Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-18 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до ТзОВ ОТП Факторинг Україниза участю третіх осіб Приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], Галицького ВДВС ЛМУЮ, ПАТ ОТП Банкпро визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що приватним нотаріусом [PERSON] 24.06.2011 року було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №4231, яким було звернуто стягнення на нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення загальною площею 46,1 кв.м., що знаходиться на вул. Ак.Колесси, 5 у м. Львові. На підставі вказаного виконавчого напису 18.07.2011 року державним виконавцем Галицького ВДВС ЛМУЮ було винесено постанову якою було відкрито виконавче провадження №27569061 з виконання зазначеного вище виконавчого напису щодо звернення стягнення на майно. Позивач вважає, що приватним нотаріусом без достатніх підстав було вчинено виконавчий напис, оскільки вона порушила вимоги абз.4 п.283 Розділу 32 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №20/5 від 03.03.2004 року, а саме вчинила виконавчий напис не надіславши іпотекодавцю письмової вимоги про усунення порушень. Представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача, в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, наслідки неявки. Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обовязки та взаємовідносини сторін. Приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] подала до суду заяву в якій просить слухання справи проводити у її відсутності у звязку із виробничою завантаженістю. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] 24.06.2011 року було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за №4231, яким було звернуто стягнення на належне позивачу нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення загальною площею 46,1 кв.м., що знаходиться на вул. Ак.Колесси, 5 у м. Львові. На підставі вказаного виконавчого напису 18.07.2011 року державним виконавцем Галицького ВДВС ЛМУЮ було винесено постанову якою було відкрито виконавче провадження №27569061 з виконання зазначеного вище виконавчого напису щодо звернення стягнення на майно. Відповідно до ст.35 Закону України Про іпотекуу разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Згідно з положеннями ст.35 вищезазначеного Закону вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобовязання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. З матеріалів справи вбачається, що позивач не була повідомлена іпотечним повідомленням/вимогою про усунення порушення основного зобовязання. Згідно ст.88 Закону України Про нотаріат, п.284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та п.п.бч.2 п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність. Згідно п.286 Інструкції при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Водночас, з матеріалів справи не вбачається, що здійснюючи напис, нотаріус отримав від банку первинні бухгалтерські документи про видачу кредиту і здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, виписки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позичальника перед Банком, а також суми пені та відсотків, зазначені в написі, є безспірними. З огляду на наведене, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив норми ст.88 ЗУ Про нотаріат, п.284 Інструкції та підпункту бч. 2 п.1 Переліку. З урахуванням викладеного, підстави вважати, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом з додержанням вимог чинного законодавства, відсутні. Дані обставини справи стверджуються також іншими матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об'єктивності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє ствердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved