Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою. Просив суд стягнути на користь позивача з [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 22121 грн., моральної (немайнової) шкоди) 1700 грн., а всього в розмірі 23821 грн. Крім того просив стягнути суд судові витрати. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, та надали пояснення аналогічні позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав вказавши, що в його діях вини не має, на нього протокол про адміністративне правопорушення не складали. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, позивач не надав суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовної вимоги. Судом встановлено, що 25.12.2010 р. о 13 годині в м.Чернівці, по вул. Руська_ Батуринська сталося ДТП в ході якого зіткнулися автомобілі [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіль [NUMBER] під керуванням [PERSON] (а.с.1 матеріалів адміністративної справі відносно [PERSON]І.). Вказаний протокол було складено на [PERSON]. За наслідками розгляду адміністративної справи відносно [PERSON] Першотравневим районним судом м. Чернівці від 13 вересня 2011 року винесено постанову згідно з якою [PERSON] визнано винним у вчинені ДТП, яке сталося 25.12.2010 року (а.с.63 матеріалів адміністративної справі відносно [PERSON]І.). Постановою Апеляційного суду Чернівецької області від 06 жовтня 2011 року вищевказану постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13 вересня 2011 року скасовано а провадження у справі закрито за відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення. Як убачається з доводів апеляційного суду, суд вважає, що в діях водія [PERSON] відсутнє порушення вимог п. 14.6 правил дорожнього руху. Проте відносно дій водія [PERSON] апеляційний суд прийшов до висновку, про можливість невиконання останнім вимог п 10.1 Правил Дорожнього руху України. Як убачається з дослідженого в судовому засіданні висновку авто технічної експертизи від 21 липня 2011 року, яка проводилась за ухвалою суду в рамках розгляду адміністративної справи відносно [PERSON], в ній експерт прийшов до висновку, що в діях [PERSON] може не вбачатись невідповідність вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору могли б перебувати в причинному звязку з настанням ДТП. Крім того, експерт прийшов до висновку, що встановити чи є в діях водія [PERSON] невідповідність п. 10.1 правил дорожнього руху України, які б могли перебувати в причинному звязку з настанням ДТП не надається за можливе(а.с.52 матеріалів адміністративної справі відносно [PERSON]І.). Відповідно до ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України, - джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно п.1 ч.1 ст.1188 цього Кодексу, - шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищенної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Суд не приймає до уваги посилання позивача як на підставу, яка звільняє від доказування на постанову Апеляційного суду в Чернівецькій області від 06 жовтня 2011 року, оскільки, як вказує позивач даною постановою адміністративна справа відносно [PERSON] була закрита. Проте, як установлено судом у постанові апеляційного суду міститься лише припущення про можливу наявність вини в діях [PERSON] Крім того, позивач вказує на докази вини [PERSON], а саме: протоколо огляду місця ДТП та схемою до нього, протоколаи огляду транспортних засобів, поясненнями учасників ДТП [PERSON], [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], висновк автотехнічного дослідження обставин ДТП № 151-а від 21.07.2011 р. Аналізуючи дані докази суд приходить до висновку, що вони не можуть братись до уваги як такі, які підтверджують вину [PERSON], оскільки спростовуються дослідженим судом висновком авто технічної експертизи від 21 липня 2011 року, яка проводилась за ухвалою суду в рамках розгляду адміністративної справи відносно [PERSON], згідно якого не вдалось за можливе встановити чи є в діях водія [PERSON] невідповідність п. 10.1 правил дорожнього руху України, які б могли перебувати в причинному звязку з настанням ДТП. Крім того, сторони на пропозицію суду не скористались своїм правом призначити по справі іншу експертизу. Крім того, судом встановлено, що відносно [PERSON] по факту ДТП, яке сталось 25.12.2010 року жодного протоколу не складалось, та до адміністративної відповідальності за даним фактом він не притягувався. Тому, суд прийшов до висновку, що позивач не надав доказів наявності вини в діях [PERSON] по факту ДТП від 24.12.2010 року, а відповідачем доведено відсутність вини в його діях. Відповідно до ст.. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини Враховуючи те, що судом не встановлено вини в діях [PERSON] по факту ДТП від 24.12.2010 року, тому підстав для стягнення моральної шкоди не має. Враховуючи те що в позовних вимогах позивачу відмовлено, суд вважає, що не має підстав для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed