Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

30.09.2011 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки загальною площею 8.2 га., укладеного 15.09.2008 року з ФГ «Ранковий промінь»та зобов'язання повернення йому земельної ділянки в придатному для цільового використання стані. Свої позовні вимоги [PERSON] мотивував тим, що 15.09.2008 року він не підписував договору оренди земельної ділянки яка належить йому, а таким чином відповідач незаконно орендує в нього вказану земельну ділянку. Крім того відповідач відмовив йому у виплаті орендної плати за земельну ділянку з урахуванням індексу інфляції, що значною мірою суперечить умовам договору та його інтересам. В судовому засіданні представник позивача по довіреності [PERSON] позовні вимоги [PERSON] підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, поважної причини своєї неявки суду не повідомив. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, в їх сукупності дійшов наступного висновку. Так судом встановлено, що згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку від 29.11.2003 року серії МК №01788, [PERSON] є власником земельної ділянки розміром 8.24 га яка знаходиться в межах Новоюр'ївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області. Згідно договору оренди земельної ділянки від 15 вересня 2008 року [PERSON] надав в строкове платне користування земельну ділянку розміром 8,01 га, яка розташована в межах Новоюр'ївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, фермерському господарству «Ранковий промінь»строком на п'ять років. Відповідно ст.13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно умов договору оренди земельної ділянки [PERSON] (орендодавець) як власник земельної ділянки передав у платне користування строком на п'ять років орендареві ФГ «Ранковий промінь» земельну ділянку розміром 8,01 га нормативною грошовою оцінкою 26280,00 гривень, яка розташована в межах Новоюр'ївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області. Орендар в свою чергу зобов'язався перед орендодавцем сплачувати останньому орендну плату у розмірі 2070 гривень за користування земельною ділянкою. Крім того згідно п.10 Договору, обчислення розміру орендної плати за землю здійснювалося з урахуванням індексів інфляції, які згідно п.13 повинні переглядатися раз на рік. Згідно ч.3 ст.762 ЦК України, договором або законом може бути встановлений періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Відповідач в порушення умов договору та закону не виконував свої зобов'язання в повному обсязі, тобто виплачував позивачеві орендну плату без урахування індексів інфляції, що суперечило умовам договору та інтересам позивача. Відповідно ст.15 Закону України «Про оренду землі»істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Згідно ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено що відповідач не враховуючи індексу інфляції та виплачуючи позивачеві орендну плату в заниженому розмірі порушував істотні умови договору, що є підставою для його розірвання. Крім того позивач як в позовній заяві так і судовому засіданні стверджував, що він не підписував даного договору оренди земельної ділянки, а тому такий договір є недійсним. Вищевказану обставину в судовому засіданні підтвердила свідок [PERSON] (мати позивача), яка також суду пояснила, що дійсно підписала за нього договір оренди належної йому земельної ділянки про що повідомила синові пізніше. Згідно ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Основним юридичним фактом домовленості сторін відносно усіх істотних умов договору є підписання сторонами такого договору. Оскільки, як встановлено в суді, відповідач не підписував договору оренди належної йому земельної ділянки, то в такому разі суд вважає його таким, що не дійшов домовленості з відповідачем, а тому такий договір не може бути визнаний за дійсний. На основі вищевикладеного суд знаходить вичерпний перелік підстав задовольнити позов позивача в частині розірвання договору оренди, адже його позовні вимоги обґрунтовані та знайшли своє підтвердження в ході судових засіданнях. Крім того позовні вимоги позивача про зобов'язання відповідача повернути йому земельну ділянку в придатному для цільового використання стані належить залишити без задоволення, адже так як позивач фактично являється власником спірної земельної ділянки (нерухомого майна), то після розірвання договору її оренди вона фактично вже перебуває в його власності та користуванні. Щодо стану повернутої земельної ділянки то позивачем не було надано жодних документів про те в якому стані земля перебувала до її користування відповідачем (орендатором) та в якому стані вона перебуває на момент розгляду справи. Разом з тим, оскільки позов позивача задовольняється то у відповідності ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial