Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-13 00:00:00

13 грудня 2010 року [PERSON] предявив позов до [PERSON] про визнання в порядку спадкування права власності на земельну ділянку для ведення підсобного господарства. Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, в позовній заяві вказав, що 12 лютого 2010 року померла його мати [PERSON]. Після неї, згідно заповіту від 13 січня 2010 року за реєстровим № 14, залишилась спадщина в виді земельної ділянки площею 0,086 га, для ведення особистого підсобного господарвства, розташована на території Арбузинської селищної ради за адресою смт. Арбузинка Миколаївської області вул. Мостова, 13. Дана спадщина була отримана [PERSON] після смерті її чоловіка [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Арбузинською нотаріальною конторою. За свого життя спадкодавець [PERSON] прийняла спадщину за законом, належним чином оформила правовстановлюючі документи на житловий будинок, земельну ділянку сільськогосподарського призначення, але державні акти на земельні ділянки для обслуговування жилого будинку розміром 0,25 га. та для ведення особистого підсобного господарства розміром 0,086 га за життя отримати не встигла. У встановлений законодавством строк прийняття спадщини, позивач звернувся до нотаріуса, але оформити спадщину в нотаріальному порядку не має змоги, так як [PERSON] за життя не встигла переоформити на себе право власності. Посилаючись на вказані обставини та норми Цивільного кодексу України, позивач просить визнати за ним право на земельну ділянку площею 0,086 га, для ведення особистого підсобного господарства. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази, вважає встановленим, що 31 січня 2003 р. помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку розміром 0,086 га., що належала померлому відповідно державного акту ІІ-МК № 043726. [PERSON], як дружина померлого, яка постійно проживала з ним на час відкриття спадщини, вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки не заявила про відмову від неї. 12 лютого 2010 р. померла [PERSON]. З копії заповіту від 13 січня 2010 року ( аркуш 20 ) видно, що [PERSON] заповіла позивачу земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства розміром 0,086 га., яка розташована в смт. Арбузинка Арбузинського району по вул. Мостовій 13, яка належала [PERSON] відповідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії II-МК № 043726. З розяснення про неможливість вчинення нотаріальної дії на аркуші 16 видно, що причиною відмови у видачі свідоцтв про право на спадщину в виді земельної ділянки площею 0,086 га, яка знаходиться на території Арбузинської селищної ради, передану для ведення особистого підсобного господарства, стала відсутність правовстановлюючих документів, виданих на імя спадкодавця. Відповідно встановленим фактичним обставинам, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Так, відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, тому право на земельну ділянку розміром 0, 086 гектар, підтверджене свідоцтвом про право на спадщину за заповітом за реєстровим № 1861 від 08.10 2010 року, входить до складу спадщини, що залишилась внаслідок смерті [PERSON] Згідно ст.. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. На підставі викладеного суд вважає, що вимоги про визнання права власності в порядку спадкування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved