Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-16 00:00:00

Позивач 31 травня 2010 року звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованої суми 8530 гривень 60 копійок за житлово-комунальні послуги за період з 01 жовтня 2008 року по 01 березня 2010 року, посилаючись на доданий розрахунок по заборгованості, сплативши при зверненні до суду 30 гривень 00 копійок витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. 02 вересня 2010 року представник позивача звернувся до суду із заявою відповідно до якої просив розгляд справи проводити на підставі доданих до позовної заяви документів, без участі представника позивача. Відповідачам судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістки з викликом судове засідання, копія ухвали судді якою відповідачам роз'яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Відповідачі з поясненнями чи запереченнями щодо позовних вимог до суду не звертались, тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідачі проживають в квартирі [ADDRESS] і цей будинок, в період за який позивач просить стягнути зазначену заборгованість позивач, знаходиться на обслуговуванні у позивача, що підтверджується довідкою по формі №3 за № 296 від 24 березня 2010 року ( а. с. 5). 01 січня 2009 року між позивачем, з однієї сторони та [PERSON], з другої сторони укладено договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги ( а. с.10). Згідно із ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до абз. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо - та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 року утримання приватизованих квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них. Відповідачі не відмовлялись від надання позивачем житлово-комунальних послуг, отримували такі послуги, таким чином вони є споживачами наданих послуг. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Сплати за надані житлово-комунальні послуги проводиться щомісяця, оскільки згідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №630 від 21.07.2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Відповідачі систематично не сплачували за житлово-комунальні послуги, що підтверджується розрахунком заборгованості за житлово-комунальні послуги та заявою про зменшення позовних вимог, яка становить 8530 гривень 60 копійок. Таким чином відповідачі повинні були щомісяця сплачувати позивачу по квитанціях за надані житлово-комунальні послуги. Позивачем було надано відповідачам житлово-комунальні послуги за користування якими вони не сплачували своєчасно, тим самим порушували права позивача, тому на користь позивача з відповідачів підлягають стягненню солідарно заборговані 8530 гривень 60 копійок. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач при зверненні до суду оплатив витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 гривень 00 копійок, тому при задоволенні позовних вимог, на користь позивача з відповідачів підлягають стягненню зазначені 30 гривень 00 копійок витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved