Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить витребувати від правонаступника ЗАТ Комерційний банк ПРИВАТБАНК- ПАТ КБ ПРИВАТБАНКв особі відділення №40 Філії Южного головного регіонального управлінняна його користь належний йому автомобіль Mersedes Bens Vito, державний номер [NUMBER], 1997 року випуску, кузов (шасі) VSA63817413088969 та стягнути на його користь судові витрати. При цьому вказує, що між ним та відповідачем 04 березня 2008 року укладено кредитно-заставний договір № О 40АЕ000044681, згідно з яким банк надав позивачу кредит на придбання автомобіля у розмірі 11\~291,91 доларів США, строк дії кредиту до 03.03.2013 року зі сплатою 10,56% річних. Позивач вказує, що 22.01.2010 року з метою перевірки стану заставленого майна він прибув до банку та надав транспортний засіб. Про вказані дії був складений акт, в якому представник банку вказав, що 25.01.2011 року транспортний засіб буде йому повернуто. Однак, транспортний засіб йому не повернуто, позивач вважає, що відповідач неправомірно утримує належне йому майно та просить витребувати у відповідача автомобіль. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просять задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги не визнає, підтримує надані письмові заперечення та просить розглядати справу за її відсутності. Суд, вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 04 березня 2008 року між позивачем та відповідачем укладено кредитно-заставний договір № О 40АЕ000044681, згідно з яким банк надав позивачу кредит на придбання автомобіля у розмірі 11\~291,91 доларів США, строк дії кредиту до 03.03.2013 року зі сплатою 10,56% річних. Предметом застави є автомобіль Mersedes Bens Vito, державний номер [NUMBER], 1997 року випуску, кузов (шасі) VSA63817413088969 /а.с. 8-18/. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, та згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання /неналежне виконання/, та відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В ході розгляду справи судом встановлено та не оспорювалось сторонами, що у позивача є заборгованість перед банком. Позивач вказав, що перестав сплачувати кредит після неповернення йому транспортного засобу, тобто після січня 2010 року, так як був позбавлений можливості працювати на автомобілі, а представник відповідача надала суду розрахунок заборгованості за кредитом, з якого слідує, що заборгованість у позивача виникла починаючи з вересня 2009 року та на цей час в провадженні суду знаходиться справа про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на заставлене майно. На виконання умов договору, 22.01.2010 року з метою перевірки стану заставленого майна, позивач прибув до банку та надав транспортний засіб. Про вказані дії був складений акт від 22.01.2011р., складений та підписаний позивачем та представником банку. Згідно вказаного акту слідує, що [PERSON] має заборгованість за договором, транспортний засіб має пошкодження, автомобіль передається для реалізації по ринковій вартості та отримані кошти направляються на погашення заборгованості. На звороті акту представник банку дописав, що 25.01.2011 року транспортний засіб буде повернуто [PERSON] /а.с.7/. Позивач [PERSON] свої вимоги обґрунтовує положенням ст. 387 ЦК України. \~ Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Представник відповідача в наданих запереченнях звертає увагу на те, що згідно ч.1 ст. 594 ЦК України кредитор, який правомірно володіє річчю, що підлягає передачі боржникові або особі, вказаній боржником, у разі невиконання ним у строк зобовязання щодо оплати цієї речі або відшкодування кредиторові повязаних з нею витрат та інших збитків має право притримати її у себе до виконання боржником зобовязання, та відповідно до ст. 597 ЦК України вимоги кредитора, який притримує річ у себе, задовольняються з її вартості відповідно до статті 591цього Кодексу. Проаналізувавши встановлені обставини, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що відповідач на законних підставах утримує автомобіль, який належить позивачу. При цьому суд вважає, що ствердження позивача, що відповідач заволодів транспортним засобом незаконно не відповідають дійсності, так як саме позивач передав автомобіль відповідачу згідно акту від 22.01.2010 року, посилання на припис представника відповідача про обіцянку повернути автомобіль позивачу 25.01.2010 року, суд вважає безпідставним та таким, що не доводить незаконності заволодіння транспортним засобом, в звязку з чим позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed