Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом відповідно до якого просить визнати недійсним споживчий кредитний договір №1602/0708/71-041 від 25.07.2008р. на суму 92000 доларів США, укладений між нею та ПАТ «Сведбанк в особі Кременчуцького відділення ПАТ «Сведбанк, зобов’язати відповідача прийняти від неї суму кредиту в розмірі 445537,6 грн. (92000 доларів США х 4,85грн.) з розстрочкою платежів ( реструктуризація) на строк до 10.07.2036р. на 336 місяців за таких умов, щомісячний платіж буде складати 1477,50 грн. та у зв’язку з недійсністю кредитного договору визнати недійсним договір іпотеки №1602/0708/71-041-Z-1 від 25.07.2008р. на квартиру [ADDRESS], укладений з [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького округу [PERSON] за реєстраційним номером реєстру 11843, номером заборони 11844, додатку №1 від 09.10.2008р., також визнати договір поруки №1602/0708/041-Р-1 від 25.07.2008р., укладений між відповідачем та [PERSON] недійсним. Також визнати недійсним споживчий кредитний договір №1601/0908/98-167 від 10.09.2008р. на суму 39000 доларів США, укладений між нею та відповідачем, в особі Полтавського департаменту, відділення ПАТ «Сведбанк». Зобов’язати відповідача прийняти від неї суму кредиту в розмірі 189150 грн. (39000 доларів США х4,85 грн.) з розстрочкою платежів (реструктуризація) на строк до 10.09.2018р. на 90 місяців за таких умов, що місячний платіж складе 2101,67 грн. В зв’язку з недійсністю кредитного договору визнати недійсним договір іпотеки №1601/0908/98-167-Z-1 від 10.09.2008р., укладений відповідачем та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Кременчуцького округу за реєстраційним №6427, номером заборони 6428 недійсним. Визнати договір поруки №1601/0906/98-167-Р-1 від 10.09.2008р., укладений відповідачем та [PERSON] недійсним. Виключити з державного реєстру іпотек та єдиного державного реєстру заборон відчуження нерухомого майна. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що договір споживчого кредиту №1602/0708/71-041 від 25.07.2008р. та №1601/0908/98-167 від 10.09.2008р. в іноземній валюті є недійсними в зв’язку з тим, що не відповідають діючому законодавству, Конституції України. Укладені договори містять положення, які значно погіршили становище позивача, як споживача по відношенню до умов, встановлених нормами ст. 99 Конституції, ст. 524 ЦК України, ст.ст. 3,5 Декрету Кабміну України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», ст. 3 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні Постановам НБУ «Про затвердження Правил користування іноземною валютою на території України». Тому використання відповідачем доларів США, як предмету кредитування за споживчим кредитом є внесенням в кредитний договір умови, яка є дискримінаційною (такою, що в супереч добросовісності має наслідок істотного дисбалансу договірних прав та обов’язків на шкоду позивача), що значно погіршує становище позивача порівняно з відповідачем, надавачом фінансових послуг, в разі настання певних дій, що дає право для позивача відповідно до п.2 ст.18 ЗУ «Про захист прав споживачів» вимагати визнання в цілому кредитних договорів недійсними, також відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Крім того, позивач надсилав неодноразово листи в яких просив внести зміни в кредитні договори, перерахувавши суми 92000 і 39000 доларів США на гривні за курсом 4,85, який був на момент укладення договорів, що складало 445537,6 грн. та 189150 грн. і стягнути з відповідача сплачену ним суму доларів США. В ході судового розгляду позивач змінив і доповнив позовні вимоги в порядку уточнення. В своєму доповненні в порядку уточнення від 17.11.2011р. просила внести зміни в споживчий кредитний договір №1602/0708/71-041 від 25.07.2008р., укладений між відповідачем та нею, перевівши суму кредиту 92000 доларів США по курсу 4,85 в гривні, визнавши суму кредиту 445537,6грн. Зарахувати в рахунок погашення суми кредиту і відсотків сплачених відповідачу-30099,95 доларів США, в еквіваленті до гривні 216495,29 грн. в т.ч. 5269,27 грн. відсотків. Зобов’язати відповідача внести в договір залишок кредиту станом на 01.10.2011р. – 234311,58 грн. з погашенням до 10.07.2036р., встановленого договором на 336 місяців із щомісячною оплатою 697,36 грн. суми кредиту, з нарахуванням 11.