overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-20 00:00:00

23.11.2011 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем по справі з 1996 року вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах, а 02.09.2000 року між ними зареєстровано повторний шлюб, від якого мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. З липня 2010 року шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинені з причини суттєвих протиріч у поглядах на сімейне життя, частих суперечок і скандалів, внаслідок чого виникли неприязні відносини, що призвело до повного розпаду сімї. Проживають вони окремо, примирення між ними неможливе, тому позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримала заявлені позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі, прізвище залишити [PERSON] (а.с.17). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі (а.с.18). Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 02.09.2000 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований виконкомом Богданівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 5 (а.с.7), від якого мають неповнолітню дитину [PERSON], 04.01.2001року народження (а.с.7). Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені з липня 2010 року з причини суттєвих протиріч у поглядах на сімейне життя, частих суперечок і скандалів, внаслідок чого виникли неприязні відносини, що призвело до повного розпаду сімї. Проживають вони окремо, спільне господарство не ведеться, примирення між ними не можливо. Спору про поділ сумісного майна на даний час не має. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на предявлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачкою предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом,зазначив, що 21 червня 2008 року померла його мати - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,7867 га. на території Лебединської сільської ради Андрушівського району Житомирської області. Строк для подання заяви про прийняття спадщини ним пропущений у зв'язку з необізнаністю в законодавстві. Відповідач строк для прийняття спадщини пропустив свідомо. Вважає, що пропустив строк для звернення з заявою про прийняття спадщини з поважних причин,просить встановити додатковий строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач позов підтримав з зазначених в ньому підстав. В судове засідання відповідач не з'явився,надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність,позов визнав та підтвердив обставини викладені позивачем. Враховуючи,що в справі достатньо даних про права та обов'язків сторін,суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність. Суд,дослідивши матеріали справи,прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено,що 21 червня 2008 року померла мати позивача - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 3,7867 га. на території Лебединської сільської ради Андрушівського району Житомирської області. Строк для подання заяви про прийняття спадщини ним пропущений у зв'язку з необізнаністю в законодавстві. Відповідач строк для прийняття спадщини пропустив свідомо. Згідно довідки нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався. Відповідач підтвердив обставини,зазначені позивачем в позовній заяві. У зв'язку з такими обставинами суд встановлює позивачу додатковий строк для прийняття спадщини - один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що шлюб між сторонами зареєстровано в 11.09.2003 року, від шлюбу мають неповнолітню доньку Валерію [INFO], подружні стосунки не склалися, шлюб носить формальний характер, разом не проживають. У зв*язку з наведеним позивач просить позов задовольнити. Відповідно до ухвали суду від 21.10.2011 року, сторонам був наданий двохмісячний строк на примирення. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того закон\-них підстав ухвалює рішення про задоволення позову .Суд, вислухавши сторони, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Шлюб між сторонами зареєстровано 11.09.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ОК № 058946, виданим 19.12.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Обухівського районного управління юстиції Київської області. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка. Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі фактично припинили шлюбні відносини, спільно не проживають, спільного господарства не ведуть протягом тривалого часу, на розірвання шлюбу погоджуються, примиритися не бажають, тому суд приходить до висновку, що зберегти сімю неможливо і вважає за необхідне шлюб розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-20 00:00:00

17.10.2011 року позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення невиплаченої заробітної плати та моральної шкоди, зазначаючи, що з 01.06.2011 року по 01.08.2011 рік він працював охоронцем в МПП «Охоронне агентство «Прогрес»на підставі трудового договору та здійснював охорону обєкту ТОВ «Агро-Чернухінські циплята».Заборгованість по заробтній платі складає 3000 грн.(2000 грн. за повний місяць в червні 2011 року та 1000 грн. за 15 днів роботи в липні 2011 року). Добровільно заборгованість відповідач виплатити відмовився, посилаючись на відсутність коштів . Невиплатою заробітної плати йому завдано моральної шкоди яку він оцінює в 5000 грн., і полягає в тому,що за заробітною платою був змушений неодноразово звертатись до відповідача, який знаходиться в м.Луганську, витрачати час і кошти. Тривалий час не мав можливості забезпечити себе , у звязку з чим знаходився в принизловому стані, нервував. Витрачав час та гроші для консультацій у фахівця в галузі права і оформлення позовної заяви. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить зворотне поштове повідомлення. Тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача,дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із слідуючих підстав. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні робітника виплата всіх сум, належних йому від підприємства, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що позивач працював охоронцем в МПП «Охоронне агентство «Прогрес»на підставі трудового договору та в червні 2011 року здійснював охорону обєкту ТОВ «Агро-Чернухінські циплята».Заборгованість по заробтній платі складає 2000 грн за червень 2011 року ,що підтверджується гарантійним листом , і ця сума підлягає стягненню з відповідача. Підлягає також задоволенню вимога позивача про відшкодування моральної шкоди.Ст.237-1 КзпА України передбачено, що відшкодування моральної шкоди працівнику проводиться у разі якщо порушення його законних прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає , що невиплата позивачу заробітної плати призвела його до моральних страждань, оскільки ця обставина вимагала додаткових зусиль для організації свого життя. Сума 1000 гривень відповідає розміру тих моральних страждань, які були завдані позивачу порушеними законних прав. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала. Виплата заробітної плати своєчасно не проведена з вини відповідача ,тому вказана сума підлягає стягненню з останнього. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача ,на користь якого ухвалено рішення ,звільнено від сплати судового збору ,він стягується з відповідача в дохід держави . При поданні позову позивачем не було сплачено судовий збір , тому грошові кошти в сумі 188,20 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-20 00:00:00

