Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-12 00:00:00

25 липня 2011 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ спільною майна подружжя. 29 вересня 2011 року [PERSON] подала заяву про збільшення позовних вимог до [PERSON] та [PERSON] , третя особа ТОВ «АРТПЛАСТ ІНВЕСТ» про визнання недійсним договору купівлі - продажу корпоративних прав та визнання права власності на Ѕ частки у статному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю. 29 листопада 2011 року представник [PERSON] подала заяву про зменшення позовних вимог до [PERSON] та [PERSON] , треті особи ТОВ «АРТПЛАСТ ІНВЕСТ», ПАТ «ВТБ банк». До участі в справі залучені також треті особи: ТОВ «АРТЛАЙТ», ТОВ «Кіностудія «ЯЛТА-ФІЛЬМ», ПАТ «Енергобанк». 18 січня 2012 року представник [PERSON] подала заяву про зменшення позовних вимог до [PERSON] та [PERSON] , треті особи: ТОВ «АРТПЛАСТ ІНВЕСТ», ТОВ «АРТЛАЙТ», ТОВ «Кіностудія «ЯЛТА-ФІЛЬМ», ПАТ «ВТБ банк», ПАТ «Енергобанк». Свої вимоги мотивує тим, що вона, [PERSON] , перебувала в шлюбі з [PERSON] , зареєстрованому 04 жовтня 1991 року. Рішенням Києво- Святошинського районного суду Київської області шлюб між ними розірваний, в судовому порядку встановлено, що шлюбні стосунки між ними припинені. Вони в період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства за спільні кошти набули майно житлового будинку [ADDRESS] на земельну ділянку за вказаною адресою та нежилого приміщення за адресою [ADDRESS] . Крім того в за спільні кошти за взаємною згодою були засновані ТОВ «АРТПЛАСТ ІНВЕСТ», ТОВ «АРТЛАЙТ», ТОВ «Кіностудія «ЯЛТА-ФІЛЬМ». Просила визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] , на Ѕ земельної ділянки за вказаною адресою та на Ѕ частину нежилого приміщення за адресою6 Автономна республіка Крим [ADDRESS] , на 50% статутного капіталу ТОВ «Кіностудія «ЯЛТА-ФІЛЬМ» та на 47,5% статутного капіталу ТОВ «АРТЛАЙТ». Представник позивача в суді позов підтримала. Представник відповідача Новікова А.В. позов визнала. Просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] позов не визнав. Просить відмовити. Третя особа ВАТ « ВТБ банк « про день слухання справи повідомлений належним чином. Треті особи в судове засідання не з`явилися , просять слухати справу в їх відсутності. Суд заслухавши осіб , які брали участь у справі , дослідивши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. [PERSON] , перебувала в шлюбі з [PERSON] , зареєстрованому 04 жовтня 1991 року. Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області шлюб між ними розірваний в судовому порядку. Вони в період шлюбу до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства за спільні кошти набули нерухоме майно. Крім того в період шлюбу засновані ТОВ «АРТПЛАСТ ІНВЕСТ», ТОВ «АРТЛАЙТ», ТОВ «Кіностудія «ЯЛТА-ФІЛЬМ», учасником яких є [PERSON] . Набуте під час шлюбу нерухоме майно відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України ці частки є рівними. Отже у позивачки є всі підстави вимагати визнання за нею права власності на Ѕ частину житлового будинку [ADDRESS] , на Ѕ земельної ділянки за вказаною адресою та на Ѕ частину нежилого приміщення за адресою [ADDRESS] республіка Крим [ADDRESS] . Вимоги про визнання за права власності на 50% статутного капіталу ТОВ «Кіностудія «ЯЛТА-ФІЛЬМ» та на 47,5% статутного капіталу ТОВ «АРТЛАЙТ» не можуть бути задоволені. Ст. 12 Закону України «Про господарські товариства» та ст. 115 Цивільного кодексу України встановлено, що власником всього майна, в тому числі і майна, переданого як вклад до статутного фонду засновниками і учасниками, є саме господарське товариство. Вклад до статутного фонду господарського товариства не є об`єктом сумісної власності подружжя. В п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" зазначено, що статтею 12 Закону України від 19 вересня 1991 р. N 1576-ХІІ "Про господарські товариства" встановлено, що власником майна, переданого йому засновниками і учасниками, є саме товариство. Вклад до статутного фонду господарського товариства не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таку ж правову позицію має і Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ. В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 вересня 2011 року зазначено: «Статтею 12 Закону України "Про господарські товариства" встановлено, що власником майна, переданого йому засновником і учасниками, є саме товариство. Вклад до статутного фонду господарського товариства не є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.» Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 11, 16, 115, 355, 368 Цивільного кодексу України, ст. 12, 33 Закону України «Про господарські товариства», ст.ст. 60, 69, 70 Сімейного кодексу України, п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя",

Outcome: partial