Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-27 00:00:00

Позивач [PERSON] вищий навчальний заклад «Київський університет культури» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], визначивши третіми особи Октябрську районну у м.Полтаві раду, ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор», про визнання права власності на адміністративну будівлю та зобов»язання виконати умови договору оренди, посилаючись на те, що відповідно до умов договору оренди укладеного між сторонами 01 жовтня 2011 року відповідач повинен був до 01 листопада 2011 року прийняти нерухоме майно у вигляді адміністративної будівлі по вул.Гоголя, 7 в м.Полтава, укласти акт приймання-передачу та розпочати оплату за користування нерухомим майном, однак умов договору не виконав, у зв»язку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, прохав його задовольнити у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнала, пояснила, що відповідач не відмовляється від виконання умов договору оренди лише після визнання права власності на адміністративне приміщення за позивачем [PERSON] вищим навчальним закладом «Київським університетом культури», оскільки останній був переіменований із ЗАТ «Інститут соціально-культурної діяльності», і вказане приміщення належало на праві власності саме йому. Представники третьої особи Октябрської районної у м.Полтаві ради та ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» проти задоволення позову не заперечували. Заслухавши учасників судового процесу, перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих письмових доказів, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до умов договору оренди укладеного між сторонами 01 жовтня 2011 року відповідач повинен був до 01 листопада 2011 року прийняти нерухоме майно у вигляді адміністративної будівлі по вул.Гоголя, 7 в м.Полтава, укласти акт приймання-передачу та розпочати оплату за користування нерухомим майном (а.с.39-42). Відповідно до листа [PERSON] від 31 жовтня 2011 року, [PERSON] вищий навчальний заклад «Київський університет культури» повідомлено про те, що відповідач відмовляється в односторонньому порядку від договірних зобов»язань та не визнає право власності на нерухоме майно за позивачем. Судом також встановлено, що нерухоме майно набуте позивачем у власність на підставі договору купівлі-продажу комунального майна адміністративної будівлі, розташованої в м.Полтава, по вул.Гоголя, 7, укладеного 06 травня 2005 року між Управлінням майном комунальної власності міста та Закритим акціонерним товариством «Інститут соціально-культурної діяльності» (а.с.5-8), зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 06 травня 2005 року за № 585411 (а.с.9,11), передане позивачу згідно акту № 1 прийому передачі комунального майна адмінбудівлі за адресою: м.Полтава, вул.Гоголя,7 (а.с.10). Позивач здійснив переобладнання та перепланування приміщень, про що свідчать результати проведеної технічної інвентаризації станом на 11 серпня 2011 року, а саме здійснені перепланування приміщення літери А-2, приміщення № 2 склад 38,6 кв.м., приміщення № 12 аудиторія 21,7 кв.м., приміщення № 13 аудиторія 22,4 кв.м., приміщення № 15 бібліотека 25,4 кв.м., приміщення № 32 аудиторія 44,2 кв.м., приміщення № 39 умивальник 5,9 кв.м., приміщення № 39а вбиральня 6,5 кв.м., приміщення № 69 кімната відпочинку 11,6 кв.м., приміщення № 70 санвузол 2,9 кв.м., проріз між приміщенням № 42-44 (а.с.55-60). Згідно висновку експертного будівельного дослідження громадської будівлі, яка розташована по вул.Гоголя, 7 в м.Полтаві № 185-11 від 14 січня 2011 року, самовільно переобладнані та переплановані приміщення за вказаною адресою відповідають вимогам ДБН В.2.2.-9-99 «Громадські будинки та споруди» в частині об»ємно-планувального рішення. Дані приміщення є об»єктом завершеного будівництва та придатні для подальшої експлуатації ( а.с.44-54). На підставі рішення Загальних зборів акціонерів ЗАТ «Інститут соціально-культурної діяльності» (протокол № 04 від 10 лютого 2005 року), Печерською районною у м.Києві Державною адміністрацією здійснено державну реєстрацію змін до установчих документів, зміни № 1 Статуту, у відповідності до чого змінено найменування та організаційно-правову форму ЗАТ «Інститут соціально-культурної діяльності» на [PERSON] вищий навчальний заклад «Київський університет культури», який і став правонаступником усього майна, прав та обов»язків ЗАТ «Інститут соціально-культурної діяльності» (а.с.12-36). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 108 К України під перетворенням юридичної особи розуміють зміну її організаційно-правової форми, у разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов»язки попередньої юридичної особи. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] вищий навчальний заклад «Київський університет культури» є власником адміністративної будівлі, яка розташована по вул.Гоголя, 7 в м.Полтаві, а тому позовні вимоги про визнання права власності на адміністративну будівлю є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, що встановлено ст. 525 ЦК України. Зі змісту ч.1 ст. 530 ЦК України слідує, що якщо у зобов»язанні встановлений строк( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Оскільки відповідач відмовився від виконання своїх зобов»язань по договору оренди від 01 жовтня 2011 року односторонньо, умови вказаного договору не виконує, що суперечить вимогам цивільного законодавства, суд вважає за необхідне зобов»язати його прийняти в оренду вказане нерухоме майно та підписати акт прийому-передачі нерухомого майна, а тому позовні вимоги підлягають задоволення в повному обсязі. Питання про розподілі судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору у сумі 2\~823 ( дві тисячі вісімсот двадцять три) грн., яка є максимальною ставкою відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року за подачу позовної заяви майнового характеру.

Outcome: approved