overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-19 00:00:00

\~ Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість по кредиту в сумі 12\~802, 88 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 128, 03 грн., витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі -120 грн., посилаючись на те, що відповідно до укладеного з банком кредитного договору № DNН4КР88420210 від 08.04.2006 року про надання кредиту у сумі 1430,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,8% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 09.04.2007 року. Проте, [PERSON] не виконав умови кредитного договору і своєчасно не повернув банку кредитні кошти для погашення заборгованості за кредитом. Станом на 15.03.2011 року заборгованість по кредиту та відсотках становила 12802,88 грн. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомив, представника не направив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами(з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору за № DNН4КР88420210 від 08.04.2006 року, банк надав відповідачу кредит в розмірі 1430,00 грн. [PERSON] не виконав умови кредитного договору і своєчасно, до 09.04.2007 року, не повернув банку кредитні кошти. Станом на 15.03.2011 року заборгованість по кредиту, відсотках за користування кредитом, пені за несвоєчасне виконання зобов?язань за договором та штраф, становлять 12802,88 грн. Оцінюючи наведені обставини в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню. У відповідності до ст.ст.80,88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-19 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.04.1999 року, шлюб зареєстрували у Дашковецькій сільській раді, Літинського району Вінницької області, актовий запис №4. Спільне життя не склалось через непорозуміння з різних причин, як подружжя не розуміють один одного, шлюбні відносини фактично припинились, разом не проживають. Позивачка змушена звернутися до суду із даним позовом та просить розірвати шлюб. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала заяву в якій просять справу розглянути в її відсутності. Позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву в якій просить справу розглянути в його відсутності. Позов визнав. Свідоцтво про шлюб (а.с.3) свідчить, що [PERSON] та [PERSON] [PERSON], шлюб зареєстрували у Дашковецькій сільській раді, Літинського району Вінницької області, актовий запис №4. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. [PERSON] 05.10.1999року народження залишається проживати з матірю. Вивчивши матеріали справи , зясувавши дійсні причини позову, суд вважає, що при таких відносинах між сторонами, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому шлюб слід розірвати .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] змінила позовні вимоги та просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON],[INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що у липні 2007 року вона розірвала шлюб з відповідачем, з того часу проживають окремо, а син залишився проживати разом з нею та знаходиться на її утриманні. Позивачка посилається на те, що син постійно хворіє, в зв'язку з чим на протязі 2011 року був вимушений пропустити навчання у Лознянській ЗОШ Хмільницького району у кількості 78-ми навчальних днів, за таких обставин, тих коштів, які вона отримує, як заробітну плату їй не вистачає навіть на ліки для сина. В зв'язку з цим позивачка опинилась в скрутному матеріальному становищі. Відповідач, протягом останніх двох років матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча може її надавати, обв'язків по його вихованню не виконує, тому позивачка вимушена звертатися до суду з даним позовом. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю та не заперечує проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги повністю, оскільки в судовому засіданні доведено, що відповідач дійсно являється батьком дитини, в даний час ніякої матеріальної допомоги на його утримання та лікування не надає, хоча може та зобовязаний її надавати згідно закону. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-19 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.09.2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку Діану, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилося невдалим з-за різних поглядів на життя, неповагу відповідача до неї як до особистості. З моменту одруження вони разом не проживали. Спільне господарство не ведеться. Примирення та подальше спільне проживання неможливі та суперечать їхнім інтересам та інтересам дитини. Спір щодо майна відсутній. Питання матеріального утримання дитини вони вирішать спільно. Тому вона звернулась до суду та просила шлюб з відповідачем розірвати, а дитину залишити проживати з нею. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав та додав, що сторони у справі спільно не проживають з травня 2009 року. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і суд його приймає. Судом встановлено, що сторони у справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06.09.2008 року, від шлюбу мають малолітню доньку Діану,[INFO]. Сімейне життя не склалося, шлюб виявився невдалим з-за різних поглядів на життя, шлюб та сім»ю. З травня 2009 року шлюбні стосунки припинені, примирення неможливе, шлюб існує лише формально і його слід розірвати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 01 червня 2011 року звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 березня 2009 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у них не склалося. Вони припинили шлюбні відносини з березня 2011 року та з того часу проживають окремо за різними адресами, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, а тому збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Місце проживання дитини просив визначити з матір'ю. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, в обгрунтування позову пояснив так, як викладено вище в описовій частині рішення. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю, місце проживання дитини після розірвання шлюбу просила визначити з нею та відновити їй дошлюбне прізвище Цвірінько. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов є законний, обґрунтований доказами, а тому підлягає задоволенню. Установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 березня 2009 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюб сторін виявився невдалим, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, наполягають на розлученні, так як збереження шлюбу суперечить їх інтересам, вони проживають окремо один від одного, сімейних стосунків не підтримують, так як не знаходять порозуміння між собою, шлюб розпався з вини обох сторін. Згідно статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Цих вимог сторони не дотрималися. За таких обставин суд з підстав статей 110-112 Сімейного кодексу України постановляє рішення про розірвання шлюбу між сторонами, місце проживання дитини за домовленістю сторін визначає з матір'ю та з підстав статті 113 Сімейного кодексу України відновлює відповідачу її дошлюбне прізвище Цвірінько за її бажанням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-19 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулася із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] ,[INFO], у розмірі 1/4 частини заробітку ( доходів) відповідача. але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, також просить стягнути з відповідача 300 гривнів на своє утримання , допустити негайне виконання рішення у межах платежу за один місяць, та стягнути з відповідача судовий збір та витрати на ІТЗ судового процесу Свої вимоги позивачка мотивує тим , що 14 липня 2007 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Буринського районного управління юстиції , про що зроблено актовий запис за № 44. Від шлюбу в них народилася 22 листопада 2010 року дочка [PERSON] , батьком якої , згідно свідоцтва про народження дитини є відповідач. Подружнє життя між сторонами не склалося .. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, хоча і має таку можливість. Позивачка в судовому засіданні позов частково змінила , відмовилась від стягнення з відповідача коштів на своє утримання . Відповідач позов визнає повністю. Суд дослідивши обставини справи, представлені докази , давши їм оцінку вважає ,що позов підлягає задоволенню. Як видно із матеріалів справи , [PERSON] , батьком якої є [PERSON] , проживає разом з матірю і знаходиться на її матеріальному утриманні, потребує матеріальної допомоги, відповідач добровільно такої допомоги не надає, хоча і зобовязаний це робити по закону. При таких обставинах суд вважає , що позов доведено і він підлягає задоволенню . \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої злочином, посилаючись на те, що 30 серпня 2008 року відповідач знаходилась у неї в гостях в квартирі [ADDRESS] та викрала пластикову карточку «Приватбанк» і в банкоматі, розташованому по вул.. Ювілейній в м. Рівне, зняла гроші в розмірі 1100 гривень. 02 березня 2011 року позивач отримала повідомлення, що загальна заборгованість по кредиту становить 3234 грн.14 коп., хоча кредитних коштів за карткою вона не знімала, оскільки кредитну картку викрала [PERSON] Згідно вироку Рівненського міського суду Рівненської області від 30 грудня 2009 року [PERSON] було визнано винною в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, цивільний позов при розгляді кримінальної справи позивачем не заявлявся. Просить стягнути з відповідача 3234 грн. 14 коп. майнової шкоди та 1 000 грн. моральної шкоди. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримавши позовні вимоги, пояснила, що внаслідок скоєного відповідачем злочину їй була заподіяна матеріальна шкода в розмірі 3234 грн14 коп. та моральна шкода, внаслідок заподіяних їй неправомірними діями відповідача душевних переживань в розмірі 1000 гривень. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала повністю. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-19 00:00:00

ВРКП Вишгородтепломережа звернулося до суду з цим позовом посилаючись на те, що відповідачка є власником квартири [ADDRESS]. м. Вишгород, Київської області. Позивач централізовано постачає відповідачці комунальні послуги з опалення. Відповідачка зобов'язана оплачувати спожиті послуги, але незважаючи на постійні платіжні повідомлення про сплату боргу за комунальні послуги, борг не сплачує, внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати житлово-комунальних послуг станом на 01.05.2011 року в сумі 1440,22 грн., а тому позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 1440, 22 грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що відповідачка є власником квартири [ADDRESS] і користується житлово-комунальними послугами позивача з опалення, але належним чином не виконує своїх обовязків щодо оплати за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 1440, 22 грн. Відповідно до Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630 відповідач повинен сплачувати за отриманні послуги щомісячно в установленому законом порядку. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Як зазначено у ст.68 ЖК України, наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Отже, зважаючи на те, що відповідачка не виконує взятих на себе зобовязань по сплаті за отримані житлово-комунальні послуги з опалення, суд приходить до висновку про задоволення позову шляхом стягнення суми заборгованості у примусовому порядку. На підставі ст. 526 ЦК, ст.ст.64,68 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що з 2005 р. проживала з відповідачем однією сімєю, шлюб не реєстрували. Від сумісного проживання мають спільну дитину доньку Анну, [INFO], яка проживає разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач, як батько дитини, ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини, тому позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку. Відповідач в судове засідання не зявився, подавши з цього приводу заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. Судом встановлено, що позивачка з 2005 р. проживала з відповідачем однією сімєю. Від сумісного проживання мають спільну дитину - доньку Анну, [INFO], яка проживає разом з позивачкою і знаходяться на її утриманні. (а.с. 4, 10). Таким чином між сторонами склалися цивільні правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З урахуванням вищезазначених обставин суд вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки Анни, [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку до її повноліття, починаючи стягнення з 30.05.2011 р. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь держави належить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 51 грн. та оплату витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-19 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що вона разом із [PERSON] та [PERSON] є співвласниками вищевказаної квартири. Відповідач по справі з 25квітня 1984 року по даний час зареєстрований за вищевказаною адресою, хоча фактично з вересня 2008 року у ній не проживає, що стверджується актами перевірки на предмет проживання відповідача за адресою: пр. Шевченка, 20/28, м. Новий Розділ Львівської області. [PERSON] проживає в іншому місці має іншу сімю. Особистих речей відповідача у квартирі немає. У судовому засіданні позивач позов підтримала, дала пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, хоч був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Треті особи, [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали, просять позов задовольнити в повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Між сторонами виникли правовідносини щодо користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS]. Із актів КП «Розділжитлосервіс» від 12.04.2011 року, 12.10.2010 року, 10.05.2011 року вбачається, що відповідач фактично не проживає у [INFO], особистих речей [PERSON] у вказаній квартирі немає. Відповідно до ст.71 Житлового кодексу України за особою у випадку її тимчасової відсутності зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Цей строк за заявою відсутнього, за наявності поважних причин може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підставі вищенаведеного позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-19 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 12 липня 2000 року Первомаївською сільською радою Верхньорогачицького району Херсонської області, актовий запис № 8. У шлюбі вперше. Від шлюбу є неповнолітня донька Анастасія, [INFO]. В позовній заяві позивач зазначила, що шлюбні відносини з відповідачем припинилися в травні 2011 року, між ними остаточно втрачено почуття поваги та любові, поновлення сімейних стосунків неможливо, у них зовсім різні погляди на сімейне життя. Дитина після розірвання шлюбу залишиться з позивачкою. Спорів майнового характеру між сторонами не існує. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище [PERSON]. Сторони до суду не зявилися, надавши заяви про розгляд справ за їх відсутністю. Позивачка позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, відповідач проти задоволення позову не заперечує. Як зазначено в п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»від 12.6.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших доказів. Частина 4 ст.174 ЦПК України, передбачає підставу для задоволення позовних вимог у випадку визнання їх відповідачем. На підставі вищенаведеного суд вважає, що правовідносини між сторонами щодо розірвання шлюбу є безумовними, які не порушують права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі у звязку з їх визнанням відповідачем без зясування і дослідження інших доказів. Оскільки позивач зазначила, що не має наміру після розірвання шлюбу змінювати прізвище, суд вважає залишити їй прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Харківської міської ради, в якому просить визнати за ним право власності на самочинне будівництво, а саме: на збудований гараж за адресою : м. Харків, вул.. Танкопія 32 а. Позивачізазначає, що відповідно статуту обслуговуючого кооперативу Танкопія -3він є членом цього кооперативу, який зареєстровано належним чином. Кооператив утворений та здійснює свою діяльність відповідно до Закону України Про кооперацію. За напрямком потреб його членів. Кооператив не ставить за мету отримання прибутку і є неприбутковою організацією. Предметом діяльності кооперативу є зберігання транспортних засобів, будівництво та експлуатація збудованих гаражів на інше. Кооператив розташований та працює у м. Харкові по вул.. Танкопія, 32 а. Ним було побудовано гараж для зберігання власного автомобіля. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання не з,явився, про час та дату слухання справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Представник 3-ї особи в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення представника позивача, представника 3-ї особи , дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що спірним майном по справі є гараж по вул.. Танкопія, 32 а в м. Харкові. Згідно технічного паспорту, виданого КП ХМ БТІвід 21.03.2011 року вбачається, що власником гаражного боксу 3-162 по вул..Танкопія 32 а в м. Харкові є [PERSON] Відповідно ст. 319 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-яки дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 10 додатку №1 до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно затвердженого наказом Мінюсту № 7/5 від 07.02.2002 р. є рішення судів, третейських судів про визнання права власності на обєкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на обєкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності. З урахуванням наведеного, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-19 00:00:00

Враховуючи складність викладення повного тексту мотивувальної частини рішення та необхідності значного часу для її виготовлення, суд вважає за можливе постановити по справі рішення з оголошенням вступної та резолютивної частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-19 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час. суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-19 00:00:00

Враховуючи складність викладення повного тексту мотивувальної частини рішення та необхідності значного часу для її виготовлення, суд вважає за можливе постановити по справі рішення з оголошенням вступної та резолютивної частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-19 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed