overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати недієздатною її матір [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [INFO], посилаючись на те, що [PERSON] за своїм психічним станом не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними. У судовому засіданні заявник підтримала вимоги заяви та просила суд задовольнити заяву, зазначивши, що внаслідок захворювання [PERSON] не усвідомлює значення своїх дій та не може керувати ними. Представник органу опіки та піклування Подільської районної у м. Києві державної адміністрації у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення заявника та заінтересованої особи, а також дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 785 від 26 липня 2011 року, складеного Київським міським центром судово-психіатричної експертизи, [PERSON] страждає хронічним психічним розладом у вигляді судинного недоумства та за своїм психічним станом не здатна усвідомлювати значення свох дій та керувати ними (а.с. 38-39). Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що [PERSON] страждає хронічним психічним захворюванням, внаслідок чого не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, суд вважає необхідним визнати її недієздатною.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

В квітні 2011 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відібрання малолітньої дитини [PERSON] [INFO]. Позов обґрунтований неспроможністю батька виховувати дитину через періодичні загострення психічної хвороби. В судовому засіданні представник позивача наполягала на задоволенні вимог з підстав, викладених в позовній заяві, дитину просить передати на опікування бабі по материній лінії, яка не заперечує опікуватись онукою . Відповідач позов визнав повністю. Суд, дослідивши представлені по справі докази, вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення з таких мотивів: Судом встановлено, що [PERSON] має доньку [PERSON], яку виховує один. Мати дитини - [PERSON] померла 30 січня 2011 року. Відповідач не працює за станом здоровя, має інвалідність 2ї групи загального захворювання, за висновком психіатричної МСЕК має глибокі функціональні розлади психіки. Періодично знаходиться на стаціонарному лікуванні в Полтавській обласній психіатричній лікарні, в звязку з чим дитина поміщається до притулку. Проводячи розгляд справи в межах заявлених вимог, суд, приймаючи до уваги позицію відповідача, який визнав позов в повному обсязі,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із вищевказаним позовом посилаючись на те, що після смерті його матері [PERSON]., яка померла 09.12.2010 року, відкрилася спадщина на майно. Він є спадкоємцем першої черги за законом, а відповідач - спадкоємцем другої черги, проте у встановлений законом шестимісячний строк з поважних причин не встиг подати заяву про прийняття спадщини, а тому просить про продовження строку для подання заяви до нотаріальної контори. В судове засідання сторони не зявились, попередньо подали суду письмові заяви із клопотанням про розгляд справи у їх відсутність. При цьому позивач позов підтримує і просить його задовольнити, а відповідач позов визнає. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку. Правові наслідки пропущення шестимісячного строку для прийняття спадщини встановлені ст. 1272 ЦК України, згідно з ч. 3 якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач дійсно є спадкоємцем першої черги за законом, що підтверджується письмовими доказами, а строк на прийняття спадщини пропустив з поважної причини оскільки з 06 червня 2011 року по 11 червня 2011 року, тобто в останні дні строку для прийняття спадщини, знаходився на стаціонарному лікуванні у Лука-Мелешківській лікарні, з діагнозом гіпертонічна хвороба ІІ ступеню, що підтверджується відповідною довідкою. На підставі ст. 1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, втрачено почуття любові, у звязку з чим подальше збереження сімї вважає неможливим. На даний час вони спільного господарства не ведуть, сімя носить формальний характер, подружні стосунки не підтримують. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечували. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, беручи до уваги заяви сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 03.06.2006 року, від шлюбу мають спільну дитину доньку Майю [INFO], яка проживає з позивачем. Встановлено, що сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сімї буде носити формальний характер. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

В червні 2011 року позивач звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва із позовом, яким просив ухвалити рішення про стягнення з відповідачів на свою користь боргу за невраховану електроенергію у розмірі 2\~ 124,97 грн., поклавши на них понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 14/03/2011 представниками (контролерами) ВАТ ЕК «Миколаївобленерго», при здійсненні технічної перевірки Правил користування електричною енергією для населення (надалі - ПКЕЕн) в квартирі [ADDRESS] було встановлене Порушення п.42 ПКЕЕн, а саме, самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів та електропроводки до мережі прихованою проводкою з порушенням схеми обліку електричної енергії, що неможливо виявити при контрольному огляді приладу обліку». За вказаним порушенням було складено акт, який розглянуто комісією позивача, та зроблено висновок, що відповідачами в результаті порушення ПКЕЕн нанесено збитків позивачу у розмірі 2\~ 124,97 грн., що є реально спожитою, але не врахованою приладом обліку та несплаченою електроенергією. Вказану суму, позивач просить стягнути з відповідачів. В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені вимоги, наполягаючи на їх повному задоволенні. Відповідачі в судове засідання не зявились, свого представника не направили. Про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, заяв про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило. Врахувавши думку представника позивача, суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