Позивач є власником жилого будинку №9 по вул..Ворошилова в с.Верхньокамянка Попаснянського району Луганської області. Посилаючись на вищезазначені обставини позивач в поданому позові зазначає, що в цьому будинку зареєстрований також й відповідач, який з 2004 по 2009 роки перебував у фактичних шлюбних відносинах з рідною дочкою позивача і який починаючи з 2009 року не мешкає в належному позивачу житловому будинку без поважних причин, так як в дійсний час фактично мешкає без реєстрації в іншому місці. При цьому відповідач відмовляється добровільно знятися з реєстраційного обліку та виписатися з будинку, у звязку з чим позивач змушений нести додаткові витрати на утримання будинку, а також позбавлений можливості розпоряджатися належним йому будинком за власним розсудом. А тому позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на проживання в [INFO]. Справу просив розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився двічі без поважних причин, хоча належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. При цьому, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Із наданих позивачем доказів (а.с.3-9) судом встановлено, що позивач дійсно є власником жилого будинку №9 по вул..Ворошилова в с.Верхньокамянка Попаснянського району Луганської області. Крім того, за цією адресою зареєстрований відповідач, який більш одного року починаючи з 2009 року без поважних причин не мешкає в будинку, так як має інше постійне місце мешкання, у звязку з чим відповідач втратив право користування жилим приміщенням. При таких обставинах на думку суду позовні вимоги позивача є обгрунтованими, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.156 ЖК України, ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-20 00:00:00

Позивачка є співвласником жилого будинку №11 по вул..Петровського в с.Комишуваха-1 Попаснянського району. Посилаючись на вищезазначені обставини позивачка в поданому позові зазначає, що в цьому будинку зареєстрована також й відповідачка, яка доводиться позивачці рідною дочкою і яка починаючи з 2000 року не мешкає в будинку без поважних причин, так як в дійсний час фактично мешкає без реєстрації в жилому будинку №107 по вул..Пушкіна в м.Попасна. При цьому відповідачка відмовляється добровільно знятися з реєстраційного обліку та виписатися з будинку, у звязку з чим позивачка змушена нести додаткові витрати на утримання будинку, а також позбавлена можливості розпоряджатися належним їй будинком за власним розсудом. А тому позивачка просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на проживання в [INFO]. Справу просила розглянути без її участі. Відповідачка в судове засідання не зявилася двічі без поважних причин, хоча належним чином була повідомлена судом про час та місце розгляду справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає необхідним позов задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст.156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. При цьому, відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Із наданих позивачем доказів (а.с.3-10) судом встановлено, що позивачка дійсно є співвласником жилого будинку №11 по вул..Петровського в с.Комишуваха-1 Попаснянського району. Крім того, за цією адресою зареєстрований відповідач, який більш одного року починаючи з 2000 року без поважних причин не мешкає в будинку, так як має інше постійне місце мешкання, у звязку з чим відповідач втратив право користування жилим приміщенням. При таких обставинах на думку суду позовні вимоги позивача є обгрунтованими, а позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного, ст.156 ЖК України, ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом,в якому зазначила, що з відповідачем вона перебувала в шлюбі, від якого в них є син - [PERSON],[INFO],який в даний час повнолітній, але продовжує навчання. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в твердій сумі,в розмірі 500 грн. щомісячно,на час навчання сина,до досягнення ним 23 річного віку. При цьому позивач посилається на те,що син навчається на денному відділенні Житомирського національного агроуніверситета. У зв'язку з навчанням сина потрібно оплачувати житло,проїзд,харчування сина. Вважає, що відповідач в стані надавати сину матеріальну допомогу в зазначеному нею розмірі. Позивач в судовому засіданні позов частково підтримала з тих же підстав, обгрунтувавши його наведеними в позові обставинами,зменшила суму позову до 300 грн. щомісячно. Відповідач позов визнав,погодився сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 300 грн. щомісячно. Суд,вислухавши сторони,дослідивши матеріали справи,встановив: відповідач є батьком [PERSON],[INFO], який в даний час повнолітній,але продовжує навчання на денному відділенні Житомирського національного агроуніверситета. Строк закінчення навчання - ЗО серпня 2016 року. У зв'язку з його навчанням сина позивач несе витрати по оплаті навчання,житла,проїзду, харчування. Зазначені обставини визнані сторонами та вважаються судом доведеними в порядку ч.І ст.61 ЦПК України. Спірні правовідносини виникли з сімейних відносин та регулюються ст.ст.182,199,200 Сімейного Кодексу України. При вирішенні спору суд виходить з того,що батьки повинні нести витрати по утриманню дітей в рівних долях. Відповідач є працездатним, інвалідності не має. Але судом також враховується,що відповідач має на утриманні неповнолітнього сина,тому суд вважає можливим зменшити його участь в утриманні повнолітнього сина порівняно з позивачем. Оцінивши докази в їх сукупності,суд вважає,позов підлягає частковому задоволенню та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина,на час його навчання,до досягнення ним 23 річного віку в твердій сумі - 300 грн. щомісячно. Задовольняючи позов,суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 188 грн.50 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-20 00:00:00

Зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, виготовлення повного тексту рішення відкласти до 26 грудня 2011 року. \~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-20 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача у її користь аліменти на її утримування у розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення їхньою дитиною трьохрічного віку. У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та пояснила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного проживання мають двох малолітніх дітей, які проживають разом з нею і перебувають на повному її утриманні. Відповідач не піклується про сім`ю, матеріальної допомоги на утримання сімї не надає. Вона потребує матеріальної допомоги, оскільки ніде не працює, зайнята доглядом дитини. За рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 600 гривень щомісячно. Він ніде не працює, бо не має роботи. Випадковими заробітками він на місяць більше 1000 гривень не заробляє. Відповідач позов не визнав, та пояснив, що не має можливості сплачувати аліменти на утримання дружини, оскільки ніде не працює, наймається в людей на роботу від випадку до випадку, однак більше 1000 гривень не може заробити у місяць. За рішенням суду з нього стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 600 гривень у місяць. Вислухавши сторін та вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з таких підстав. Копією свідоцтва про одруження (а.с.3) та копіями свідоцтв про народження дітей (а.с.4,5) підтверджено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають двох малолітніх дітей, одній з них не виповнилося трьох років. Актом обстеження матеріально - побутових умов [PERSON] (а.с.6) та довідкою № 2139, виданою Сваричівською сільською радою 21 листопада 2011 року (а. с.7), підтверджено, що вона проживає у задовільних матеріально - побутових умовах, діти проживають разом з нею. За змістом ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини, до досягнення дитиною трьохрічного віку, за умови, що чоловік може надавати таку допомогу. Судом встановлено, що сторонни мають дитину, якій не виповнилося трьох років, яка проживає разом з матірю, що здійснює догляд за дитиною, а тому відповідач повинен надавати допомогу дружині у виді аліментів на її утримання. Відповідач сплачує аліменти на утримання дітей, ніде не працю. Має незначні доходи, а тому на даний час не має можливості надавати допомогу на утримування дружини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] у якій просить розірвати їх шлюб. Заявлені вимоги мотивує тим, що вони люди різних характерів та поглядів на життя, не підтримують подружні стосунки, спільного господарства не ведуть, вважає, що їх шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сімї стали неможливими, а тому просить його розірвати. Позивачка у судове засідання не зявилась, проте надала суду письмову заяву про слухання справи у її відсутності, у якій просить задовольнити її вимоги з викладених у заяві мотивів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Розглянувши матеріали справи, суд встановив такі факти. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 червня 2008 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії 1-ИД № 044625, видане відділом реєстрації актів цивільного стану виконавчого комітету, актовий запис № 05. Від даного шлюбу у подружжя народився син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечитиме інтересам одного з них. Проаналізувавши докази в їх сукупності, фактичні взаємини, які склалися між подружжям та причини звернення позову, суд прийшов до висновку, що подальше збереження сімї суперечитиме інтересам сторін. Отже, шлюб між ними слід розірвати, витрати покласти на позивачку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] у якій просить розірвати їх шлюб. Заявлені вимоги мотивує тим, що вони люди різних характерів та поглядів на життя, не підтримують подружні стосунки, спільного господарства не ведуть, вважає, що їх шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сімї стали неможливими, а тому просить його розірвати. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала та просить задовольнити її вимоги з викладених у заяві мотивів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Розглянувши матеріали справи, суд встановив такі факти. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 жовтня 1996 року, про що свідчить свідоцтво про одруження серії 1-ИД № 036271, видане відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернопільської міської ради народних депутатів , актовий запис № 1207. Від даного шлюбу у подружжя народився син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечитиме інтересам одного з них. Проаналізувавши докази в їх сукупності, фактичні взаємини, які склалися між подружжям та причини звернення позову, суд прийшов до висновку, що подальше збереження сімї суперечитиме інтересам сторін. Отже, шлюб між ними слід розірвати, витрати покласти на позивачку.

Outcome: approved