overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за Кредитним договором в сумі 5\~146 грн.65 коп. Позивач посилається на те,що 15.08. 2008 року [PERSON] отримала строковий кредит в сумі 20\~000грн. шляхом перерахування кредитних коштів на картрахунок ПАТЬ КБ»Приватбанк»,згідно Договору №244641-СРЕД від 15.08.2008 року,зі сплатою 30% річних. Відповідно до умов Договору, погашення здійснюється за Графікком погашення кредиту та процентів(Додаток №1 до Кредитного договору №244641-СРЕД). Відповідач зобов»язаний належним чином виконувати умови договору,проте, порушував строки виплати. Станом на 10.10.2011 року заборгованість становить: 5146грн.65 коп., яка складається з: -4466 грн. 24 коп.- заборгованість за кредитом; -197,24 грн.- заборгованість за процентами за користування кредитом; -250.00грн.- штраф(фінансова частина). -233,17 грн.-штраф(процентна скидка). Зобов»язання по виконанню даного Договору на себе взяв [PERSON](відповідач -2). Позивач просить стягнути з відповідача борг по Кредитному договору та судові витрати. В судове засідання сторони не з»явилися. Позивач подав заяву про розгляд справи у відсутності його представника. Відповідачка [PERSON] подала заяву, в якій позов визнає та просить розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився. Заяв,клопотань не надіслав. Вивчивши матеріали справи, суд вважає,що позов слід задовольнити. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, якщо відповідач визнає позов і маються підстави для його задоволення, суд задовольняє позов. Відповідачка [PERSON] позов визнала. Позивач надав суду Кредитний Договір № 244641-СРЕД від 18.08. 2008 року з якого слідує,що [PERSON] та «Приватбанк» уклали даний договір про надання [PERSON] грошових коштів в сумі 20\~000 грн.(п.1.3); Договір поруки №244641 СРЕД від 15.08.2008 року; Розрахунок заборгованості за договором № 244641-СРЕД від 15.08.2008 року ,укладеного між Приватбанком та [PERSON],з якого слідує,що заборгованість за кредитом становить- 4466,24 грн.;за пороцентами-197.24 грн.;несплачені проценти-197,24 та заборгованість за судові штрафи-483,174. Разом: 5146,654 грн. Отже,маються підстави для задоволення позову. Проте, дану суму слід стягнути з відповідачки [PERSON], оскільки позивач не вказав, яку суму слід стягувати з [PERSON],оскільки право заявляти чи змінювати позовні вимоги належить лише позивачу. На підставі викладеного, ст..ст.525-527,536, 550, 610, 612, 625, 629, 1054 Цивільного кодексу України ,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-26 00:00:00

Прокурор звернувся в суд з вказаним позовом, який мотивує тим, що 1 липня 2010 року між Середино-Будською районною державною адміністрацією та Сумським державним університетом був укладений договір. Відповідно предмету договору Сумський державний університет брав зобовязання підготувати за денною формою навчання освітньо- кваліфікаційним рівнем спеціаліста з напрямом підготовки медицина, спеціальністю лікувальна справастудента [PERSON]. Середино-Будська районна державна адміністрація взяла зобовязання своєчасно внести плату за надання освітньої послуги навчання студента. 13 липня 2010 року між студентом Сумського державного університету [PERSON] та Середино-Будською районною державною адміністрацією також був укладений договір № 10, відповідно до п. 2.1 цього договору студент [PERSON] зобовязалась в повному обсязі освоїти теоретичний курс навчання, придбати уміння і навички, що визначені кваліфікаційною характеристикою спеціаліста. Виконуючи свої договірні зобовязання Середино -Будська районна державна адміністрація перерахувала за навчання студента [PERSON] 11 000 грн. Провчившись 10 місяців, студент [PERSON] наказом ректора від 14 липня 2011 року була відрахована за академічну неуспішність, так як мала заборгованість по 9 предметам. Прокурор просить стягнути з [PERSON] 11 000 грн. В судовому засіданні прокурор на своєму позові наполягає. Відповідач [PERSON] позов визнала. Згідно ст.130 п.4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, рішення може бути ухвалене на попередньому судовому засіданні. Визнання відповідачем позову не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. В матеріалах справи є копія договору від 1 липня 2010 року між С-Будською районною державною адміністрацією та Сумським державним університетом про зобовязання підготувати студента [PERSON] за спеціальністю лікувальна справа. В матеріалах справи є копія договору від 13 липня 2010 року між [PERSON] та С-Будською районною державною адміністрацією. Студент [PERSON] зобовязалась в повному обсязі освоїти теоретичний курс навчання, придбати уміння та навички, що визначені кваліфікаційною характеристикою студента. Наказом ректора Сумського державного університету від 14 липня 2011 року № 1089-111, [PERSON] була відрахована за академічну неуспішність. Студент [PERSON] не виконала умови договору від 13 липня 2010 року , п.4.4 який передбачає матеріальну відповідальність за невиконання чи неналежне виконання обовязків по договору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-26 00:00:00

21 грудня 2011р. винесено рішення Красилівського районного суду згідно якого позовні вимоги [PERSON] задоволені частково, зустрічні вимоги відповідачки [PERSON] також задоволені частково. При розгляді справи призначалась судова технічна експертиза по визначенню конфігурації та площі земельних ділянок належних сторонам по справі. Вартість виконаної експертизи оплатила позивачка [PERSON],, про що подала відповідні підтверджуючі квитанції, хоча в ухвалі суду зазначалось про сплату витрат за проведення експертизи сторонами в рівних частках. При винесені рішення суду не зазначено про стягнення витрат за проведення експертизи на її користь як просила позивачка. Позивачка подала заяву про стягнення на її користь витрат понесених за проведення експертизи, оскільки в рішенні суду про це не зазначено. Відповідачка [PERSON] заперечує сплату витрат за експертизу,подавши відповідну заяву. Представник Митинецької сільської ради в судове засіданя не з»явилась, що не перешкоджає розгляду поданої заяви. Як передбачено ст. 220 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою особи, що брала участь у справі, ухвалити додаткове рішення якщо судом не вирішено питання стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої подавались докази і давались пояснення, не ухвалено рішення. Оскільки в рішенні суду не зазначено суми витрат, яка підлягає стягненню на користь позивачки за проведення експертизи по справі, з приводу чого позивачка давала пояснення та надала підтверджуючи квитанції, тому є підстави для винесення додаткового рішення суду . В зв»язку з наведеним ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-26 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON], мотивуючи її тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 жовтня 2008 року. Від спільного шлюбного життя мають неповнолітню доньку - Анну. Сімейне життя сторін не склалось, так як сторони не зійшлися характером, відповідач зловживає спиртними напоями , ніде не працює. А тому, позивач просить шлюб між сторонами розірвати, як такий, що носить формальний характер. Позивач в судовому засіданні заявлений позов підтримала і викладе підтвердила. Відповідач в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не попередив, хоча судом належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 жовтня 2008 року, що вбачається з свідоцтва про одруження серії 1-0К № 072790. Вислухавши позивачку по справі, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовну заяву необхідно задовольнити, так як позивачка в категоричній формі в суді заперечували про можливе примирення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, у звязку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, принципова відмінність поглядів на спільне життя в побутових питаннях, звичках, внаслідок чого погіршились взаємовідносини, подружжям припинено сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву в якій просив розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги викладені позивачем підтримує в повному обсязі, на розлучення згоден, просить суд розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, з 27 жовтня 2001 сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], 01 липня 2005 року, сімейне життя подружжя не склалось, у звязку з тим, що вони мають різні погляди на життя, не в змозі дійти до єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем, сімейно-шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають обопільне бажання розірвати шлюб, заперечують щодо надання судом строку на примирення. Відповідно до положень частини четвертої статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи тим, що з 03 січня 1992 року перебває з відповідачем у зареєстраоному шлюбі, від шлюба мають доньку [PERSON], [INFO], спільне життя з відповідачем не склалось, у звязку з тим, що відповідач зловживає алкогольними напоями, що нерідко переходить в тривалі запої, внаслідок чого погіршились взаємовідносини та подружжям припинено сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги викладені позивачем підтримує в повному обсязі, на розлучення згодний, та просить суд розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 січня 1992 року, від шлюбу мають повнолітню - доньку [PERSON], [INFO], сімейне життя подружжя не склалось, у звязку з тим, що відповідач зловживає алкогольними напоями, на цьому підґрунті між подружжям виникають конфлікти та скандали, що негативно впливає на психолічний клімат в сімї, така поведінка відповідача призвела до припинення сімейно-шлюбних відносин, оскільки позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги, відповідач не бажає змінити своє відношення до сімї, спільного господарства сторони не ведуть, мають обопільне бажання розірвати шлюб, заперечують щодо надання судом строку на примирення. Відповідно до положень частини четвертої статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-26 00:00:00

09 грудня 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 1200 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що вона та відповідач перебували в шлюбі з 24 листопада 2007 року. Від спільного подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина чим ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Дитина проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і просила його задовольнити з наведених у ньому підстав. Відповідач [PERSON]позов визнав в повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Згідно з ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що від спільного життя [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво серії І-ОК № 123802, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області 29 квітня 2009 року. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Вирішуючи питання судових витрат, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, якою визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду [PERSON] була звільнена від сплати судового збору. Так як відповідно ч.1 п.3 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивачі за подання позовів про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняються позивачі визначена законодавством сума повинна бути стягнута з відповідача. На підставі ч. 2, 4 ст. 84, ч. 1 ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч.ч. 1, 2 ст. 183, СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 25.03.2010 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиії Черкаської області, актовий запис № 220. Від шлюбу дітей не мають. Сімейні та подружні відносини між сторонами припинені, причиною розпаду сімї є різні погляди на життя та несумісність характеру, з квітня 2011 року їх сімя розпалася, спільне господарство не ведуть, примирення з відповідачем не можливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, причини неявки суду не відомі, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. За згодою позивача ухвалюється рішення при заочному розгляді відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 25.03.2010 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиії Черкаської області, актовий запис № 220 Сімейні відносини між подружжям припинилися з квітня 2011 року. Спільне життя подружжя не склалось через несумісність характеру, спільне господарство не ведеться, наміру до примирення сторони не мають і шлюб носить формальний характер. Вище викладене свідчить про остаточний розпад сімї і є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що він та відповідач уклали шлюб 18.08.2007 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Останні два роки подружжя проживає окремо. Спільне господарство не ведеться. Просив шлюб розірвати, оскільки спільне життя не склалося. Позивач та відповідач у судове засідання не зявились, про слухання справи повідомлені належним чином. Подали до суду заяви у яких просили розглянути справу в їх відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Ст. 105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і дитини, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, вказуючи що на підставі договору дарування він є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрований [PERSON], котрий доводився чоловіком його матері [PERSON] 30.09.2010 року він за власним бажанням зібрав речі та залишив квартиру. 04.02.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Просив визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням. До судового засідання позивач не зявився. Про слухання справи повідомлений належним чином. У заяві просив розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного. Відповідно до договору дарування від 29.10.2010 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 4) \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З довідки ОСББ „Комфорт № 353 від 01.12.2011 року вбачається що у спірній квартирі зареєстровані позивач та відповідач по справі (а.с.10). Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Не проживання відповідача в спірній квартирі підтверджується актом (а.с.9). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає в спірній квартирі більше шести місяців, а тому його необхідно визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS] на підставі ст. 72 ЖК України, яка передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дочку, яка продовжує навчання, покликаючись у позовній заяві на те, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано між ними 20.03.1995р. ( а.з. 55 ), що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданим 14.06.1995р., і від спільного життя в шлюбі вони мають повнолітню дочку [PERSON], 22.12.1993р народження, яка проживає з нею, що підтверджується довідкою про зареєстрованих осіб за місцем проживання від 05.01.2012р. З 01 вересня 2010 року дочка [PERSON] навчається в Володимир-Волинському ВПУ, на денній формі навчання, за професією оператор компютерного набору, касир операційного залу, що закінчується 28 лютого 2013 року, що підтверджується довідкою з місця навчання від 30.12.2011р., в звязку з чим потребує матеріальної допомоги. Добровільно надавати допомогу дочці [PERSON], яка продовжує навчання, відповідач відмовляється. Відповідач має нерегулярні доходи, а тому позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] в її користь аліменти на повнолітню дочку [PERSON], яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн., щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви, і до закінчення дочкою навчання. У судове засідання позивач не з'явилася, але подала до суду заяву, в якій зазначає, що позов підтримує повністю, просить його задовольнити і справу розглядати за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій зазначає, що позов визнає повністю, і просить справу розглядати за його відсутності. Суд, задовольнивши клопотання сторін, здійснює судовий розгляд справи без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що безумовне визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому на законних підставах, відповідно до ст.ст.182 ч.1, 199, 200 СК України, може бути прийняте судом шляхом ухвалення рішення про задоволення позову. Суд вважає, що відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України судові витрати в справі підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст. 182 ч.1, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, у якому вказав, що 21.06.2006 року між ними був зареєстрований шлюб. Від спільного життя мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO], який мешкає з матірю. У серпні 2011 року вони з дружиною припинили шлюбно-сімейні відносини через несумісність характерів, різних поглядів на сімейне життя, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що родина розпалася остаточно й відновити шлюбні відносини неможливо. Відповідачка в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява з проханням розглянути справу в її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечувала, на розірвання шлюбу згодна. Суд встановив, що сторони одружені з 21.06.2006 року (а.с.4). Від спільного життя мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає з матірю (а.с.7). Судом також встановлено, що сторони тривалий час не проживають разом, спільного господарства не ведуть, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини через несумісність характерів. Таким чином, суд вважає, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені остаточно, тому суд розриває їхній шлюб. Спору про розділ майна та виховання дитини поки що не має.

Outcome: approved