Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому зазначив, що він мав намір придбати у відповідача будинок, який є його власністю. 20.11.2007 р. вони з відповідачем уклали попередній договір, за яким вони домовились до 1 лютого 2008 року оформити договір купівлі-продажу, при цьому позивач сплатив відповідачеві суму, еквівалентну 10000 доларів США (50\~500 гр.), як завдаток. Відповідач умови договору не виконав, мотивуючи тим, що він мав труднощі у оформленні технічного паспорта на будинок. Позивач надав згоду відповідачеві на надання позики, враховуючі, що вона буде врахована до остаточного розрахунку за будинок, у звязку з чим 14 березня 2008р. вони уклали договір позики, який був посвідчений нотаріусом відповідно до договору позики відповідач отримав 39\~390 гр. (суму, еквівалентну 7800 доларів США), зі строком повертання до 14 червня 2008 року. В наданий строк відповідач документи не оформив, умови договору не виконав, а тому позивач просить стягнути з відповідача 239\~925,82 гр., яка складається з: подвійної суми завдатку 159\~234 гр., суми боргу за договором позики 62\~101,26 гр., суми річних від простроченої суми за попереднім договором - 13\~932,96 гр., суми річних за договором позики 4\~657,6 гр. В судовому засіданні позивач підтримав возовні вимоги, просить задовольнити позов у повному обсязі, та пояснив, зо він намережався купити належний відповідачеві житловий будинок, сплатив при укладанні договору завдаток 10000 доларів США, після чого він вселився в будинок та розпочав проводити ремонт. В березні 2008р. він передав відповідачеві 39390 гр., суму еквівалентну 7800 доларів США, як позику, але відповідач умови договору не виконав, ухиляється від укладення договору купівлі-продажу. Відповідач визнав частково позовні вимоги, надав зустрічний позов, у якому зазначив, що укладений між ним та позивачем договір є нікчемним, оскільки нотаріально не посвідчений. Він згоден сплатити суму за договором позики 39\~390 гр. та 3% річних до вказаної суми за ставкою НБУ. В решті позову просить відмовити, та пояснив, що причиною того, що договір не був виконаний, є його захворювання (два інсульти) , сплачену позивачем при укладенні 20.11.2007р. договору суму вважає не завдатком, а авансом. Свідок [PERSON] пояснила, що вона хотіла купити своїм дітям в Запоріжжі будинок, та звернулась до агенції нерухомості. Агент їм показав будинок, після чого син передав відповідачеві завдаток. В березні 2008р був укладений договір позики. Гроші при укладенні вказаних договорів надавались частково в доларах США, частково в гривнях. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, позовні вимоги [PERSON] про визнання попереднього договору нікчемним задоволенню не підлягають з таких підстав. Судом встановлено, що між сторонами 20.11.2007 року був укладений договір, якій сторони означили, як попередній договір. Відповідно договору [PERSON] мав намір продати належний йому житловий будинок № 4 по вул. Епронівіській в місті Запоріжжі, а [PERSON] мав намір купити вказаний житловий будинок (а.с.6) Сторони визначили вартість будинку 242\~400 гр. (або 48\~000 доларів США). Відповідно договору відповідач отримав передоплату в сумі 10000 доларів США в еквіваленті 50500 гр. Строк виконання договору до 1 лютого 2008 року. Відповідно до п. 6 договору у випадку невиконання умов договору за виною продавця, він повертає подвійну суму завдатку 20000 доларів США , в еквіваленті 101000 гр. Вказаний Попередній договірукладений в простій письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі , встановленій для основного договору. Оскільки договір стосується нерухомого майна, даний договір підлягає нотаріальному посвідченню та держаної реєстрації. Оскільки попередній договір не був посвідчений нотаріально, то між сторонами виникли ЗОБОВЯЗАННЯ щодо укладання договору купівлі-продажу будинку в майбутньому на умовах, встановлених попереднім договором, а тому укладений між сторонами попередній договірнеможливо вважати нікчемним, на думку суду цей договір можна розцінювати як договір про наміри. Відповідно до ч.1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або нерухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Відповідно до ч.2 ст. 570 ЦК України якщо буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. На відміну від завдатку, аванс це спосіб платежу, він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати. У разі видачі авансу кредитор не може бути зобовязаний до повернення авансу у подвійному розмірі. Якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Сплачені позивачем в рахунок виконання договору кошти є авансовим платежем , а не грошовим зобовязанням, а тому повинні повертатися у тому розмірі, в якому вони надавалися. Оскільки аванс не є способом забезпечення виконання зобовязання, а є грошовим платежем, то на нього не може бути нараховане 3% річних, у розумінні ст. 1048 ЦК України. Також між сторонами був укладений договір позики, відповідно до якого відповідач отримав суму 39390 гр. (а.с.7) на строк до 14.06.2008р. Відповідно до ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей, за договором позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві таку ж саму суму грошових коштів. Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики на рівні облікової ставки НБУ (3%). Відповідно до ст. 533 ЦК України стягненню підлягають суми у гривні, яка обчислюється за існуючим курсом. Таким чином, відповідач повинен повернути позивачеві: - суму авансу, еквівалентну 10\~000 доларів США, або 76700 гр. відповідно до ставки НБУ (за 100 доларів 767,0 гр. на день укладання договору) , як пояснив позивач, він надавав передоплату саме в доларах США, а відповідач це не спростував - суму 39\~390 гр. за договором позики відповідно договору від 24.03.2008р., оскільки як пояснив відповідач, сума надавалась у гривнях, а позивач пояснив, що він не памятає , у якій валюті надавалась сума за договором позики - 3% річних від суми 39390 гр., що складає за період з 1.02.2008р. по день подачі позову за 1095 днів: (39390 х 3%) х 1095 --------------------------------- = 1181,7 гр. 100% х 365 днів Загальна сума, яка підлягає стягненню, ставить: 76700 + 39390 + 1181,7 = 117271,7 гр. Відповідно до ст. 99 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати, що ставить 1700 гр. державного мита на 120 гр. витрати на ІТЗ. Сума 1500 гр. за юридичну допомогу не підлягає стягненню, оскільки юрист Андрєєв Ю.В. по справі приймав участь як представник позивача, про що в матеріалах справи є довіреність (а.с.37). Витрати за послуги представника у суді статтею 79 ЦПК України в якості судових витрат не передбачені.

Outcome: partial