( відсотків річних. Визнати договір іпотеки №1602/0708/71-041-Z-1 від 25.07.2008р. укладений між відповідачем та нею, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] за реєстраційним №11843 і номером заборони 11844, додатку №1 від 09.10.2008 р. недійсним. Внести зміни в споживчий кредитний договір №1601/0908/98-167 від 10.09.2008р., укладеного між відповідачем та [PERSON] на суму 39000 доларів США, перевівши суму кредиту із доларів США в гривні по курсу 4,85 грн., визначивши суму 189150 грн.. Зарахувати в рахунок погашення суми кредиту і відсотків сплачених нею в сумі 189707,30 грн. в т.ч. 7093,13 грн. відсотків. Зобов’язати відповідача внести в договір залишок кредиту станом на 01.10.2011р. 6535,83грн. з погашенням до 10.08.2018р. встановленого договором строком на 84 місяці із щомісячною оплатою 77,81грн. з нарахуванням 12,5% річних. Визнати договір іпотеки №1601/0908/98-167-Z-1 від 10.09.2008р. укладений між відповідачем та [PERSON], засвідчений приватним нотаріусом [PERSON] за реєстраційним номером 6427 і номером заборони 6428 недійсним. Зобов’язати відповідача видати графік погашення кредиту і відсотків, відповідно внесених змін. Зобов’язати приватних нотаріусів [PERSON] та [PERSON] виключити із реєстру іпотек та заборони нерухомого майна квартири [ADDRESS] та [ADDRESS]. В обґрунтування своїх уточнених вимог позивач вказав, що споживчі кредитні договори №1602/0708/71-041 від 25.07.08р. на суму 92000 доларів США споживчий кредитний договір №1601/0908/98-167 в сумі 39000 доларів США на придбання квартир не відповідає чинному законодавству, а також умовам договорів. Фактично вказані долари США вона не отримала, позиковий рахунок, рахунок погашення кредиту відкритий банком в гривнях. Тому просить внести зміни в кредитний договір, перевівши суми доларів на гривні по курсу 4,85грн. на момент їх укладення і зобов’язати відповідача внести в договір 1602/0708/71-041 від 25.07.08р. залишок кредиту в сумі 234311,58 грн. з погашенням до 10.07.3036року із щомісячною оплатою 697,36 грн. з нарахуванням 11,9 відсотків річних, зарахувавши в рахунок погашення суми кредитів та відсотків сплачених30099,95 доларів США в еквіваленті до гривні 216495,29 грн. в т.ч. 5269,27 грн. відсотків. Внести зміни в споживчий кредитний договір №1601/0908/98-167 від 10.09.2008р., укладений на 39000 доларів США, перевівши в гривні по курсу 4,85 грн., визначивши суму 189150 грн. зобов’язати відповідача внести в договір залишок кредиту в сумі 6535,83грн. з погашенням до 10.08.2018р. із щомісячною оплатою 77,81грн. з нарахуванням 12.%% річних, з зарахуванням сплаченої суми 189707,30грн. в т.ч. 7093,13грн. відсотків. Визнати договір іпотеки №1601/0908/98-167-Z-1 від 10.09.2008р. та договір іпотеки №1602/0708/71-041-Z-1 від 25.07.2008р., укладений відповідачем та [PERSON] недійсними. Зобов’язати відповідача видати графік погашення кредиту і відсотків відповідно внесених змін. Зобов’язати приватних нотаріусів [PERSON] та [PERSON] виключити із реєстру іпотек і заборони відчуження майна квартиру [ADDRESS] та квартиру [ADDRESS]. Стягнути з відповідача судові витрати та правову допомогу відповідно квитанцій. Відповідач ПАТ «Сведбанк» 28.07.2011р. пред’явив до [PERSON] та [PERSON] позов про стягнення боргу, відсотків та пені в сумі 97098,81 доларів США солідарно шляхом звернення стягнення на заставлене майно, квартиру [ADDRESS]. Стягнути солідарно судові витрати в сумі 1820 грн. Ухвалою суду від 18.10.2011р. об’єднані в одне провадження позов [PERSON] до ПАТ «Сведбанк» та позов Полтавського відділення АТ «Сведбанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили його задовольнити. Позов ПАТ «Сведбанк» до [PERSON] і [PERSON] не визнали і просили відмовити. Представник відповідача ПАТ «Сведбанк» він же позивач позов не визнав і пояснив, що з позивачем укладений споживчий кредитний договір на 92000 доларів США та на 39000 доларів США, умови якого відповідають чинному законодавству. Свої зобов’язання вони виконали, видавши вказані суми кредиту. Пред’явлений позов по стягненню боргу з [PERSON] та [PERSON] в сумі 97098,81доларів США просив задовольнити згідно ч.1 ст. 554 ЦК України. Третя особа [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити, а в позові ПАТ»Сведбанк» про стягнення боргу відмовити. Представник третьої особи приватного нотаріуса [PERSON] рішення по пред’явленню позову поклав на розсуд суду. Третя сторона приватний нотаріус [PERSON] письмово повідомила про розгляд справи без її участі. Суд вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. В позові ПАТ «Сведбанк» в особі Полтавського відділення ПАТ «Сведбанк» про стягнення боргу з [PERSON] та [PERSON] у сумі 97098,81 доларів США відмовити. Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов’язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підстави своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.. 61 ЦПК України. Як встановлено в судовому засіданні між [PERSON] та ПАТ «Сведбанк» 25.07.2008р. укладений кредитний споживчий договір №1602/0708/71-041 на суму 92000 доларів США строком виплати до 10.07.2036р. з оплатою відсотків і 10% початкового внеску від вартості нерухомого майна В п.1.4 вказано, що кредит видається на придбання квартири [ADDRESS]. Згідно п.3.1 і 3.4 договору погашення заборгованості кредиту та відсотків зараховуються на рахунок позичальника №22337071519701. До цього договору був укладений іпотечний договір з [PERSON] за №1602/0707/71-041-Z-1 від 25.07.2008р. на забезпечення кредитного договору №1602/0708/71-041 від 25.07.2008р. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] за №11843, в реєстрі заборон 11844. При укладенні цього договору іпотеки в порушення ЗУ «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини від 20.11.1989р. №44/25, ратифікованої Постановою ВРУ 27.02.1991р. №789-ХП, ч.2 ст. 64 ч.1 ст. 156 ЖК відповідач не отримав дозвіл органу опіки і піклування, оскільки з позивачем проживали неповнолітні діти, що підтверджується свідоцтвами про народження, чим порушив їх права. При таких обставинах договір іпотеки визнається недійсним, як вказано в рішенні ВСУ від 27.08.2003р. та ВССУ від 01.09.2011р. Із заяви на видачу готівки №1 від 25.07.2008р. вказана сума в гривнях еквівалент за курсом долару 4,85 грн., тобто 92000 доларів США. Але на позичковий рахунок позивача [PERSON] відповідач зарахував суму 46200грн. 10.09.2008р. відповідач в особі Полтавського відділення уклав з [PERSON] кредитний договір №1601/0908/98-167 на споживчі цілі в іноземній валюті на суму 39000 доларів США. В п.1.1,1.2 договору вказано, що відповідач надає кредит в розмірі 39000 доларів США строком по 10 серпня 2018р. В п.1.5 вказав на споживчі цілі. В п.2.1 для видачі кредиту та обліку розрахунків відкриває позичковий рахунок 22036071519701. В забезпечення кредитної суми відповідач в порушення закону України «Про охорону дитинства» уклав іпотечний договір №1601/0908/98-167-Z-1 від 10.09.2008р. на квартиру [ADDRESS], загальною площею 41,86 кв.м., жилою 27.08 кв.м., зареєстрований приватним нотаріусом [PERSON] за №6427, номер заборони 6428 з реєстраційним номером МБТІ 5855, номером права власності 24123092. При укладенні цього договору відповідач не отримав дозвіл органу опіки і піклування, оскільки з нею проживала дитина. 10.09.2008р. відповідач уклав договір поруки в забезпечення кредитної суми з [PERSON]- третьою особою за №1601/0908/98-167-Р-1. Із заяви на видачу готівки від 10.09.2008р. вказана сума 39000 в доларах США, еквівалент до 4,85грн. і зарахував на її позичковий рахунок суму 189150 грн. Таким чином, відповідач видав позивачу кредит фактично в гривнях. Із квитанцій на оплату кредиту та відсотків за 2008-2011роки вказані суми в доларах і гривнях, але зараховано на рахунки суми в гривнях. Такі дії відповідача суперечать . п.3.2,3,4 спірних договорів в яких зазначено, що усі платежі для повернення суми кредиту повинні здійснюватися на умовах договору. Відповідно наданої довідки банку від 25.11.10р. №ДОЗ-01 та №1 від 16.12.2010р. курс долару по відношенню до гривні на протязі 2-х років з 01.01.2006р і 2007р. до 21.05.2008р. був стабільним 5,05грн., а з 22.05.2008р. був 4,85 грн. з пониженням до 484,3 грн. Тому позивач [PERSON] уклала договір в іноземній валюті виходячи із можливості своїх доходів, сімейного бюджету, що підтверджувала довідками про зарплату, яку вона отримує в гривнях. У випадку нестабільності курсу, такий договір нею не укладався б. Вона не була обізнана про незаконність