Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із названим позовом, у якому зазначила, що з 28.08.2008 року працювала на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи в Херсонській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 55 Херсонської міської ради. 17.06.2011 року наказом управління освіти Херсонської міської ради № 823-к та наказом по Херсонській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів від 17.06.2011 року її звільнено із займаної посади за п.1 ст.41 КЗпП (за одноразове грубе порушення трудових обовязків). Позивачка вважає наказ про звільнення незаконним з тих підстав, що наказ виданий за результатами довідки, складеною комісією від 17.06.2011 року, яка перевіряла організацію оздоровлення та відпочинку дітей в навчальному закладі за зверненням голови профспілкового комітету. За організацію оздоровлення та відпочинку дітей були відповідальними кілька осіб школи №55 директор школи, заступник директора з навчально-виховної роботи, заступник директора з виховної роботи, класні керівники, директор пришкільного табору. За результатами перевірки було складено довідку від 17.06.2011 року, яку для ознайомлення позивачці не надали, пояснивши, що, оскільки за результатами перевірки складено довідку, а не Акт, то вона не є обовязковою для ознайомлення. За результатами проведення перевірки в разі виявлення порушень складається Акт, а при відсутності порушень складається довідка. Комісія під час перевірки від позивачки жодних письмових пояснень не вимагала. За змістом наказу управління освіти від 17.06.2011 року № 823-к [PERSON] не дотримувалася своїх спеціальних обовязків, встановлених наказом Відповідача 2 за номером 84-а, чим грубо порушила свої трудові обовязки в частині організації харчування дітей у загонах праці та відпочинку пришкільного табору "Ластівка", що стало підставою для її звільнення за п.1 ст.40 КЗпП України. Позивачка вказала, що порушення повинно стосуватися трудових обовязків працівника, які визначаються посадовою інструкцією, положенням, статутом, трудовим договором тощо. Покладення на позивачку наказом директора № 84-а фінансово-господарських функцій, організацію та контроль літнього оздоровлення учнів є незаконним, а ст.31 КЗпП України заборонено вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором. Пунктом 3 наказу від 18.05.2011 року № 84-а позивачці, як заступнику директора з навчально-виховної роботи було доручено організувати роботу щодо набору учнів до загонів праці та відпочинку до 10.05.2011 року, тобто наказ носив формальний характер і виданий після того, як робота по формуванню загонів була завершена. Управління освіти в оспорюваному наказі відображає той факт, що грошові кошти на харчування дітей збирали класні керівники та передавали їх [PERSON], але в наказі не зазначено на якій підставі класні керівники збирали грошові кошти з батьків. Обовязок класних керівників збирати кошти з батьків та передавати їх заступнику директора з навчально-виховної роботи був покладений на класних керівників на шкільній нараді, що зафіксовано у протоколі від 23 травня 2011 року №11, тому покладення на позивачку пунктом 5 наказу № 84-а обов'язки надати чеки про батьківську оплату є формальним, оскільки виконати його фактично неможливо. Директору школи було відомо про те, яким чином проводиться оплата за перебування дітей у загонах праці та відпочинку і саме такий порядок отримання коштів готівкою передбачав наказ № 84-а з протоколом засідання наради від 23 травня 2011 року. За наведених обставин позивачка вважає безпідставним покладення на неї відповідальності за те, що грошові кошти збиралися з батьків класними керівниками. У п.2.2. оспорюваного наказу управління освіти посилається на п.2.2 Інструкції з обліку коштів, розрахунків та інших активів бюджетних установ, затвердженої наказом Державного казначейства України від 26.12.2003 року № 242, якою визначено порядок використання готівкових коштів, який позивачкою не порушувався. Позивачка зазначила, що нею не порушувався пункт 8 Порядку організації харчування дітей у навчальних та оздоровчих закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 01.06.2005 року № 242/329, про що вказано в наказі управління, оскільки наказ передбачає укладання угоди між навчальним закладом та торгівельною організацією, а така угода між управлінням освіти та підприємством громадського харчування укладено, а кошти [PERSON] перераховані на рахунок централізованої бухгалтерії управління освіти, що відповідає вимогам чинного законодавства. Позивачка вказала, що незаконним звільненням з роботи її причинено моральну шкоду, оскільки за час роботи на педагогічних посадах з 1998 року вона не мала дисциплінарних та адміністративних стягнень. Моральну шкоду позивачка оцінює у 10\~000 гривень. У судовому засіданні позивачка просила суд визнати незаконним та скасувати наказ управління освіти Херсонської міської ради від 17 червня 2011 року № 823-к "Про звільнення [PERSON]В.", визнати незаконним та скасувати наказ по Херсонській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 52 від 17.06.2011 року, поновити її на роботі на посаді заступника директора школи з навчально-виховної роботи Херсонської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №55, стягнути з управління освіти Херсонської міської ради на її користь 10\~000 гривень. Представники відповідачів позов не визнали, просили у позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [PERSON] з 01 вересня 1998 року до 17 червня 2011 року працювала на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи Херсонської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 55 Херсонської міської ради. 17 червня 2011 року наказом № 823-к управління освіти Херсонської міської ради була звільнена із займаної посади згідно п.1 ст.41 КЗпП за одноразове грубе порушення трудових обовязків. Як підставу для звільнення у наказі зазначено, грубе порушення [PERSON] трудових обовязків в частині організації харчування дітей у загонах праці та відпочинку пришкільного табору "Ластівка". Відповідно п.1 ст.41 КЗпП заступники керівники підприємства, установи, організації можуть бути звільнення за одноразове грубе порушення трудових обовязків. Функціональні обовязки [PERSON], як заступника директора з навчально-виховної роботи визначені наказом по Херсонській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 55 Херсонської міської ради Про розподіл функціональних обовязків та посадової відповідальності між адміністративними, педагогічними працівниками та допоміжним персоналом. Оспорюваний наказ не містить відомостей про порушення [PERSON] обовязків, покладених на неї зазначеним наказом. В наказі про звільнення зазначено, що [PERSON] порушено спеціальні обовязки, покладені на неї наказом № 84-а, відповідно до ст.139 КЗпП [PERSON] повинна була своєчасно і точно виконати розпорядження директора школи № 55, яке викладене в наказі № 84-а, чого зроблене не було, а саме: до 30.05.2010 року [PERSON] не надано чеків про батьківську оплату харчування директору пришкільного табору [PERSON], що могло призвести до зриву оздоровчої кампанії, готівкові кошти знаходилися у розпорядженні савіної О.В., які нею використовувалися не за цільовим призначенням. Відповідно до п.5 наказу № 84-а [PERSON] повинна була здійснювати організацію та контроль за харчуванням учнів в їдальні школи, їй відома була процедура розрахунків за харчування батьками. Наказом № 84-а встановлено її обов'язок надати чеки з оплатами по рахунках за харчування батьками директору пришкільного табору [PERSON], а не готівку, тому, коли класні керівники почали збір коштів з батьків за харчування [PERSON], яка наділена адміністративно-розпорядчими функціями, повинна була зупинити порушення, чого не зробила. При цьому активно діями сприяла здійсненню правопорушення. Твердження відповідача, що обов'язки, покладені на [PERSON] є спеціальними не базується на законі. Наказ директора № 84-а не містить розпорядження про покладення на спеціальних обов'язків на заступника директора з навчально-виховної роботи. Це визнає і управління освіти, зазначаючи у запереченнях на позов, що наказом №84-а "визначені конкретні доручення". Згідно змісту оспорюваного наказу, основним порушенням трудових обов'язків, які допустила [PERSON] є те, що вона "не виконала обов'язок надати чеки з оплатами по рахунках за харчування батьками директору пришкільного табору [PERSON], а не готівку, а коли класні керівники почали збір коштів з батьків на харчування, повинна була зупинити порушення, чого не зробила". Згідно пояснень сторін, зокрема і директора школи, батьки за харчування дітей під час проходження ними виробничої практики мали б придбати путівки, але такої форми розрахунків батьків за харчування у школі ніколи не було. Ніхто не доводив батькам рахунків, на які вони мали перераховувати кошти, кошти з батьків завжди збиралися готівкою, а зазначення у наказі директора школи № 84-а про збір з батьків чеків було формальним, оскільки таких чеків про оплату не передбачалося. Рішення про збір готівкових коштів з батьків класними керівниками та подальшу їх передачу [PERSON] було прийнято на шкільній нараді 23 травня 2011 року, що зафіксовано у протоколі наради. Зібрані класними керівниками кошти підлягали перерахування до централізованої бухгалтерії управління освіти, що [PERSON] і було своєчасно зроблено, і дало можливість управлінню освіти вчасно розрахуватися з організацією, що займалася харчуванням дітей, чого сторони не заперечували. Проте після збору коштів вартість харчування збільшилася на підставі наказу управління освіти з 16 гривень до 19 гривень за день харчування у загонах, а тому термін перебування дітей у шкільному таборі був скорочений за вказівкою директора школи до 5 днів. Таким чином, час дітей перебування у таборах був скорочений через збільшення вартості харчування, а не з вини [PERSON] У наказі зазначається, що при здійсненні готівкових операцій школа керується наказом Державного казначейства України від 26 грудня 2003 року № 242 "про затвердження Інструкції з обліку коштів, розрахунків та інших активів бюджетних установ", але дія зазначеної інструкції стосується використання бюджетних коштів, а не коштів батьків, а в обов'язки [PERSON] не входить здійснення фінансових операцій. Відповідно до п.27 Постанови Пленуму верховного Суду України № 9 від 06.11.92 року із подальшими змінами та доповненнями "Про практику розгляду трудових спорів" вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку ним завдано (могло бути завдано) шкоду. У наказі про звільнення [PERSON] не міститься жодних відомостей про причинену шкоду, а лише зроблено формальне посилання "що взято до уваги заподіяну шкоду". В наказі про звільнення не наведено жодного конкретного порушення трудових обов'язків [PERSON], і порушень нею трудових обов'язків у судовому засіданні не встановлено. Оцінюючи в сукупності всі докази, суд прийшов до висновку, що [PERSON] не було порушено трудових обов'язків, а тому наказ № 823-к від 17 червня 2011 року управління міської ради про звільнення [PERSON] є незаконним і підлягає скасуванню. Наказ по Херсонській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів №52 від 17.06.2011 року дублює наказ управління освіти, а тому також підлягає скасуванню. Відповідно до ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При вирішенні питання про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Виходячи із заробітку [PERSON] за квітень, травень 2011 року та кількості робочих днів у зазначені місяці 40 (3 791,11 x 2 = 7 582,22 грн. : 40 = 189,56), кількості робочих днів з 18 червня 2011року (17 червня 2011 року є робочим днем) по 28 жовтня 2011 року включно (93) середній заробіток за час вимушеного прогулу складає 17 629,08 гривень. Суд вважає, що [PERSON] незаконним звільненням причинена моральна шкода. Оцінюючи в сукупності всі докази, суд вважає, що вимога про стягненню моральної шкоди підлягає частковому задоволенню у розмірі 3\~000 гривень. Відповідно до ст.88 ЦПК України управління освіти на користь держави необхідно стягнути судові витрати у розмірі судового збору пропорційного задоволеним вимогам.

Outcome: partial