просила стягнути з відповідачки на її користь матеріальну шкоду в сумі 2 000 грн. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи була сповіщена належним чином, причини неявки суду не повідомила, виправдовувальних документів не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити за наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 15.08.2011 р. постановою Каховського міськрайонного суду [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності на підставі Закону України Про амністію у 2011 році(а.с.4). При цьому, в мотивувальній частині постанови викладено встановлені і доведені судом обставини, а саме, що [PERSON], повторно, переслідуючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх небезпечні наслідки та допускаючи їх настання, з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою, спонукала [PERSON], яка довіряла їй, передати грошові кошти в сумі 2 000 грн., після чого в приміщенні Каховської міської ради, одержавши суму грошей, заволоділа ними, завдавши при цьому [PERSON] майнову шкоду на вказану суму. В судовому засіданні під час розгляду кримінальної справи підсудна [PERSON] свою вину визнала повністю, не оспорюючи сум спричинених збитків. Як вбачається зі змісту ч. 4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, внаслідок вчинення відповідачкою злочину позивачу було завдано матеріальної шкоди, тобто з вини [PERSON] позивачка зазнала матеріальної шкоди у сумі 2 000 грн. Відповідальність за завдану майнову шкоду настає на загальних підставах, перед-бачених ст.1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК з відповідача необхідно стягнути на користь держави державне мито в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., оскільки позивач за законом звільняється від їх сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-30 00:00:00

У жовтні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідачка у жовтні 2010 р. незаконно заволоділа грошима в сумі 2000 грн., внаслідок чого, її було притягнуто до кримінальної відповідальності, але 15.08.2011 р. провадження по кримінальній справі за обвинуваченням [PERSON] за ст.190 ч.2 КК України було закрито на підставі Закону України Про амністію у 2011 році. Цивільні позови були залишені без розгляду для подальшого звернення в порядку цивільного судочинства. Просила стягнути з відповідачки на її користь матеріальну шкоду в сумі 2 000 грн. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи була сповіщена належним чином, причини неявки суду не повідомила, виправдовувальних документів не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити за наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 15.08.2011 р. постановою Каховського міськрайонного суду [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності на підставі Закону України Про амністію у 2011 році(а.с.4). При цьому, в мотивувальній частині постанови викладено встановлені і доведені судом обставини, а саме, що [PERSON], повторно, переслідуючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх небезпечні наслідки та допускаючи їх настання, з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою, спонукала [PERSON] яка довіряла їй, передати грошові кошти в сумі 2 000 грн., після чого в приміщенні Каховської міської ради, одержавши суму грошей, заволоділа ними, завдавши при цьому [PERSON] майнову шкоду на вказану суму. В судовому засіданні під час розгляду кримінальної справи підсудна [PERSON] свою вину визнала повністю, не оспорюючи сум спричинених збитків. Як вбачається зі змісту ч. 4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, внаслідок вчинення відповідачкою злочину позивачу було завдано матеріальної шкоди, тобто з вини [PERSON] позивачка зазнала матеріальної шкоди у сумі 2 000 грн. Відповідальність за завдану майнову шкоду настає на загальних підставах, перед-бачених ст.1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК з відповідача необхідно стягнути на користь держави державне мито в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., оскільки позивач за законом звільняється від їх сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-30 00:00:00

У жовтні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 11.01.2011 р. відповідачка незаконно заволоділа грошима в сумі 2500 грн., внаслідок чого, її було притягнуто до кримінальної відповідальності, але 15.08.2011 р. провадження по кримінальній справі за обвинуваченням [PERSON] за ст.190 ч.2 КК України було закрито на підставі За-кону України Про амністію у 2011 році. Цивільні позови були залишені без розгляду для по-дальшого звернення в порядку цивільного судочинства. Просила стягнути з відповідачки на її користь матеріальну шкоду в сумі 2500 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду спра-ви була сповіщена належним чином, причини неявки суду не повідомила, виправдовувальних до-кументів не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає поло-женням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши до-кази у сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити за наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 15.08.2011 р. постановою Каховського міськрайонного суду [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності на підставі Закону України Про амністію у 2011 році (а.с.4). При цьому, в мотивувальній частині постанови викладено встановлені і доведені судом обставини, а саме, що [PERSON], повторно, переслідуючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, пе-редбачаючи їх небезпечні наслідки та допускаючи їх настання, з корисливих мотивів, шляхом об-ману та зловживання довірою, спонукала [PERSON], яка довіряла їй, передати грошові кошти в сумі 2500 грн., після чого в приміщенні Каховської міської ради, одержавши суму грошей, заволоділа ними, завдавши при цьому [PERSON] майнову шкоду на загальну суму 2500 грн. В судовому засіданні під час розгляду кримінальної справи підсудна [PERSON] свою вину визнала повністю, не оспорюючи сум спричинених збитків. Як вбачається зі змісту ч. 4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, внаслідок вчинення відповідачкою злочину позивачу було завдано матері-альної шкоди, тобто з вини [PERSON] позивачка зазнала матеріальної шкоди у сумі 2500 грн. Відповідальність за завдану майнову шкоду настає на загальних підставах, передбачених ст.1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК з відповідача необхідно стягнути на користь держави державне мито в розмірі 51 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду спра-ви у розмірі 120 грн, оскільки позивач за законом звільняється від їх сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-30 00:00:00