кредиту в іноземній валюті На теперішній час стався дисбаланс інтересів сторін по договору. [PERSON] сплачує кредит і відсотки по ньому в підвищеному розмірі, тобто більш чим 190% чим значно змінює умови договору, які порушують інтереси позивача та інтереси третьої особи [PERSON]- майнового поручителя. Враховуючи ці обставини і, що договір в іноземній валюті укладений з порушенням законодавства України [PERSON] звернулася із заявою до відповідача від 15.04.2011р. про зміну умов договорів, для перерахунку доларів у гривні по курсу діючому в день укладення договорів, на що отримали відповідь листом №139 від 19.04.2011р., яким відмовлено змінити умови, що підтверджуються заявою від 15.04.2011 з рекомендованим листом п/кв. №2152,2153 та лист №139 від 19.04.2011р. Дисбаланс інтересів сторін виражається в істотних змінах договору, суперечить суспільним інтересам, що завдав шкоду позивачу, яка значно перевищує витрати, необхідні для виконання договору. При укладенні кредитного договору позивач виходила із стабільного курсу долару США, підтвердженого довідкою банку, сімейного бюджету, який підтверджений довідками про заробітну плату в гривнях, тому будь якого настання погіршання змін не передбачалось. Квитанціями наданими до суду позивач підтвердила, що змушена була оплачувати кредит в сумі 279 доларів США по курсу 8,4 грн. (2343,60грн.) по курсу 8 грн. (2232 грн.) тобто більше на 173%, що значно зменшило її сімейний бюджет, який складає 27% від мінімальної зарплати, тобто 254 грн. на 4 членів сім’ї. Все це являється істотним порушенням умов договору. Відповідно з Постановою ПВС України №5 від 12.04.96р. із змінами ЗУ «Про захист прав споживачів» п.23 ст. 11, ст.21 укладені договори кредиту являються споживчими, для задоволення особистих потреб. Тому у випадку порушення принципу рівності сторін договору відповідно п.4 ст. 21 ЗУ «Про захист прав споживачів» і ст.ст. 18,22 Закону передбачений судовий захист, договір може бути змінений або визнаний недійсним. Виходячи із ст. 215 ЦК України підставою недійсності угоди являється недотримання в момент укладення вимог встановлених ч.1-3,6 ст. 203 ЦК України, дотримання яких являється необхідною умовою і не може суперечити нормативним актам, зокрема ЗУ «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини від 20.11.89 р. №44/25, ратифікованої постановою ВРУ 27.02.91 №789-ХП, ч.2 ст.64, ч.1 ст. 156 ЖК. Тому, договори іпотеки повинні бути визнані недійсними. Третя особа, [PERSON], як поручитель несе ризик позбавлення права власності на належне йому майно, передане в іпотеку, у разі звернення стягнення на майно ПАТ «Сведбанк», як наслідок невиконання позивачем [PERSON] своїх зобов’язань за кредитом. Згідно ст.192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов’язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов’язаннями допускається у випадках і в порядку та на умовах, встановлених законом. Ст. 47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність» встановлює загальні вимоги до здійснення комерційними банками банківських операцій та передбачає для вчинення банківських операцій отримання банківської ліцензії та письмового дозволу. Разом з тим, режим здійснення валютних операцій на території України, повноваження державних органів і функції банків в регулюванні валютних операцій, права і обов’язки суб’єктів валютних відносин, порядок здійснення валютного контролю, відповідальність за порушення валютного законодавства визначається Декретом КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Згідно п.2 ст.1 цього Декрету до валютних операцій відносяться операції, пов’язані з переходом права власності на валютні цінності. Відповідно до п.1ч.1 ст.1 Декрету до валютних цінностей відносяться: іноземна валюта-іноземні гроші, знаки у вигляді банкнотів, що перебувають в обігу та є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави, кошти у грошових одиницях іноземних держав і міжнародних розрахункових ( клірингових) одиницях, що перебувають на рахунках або вносяться до банківських та інших фінансових установ за межами України. Із цього випливає, платіжним засобом на території України по споживчим кредитам долари США незаконні. Кредити в доларах США відповідач ПАТ «Сведбанк» не мав права видавати, також і приймати їх від позивача для погашення кредиту та відсотків. Відсотки є платою за користування кредитом згідно ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів». Відповідно ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом на Україні є гривня, тому встановлена відповідачем в договорі плата в іноземній валюті незаконна. Згідно з п.1.2,3.1,3.3 договору №1602/0708/71-041 від 25.07.2008р. і п.1.1,2.1,2.3,2.4 договору №1601/0908/98-167 від 10.09.2008р. банк здійснює видачу [PERSON] кредиту згідно з кредитною заявою і ін. документів. Ці кошти перераховані були шляхом дебетування позичкового рахунку 22337071519701 та 22036071519701 вказаними в кредитній заяві [PERSON] Тому, ініціатором вчинення валютної операції з наданням валютних кредитів була позивач, [PERSON] Відповідач не повинен був укладати договір на кредит в іноземній валюті в порушення діючого законодавства. Відповідно п.6.2 Правил використання готівкової валюти, затверджених постановою НБУ від 30.05.2007р. №200 фізичні особи-резиденти можуть використовувати на території України готівкову іноземну валюту, як засіб платежу у випадках, передбачених підпунктами «а,в,е» п.6.1, зокрема у разі: сплати мита, інших податків і зборів, митних зборів, фінансових санкцій до митного законодавства, сплати платежів за охорону та супроводження підакцизних і транзитних товарів митними органами. Згідно п.6.3 Правил фізичні та юридичні особи резиденти та іноземні представництва можуть використовувати на Україні готівкову іноземну валюту, як засіб платежу в разі оплати дипломатичним представництвам, консульським установам іноземних держав дозволів на отримання віз до цих країн. Таким чином ні позивачу, ні відповідачу ПАТ «Сведбанк» не було дано чинним законодавством право здійснювати операції за кредитним договором в іноземній валюті. Постановою НБУ №168 від 10.05.2007р. і ЗУ «Про захист прав споживачів» передбачено, що банки при укладенні кредитного договору повинні повідомити листом про укладення ними договору та його умови, таке порушення являється основою визнання кредитного договору недійсним. Відповідач такого повідомлення не надсилав. Таким чином, відповідач порушив чинне законодавство, так, як безпосередньо додаток до дозволу НБУ №38/2 від 07.12.2007р. не надає права здійснювати валютні операції за споживчим кредитним договором в іноземній валюті в силу імперативних положень ст.ст. 192,533 ЦК України, п. г. ч.4 ст. 5 Декрету. За приписами ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до приписів ч.3 ст.548 ЦК України недійсне зобов’язання не підлягає забезпеченню. ЦК України у параграфі 6 глави 49 не передбачено інших негативних наслідків визнання основного зобов’язання, забезпеченого договором застави (іпотеки), поручительства, як визнання недійсним і додаткового зобов’язання. Тому договори іпотеки №1602/0708/71-041-Z-1 від 25.07.2008р. укладеного з [PERSON] на квартиру [ADDRESS] та №1601/0908/98-167-Z-1 від 10.09.2008р. укладеного з [PERSON] на квартиру №51, вул. Радянська, буд 13/9, підлягають визнанню судом недійсними на підставі ч.3 ст.548 ЦК України. Стосовно положення ч.2 ст. 215 ЦК України коли сторони виконали певні умови нікчемного правочину, який нотаріально посвідчений, він порушує права третіх осіб, і зареєстрований у державних органах, то суд визначає правові наслідки і зобов’язує органи скасувати його реєстрацію. Таким чином реєстрація іпотечних договорів1602/0708/71-041-Z-1, №1601/0908/98-167-Z-1 третьою особою приватними нотаріусами [PERSON] і [PERSON] підлягає скасуванню. Виключенню з Державного реєстру іпотек за записами №11843, 14736 від 25.07.2008р. та за № 6427 від 10.09.2008р. і з єдиного реєстру заборон відчуження об’єктів нерухомого майна записів 11844,14736 від 25.07.08р. та 6428 від 10.09.2008р. Відповідач, зловживаючи правом, як суб’єкт підприємницької діяльності, перекладає на позичальника ризик знецінення національної валюти шляхом порушення вимог закону, що являється грубим порушенням ч.3 ст. 13 ЦК України. Це надає позивачам право згідно з ч.2 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» просити суд вважати умови договору несправедливими та його розірвання, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов’язків на шкоду споживача. Оскільки