Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем та позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітнього [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що з відповідачем спільного життя не склалося, вони припинили вести спільне господарство, стосунки між ними погіршились, проживають окремо, шлюб носить формальний характер, а тому подальше збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим, відповідач утриманням та вихованням дитини ніколи належним чином не займався, не цікавиться її розвитком та не піклується про її фізичний і духовний стан, 15.11.2009 року виїхав за межі території України. В судовому засіданні позивач свій позов підтримав повністю, посилаючись на мотиви, викладені в заяві, просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча повідомлявся судом про час та місце розгляду справи. За згодою позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Представник служби у справах дітей Тернопільської райдержадміністрації у судовому засіданні підтримав висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо сина [PERSON]. Судом встановлено наступні обставини. Сторони уклали шлюб 29.10.2009 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД № 061644, виданим відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис №1869 від 29.10.2009 року. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-ИД №115617, виданим відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №860 від 20.04.2010 року. В судовому засіданні встановлено, що малолітній [PERSON] проживає разом із [PERSON] по вул. Лучаківського, 3/24 в м. Тернополі, перебуває на її утриманні. Як вбачається з довідки №267 від 14.04.2010 року, виданої відділенням громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в Тернопільській області громадянин [PERSON] [PERSON] був зареєстрований з 15.11.2003 року по 15.12.2009 року за вказаною вище адресою, на даний час виїхав на Батьківщину у зв'язку із закінченням навчання. Згідно висновку органу опіки та піклування, затвердженим рішенням виконкому Тернопільської міської ради №1113 від 14.07.2011 року, відповідач [PERSON] не виконує батьківських обов'язків щодо виховання та утримання малолітнього сина [PERSON], не створює умов для фізичного, духовного, морального розвитку, у листопаді 2010 року виїхав за межі України, тому, захищаючи інтереси дитини, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] стосовно малолітньої дитини [PERSON], 06.01.2010р.н. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України у п. 16 Постанови №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлен\-ня і про позбавлення та поновлення батьківських прав" вказав, що ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, ме\-дичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розви\-ток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Проаналізувавши докази в їх сукупності, з врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що у сторін склалися неприязні стосунки, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї є неможливим. Позивач категорично заперечує проти надання строку на примирення, оскільки миритись він не бажає, збереження шлюбу суперечить його інтересам, відповідач тривалий час свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо сина [PERSON]. За таких обставин, шлюб між сторонами слід розірвати, позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], позов задовольнити.

Outcome: approved