Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати дії посадових осіб Комунального підприємства Міський тролейбус, стягнути частку заробітної плати в сумі 276,93 грн. та моральну шкоду в розмірі 4000 грн. В обґрунтування позову зазначив, що працює слюсарем - електриком депо №1 комунального підприємства Міський тролейбусз 08.05.2002р. 01.09.2010р. посадові особи комунального підприємства Міський тролейбусодностороннє, без його згоди змінили істотні умови праці - режим роботи. Він звернувся до директора підприємства [PERSON] з вимогою усунути порушення і видати наряд на роботу, згідно його режиму роботи, але він відмовився. Власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створити умови для зростання продуктивності праці, неухильно додержуватись законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитись до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту. 01.09.2010р. він з'явився о 07.45 год. на своє робоче місце, але в.о. начальника цеха ГО [PERSON] відмовила йому у видачі наряду на підставі того, що графіком роботи на вересень 2010 р. йому змінено режим роботи - з денного восьмигодинного на нічний дванадцятигодинний. Оскільки, за відсутності його згоди, немає жодних законних підстав для зміни істотних умов праці (режиму роботи), він звернувся до начальника депо №1 [PERSON] з вимогою усунути порушення і вжити невідкладних заходів щодо видачі йому наряду на роботу, але той відмовився. Тоді, в цей же день, 01.09.2010р., він звернувся до директора підприємства [PERSON] з вимогою негайно усунути порушення і зобов'язати посадових осіб депо № 1 видати йому наряд на роботу відповідно до його режиму роботи. 02.09.2010р. він знову з'явився о 7 год. 45 хв. на своє робоче місце, але посадові особи депо № 1 знову відмовили йому у видачі наряду на роботу. Директор підприємства [PERSON] також не вжив жодних заходів щодо усунення порушення чинного законодавства з боку посадових осіб депо і до теперішнього часу не надав йому відповіді. Отже, 01.09.2010р. він знаходився на робочому місці з 07-45 год. до 15-00 год. в очікуванні наряду. 02.09.2010р. він також знаходився на робочому місці з 07-45 год. до 15-00 год., а потім змушений був, під загрозою звільнення, в цей же день вийти на роботу у нічну зміну з 18-00 год. 06.09.2010р. я звернувся до прокуратури Довгинцівського району м. Кривого Рогу із скаргою на дії директора підприємства [PERSON], начальника депо № 1 [PERSON]В,, в.о. начальника цеха ТО [PERSON] 18.11.2010р. отримав копію відповіді прокурора, в якій зазначено, що за захистом своїх порушених прав він має звернутись до суду. 18.11.2010р. він звернувся до директора підприємства [PERSON] щодо оплати йому 15 год.30 хв. за дві зміни - 01 та 02 вересня 2010р., а також оплати, згідно чинного законодавства, за надурочну роботу 02.01.2010р. Але у своїй відповіді № 1263 від 03.12.2010р. [PERSON] відмовив йому у виплаті частки заробітної плати. Відповідно до ч.3 ст. 32 КЗпП України зміна істотних умов праці, зокрема режиму роботи, при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою допускається лише при змінах в організації виробництва і праці. Аргументоване роз'яснення цієї статті надано в коментарях до ч.3 ст. 32 КЗпП України з посиланням на п.31 чинної постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992р., а саме: в зазначеній статті 32 КЗпП чітко закладено вимогу: зміна істотних умов праці без згоди працівника допускається тільки у випадках зміни в організації виробництва і праці. Якщо ж змін організації виробництва і праці немає, (а на КП Міський тролейбусїх точно немає), власник не в праві одностороннє змінювати істотні умови праці. Отже, переміщаючи окремо взятого працівника власник, в межах наданих йому прав, не може переміщати працівника, без його згоди, якщо при цьому змінюється режим роботи, оскільки не було змін в організації виробництва і праці. Отже, змінювати істотні умови праці (режим роботи в тому числі) окремо для одного працівника - не можна. Про зміну режиму роботи його навіть не попередили, тому 01.09.2010р. та 02.09.2010р. він з'являвся на своє робоче місце о 7-45 год., відповідно до раніше встановленого графіка і знаходився на робочому місті. Але директор відмовився оплатити йому 15год.30 хв. робочого часу. В результаті він втратив частку заробітної плати в сумі 276 грн. 93 коп. Окрім того, від неправомірних дій відповідача він зазнав моральної шкоди, яку він оцінює в розмірі 4 000, 00 грн. , які просить стягнути на його користь. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач - комунальне підприємство Міський тролейбуссвого представника в судове засідання не надіслав, письмових заперечень не надав, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст., ст. 10, 11, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків , встановлених статтею цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як встановлено в судовому засіданні, позивач перебуває в трудових відносинах з відповідачем , що підтверджується довідкою (а.с.25). Відповідно до ч. 3 ст 32 КЗпП України у звязку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці систем та розміру оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу , суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Відповідач не надав суду доказів, що на підприємстві відбулися зміни в організації виробництва і в звязку з чим змінилися істотні умови праці позивача, а тому суд вважає, за необхідне визнати неправомірними дії щодо зміни режиму роботи позивача - з денного восьмигодинного на нічний дванадцятигодинний, а тому підлягає також задоволенню і вимога позивача про стягнення з відповідача заробітню плату за період з 01.09.2010р. та 02.09.2010р. протягом 15год.30 хв. робочого часу в сумі 276 грн. 93 коп. Крім того в звязку з тим, що відповідачем були порушені права позивача, за захистом яких позивач змушений був звернутися до суду, суд вважає, що своїми неправомірними діями позивачу була завдана моральна шкода, але враховуючи їх тривалість і тяжкість, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, і наслідків, що наступили та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що слід позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково та стягнути з відповідача 1000,0 гри у відшкодування моральної шкоди. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial