Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 05.04.2011 р. звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяних злочином. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 28 серпня 2008 року близько 23 год. 30 хв. на подвірї будинку № 73 по вул. Незалежності в с.Майдан, Тисменицького району Івано-Франківської області [PERSON], умисно, з метою нанести позивачці тілесні ушкодження, облив її сірчаною кислотою, чим спричинив їй опіки 1-2 ступеня правого передпліччя та лівої клубової ділянки. Відносно відповідача 17.07.2009 року було порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, по якій вона визнана потерпілою. Вказана кримінальна справа закрита згідно постанови від 25.09.2010 р. на підставі ст.6 п.2 КПК України, за відсутністю складу злочину. Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 04.03.2011 року, за скаргою позивачки (в порядку ст. 27 КПК України) про обвинувачення відповідача в порушенні кримінальної справи проти [PERSON] в скоєнні злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України, відмовлено на підставі с.1 п.гЗакону України Про амністіювід 12.12.2008 р. Неправомірними діями відповідача їй спричинено моральну шкоду, яка полягає фізичному болю та стражданнях, яких зазнала в звязку з ушкодженням здоровя, а також у душевних стражданнях, яких вона зазнала у звязку з протиправною поведінкою відповідача щодо неї. В результаті скоєного злочину позивачці було спричинено і матеріальну шкоду, оскільки вона перебувала на стаціонарному та амбулаторному лікуванні та витратила 183,55 грн. на придбання необхідних ліків. Позивачка просила стягнути з відповідача 183 грн. 55 коп. матеріальної шкоди та 100.000 (сто тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди. Позивачка в судовому засіданні заявлений позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що дійсно 28 серпня 2008 року близько 23 год. 30 хв. на подвірї будинку № 73 по вул. Незалежності в с.Майдан, Тисменицького району Івано-Франківської області він, ремонтуючи автомобіль, почув крики свого сина. Вибігши до нього, він тримав в руці горнятко з акумуляторним електролітом і позивачка, штовхнувши його, вилила на себе електроліт. Ствердив, що електроліт не міг спричинити опіки. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди підлягають до повного задоволення, а позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що 28.08.2008 року близько 23 год. 30 хв. на подвірї будинку № 73 по вул. Незалежності в с.Майдан, Тисменицького району Івано-Франківської області під час сутички [PERSON] облив позивачку невідомою речовиною, чим спричинив їй опіки 1-2 ступеня правого передпліччя та лівої клубової ділянки. Даного факту в судовому засіданні не заперечує сам відповідач, адже вважає, що позивачка сама наткнулась на нього, коли в руках він тримав горнятко з електролітом. Тобто умислу в спричиненні їй тілесних ушкоджень не було. Відносно відповідача 17.07.2009 року було порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, по якій позивачка визнана потерпілою. Дана кримінальна справа закрита згідно постанови від 25.09.2010 р. на підставі ст.6 п.2 КПК України, за відсутністю складу злочину, та розяснено право на звернення до суду зі скаргою в порядку приватного обвинувачення з приводу нанесення [PERSON] тілесних ушкоджень. Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 04.03.2011 року за скаргою позивачки (в порядку ст. 27 КПК України) у порушенні кримінальної справи щодо [PERSON] в скоєнні злочину передбаченого, ст. 125 ч.2 КК України, відмовлено на підставі ст.1 п.гЗакону України Про амністіювід 12.12.2008 р. (а.с.4). Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 139-Д від 07.09.2010 року проведеної Чернівецьким ОБСМЕ, при проведенні дійсної експертизи з залученням до проведення останньої обласного комбустіолога, в якості консультанта, встановлено, що у [PERSON] були наявні тілесні ушкодження у вигляді хімічних опіків шкіри (за різними джерелами-від 1 до 4 % та ІІІ А ступеню, розмірами 1,2х0,7 см) внутрішньої поверхні правих ліктьового суглобу та верхньої третини передпліччя та ділянки крила лівої клубової кістки. В ході проведеної експертизи 26.08.2010 року [PERSON] була оглянута комісією експертів та проконсультована завідуючим комбустіологічним відділенням ЛШМД м.Чернівці. Обєктивно встановлено, що на задній поверхні правого передпліччя на межі середньої і нижньої третини-рубець неправильної овальної форми за кольором аналогічний оточуючій шкірі, мякої консистенції, не спаяний з підлеглими тканинами, не болючий, на рівні оточюючої шкіри, загальними розмірами 1,2х0,7 см. На вказаній підекспертною поверхні клубової кістки зліва будь-яких ушкоджень чи рубців не виявлено. Зазначені ушкодження виникли внаслідок травмуючої дії (хімічної травми) нашкірної аплікації їдкої речовини типу кислоти, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоровя. Неправомірними діями відповідача позивачці спричинено матеріальну шкоду, а саме на суму 183 грн. 55 коп., витрачених позивачкою на придбання ліків (а.с.10-12), яка підлягає до стягнення з відповідача у повному обсязі, та моральну шкоду, яка полягає фізичному болю та стражданнях, що їх позивачка зазнала в звязку з ушкодженням здоровя, а також у душевних стражданнях, яких вона зазнала у звязку з протиправною поведінкою відповідача щодо неї. Суд, виходячи з вимог розумності і справедливості та з врахуванням характеру вчиненого, глибини душевних страждань позивачки, з врахуванням обставин, при яких позивачці спричинено тілесні ушкодження, вважає, що з відповідача слід стягнути на відшкодування моральної шкоди на користь позивачки2000 грн. З відповідача також слід стягнути в користь позивачки судові витрати. На підставі наведеного, відповідно до вимог ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК України,

Outcome: partial