Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом з метою визнання недійсним заповіту вчиненого [PERSON] на користь [PERSON] від 17.06.1995 р., посилаючись на те, що на день вчинення заповіту, заповідачка в силу наявних в неї хвороб та внаслідок виживання нею лікарських препаратів, не розуміла значення своїх дій та не керувала ними. Також, позивач просить усунути відповідачку від права на спадкування за законом після смерті [PERSON] в порядку передбаченому ст. 1224 ЦК України та на підставі ст. 1213 ЦК України, стягнути з відповідачки на його користь грошову компенсацію за продану квартиру [ADDRESS] в розмірі 581\~964 грн. та грошову компенсацію за отримані банківські вклади в розмірі 5\~605, 50 грн. В ході судового розгляду справи, позивач уточнив свої позовні вимоги, а саме, залишивши без змін інші позовні вимоги, просить грошову компенсацію за продану квартиру [ADDRESS] просить стягнути з відповідачки на його користь в розмірі її вартості на момент розгляду справи. В судове засідання зявився позивач, свій позов підтримав та просить його задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у ньому. Відповідачка у судове засідання жодного разу не зявилась, хоча про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищезазначене та думку позивача, який наполягає на винесенні рішення у справі, суд вважає за можливим допустити заочний розгляд справи та винести рішення у відсутність відповідача, за наявними у справі доказами. Суд, заслухавши пояснення та доводи позивача, всебічно та обєктивно зясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними в матеріалах справи доказами, встановив наступне. Відповідно до спадкової справи № 530 до майна померлої 20.05.2007 р. [PERSON], відповідачка [PERSON], яка зареєстрована за адресою: Російська Федерація, [ADDRESS], звернулась до Пятої Київської Держнотконтори з заявою про прийняття спадкового майна за заповітом своєї матері посвідченого Пятою Київською Держнотконторою 17.06.1995 р. і зареєстрованого в реєстрі за № 6с-637 (а. с. 50). Однак, своїми заявами від 14.06.2007 р. відповідачка [PERSON] відкликала свою попередню заяву про прийняття спадкового майна за заповітом та відмовилась від належного їй спадкового майна за заповітом (зворот а.с. 50 та а. с. 51). Цього ж дня, а саме, 14.06.2007 р., позивач [PERSON] звернувся до Пятої Київської Держнотконтори з заявою про прийняття спадщини своєї матері (зворот а.с. 51). 20.09.2007 р. відповідачка знову звернулась з заявами до Пятої Київської Держнотконтори, проте в же про відкликання попередньої заяви від її імені про відмову від спадкового майна за заповітом та заявила, що приймає за цією заявою спадкове майно за заповітом та за законом. Таким чином, слід вваж ти, що позивач прийняв спадкове майно померлої матері за законом, а відповідачка за законом та за заповітом. Виходячи з матеріалів вище загаданої спадкової справи, до спадкової маси померлої [PERSON] увійшло: - депозитний вклад в розмірі 10\~500 грн. на рахунку відкритому в ВАТ КБ Інтербанк; - цінні папери, а саме, проста акція ВАТ Київський ювелірний заводу кількості 3 штуки на загальну вартість 3, 00 грн.; - грошові кошти: у філії № 5445/0411 ВАТ Державний ощадний банк Українина о/р 07701600 1, 34 грн., на о/р 9155142285- 2\~689, 45 грн.; у філії 5445/0398 ВАТ Державний ощадний банк Українина р/р 40880 711, 31 грн.; у філії ВАТ Державний ощадний банк України5445/243 на о/р 37404 3, 57 грн., на о/р 05708350 0, 22 грн., на о/р [NUMBER] 4\~777, 70 грн., на о/р 07700616 1, 89 грн., на о/р [NUMBER] 2 141, 35 грн., на о/р 05711943 0, 17 грн.; - квартира [ADDRESS]. Згідно до наявного в матеріалах спадкової справи заповіту вчиненого [PERSON] на користь [PERSON] від 17.06.1995 р. (а. с. 58), [PERSON] належну їй квартиру [ADDRESS] заповіла [PERSON]. Відповідно до заяви відповідачки від 27.11.2007 р. поданої до Пятої Київської Держнотконтори (а. с. 69), [PERSON] посвідчила прийняття спадщини, що складається у вище встановленому обсязі та просила видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру та Свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину грошових вкладів та простих іменних акцій. Відповідно до заяви позивача від 27.11.2007 р. поданої до Пятої Київської Держнотконтори (а. с. 70), [PERSON] посвідчив прийняття спадщини, що складається у вище встановленому обсязі, за виключенням квартири [ADDRESS] та просив видати йому Свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину грошових вкладів та простих іменних акцій. Згідно зазначених заяв та зібраних матеріалів спадкової справи, відповідачка отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 27.11.2007 р., яка складається з квартири [ADDRESS] (а. с. 71), та Свідоцтво про право спадщини за законом від 27.11.2007 р., як складається з ? частини: депозитного вкладу в розмірі 10\~500 грн. на рахунку відкритому в ВАТ КБ Інтербанк; цінних паперів, а саме, проста акція ВАТ Київський ювелірний заводу кількості 3 штуки на загальну вартість 3, 00 грн.; грошових коштів: у філії № 5445/0411 ВАТ Державний ощадний банк Українина о/р 07701600, на о/р [NUMBER]; у філії 5445/0398 ВАТ Державний ощадний банк Українина р/р 40880; у філії ВАТ Державний ощадний банк України5445/243 на о/р 37404, на о/р 05708350, на о/р [NUMBER], на о/р 07700616, на о/р [NUMBER], на о/р 05711943 (а. с. 73). Відповідно позивач отримав Свідоцтво про право спадщини за законом від 27.11.2007 р., як складається з ? частини: депозитного вкладу в розмірі 10\~500 грн. на рахунку відкритому в ВАТ КБ Інтербанк; цінних паперів, а саме, проста акція ВАТ Київський ювелірний заводу кількості 3 штуки на загальну вартість 3, 00 грн.; грошових коштів: у філії № 5445/0411 ВАТ Державний ощадний банк Українина о/р 07701600, на о/р [NUMBER]; у філії 5445/0398 ВАТ Державний ощадний банк Українина р/р 40880; у філії ВАТ Державний ощадний банк України5445/243 на о/р 37404, на о/р 05708350, на о/р [NUMBER], на о/р 07700616, на о/р [NUMBER], на о/р 05711943 (а. с. 73). Як вбачається з обставин позову, позивач вважає, що їх мати [PERSON] підписувала заповіт, складений на користь відповідачки, перебуваючи у стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і не усвідомлювала, що вона підписувала, в силу наявних в неї хвороб та ліків, які вона приймала, а тому, на підставі ст. 225 ЦК України зазначений заповіт підлягає визнанню не дійсним. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі наведеного, за клопотанням позивача судом були допитані свідки. Так, допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду показав, що йому не відомо чи страждала померла [PERSON] на психічні захворювання та чи лікувалась від них, проте навів суду приклад з життя з якого вбачає не зовсім адекватну поведінку померлої, а саме, повідомив що [PERSON] пригостивши його через деякий час запитала в нього, чи кормила вона його. Допитаний судом свідок [PERSON] також повідомив, що не знає чи хворіла [PERSON] на психічну хворобу і чи перебувала на відповідному обліку, додавши, що може не памятає цього факту. Вбачав поведінку померлої дивною, так як вона могла у відповідь не привітатись, чи не попрощатись, могла не звертати увагу на те, що він їй казав, відводила очі. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON], суду показала, що являється колишньою невісткою померлої, знайома з нею з 1996 р. На її думку померла виявляла дивну поведінку, а саме, чекала коли свідок її пригостить, хоча знала, що вона у тяжкому фізичному стані, самостійно забрала в неї банки, вважаючи, що це її, у 2005 р. не впізнала свідка. Крім цього, з метою зясування істини в справі, суд, за клопотанням позивача, призначив посмертну судово-психіатричну експертизу відносно померлої спадкодавиці [PERSON], на розгляд якої поставив запитання: Чи могла [PERSON], [INFO], враховуючи її стан здоровя (наявні хвороби) та/або, як наслідок вживання медичних препаратів призначених лікарем, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними при вчиненні нею заповіту - 17.06.1995 р.? Відповідно до Акту амбулаторної посмертної судово-психіатричної експертизи № 814 від 03.08.2011 р. (а. с. 120-121), експерт прийшов до висновку, що враховуючи психічний стан [PERSON], наявні хвороби у неї станом на 17.06.1995 р., виявляла ознаки органічного ураження головного мозку з церебрастенічним синдромом (F06.8 згідно МХК-10), за своїм психічним станом могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. Оцінивши покази вищезазначених свідків та враховуючи результати амбулаторної посмертної судово-психіатричної експертизи, суд не вбачає жодної підстави для визнання спірного заповіту недійсним в тому числі і з підстав визначених ст. 225 ЦК України, оскільки підстави позову у цій частині являються надуманими, такими, що не ґрунтуються на жодному відповідному доказі та мають ознаки припущення. Відповідно до ч. 5-6 ст. 1224 ЦК України, за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Як вбачається з обставин позову та зібраних матеріалів справи, позивач не надав суду жодного доказу того, що відповідачка ухилялась від допомоги якої потребувала мати до смерті, зокрема того, що відповідачка могла надавати допомогу своїй матері будь-якого характеру, проте умисно ухилялась від її надання. З огляду на наведення позов у цій частині також не підлягає задоволенню, як необґрунтований та надуманий. Оскільки позовні вимоги про стягнення з відповідачки на користь позивача безпідставно отриманих коштів випливають з попередніх вимог, які як встановлено судом не підлягають задоволенню, позов в решті вимог також не може бути задоволений. На підставі вищевикладеного, ст. ст. 225, 1224 ЦК України та

Outcome: dismissed