Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

позивач звернулась з позовом до відповідачки про визнання недійсним договору, посилаючись на те, що вона зареєстрована приватним підприємцем. Наприкінці травня 2008 року отримала повістку до суду м. Луганська, де їй була вручена позовна заява [PERSON] до неї та ПП [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди за невиконання договору від 09.12.2007 року . До позовної заяви була додана копія договору від 09.12.2007 року , відповідно до якої, як вона вважає, було замовлено шафу-купе та виготовлено нею з порушенням умов договору. Позивач вимагає стягнення з неї шкоди за невиконання договору, стороною якого вона не являється. Вважає наданий договір недійсним, оскільки він підписаний не нею, а іншою особою, відсутня печатка, відсутній предмет договору, не визначена вартість послуг, не вказаний строк надання послуг, будь-які гроші від [PERSON] вона не отримувала. Тому просить визнати даний договір недійсним. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити. У поясненнях посилалась на обставини, викладені у позовній заяві, про що надала суду відповідні докази. Додала, що з [PERSON] не укладала ніякого договору. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні також підтримав позов, просив його задовольнити, посилаючись на те, що він не підписаний позивачем, суду не наданий оригінал договору. Наданий суд договір не відповідає вимогам закону, тому повинен бути визнаний недійсним. Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти його задоволення, оскільки перший договір був нею оформлений в офісі належним чином і був залишений в офісі. Другий екземпляр їй не дали із-за відсутності бланків. Вона декілька разів зверталась до офісу, щоб забрати другий екземпляр договору, але їй його не давали. Потім її чоловіку видали договір, хто підписував договір їй невідомо. Дійсно в цім договорі відсутній предмет договору, відсутній її підпис на договорі. Коли привезли шафу-купе вона не відповідала замовленню. Переговори з цього приводу проводилась з позивачем, яка заборонила покидати квартиру поки працівники не отримають гроші. 25.01.2008 року на ім»я позивачки нею була направлена претензія та розіслані листі у прокуратуру, в обласне управління по захисту прав споживачів, у квітні 2008 року звернулась до суду за захистом свої прав. Позивачка визнавала, що між сторонами були договірні відношення, від своїх обов»язків не відмовлялась. Особисто вона при підписанні договору не була присутня, договір заповнювала не позивачка, він залишався в офісі , не передавала грошові кошти особисто позивачці. Акт виконаних робіт підписувала з [PERSON] Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що між позивачем та відповідачем укладався договорі на виготовлення шафу-купе, який був виготовлений з порушенням технології. З цього приводу між сторонами була переписка, в одному з листів від 26.02.2008 року позивачка визнала наявність договірних відносин, щодо виготовлення шафу-купе. Між сторонами був підписаний акт виконаних робіт. Тому у задоволені позову просить відмовити. Суд досліджує надані докази: копія договору від 09.12.2007 року, копія свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, письмові заперечення на позов відповідачки, копія постанови про відмову у порушення кримінальної справи, лист на ім'я [PERSON] Суд, заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що Артемівським судом м. Луганська розглядається справа за позовом [PERSON] до ПП [PERSON] та [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди ( а.с.7-13]. До позовної заяви [PERSON] додано копію договору від 09.12.2007 року ( а.с.14,59). Відповідно ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасників правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п»ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Із копії договору наданої позивачем та витребуваної копії договору зі справи, яка знаходиться на розгляді в Артемівському районному суду м. Луганська ( а.с.14. 59) вбачається, що крім найменування сторін в договорі , строку дії договору юридичної адреси і банківських реквізиті сторін, інші пункти договору не заповнені, а іменно: не вказано вид послуги, не зазначений розмір оплати, яка виплачується виконавцю , відсутній підпис сторони за договором [PERSON] Є лише підпис виконавця, де вказано реквізити ПП [PERSON], договір не завірений печаткою. Встановити чи дійсно підпис на наданому договір є підписом позивачки суд не зміг, оскільки відсутній оригінал самого договору. Виходячи з вище наведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.. 203, 215, 638ПДК України,

Outcome: approved