Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-22 00:00:00

Позивач [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся у серпні 2011 року до суду з позовом до Пирятинської міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно, просив суд визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що складається із житлового будинку А-1(загальною площею 95,8 кв.м., житловою площею 49,6 кв.м.), погреба з шийкою Б, сараю-гаражу В, убиральні Г, огорожі №1-2, водогону №3, ями вигрібної №4 і який розташований за адресою: Полтавська область, м. Пирятин, пров. Чехова, 4-А. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити, при цьому пояснив, що [PERSON] з З0 травня 1987 року по 06 червня 2009 року проживала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], який помер 19.04.2011 року. За час перебування у шлюбі [PERSON] та [PERSON] спільно, за спільні кошти, придбали недобудований житловий будинок, який потім добудували у житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що складається із житлового будинку А-1(загальною площею 95,8 м2, житловою площею 49,6 м2), погреба з шийкою Б, сараю-гаражу В, убиральні Г, огорожі № 1-2, водогону № 3, ями вигрібної № 4, і який розташований за адресою: Полтавська обл., м. Пирятин, пров. Чехова, буд. 4-А, на території Пирятинської міської ради. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю України, який діяв на момент купівлі та будівництва Будинку [PERSON] та [PERSON], майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Кодексу про шлюб та сімю України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Таким чином, 1/2 частина Будинку є власністю [PERSON], а інша 1/2 частина Будинку є спадковим майном, що залишилося після смерті [PERSON] Після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] продовжували проживати разом. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 Цивільного кодексу України спадкоємцем [PERSON] першої черги за законом є його мати [PERSON]. Відповідно до ч. 2 ст. 1274 спадкоємець за законом має право відмовитись від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом не залежно від черги. [PERSON]О відмовився від своєї частки у спадщині на користь [PERSON] Відповідно до ст. 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини. Після смерті [PERSON], [PERSON] прийняла спадщину та вирішила оформити відповідні документи на спадкове майно, але виявилося, що на Будинок відсутній правовстановлюючий документ, і право власності на Будинок не зареєстроване у Комунальному підприємстві Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації. Відповідно до п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами Українивидача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусами після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві. У звязку із тим, що правовстановлюючий документ на Будинок не був оформлений за життя [PERSON] на даний час [PERSON] не має змоги документально оформити та підтвердити своє право власності на 1/2 частину Будинку, а також оформити право власності на спадкове майно (1/2 частина Будинку) у Пирятинській державній нотаріальній конторі. Відповідно до листа (розяснення) міністерства юстиції України № 19- 32/319 від 21.02.2005 року у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. За даними Комунального підприємства Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризаціїзагальна вартість Будинку становить 163 648,00 грн.. Відповідач у судове засідання не зявився, направив листа в якому просив розглянути цивільну справу за позовом [PERSON] в інтересах [PERSON] до Пирятинської міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно, без участі представника відповідача. Позов визнають. Судом установлено: [PERSON], народження 10.04.1968 (а.с. 5). Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 19.04.2011 у віці 49 років (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30.05.1987 у Пирятинському районному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №71, після одруження присвоєно прізвища: чоловіку [PERSON], дружині [PERSON] (а.с.7). У відповідності до свідоцтва про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 06.06.2009 у відділі реєстрації актів Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №43, після розірвання шлюбу присвоєно прізвища: йому [PERSON], їй [PERSON] (а.с.8). Згідно до договору купівлі-продажу гр. [PERSON] продала [PERSON] недобудований житловий будинок готовністю 84%, що розташований на 594 кв.м. в м. Пирятин, Полтавської області, по вул. Чехова 4-А, та сараю В, погріба Б, вбиральні Г(а.с.9-10). Відповідно до технічного паспорту на садибний житловий будинок по вул. Чехова, 4-А, в м. Пирятин, Полтавської області загальною площею 95,8 кв.м., житловою площею 49,6 кв.м. належить [PERSON] (а.с.11-13). У відповідності до копії домової книжки після розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] продовжували проживати разом (а.с.14-17). Згідно довідки характеристики виданої [PERSON], що житловий будинок № 4-А по вул. Чехова в м. Пирятин, зареєстрований в бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі 29 під реєстровим №3660 (а.с.17). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народження 06.12.1961, його батьками є: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с.18). Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані тому і позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved