overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-13 00:00:00

05.05.2011 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що 15.09.2010 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 88. Від спільного шлюбу сторони спільних дітей не мають, аде відповідач відмовляється розірвати шлюб через органи РАГС. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися і були припинені в жовтні 2010 року. Причиною розпаду сімї стали різні інтереси, різні погляди на життя, несумісність характерів, що призводило до постійних сварок та суперечок. Сторони остаточно втратили почуття любові та взаємної поваги одне до одного. Суперечки про розподіл спільно нажитого майна немає. Позивач висловила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися дошлюбним прізвищем Орфану. Позивачка до судового засідання не зявилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду. Таким чином, суд вважає недоцільним подальше збереження сімейно шлюбних відносин між сторонами, оскільки вони самі усвідомлено дійшли до такого виводу через відсутність спільних інтересів та бажання проживати однієї сімєю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-13 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовами, в яких зазначають, що 22 липня 2007 року помер їх батько - [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, зокрема на земельну ділянку площею 0,25 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку в с. Івниця Андрушівського району та на земельну ділянку площею 4,6085 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Миньківської сільської ради. Позивачі за первісним та за зустрічним позовами є спадкоємцями першої черги та подали заяви про прийняття спадщини після смерті батька. Але реалізувати свої спадкові права вони не можуть в зв"язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначене спадкове майно. Тому позивач [PERSON] просить визнати за ним право власнсоті на земельну ділянку площею 0,25 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку в с. Івниця Андрушівського району, а позивач за зустрічним позовом [PERSON] просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 4,6085 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав в повному обсязі, зустрічний позов та викладені в ньому обставини визнав та пояснив, що визнання права власності за кожним із позивачем на окрему земельну ділянку найбільше відповідає інтересам сторін та забезпечить можливість більш оперативно та ефективно їх використовувати кожним зокрема. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні первісний позов та викладені в ньому обставини визнав, зустрічний позов підтримав та надав пояснення, аналогічні поясненням свого брата. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 22 липня 2007 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно. Згідно рішення Івницької сільської ради від 21.01.1994 року [PERSON] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель в с. Івниця по вул. Котовського (а.с.7,8). Згідно довідки Івницької сільської ради Державний акт на дану земельну ділянку не виготовлявся (а.с.9). Згідно Державного акта серії ЖТ № 043833 [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 4,6085 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Миньківської сільської ради. Позивачі є спадкоємцями першої черги , як сини покійного, що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 28, 29). Вони подали заяви про прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи. [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовились. Таким чином позивачі за первісним та зустрічним позовами мають право на спадкування майна спадкодавця відповідно до досягнутої домовленості про конкретний розподіл спадщини, вирішити яке в позасудовому порядку неможливо. Перевіривши вищенаведені докази в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-13 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 1962 року. Позивачка, посилаючись на те, що вона з відповідачем з січня 2011 року припинили спільне проживання так як в них різні погляди на подружні стосунки та ведення спільного господарства звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день і час судового засідання повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони спільно не проживають. Миритися і відновлювати подружні стосунки позивачка не бажає, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-13 00:00:00

12 вересня 2010 року в м.Артемівськ Донецької області по вул.Косинського за участю автомобіля «Рено», що належить [PERSON], під керуванням [PERSON] та автомобіля «ВАЗ-21099», належного [PERSON] сталась дорожньо-транспортна пригода в результаті якої автомобілю «ВАЗ-21099» завдані механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] застрахована ПАТ «Страхова Група «ТАС». Представник позивача, посилаючись на те, що ПАТ «Страхова Група «ТАС» сплатила [PERSON] відповідно до умов полісу страхове відшкодування в розмірі 16 371 грн. 32 коп., звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення цієї суми. Відповідач в судове засідання не зявився. Судом встановлено, що 12 вересня 2010 року в м.Артемівськ Донецької області по вул.Косинського за участю автомобіля «Рено» з причіпом «Самро», що належить [PERSON], під керуванням [PERSON] та автомобіля «ВАЗ-21099», належного [PERSON] сталась дорожньо-транспортна пригода в результаті якої автомобілю «ВАЗ-21099» завдані механічні пошкодження. Відновлювальна вартість ремонтні роботи становить 16 371 грн. 32 коп. Згідно постанови Смілянського міськрайонного суду від 29 жовтня 2010 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована ПАТ «Страхова Група «ТАС» і відповідно до умов полісу [PERSON] сплачено 16 371 грн. 32 коп. страхового відшкодування, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути вказану суму. З відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 283 грн. 71 коп. (163 грн. 71 коп. судового збору та 120 грн. інформаційно-технічного забезпечення). На підставі ст.ст.1187, 1191 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що з відповідачем спільного життя не склалося, вони припинили вести спільне господарство, стосунки між ними погіршились, проживають окремо, шлюб носить формальний характер, а тому подальше збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав повністю, посилаючись на мотиви, викладені у заяві, проти примирення категорично заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, перебуває у Полицькій виправній колонії. На запит суду надіслано письмову заяву, згідно якої відповідач відносно розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини. Сторони уклали шлюб 11 жовтня 2008 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ИД №047954, виданий відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №1668 від 11.10.2008року. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], 14.12.2008року народження, про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-ИД №087077 видане відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 3014 від 25.12.2008року. Судом з'ясовано, що у сторін внаслідок непорозумінь склалися неприязні стосунки. Подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї є неможливим. Сторони категорично заперечують проти надання строку на примирення, оскільки миритись вони не бажають, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. За таких обставин суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, повернути позивачу дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-13 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що вона являється піклувальником над неповнолітнім [PERSON], [INFO], позбавленого батьківського піклування, що підтверджується розпорядженням № 202, виданого головою Михайлівської РДА 17.05.2011 року. Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 14.11.2010 року мати дитини [PERSON], було позбавлено батьківських прав та з неї було стягнуто аліменти на користь держави в розмірі 250 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У звязку з тим, що дитина знаходиться на її утриманні з 17.05.2010 року, вона матеріально піклується про його забезпечення, просить сул стягнути з відповідачки на її користь аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку ( доходу) на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття. Закрити виконавче провадження по цивільній справі за № 2-3724/10 року за рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 14.12.2010 року про стягнення з [PERSON] аліментів в сумі 250 грн. на користь держави. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі та наполягання на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила. У відповідності з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, суд приходить до висновку про можливість постановлення по справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши заяву позивача, матеріали цивільної справи: свідоцтво про народження [PERSON], розпорядження голови районної державної адміністрації від 17.05.2011 року за № 202, заочне рішення від 14.12.2010 року, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, - батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до наданих позивачем ксерокопій свідоцтв про народження [PERSON], його матірю є відповідач по справі - [PERSON]. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як було встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] являється піклувальником над неповнолітнім [PERSON], [INFO], позбавленого батьківського піклування, що підтверджується розпорядженням № 202, виданого головою Михайлівської РДА 17.05.2011 року. 14.12.2010 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-13 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] про стягнення боргу. В позові зазначає, що 01 березня 2009 року з відповідачем уклали договір позики за яким [PERSON] позичив у неї кошти в сумі 10000 (десять тисяч) євро і зобов'язався повернути їх до 01 березня 2010 року. На підтвердження укладення договору [PERSON] власноручно написав розписку в якій підтвердив умови договору позики. Відповідач до цього часу кошти не повернув, хоча не заперечує факту укладення договору позики, обіцяє повернути борг. Відповідач уникає зустрічі з позивачкою і до цього часу гроші не повернув, що змусило звернутися до суду за захистом свого права. Просить стягнути з [PERSON] на її користь у відшкодування заборгованості за договором позики з врахуванням 3% річних 119250 грн. та судові витрати. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просить задовільнити. Відповідач повторно в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, тому відповідно до ст. 224 ЦПК України судом ухвалено заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи пояснення позивача, вивчивши документи, які є у справі, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до задоволення. Відповідно до копії розписки (а.с.6) встановлено. що [PERSON] позичив у [PERSON] кошти в сумі 10 000 Євро та зобов'язався повернути до від 01.03.2010 р. Довідка №40459 Приватбанку від 19.05.2011 р.(а.с.7) свідчить про курс купівлі-продажу іноземної валюти до гривні. Відповідно до вимог ст.1046 ЦК за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов"язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду і такої ж якості. Відповідно до вимог ч.2 ст.1047 ЦК на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до вимог ст.1049 ЦК України позичальник зобов"язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій...) Відповідно до ст. 1050 ЦК якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов"язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На теперішній час сума боргу в українській гривні складає 112500 грн.(Сто дванадцять тисяч п"ятсот) гривень. З врахуванням трьох процентів річних ця сума буде становити: 112500 х 3% = 3375 грн., а за два роки: 3375 х 2 = 6750 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню 112500 грн. + 6750 грн. = 119250 грн. ( Сто дев"ятнадцять тисяч двісті п"ятдесят гривень). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-13 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-13 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-13 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулася в суд з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини в розмірі ? частини зі всіх видів його заробітньої плати до досягнення донькою повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дітей певного віку, посилаючись на те, що 15 листопада 2008 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб і за час спільного проживання в шлюбі в них народилася донька- Гунько [PERSON], [INFO], яка знаходиться повністю на утриманні позивачки. 27 вересня 2010 року вони шлюб розірвали і по даний час вони проживають окремо.Відповідач в вихованні дитини участі не приймає, добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, і тому вона вважає, що він повинен сплачувати аліменти на утримання дитини згідно закону. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не зявився, про день розгляду справи повідомлений судовою повісткою і письмових заперечень не надав, причини неявки не повідомив, тому суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та винести заочне рішення.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає можливим позовні вимоги задовольнити повністю, оскільки свідоцтвом про народження дитини, довідкою голови вуличного комітету та показами позивачки доведено, що дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, відповідач являється батьком дитини і в даний час ніякої матеріальної допомоги не надає, а зобовязаний її надавати згідно закону. Таким чином доведено, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-13 00:00:00

В зв'язку з тим, що викладення повного рішення суду пов'язано з потребою в обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 08.10.2004 року, Новодружеською міською радою м. Лисичанська Луганської області, актовий запис 23. Від подружнього життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження вказано відповідача. На утримання дитини відповідач матеріальну допомогу не надає, тому вона просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини на її користь у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача щомісячно. Позивач у попередньому судовому засіданні позов підтримала, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини на її користь у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно. Відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнав повністю, згоден сплачувати аліменти на користь позивача на утримання доньки [PERSON] у розмірі ? частини всіх видів його доходів щомісячно. Відповідно до ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач попереджений судом про наслідки визнання позову. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, є передбачені ст. ст. 180, 182 СК України підстави для стягнення аліментів, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 1987 року він користувався земельною ділянкою в с.Лишня Макарівського району,вул.Київська,9-Г для ведення ОСГ площею 0,1116 га. В 2008 році він отримав дозвіл сільської ради на приватизацію даної земельної ділянки та звернувся до ПП «Солгер» для виготовлення технічної документації на земельну ділянку. Але в 2010 році він отримав від ПП «Солгер» довідку про те, що отримати державний акт на право власності на цю земельну ділянку він не може в зв»язку з накладкою земельної ділянки його сусіда [PERSON] на його земельну ділянку. [PERSON] користувався земельною ділянкою розміром 0,30 га, а отримав державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 0,44 га. Тому за захистом своїх порушених прав він звернувся з позовом до суду та просив визнати державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] розміром 0,44 га недійсним. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав, підтвердив викладене в позовній заяві та додав, що він та відповідач [PERSON] погоджували один одному межі, спору щодо земельних ділянок між ними не було і в даний час кожен користується своєю земельною ділянкою. Помилка допущена при виготовленні технічної документації на земельну ділянку [PERSON]. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав. Представник відповідача-Лишнянської сільської ради- в судове засідання не прибув, просив справу слухати в його відсутності, позовні вимоги визнав. Визнання відповідачами позову не суперечить закону і суд його приймає. Судом встановлено, що позивач [PERSON] користується земельною ділянкою 0,1116 для ведення ОСГ та отримав дозвіл сільської ради на її приватизацію. Відповідач [PERSON] користується суміжною земельною ділянкою 0,33 га для ведення ОСГ та отримав дозвіл сільської ради на її приватизацію, але державний акт на право власності на земельну ділянку видано [PERSON] помилково на земельну ділянку розміром 0,44 га, тобто, земельна ділянка [PERSON] ввійшла до земельної ділянки [PERSON].Оскільки земельна ділянка 0,1116 га у [PERSON] не вилучалась, а [PERSON] у власність не надавалась, державний акт на право власності на земельну ділянку на ім»я [PERSON] є незаконним і підлягає скасуванню. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-13 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що від відповідача вона має сина [PERSON], [INFO]. Позивачка зазначає, що з відповідачем вони разом не проживають, діти знаходиться на її повному утриманні, відповідач добровільно не приймає участі у вихованні та утриманні сина. Зважаючи на викладені вище обставини, а також на те, що відповідач не надає регулярно матеріальну допомогу, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/3 щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивачка підтримала обставини наведенні у позовній заяві та просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки, суду не повідомив. За таких обставин з урахуванням думки позивачки суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів і постановити заочне рішення згідно ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що від спільного проживання сторони мають сина [PERSON] ,[INFO] . З моменту припинення шлюбних стосунків дитина проживає з матірю, яка займається вихованням та матеріальним її утриманням. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст.180 СК України , батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає,що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене ,

Outcome: approved