До Новгород-Сіверського суду Чернігівської області надійшов позов [PERSON] до Відділу Держкомзему у Новгород-Сіверському районі про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку. Ухвалою Новгород-Сіверського суду Чернігівської області від 30.09.2011 року, провадження в справі було відкрите та призначено до попереднього судового розгляду на 24.10.2011 року. В судовому засіданні, до початку зясування обставин у справі, головуюча по справі заявила самовідвід з тих підстав, що начальник відділу Держкомзему у Новгород- Сіверському районі Чернігівської області [PERSON], перебуває з головуючою по справі у дружніх стосунках. Представник відповідача [PERSON], висловилася про необхідність задоволення клопотання про самовідвід. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши думку представника відповідача та ознайомившись з матеріалами справи суд вважає, що заява головуючої по даній справі про самовідвід підлягає задоволенню, так-як вона перебуває у дружніх стосунках з представником відповідача, тому згідно ст.20 ч.І п.4 ЦПК України може викликати сумніви у неупередженості судді, а тому вона не може розглядати дану справу. Відповідно до ст. 25 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справу розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається в порядку автоматизованого розподілу справ.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У судове засідання позивач не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала щодо вирішення справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, у сторін від шлюбу народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальну допомогу на її утримання добровільно не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Доказів наявності інших утриманців у відповідача не надано останнім в судовому засіданні. Згідно зі ст.ст. 180, 183 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до повноліття. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, є працездатним, доказів наявності інших утриманців не надав, суд вважає можливим стягувати з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини в розмірі ј частини всіх його доходів щомісяця з дня предявлення позову до суду і до повноліття дитини та судові витрати. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить стягувати на її користь з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] на час її навчання по 300 грн. щомісячно починаючи з 01.09.2011р. по 15.07.2014р. При цьому посилається на те, що дочка навчається в навчальному закладі на контрактній основі, а відповідач отримує пенсію, з якої раніше сплачував аліменти. В судове засідання позивач не з»явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала щодо вирішення справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що у сторін 14.07.1993р. народилася дочка [PERSON], яка проживає разом з матірю та навчається на першому курсі денного відділення Житомирської філії Київського інституту бізнесу і технологій 3 рівня акредитації за напрямком підготовки «Фінанси і кредит» з терміном навчання з 01.09.2010р. по 15.07.2014р. на контрактній основі. Відповідно до ст.ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у тверді грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітньою дочкою, сином. При визначенні аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно, суд приймає до уваги, те, що дочка сторін навчається на контрактній основі і потребує матеріальної допомоги, відповідач отримує пенсію, має нерегулярний, мінливий дохід та може надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, а позивач не працює. Враховуючи вищенаведене, суд задовольняє позов про стягнення аліментів з відповідача в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з 01.09.2011р. і до закінчення навчання 15.07.2014 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що сторони від шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO]. У звязку з тим, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів відповідача до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не з»явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач не заперечував щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як встановлено у судовому засіданні, сторони від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальну допомогу добровільно не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. У відповідності до ст.183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. ст. 180, 183 СК України батьки зобов»язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач працює офіційно, є працездатним, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має. Враховуючи вищенаведене та визнання позову відповідачем, суд задовольняє позов в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що сторони мають дитину сина [PERSON], [INFO]. У звязку з тим, що відповідач не надає матеріальну допомогу достатню для утримання сина, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини з усіх видів доходів відповідача до досягнення дитиною повноліття та на її утримання в розмірі ј частини з усіх видів доходів відповідача до досягнення дитиною трьох років. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила її позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання дружини. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково. Як встановлено у судовому засіданні, у сторін 28.11.2009р. народився син [PERSON], сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.12.2009р. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальну допомогу добровільно не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Дитина проживає разом з матір»ю. У відповідності до ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. ст. 180, 183 СК України батьки зобов»язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частки від всіх видів його доходу та на утримання дружини в розмірі 1/6 частки від всіх видів доходу відповідача до досягнення дитиною трьох років, суд враховує те, що відповідач є працездатним, проживає один, не має інших утриманців на своєму утриманні, працює офіційно та має постійний дохід, достатній сплачувати аліменти у вищезазначеному розмірі. Приймаючи до уваги вищенаведене, суд задовольняє позов частково та стягує з відповідача на користь держави судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення позову.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

У вересні 2011 року Головне державне управління охорони, використання і відтворення водних, живих ресурсів та регулювання рибальства у Миколаївській області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення збитків, завданих рибному господарству України, шляхом незаконної ловлі риби, а саме: карася - 3 штуки, тарань 12 штук на суму 137 грн. 70 коп. Спричинені збитки відповідач дотепер не відшкодував. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача вказану суму збитків. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала, просила стягнути з відповідача суму збитків, витрати на судовий сбір та інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Відповідно до ухвали суду ведеться заочний розгляд справи. 11.01.2011 року [PERSON] о 14.25 годин в р. Інгул незаконно, забороненими знаряддями лову сіткою, без відповідних документів виловив рибу: карась - 3 штуки, тарань 12 штук. Судом встановлено, що такими діями відповідач порушив вимоги ст.4.11 ЗУ «Про охорону навколишнього середовища» від 25.06.1991 року, ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ» від 13.12.2001 року, ст. 3.15.1, 4.14 «Правил любительського та спортивного рибальства». Відповідно до такс обчислення розміру відшкодування збитків, заподіяних внаслідок незаконного лову чи знищення коштовних видів риб та інших обєктів водного промислу, затверджених Постановою КМУ від 19.01.1998 року №32 (зі змінами та доповненнями), відповідач своїми незаконними діями заподіяв шкоду рибним запасам на загальну суму 137 грн. 70 коп., яку до цього часу не відшкодував. Відповідно до постанови Ленінського райсуду від 17.02.2011р. [PERSON] був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП та притягнутий до адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Враховуючи зібрані по справі докази, на підставі ст.1166 ЦК України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення повязані з розглядом цивільної справи в розмірі 120 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

У вересні 2011 року Головне державне управління охорони, використання і відтворення водних, живих ресурсів та регулювання рибальства у Миколаївській області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення збитків, завданих рибному господарству України, шляхом незаконної ловлі риби, а саме: карася - 11 штуки на суму 56 грн. 10 коп. Спричинені збитки відповідач дотепер не відшкодував. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з відповідача вказану суму збитків. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала, просила стягнути з відповідача суму збитків, витрати на судовий сбір та інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суду не повідомив. Відповідно до ухвали суду ведеться заочний розгляд справи. 17.01.2011 року [PERSON] о 18.40 годин в р. Інгул в районі Старого Водопою у м. Миколаєві незаконно, забороненими знаряддями лову сіткою, без відповідних документів виловив рибу: карась - 11 штук, про що складено протокол про адміністративне правопорушення № 009900/180 від 17.01.2011р. Судом встановлено, що такими діями відповідач порушив вимоги ст.4.11 ЗУ «Про охорону навколишнього середовища» від 25.06.1991 року, ст. 63 ЗУ «Про тваринний світ» від 13.12.2001 року, ст. 3.15.1, 4.14 «Правил любительського та спортивного рибальства». Відповідно до такс обчислення розміру відшкодування збитків, заподіяних внаслідок незаконного лову чи знищення коштовних видів риб та інших обєктів водного промислу, затверджених Постановою КМУ від 19.01.1998 року №32 (зі змінами та доповненнями), відповідач своїми незаконними діями заподіяв шкоду рибним запасам на загальну суму 56 грн. 10 коп., яку до цього часу не відшкодував. Відповідно до постанови Ленінського райсуду від 22.02.2011р. [PERSON] був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.85 КУпАП та притягнутий до адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 550 грн. Враховуючи зібрані по справі докази, на підставі ст.1166 ЦК України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати: судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення повязані з розглядом цивільної справи в розмірі 120 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

Позивачі звернулись в суд з позовом про визнання права власності на домоволодіння по вул. Польовій, 30 в с. Висове Тутовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області в порядку приватизації державного житлового фонду, обґрунтовуючи вимоги тим, що є наймачами одноквартирного будинку та господарських будівель, які перебувають на балансі Державного підприємства "Сарненське лісове господарство". Оскільки на підприємстві відсутній орган приватизації а також відсутня реєстрація за підприємством права власності на будинок, просили задовольнити позовні вимоги. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявила про право довірителя [PERSON] та його матері [PERSON] на участь в приватизації домоволодіння, оскільки зареєстровані за цією адресою, позивачка [PERSON] на час розгулу справи померла. Просила визнати їхнє право спільної часткової власності на квартиру по 1/2 частині кожному, оскільки відсутність умов для реєстрації права власності на нерухоме майно позбавляє їх можливості здійснювати правомочності власників. Представник відповідача Державного підприємства "Сарненське лісове господарство" [PERSON] позов визнала в повному обсязі. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд приходить до висновку що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 391 ЦК України, Положення "Про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян", затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 р. N 56, Закону України від 19 червня 1992 року "Про приватизацію державного житлового фонду",

Outcome: approved