01.11.2011 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідачка незаконно заволоділа грошима в сумі 1200 грн., внаслідок чого, її було притягнуто до кримінальної відповідальності, але 15.08.2011 р. провадження по кримінальній справі за обвинуваченням [PERSON] за ст.190 ч.2 КК України було закрито на підставі Закону України Про амністію у 2011 році. Цивільні позови були залишені без розгляду для подальшого звернення в порядку цивільного судочинства. Просила стягнути з відповідачки на її користь матеріальну шкоду в сумі 1200 грн. В судовому засіданні позивачка [PERSON] заявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи була сповіщена належним чином, причини неявки суду не повідомила, виправдовувальних документів не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити за наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 15.08.2011 р. постановою Каховського міськрайонного суду [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності на підставі Закону України Про амністію у 2011 році(а.с.4). При цьому, в мотивувальній частині постанови викладено встановлені і доведені судом обставини, а саме, що [PERSON], повторно, переслідуючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх небезпечні наслідки та допускаючи їх настання, з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою, спонукала [PERSON], яка довіряла їй, передати грошові кошти в сумі 925 грн., після чого в приміщенні Каховської міської ради, одержавши суму грошей, заволоділа ними, завдавши при цьому [PERSON] майнову шкоду на вказану суму. В судовому засіданні під час розгляду кримінальної справи підсудна [PERSON] свою вину визнала повністю, не оспорюючи сум спричинених збитків. Як вбачається зі змісту ч. 4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, внаслідок вчинення відповідачкою злочину позивачу було завдано матеріальної шкоди, тобто з вини [PERSON] позивачка зазнала матеріальної шкоди у сумі 1200 грн. Відповідальність за завдану майнову шкоду настає на загальних підставах, перед-бачених ст.1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК з відповідача необхідно стягнути на користь держави державне мито в розмірі 51 грн та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн, оскільки позивач за законом звільняється від їх сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-30 00:00:00

У жовтні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідачка 28.01.2011 р. незаконно заволоділа грошима в сумі 13000 грн., внаслідок чого, її було притягнуто до кримінальної відповідальності, але 15.08.2011 р. провадження по кримінальній справі за обвинуваченням [PERSON] за ст.190 ч.2 КК України було закрито на підставі Закону України Про амністію у 2011 році. Цивільні позови були залишені без розгляду для подальшого звернення в порядку цивільного судочинства. Просила стягнути з відповідачки на її користь матеріальну шкоду в сумі 13 000 грн. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи була сповіщена належним чином, причини неявки суду не повідомила, виправдовувальних документів не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази у сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити за наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 15.08.2011 р. постановою Каховського міськрайонного суду [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності на підставі Закону України Про амністію у 2011 році(а.с.4). При цьому, в мотивувальній частині постанови викладено встановлені і доведені судом обставини, а саме, що [PERSON], повторно, переслідуючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх небезпечні наслідки та допускаючи їх настання, з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою, спонукала [PERSON], яка довіряла їй, передати грошові кошти в сумі 13 000 грн., після чого в приміщенні Каховської міської ради, одержавши суму грошей, заволоділа ними, завдавши при цьому [PERSON] майнову шкоду на вказану суму. В судовому засіданні під час розгляду кримінальної справи підсудна [PERSON] свою вину визнала повністю, не оспорюючи сум спричинених збитків. Як вбачається зі змісту ч. 4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, внаслідок вчинення відповідачкою злочину позивачу було завдано матеріальної шкоди, тобто з вини [PERSON] позивачка зазнала матеріальної шкоди у сумі 13 000 грн. Відповідальність за завдану майнову шкоду настає на загальних підставах, перед-бачених ст.1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК з відповідача необхідно стягнути на користь держави державне мито в розмірі 130 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., оскільки позивач за законом звільняється від їх сплати.

Outcome: approved