Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з названою позовною заявою в якій вказували, що 30 серпня 2011 року державним виконавцем відділу ДВС Володарського РУЮ було складено акт опису та арешту майна на підставі виконавчого листа виданого Володарським районним судом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 5\~453 грн. Під час проведення опису та арешту майна державним виконавцем було описано майно , яке належить їм , а не відповідачу. Позивачі просять суд виключити з опису майна і зняти арешт з майна : компютер «Імпресіон» фірми «Самсунг» вартістю 1000 грн., монітор , вартістю 700 грн., телевізор вартістю, 1700 грн., диван вартістю 1700 грн., крісла вартістю 1700 грн., всього на суму 6\~100 грн. Окрім цього просять визнати за ними право сумісної власності на описане майно. Позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовільнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився , повідомлений належним чином. В судовому засіданні представник позивачів [PERSON] підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду заяву , якою просить розгляд справи проводити без його участі, при цьому вказав, що вимоги позивачів визнає у повному обсязі. Представник відділу ДВС Володарського РУЮ вимоги позивачів не визнала та просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на заперечення надані суду у письмовій формі (а.с. 75-76). Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника позивачів [PERSON] , представника відповідача відділу ДВС Володарського РУЮ , оглянувши в судовому засіданні виконавче провадження № 385/4 номер з ЄДРВП 26606182 та дослідивши інші письмові докази , які містить цивільна справа, суд вважає , що позов підлягає до часткового задоволення . По справі встановлено, що 30.08.2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Володарського районного управління юстиції - [PERSON], було здійснено арешт та опис майна , про що було складено відповідний акт . Державним виконавцем було накладено арешт на: -компютер «Імпресіон» фірми «Самсунг» вартістю 1000 грн., -монітор, вартістю 700 грн., -телевізор, вартістю 1700 грн., -диван, вартістю 1700 грн., -крісла 2 шт. вартістю 1700 грн., Всього на суму 6\~100 грн.( а.с.35-36). Арешт та опис майна було здійснено на виконання рішення Володарського районного суду Київської області від 07 квітня 2011 року по цивільній справі № 2-322/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення батьківства на підставі виконавчого листа виданого 18 травня 2011 року ( а.с. 34).\~\~Боржник [PERSON] є сином позивачів по справі , він зареєстрований та проживає разом з позивачами по справі за адресою: вул. Молодіжна, 18, с. Логвин Володарського району Київської області . Представник позивачів та позивач [PERSON] в судовому засіданні вказували суду, що під час проведення опису та арешту майна державним виконавцем було накладено арешт на майно , яке належить позивачам, а не боржнику за виконавчим провадженням -- [PERSON]. Представник відповідача відділу ДВС Володарського РУЮ вказала суду , що на час проведення опису та арешту майна позивачі не надавали докази , які стверджували б факт належності їм майна , яке було нею включено до акту опису та арешту майна. Під час проведення виконавчих дій позивачі не заявляли про факт належності їм спірного майна. \~ На обґрунтування заявлених позовних вимог позивачами було надано копії документів, а саме : видаткової накладної на імя [PERSON] відносно компютера «Імпресіон» фірми «Самсунг» вартістю 3594,98 грн.; монітора ТФТ22 АСУС, вартістю 2046,38 грн.( а.с.6) про оплату вказаних товарів та сертифікат на імя [PERSON] про купівлю телевізора «ЕЛЕНБЕРГ» на суму 1341,90 грн. в кредит ( а.с.7-8). Названі документи вказують суду на обґрунтованість їх твердження щодо належності зазначеного вище майна подружжю на праві спільної сумісної власності, відповідно до вимог ст.60 ч.2 СК України , де зазначено, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відносно решти майна, яке було описано та нього накладено арешт , а саме: дивана, вартістю 1700 грн. та двох крісел, вартістю 1700 грн., доказів на підтвердження належності вказаного майна саме позивачам суду не було надано. Відповідно твердження позивачів щодо виключення з акту опису та зняття арешту з майна: дивана та крісел - не підлягає до задоволення , оскільки позивачі не надали достатньо доказів , що зазначене майно було придбано саме позивачами та належить їм на праві власності. Стаття 60 ЦПК України вказує, що : 1. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. 2. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. 3. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. 4. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частково задовольняючи вимоги позивачів щодо виключення з акту опису частини майна, що належить їм , а не боржнику, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ч.ч.1,2 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. \~Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1,2 \~ст.60 Закону України „ Про виконавче провадження особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. \~У пунктах 4 і 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від \~\~27 серпня 1976 року «Про судову практику в справах про виключення майна з опису» розяснено, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Отже, судом було встановлено , що компютер «Імпресіон» фірми «Самсунг» вартістю 1000 грн., монітор , вартістю 700 грн., телевізор вартістю, 1700 грн. належать позивачам на праві спільної сумісної власності , тому зазначене майно слід виключити з акту опису та арешту майна та звільнити його з-під арешту. Відносно решти майна, яке зазначене у акті опису та арешту майна, а саме : дивана, вартістю 1700 грн. та двох крісел вартістю 1700 грн. , то у цій частині у задоволенні вимог позивачів, щодо виключення даного майна з опису, суду слід відмовити . Одночасно суду слід відновити виконавче провадження зупинене ухвалою суду від 05.01.2012 року , про що повідомити відділ ДВС Володарського РУЮ.

Outcome: dismissed