Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-30 00:00:00

В жовтні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом \~до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.09.2011 року біля 22 години 35 хвилин в с.Дубівці Кіцманського району Чернівецької області, відповідач керуючи автомобілем [NUMBER] допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], сина позивача. Вказує, що внаслідок ДТП автомобіль «Ауді» отримав механічні ушкодження. За фактом вищевказаного ДТП було складено протокол про адміністративне правопорушення серії СЕ1 № 107798 від 02.09.2011 року відносно [PERSON] та постановою Кіцманського районного суду від 23.09.2011 року визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Зазначає, що у звязку з діями відповідача йому заподіяна \~матеріальна шкода в розмірі 20 920 гривень та моральна, яку він оцінює у 10\~000 гривень. Посилається на те, що відповідач у добровільному порядку відмовився відшкодовувати шкоду, тому [PERSON] просить задовольнити позовні вимоги. Позивач в судовому засіданні позовні вимог підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив суд стягнути з відповідача вказані суми. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, а саме згідний відшкодувати завдану позивачу матеріальну шкоду та непогоджується з заявленою позивачем сумою моральної шкоди. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази у їх взаємній сукупності, розглянувши позовні вимоги в межах заявлених вимог, суд прийшов висновку про часткове задоволення вимог з наступних підстав. Суд встановив, що 02.09.2011 року біля 22 години 35 хвилин в с.Дубівці Кіцманського району Чернівецької області, відповідач керуючи автомобілем [NUMBER] допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], сина позивача. Також встановлено, що постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області № 3-1039/11 від 23 вересня 2011 року за порушення вимог п.п.10.1,12.1 Правил дорожнього руху \~України \~за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення на [PERSON] накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. \~У постанові зазначено, що відповідач свою вину не визнав, однак його вина була доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом огляду місця ДТП, схемою пригоди до нього, протоколом огляду транспортних засобів, висновками медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивних речовин та стану спяніння від 03.09.2011 року №№ 1665 і 1664, витягом з бази даних про адміністративне правопорушення, протоколом про адміністративне правопорушення серії СЕ1 № 107798 від 02.09.2011 року. Внаслідок ДТП автомобіль марки ««Ауді» отримав механічні ушкодження. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Крім того, згідно висновку експерта ТзОВ «Буковина Експерт» від 15.09.2011 року вартість шкоди, завданої автомобілю [NUMBER] складає \~19 570 гривень. Згідно договору № 84 від 12.09.2011 року про проведення незалежної оцінки вбачається, що вартість робіт з проведення незалежної оцінки вартості відновлювального ремонту автомобіля «Ауді 100», що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САА308648 від 13.10.2010 року, становить 1\~000 гривень. В судовому засіданні факт оплати позивачем послуг евакуатора по перевезенню транспортного засобу «Ауді 100» з місця аварії до постійного місця зберігання не доведено належними доказами, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, що її завдала. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана \~джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За таких обставин суд дійшов висновку, що [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], порушив правила безпеки дорожнього руху і це має прямий причинний зв'язок з настанням дорожньо-транспортної пригоди, із її наслідками у виді пошкодження транспортного засобу \~«Ауді» державний номерний знак [NUMBER]. Так як винними діями відповідача, у звязку з скоєнням ним діяння, яке мало склад адміністративного правопорушення передбаченого \~КУпАП, було спричинено матеріальну шкоду відповідачу, який \~має право на це відшкодовування, то позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, відповідно до правового змісту ст. 23 та ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини і не залежно від вини заподіювача, якщо шкоду завдано внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із пошкодженням її майна. Відповідно до ППВС України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.2005 року із змінами та доповненнями - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку противоправною поведінкою щодо неї самої або членів сім'ї чи близьких родичів, у порушені нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя. Пунктом 9 цієї Постанови передбачено, що розмір відшкодування моральної(немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких \~зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості, відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визнаючи розмір компенсації, що підлягає стягненню на користь позивача у відшкодування моральної шкоди, суд приймає до уваги конкретні обставини її заподіяння, ступінь тяжкості отриманих позивачами ушкоджень, характер та ступінь, повязаних з цим моральних і фізичних страждань, порушення нормального укладу їх життя та необхідність докладання додаткових зусиль для організації свого життя. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме: встановлюючи розмір, який підлягає відшкодуванню, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є явно завищеними, а тому розумним, справедливим та достатнім для відшкодування такої шкоди є необхідність стягнути на користь позивача \~2\~000 гривень. Також встановлено, що [PERSON] звернувся до адвоката по правову допомогу, що підтверджується договором про надання юридичної допомоги по цивільній справі від 29.09.2011 року, вартість якої складає 2000 гривень. Факт оплати даної допомоги в судовому засіданні підтверджено квитанцією № 000498 від 03.10.2011 року. Згідно вимог ст. ст. 79, 84, 88 ЦПК України, ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» з відповідача [PERSON]Б потрібно стягнути на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 2\~000 гривень, державне мито - 217,70 та витрати на інформаційно - технічне забезпечення справи - 120 грн.

Outcome: partial