Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 24.04.1999 року перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі, від якого мають 2-х дітей: дочку [PERSON] [INFO] і дочку [PERSON] [INFO], після розірвання шлюбу в 2010 році з нього стягуються аліменти за рішенням суду на утримання дітей в розмірі по 600 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення повноліття, але він отримує невелику зробітну плату і не має можливості сплачувати аліменти у вказаному розмірі, а тому позивач просив суд зменшити розмір аліментів на кожну дитину відповідно до його заробітної плати. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просив суд зменшити розмір аліментів до 300 грн. щомісяно на кожну дитину. Відповідач позов не визнала, пояснила, що позивач, як батько, зобовязаний приймати участь у матеріальному забезпеченні дітей, вона витрачає багато коштів на лікування дітей, їхнє оздоровлення, харчування, навчання, дітям необхідно придбати одяг, а крім заробітної плати, інших джерел прибутків вона не має. Заслухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Так, по справі встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.04.1999 року по 08.07.2010 року, від якого мають 2-х дітей: дочку [PERSON] [INFO] і дочку [PERSON] [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про розірвання шлюбу, про народження дітей, поясненнями сторін. З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 30.04.2010 року по справі № 2-3003/2010 за позовом [PERSON] з [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання 2-х дітей в розмірі по 600 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття починаючи з 23.03.2010 року, та кошти на особисте утримання [PERSON] в сумі по 100 грн. щомісячно з 23.03.2010 року до 24.06.2011 року, згідно ухвали апеляційного суду Київської області від 28.10.2010 року рішення суду першої інстанції залишено без змін, що слідує з копій наведених судових рішень. В судовому засіданні також встановлено, що [PERSON] сплачуються аліменти на утримання дітей, але в мешому розмірі, ніж визначео рішенням суду, що вбачається з копій поштових переказів, а тому він має заборгованість по сплаті аліментів за період з 23.03.2010 року по 03.02.2012 року в розмірі 16271 грн.53 коп., що стверджується довідкою районного відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 14.03.2012 року. За ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Так, згідно виписки з трудової книжки позивача, він працює вальцювальником в ПАТ «Київський завод гумових та латексних виробів, а згідно довідки про доходи від 14.03.2012 року, загальна сума його заробітної плати за період з вересня 2011 року по лютий 2012 року включно становить 4293,84 грн., середня заробітна плата складає 715,64 грн. Відповідно до довідки виконавчого комітету Томилівської сільської ради від 16.03.2012 року, за [PERSON] на території Томилівської сільської ради рахується земельна частка /пай/ орієнтовно розміром 2,31 га, майновий пай на суму 900 грн., земельна ділянка розміром 0,1496 га. З пояснень позивача встановлено, що за оренду належного йому земельного паю він одержує від КСП оплату в натуральній формі: продукти харчування, крупи та ін.., чого не заперечувала і відповідач по справі. Проаналізувавши надані докази, суд прийшов до висновку, що матеріальне, сімейне становище платника аліментів, стан його здоровя не змінилися в порівнянні з тим, що були на час вирішення судом спору про стягнення з нього аліментів. В обґрунтування заперечень на позов, відповідачкою надано суду ряд медичних документів про стан здоровя дітей, а саме: довідка лікаря-нефролога про те, що [PERSON] [INFO] перебуває на диспансерному обліку з 15.09.2004 року по даний час; виписки з історії хвороби [PERSON] про перебування її на стаціонарному лікуванні в дитячій лікарні з 24.01. по 30.01.2012 року з діагнозом- хр. пієлонефрит в ст.ремісії, хр. компенсований тонзиліт, гострий бронхіт та з 13.02.по 22.02.2012 року з діагнозом- правобічна вогнищева пневмонія; виписки з історії хвороби Валерії про перебування її на стаціонарному лікуванні в дитячій лікарні з 10.11.по 18.11.2011 року з діагнозом позагоспітальна двобічна вогнищева пневмонія, обструктивний синдром, гострий риніт, з 13.02. по 24.02.2012 року в Територіальному медичному обєднанні з діагнозом- правобічна негоспітальна бронхопневмонія. Відповідач посилалася на те, що змушена витрачати значні кошти на лікування дітей, їх оздоровлення, харчування, навчання, придбання для них одягу. Щодо матеріального стану відповідачки, то після декретної відпустки вона працює приймальником сировини, напівфабрикатів і готової продукції в ПАТ «Росава» з липня 2011 року і загальна сума її заробітної плати по лютий 2012 року включно становить 13972,27 грн., а середня заробітна плата -1747 грн., що вбачається з довідки ПАТ «Росава». В судовому засіданні встановлено, що дані про стан здоровя дітей, самої відповідачки, приймалися судом до уваги при постановленні рішення про стягнення аліментів. Крім того, як слідує з копії ухвали апеляційного суду Київської області, при визначенні розміру аліментів судом було враховано ті обставини, що [PERSON] на той час не працювала, перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. На час розгляду даної справи матеріальне становище [PERSON] покращилося, оскільки вона працює, отримує заробітну плату, тобто, має постійне джерело доходів, на що також посилався в суді позивач в обгрунтування позовних вимог. А виходячи з положень ст..192 СК України, підставою для збільшення або зменшення розміру аліментів є зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя як платника, так і стягувача аліментів. Тобто, покращення матеріального становища стягувача аліментів може бути підставою для зменшення їх розміру. При вирішення даного спору судом також приймаються до уваги ті обставини, що з врахуванням наданих суду даних про матеріальне становище [PERSON], розмір заборгованості по аліментах, які стягуються з нього за рішенням суду, постійно збільшується, хоча від сплати аліментів він не ухиляється. Крім того, як передбачено ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже, витрати на лікування, оздоровлення дітей, розвиток здібностей, які несе відповідачка, на що вона посилалася в суді, заперечуючи проти позову, це є додаткові витрати, участь у яких зобовязаний брати [PERSON] незалежно від того, що з нього стягнуто аліменти на утримання дітей. Таким чином, проаналізувавши все вищенаведене, суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на утримання 2-х дітей, з 600 грн. на кожну дитину до 450 грн. на кожну дитину. При цьому розмір аліментів буде вищим за визначений ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на дитину в разі визначення їх розміру в частці від доходу платника аліментів, оскільки згідно ст..12 Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» прожитковий мінімум становить: для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 893 гривні, з 1 квітня - 911 гривень, з 1 липня - 917 гривень, з 1 жовтня - 930 гривень, з 1 грудня - 961 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 1112 гривень, з 1 квітня - 1134 гривні, з 1 липня - 1144 гривні, з 1 жовтня - 1161 гривня, з 1 грудня - 1197 гривень. Як розяснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у новому розмірі аліменти стягуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» розмір судового збору має становити 214 грн. 60 коп., позивачем при зверненні до суду сплачено 107 грн.10 коп., а тому за згодою позивача суд вважає за можливе стягнути з нього на користь держави недоплачений судовий збір в сумі 107 грн.50 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: partial