Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до КП Служба замовника житлово-комунальних послуг Оболонського району м. Києва, третя особа - комунальне підприємство Головний інформаційно-обчислюваний центрКиївської міської державної адміністрації про зобовязання вчинити певні дії, а саме здійснити перерахунок за сплачені житлово-комунальні послуги за період з січня-грудня 2010 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що у звязку з застосуванням недіючих тарифів на житлово-комунальні послуги з центрального опалення, холодного водопостачання, водовідведення та гарячого водопостачання, а також послуги з утримання будинків і прибудинкових територій, позивачем були сплачені надлишкові кошти за житлово-комунальні послуги. Просить суд зобовязати відповідача здійснити позивачу перерахунок за сплачені протягом січня грудня 2010 року житлово-комунальні послуги, у т.ч. шляхом зарахування надмірно переплачених коштів у наступні періоди: за послуги у постачанні холодної води, водовідведення холодної та гарячої води відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 28.08.2007 року № 1127; за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 15.10.2009 року № 1192; за послуги з утримання будинків та прибудинкових територій відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12.02.2007 року № 141. Також просить стягнути з відповідача судові витрати по справі. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що послуги надаються споживачу згідно з діючими розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), якими встановлені тарифи на житлово-комунальні послуги з центрального опалення, холодного водопостачання, водовідведення та гарячого водопостачання та послуги з утримання будинків і прибудинкових територій, які не підлягають перерахунку. Позивач даними послугами користується і повинен їх сплачувати в повному обсязі. Представник третьої особи в судовому засіданні проти наданого позову заперечив, вважаючи його необґрунтованим та недоведеним відповідними доказами. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні позивач проживає у [INFO], який обслуговується комунальним підприємством Служба замовника житлово-комунальних послугОболонського району у м. Києві. Обгрунтовуючи свої вимоги позивач посилався на те, що в період з січня-грудня 2010 року йому були зайво нараховані та ним сплачені кошти за послуги з центрального опалення, холодного водопостачання, водовідведення та гарячого водопостачання, а також послуги з утримання будинків і прибудинкових територій, які підлягають перерахунку, оскільки постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.03.2011 року визнано, що розпорядження виконавчого органу Київської міської ради від 30.11.2009р. № 1332,1333,1335 та розпорядження від 30.03.2010 року № 191, від 31.05.2010р.№ 392 не набрали чинності і тому не могли бути застосовані для обрахунку певних послуг. Проте, як вбачається з постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 09.03.2011р. у справі за № 2-а-1888/10 у справі за позовом [PERSON] до виконавчого органу Київської міської ради про визнання дій неправомірними, розпоряджень не чинними та зобовязання вчинення певних дій, постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 10.12.2010 р., якою було задоволено адміністративний позов і визнано незаконним розпорядження виконавчого органу Київської міської ради від 30.11.2009р.№ 1332,1333,1335 та розпорядження від 30.032010р. № 191, від 31.05.2010р. № 392 була скасована та ухвалена нова постанова про відмову у задоволенні позову. Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.03.2011 року у справі № 2-а-2292\\09 Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2009 року, якою було визнано протиправними дії КМДА щодо прийняття 29 квітня 2009 року Розпоряджень № 516 Про встановлення та погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення холодної та гарячої води для населення, № 518 Про встановлення та погодження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, № 520 Про затвердження тарифів на теплову енергію, встановлення та затвердження тарифів на комунальні послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для населення, та якою було визнано незаконними і нечинними з моменту прийняття Розпорядження КМДА від 29 квітня 2009 року за № 516 Про встановлення та погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення холодної та гарячої води для населення, № 518 Про встановлення та погодження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, № 520 Про затвердження тарифів на теплову енергію, встановлення та затвердження тарифів на комунальні послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для населення було скасовано. Зазначеною Постановою суду від 10.03.2011 року було прийнято нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог позивача до Київської міської державної адміністрації, треті особи - Акціонерна енергопостачальна компанія Київенерго, Відкрите акціонерне товариство Акціонерна компанія Київводоканал, Закрите акціонерне товариство Екостандарт, Національна комісія регулювання електроенергетики України, Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Престижпро визнання неправомірними дії відповідача щодо прийняття розпоряджень від 29 квітня 2009 року за №№ 516 Про встановлення та погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення холодної та гарячої води для населення, 518 Про встановлення та погодження тарифів на послуги з утримання будинків та при будинкових територій, 520 Про погодження тарифів на теплову енергію, встановлення та погодження тарифів на комунальні послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для населеннята визнання вищевказаних розпоряджень незаконними та нечинними з моменту прийняття було відмовлено. Відповідач нарахував квартплату та плату за комунальні послуги, яким користувався позивач та члени його сімї у вказаній квартирі, на підставі розпоряджень Київської міської державної адміністрації та відповідно нормативно - правових актів, що діяли у зазначений період і позивачем не доведено, що нарахування квартплати та комунальних платежів в період з 01.01.2010р. по 31.12.2010р. здійснювалося відповідачем на підставі не чинних нормативно - правових актів. Крім того, в обгрунтування свого позову позивач зазначає, що при нарахуванні житлово-комунальних послуг відповідач керувався розпорядженнями виконавчого органу Київської міської ради від 30.11.2009р.№ 1332,1333,1335 та розпорядження від 30.032010р. № 191, від 31.05.2010р. № 392, які не були зареєстровані у органах юстиції, отже вважаються такими. Що не набрали чинності, і не можуть бути застосовані. Вирішуючи питання відсутності реєстрації оскаржуваних розпоряджень в Міністерстві юстиції України, суд виходить з наступного. З метою впорядкування видання міністерствами, іншими органами виконавчої влади нормативно-правових актів, забезпечення охорони прав, свобод і законних інтересів громадян, підприємств, установ та організацій видано Указ Президента України Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої владивід 03 жовтня 1992 року № 493/92. Статтею 1 Указу установлено, що з 1 січня 1993 року нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації. Статтею 3 вищевказаного Указу передбачено, що нормативно-правові акти, зазначені в статті 1 цього Указу, набувають чинності через 10 днів після їх реєстрації, якщо в них не встановлено пізнішого строку надання їм чинності. Відповідно до п. 15 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року № 731, органи виконавчої влади направляють для виконання нормативно-правові акти лише після їх державної реєстрації та офіційного опублікування. У разі порушення зазначених вимог нормативно-правові акти вважаються такими, що не набрали чинності, і не можуть бути застосовані. Однак, відповідно до преамбули та п. 1 Указу Президента України Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої владита п. 1 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, до предмета регулювання цих актів не віднесено акти органів місцевого самоврядування та їх виконавчих органів. Таким чином, суд приходить до висновку, що нормативно-правові акти Київської міської державної адміністрації (виконавчого органу Київради) щодо встановлення цін (тарифів) на житлово-комунальні послуги не підлягають державній реєстрації. Крім того, в судовому засіданні позивач зазначив, що в зазначений ним період житлово-комунальні послуги були надані йому не в повному обсязі, та не належної якості. Відповідно до ст. 18 Закону України Про житлово-комунальні послугивід 24.06.2004 року у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Представник виконавця повинен з'явитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій. Жодного акту-претензії, складеного відповідно до вимог ст. 18 зазначеного закону позивачем суду не надано. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд вважає, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу, який би свідчив про надання відповідачем житлово-комунальних послуг не в повному обсязі або не належної якості, що зумовлювало б можливість здійснення перерахунку сплачених позивачем платежів. З урахуванням зазначених обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] до комунального підприємства Служба замовника житлово-комунальних послугОболонського району у м. Києві, третя особа комунальне підприємство Головний інформаційно-обчислюваний центрКиївської міської державної адміністрації про зобовязання вчинити певні дії. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed