Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про поділ сумісного майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог зазначив про те, що між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований 20.09.2003 року, актовий запис №620. Від зазначеного шлюбу мають неповнолітню дитину. На даний час шлюб було розірвано, між сторонами виник спір про поділ спільного майна подружжя в обсяг якого входить : двокімнатна квартира [ADDRESS], а також монітор «Самсунг»вартістю 2353,20гривень, фотоспалах на фотоапарат «Олімпус»вартістю 1415гривень, фотоспалах на відеокамеру «Соні»вартістю 836 гривень, цифровий фотоапарат «Олімпус»вартістю 4000гривень та відеокамера «Соні», вартістю 4631 гривень. Просила суд поділити майно, яке набуте за час шлюбу, а саме все майно на загальну суму 26618,60грн. розділити наступним чином: розділити двокімнатну квартиру [ADDRESS], визнавши за нею право власності на 2/3 частини квартири, а за відповідачем право власності на 1/3 частину спірної квартири виходячи із принципу рівності часток, оскільки на її утриманні знаходиться неповнолітня дитини, стягнути з відповідача на її користь компенсацію вартості належної їй ? частини майна (фото-відео апаратури) в сумі 6618,60грн. та судові витрати по справі, а майно передати відповідачу. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги зменшив та уточнив просив визнати за позивачем право власності на 2/3 частини квартири, а за відповідачем право власності на 1/3 частину спірної квартири виходячи із принципу рівності часток, зменшив обсяг майна, що є предметом поділу та просив розподілити тільки монітор «Самсунг»вартістю 2353,20гривень, який необхідно залишити за нею та відеокамера «Соні», вартістю 4631 гривень яку необхідно залишити відповідачу, а на її користь стягнути на її користь компенсацію вартості належної їй ? частини майна в розмірі 1138,90 гривень. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. На підставі ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). У відповідності до ст.. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю або шлюбним договором Як встановлено в судовому засіданні сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20.09.2003року по 25.02.2011рік, від якого мають дочку [PERSON], 12.03.2005р.н., що підтверджується відповідними документами (а.с.6-8). За період шлюбу сторонами було придбано двокімнатна квартира [ADDRESS], монітор «Самсунг»вартістю 2353,20грн., відеокамера «Соні» вартістю 4631грн., що підтверджується копіями договору купівлі-продажу квартири, товарних чеків, договору поставки та видаткової накладної (а.с.11-14). Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 71 Сімейного кодексу України, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Так, сторони у судовому засіданні досягли згоди, спільно ухваливши порядок поділу спільного сумісного майна подружжя при цьому, при розподілі нерухомого майна вийшовши за межі рівності поділу квартири в інтересах неповнолітньої дитини, що проживає разом з позивачем. Зазначені вимоги підлягають задоволенню, як законі та обґрунтовані, не порушують прав та інтересів жодної із сторін, задовольняють інтереси неповнолітньої дитини. Суд також приходить до висновку, що позовні вимоги з приводу розподілу іншого спільного неподільного майна також підлягають задоволенню, відповідачу слід виділити із спільної частки в індивідуальну відеокамера «Соні»вартістю 4631грн., оскільки останній займається фотографуванням і це заняття є його хобі, а позивачу слід виділити монітор «Самсунг»вартістю 2353,20грн. Окрім того, виходячи з принципу рівності часток з відповідача на користь позивача слід стягнути 1138,90 гривень в рахунок компенсацію вартості належної їй ? частини майна. Виходячи з вищезазначеного суд вважає, що позовні вимоги повністю підлягають задоволенню як законі та обґрунтовані. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. та судовий збір у сумі 194,29гривень, оскільки загальна вартість майна, що підлягає поділу та є і ціною позову складає 19441,2 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved