Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-28 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що на праві приватної власності їм належить 3/5 частини (по 1/5), а відповідачам 2/5(по 1/5) частини квартири [ADDRESS] (далі - квартира). З 2000 року відповідачі у цій квартирі не проживають, не несуть жодних витрат по її утриманню, тому на даний час спільне користування квартирою є неможливим, а виділити в натурі відповідачам вказане майно не представляється можливим. Просять суд, на підставі ст. 365 ЦК України припинити право власності відповідачів на 2/5 частини квартири та визнати за [PERSON] право власності на 2/5 частини квартири. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просить задовольнити. Вказала, що [PERSON] внесено на депозитний рахунок ТУ ДСА в Тернопільській області на ім'я відповідачів кошти в двох рівних частинах, які відповідають вартості 2/5 частин квартири. Відповідачі у судове засідання не з'явились, тому за згодою позивача, на підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено наступні обставини. [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], що стверджується свідоцтвом про право власності на житло від 25.09.1996 року, виданим міським бюро технічної інвентаризації. Як вбачається із технічного паспорту, квартира складається із двох кімнат, загальна площа квартири 45,7кв.м., житлова 28,2кв.м. Згідно акту від 18.01.2011 року, складеного комісією ПП "Східний масив плюс", по просп. Ст.Бандери, 78/17 зареєстровані, але на час перевірки були відсутні [PERSON], [PERSON] Зі слів сусідів дані громадяни не проживають з 1994 року. Згідно висновку будівельно-технічної експертизи №1651 Тернопільського відділення КНДІСЕ від 08.11.2011 року ринкова вартість квартири [ADDRESS] становить 259000грн. Відповідно до ч.2 ст.183 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Згідно ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідно до ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Таким чином, встановлено, що частки відповідачів у праві власності на квартиру є незначними по 1/5 частині, які не можуть бути виділені в натурі без втрати цільового призначення квартири, на даний час спільне володіння і користування майном є неможливим, а припинення права власності відповідачів на вказані частки не завдасть істотної шкоди інтересам відповідачів чи членам їх сім'ї - відповідачі понад 10 років не проживають у квартирі, всі витрати по утриманню квартири несуть позивачі. Згідно квитанцій №№115,117 від 27.12.2011 року, [PERSON] внесено на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Тернопільській області на ім'я [PERSON], [PERSON] по 51800грн., що відповідає вартості 2/5 частин квартири (259000грн. / 5). Аналізуючи докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що в даному випадку наявні обставини, передбачені ст.365 ЦК України, права позивачів підлягають до захисту, слід задовольнити позов та припинити право власності відповідачів на 2/5 частини квартири і визнати за [PERSON] право власності на 2/5 частини квартири.

Outcome: approved