ч.2 ст.11 цього закону передбачено перед укладенням договору повідомити про умови кредитного зобов’язання. В умовах договору вказано «надання кредиту в доларах США по курсу до гривні на день його укладення», значить при виконанні зобов’язань по договору виникли наслідки, які є істотним дисбалансом прав та обов’язків на шкоду позивача. Оскільки ч.4 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним згідно з ч.9 ст. 18 цього закону. Якщо в результаті застосування умов договору, що обмежують права споживача завдано збитки, вони повинні відшкодуватися в повному обсязі. Відповідно до Постанови ПВС України №5 від 12.04.96р. із змінами ЗУ «Про захист прав споживачів» п. 23 ст.11, ст. 21, укладені договори кредиту являються споживчими, для задоволення особистих потреб. Тому у випадку порушення принципу рівності сторін договору, відповідно п.4 ст.21 ЗУ і ст.ст. 18,22 передбачений судовий захист, договір може бути змінений або визнаний недійсним. Виходячи із ст. 215 ЦК України підставою недійсності угоди являється недотримання в момент укладення вимог, встановлених ч.1-3,6 ст. 203 ЦК України, дотримування яких являється необхідною умовою і не може суперечити нормативним актам, зокрема ЗУ «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини від 20.11.89р. №44/25, ратифікованої Постановою ВРУ 27.02.91р. №789-ХП, ч.2 ст. 64, ч.1 ст. 156 ЖК. Тому догори іпотеки повинні бути визнані недійсними. Рішенням Конституційного суду України від 10.11.2011р. №15-рп/2011, ґрунтуючись на резолюцію генеральної [PERSON] ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09.04.1985р. №39/248, хартію захисту споживачів, схваленою резолюцією консультативної [PERSON] Європи від 17.05.1973р. №543, Директиви 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 11.05.2005р., Директиви 2008/48 ЄС від 23.04.2008р. про кредитні угоди для споживачів визначено, що п.22,23 статті 1, ст.11 Закону «Про захист прав споживачів» у взаємозв’язку з положеннями ч.4 ст. 42 Конституції слід розуміти так, що дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Таким чином, зміни в кредитний договір шляхом перерахунку доларів США в національну валюту гривню по курсу 4,85грн. на момент укладення договору є законним і необхідним. Оскільки зміни обставин є істотними відповідно ч.4 ст. 652 ЦК України за рішенням суду допускається зміна умов договору. Відповідно ст.. 653 ЦК України необхідно суму кредитних договорів перевести в гривні по курсу , що діяв на момент його укладення. По договору від 10.09.2008р. №1601/0908/98-167 внести зміни перерахувавши суму 39000 доларів США в гривні по курсу 4,85 грн., визначивши суму кредиту в 189150 грн. Зарахувати в рахунок погашення кредиту і відсотків сплачених [PERSON] відповідно квитанцій в сумі 189707,30грн. із них 7093,13грн. відсотків. Залишок суми кредиту 6535,83грн. розподіливши до закінчення строку погашення встановленого договором до 10.09.2018р. із щомісячною виплатою 77.81грн. з нарахуванням 12,5 % річних. По договору від 25.07.2008р. №1602/0708/71-041 внести зміну перерахувавши суму 92000 доларів США в гривні по курсу 4,85 грн., визначивши суму кредиту 445537,6 грн. Зарахувати в рахунок погашення кредиту і відсотків сплачену відповідачем суму 30099,95 доларів США відповідно квитанцій в еквіваленті до гривні 216495,29 грн. в т.ч. відсотки 5269,27 грн. Залишок суми кредиту 234311,58 грн. розподіливши щомісячно на 336 м-ці до закінчення строку вказаного в договорі до 10.07.2036р. в сумі 697,36грн. з нарахуванням 11,9% річних Відповідачем порушений принцип, передбачений ст.ст.3,6 ЦК України, тобто сторони в договорі не можуть відступати від принципів добросовісності, справедливості та розумності, від положень актів цивільного законодавства, ст. 99 Конституції України, ст. 192,524,625 ЦК України і інших актів вказаних в позові. Отже подальше виконання договору на умовах, що діють на даний час є порушенням Конституції, вимог Закону «Про захист прав споживачів та інших нормативних актів. Крім того, позивач ПАТ «Сведбанк», відповідач по первинному позову не надав до суду згідно ст. 60 ЦПК України докази про наявність заборгованості в сумі 97098,8 доларів США у відповідачів [PERSON] та [PERSON]. Тому позов не підлягає задоволенню.

Outcome: partial