Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до територіальної громади с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Посилається на те, що 12.03.2000 року померла його баба [PERSON]. Після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований у с. Веренчанка по вул. Богуна №7 Заставнівського району Чернівецької області. Зазначив, що після смерті баби фактично прийняв спадщину, оскільки проживав в даному будинку, доглядає за будинком, користується спадковим майном, несе витрати по його утриманні. Однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки за життя померла свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими спорудами не отримувала. В попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позовну заяву підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача територіальної громади с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про визнання позову та прохання розглянути справу в його відсутності. Згідно із ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, а також визнання представником відповідача позову, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні попереднього судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Так, судом встановлено, що спадкове майно, а саме: житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований за адресою с. Веренчанка по вул. Богуна №7, Заставніського району Чернівецької області належав померлій [PERSON]. Той факт, що позивач на час смерті своєї баби проживав разом з нею і фактично вступив в управління спадковим майном, підтверджується довідкою Веренчанської сільської ради № 3648 від 26.08.2011 року. Згідно заповіту посвідченого секретарем виконавчого комітету Веренчанської сільської ради Заставнівського району від 18 травня 1992 року та зареєстрованого в реєстрі за №14 все своє майно [PERSON] заповіла своєму внукові [PERSON]. Крім цього, судом встановлено, що перешкодою в реалізації позивачем його законних прав та інтересів, стала відсутність на ім'я померлої правовстановлюючих документів на будинковолодіння, яке є спадковим майном. Усунути цю перешкоду та реалізувати такі права і інтереси позивача можливо лише в судовому порядку. приписами ч.1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Як передбачено ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Враховуючи наведені вище письмові докази по справі, а також норми чинного законодавства, суд вважає, що позов [PERSON] обґрунтований, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved