Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

22 липня 2011 року приватне акціонерне товариства «МТС УКРАЇНА» звернулось до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог позивач у позовній заяві та в судовому засіданні посилався на те, що 13 травня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено угоду №4252047 про надання послуги безпровідного доступу до мережі Інтернет та додаткову угоду до зазначеного договору. Крім того, 13 травня 2008 року позивач підписав договір-заяву про підключення послуги безпровідного доступу до мережі Інтернет, для користування \\~якою відповідач отримав RUIM-карту № [NUMBER] . Для обслуговування вказаного номеру позивач надав відповідачу особистий рахунок № [NUMBER] . В порушення зазначених договору та додаткової угоди відповідач не сплатив послуги мережі Інтернет за особистим рахунком, тому у нього утворилась заборгованість в розмірі 245,41 грн. Тому позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 245,41 грн., та договірну санкцію у розмірі 612,00 грн. та покласти судові витрати на відповідача. Представник позивача у судове засідання з`явився, надав суду додаткові пояснення, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. У судове засідання з`явився представник відповідача, проти задоволення позовних вимог заперечувала. Дослідивши та вивчивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що 13 травня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено угоду №4252047 про надання послуги безпровідного доступу до мережі Інтернет та додаткову угоду до зазначеного договору. Крім того, 13 травня 2008 року позивач підписав договір-заяву про підключення послуги безпровідного доступу до мережі Інтернет, для користування \\~якою відповідач отримав RUIM-карту № [NUMBER] . Для обслуговування вказаного номеру позивач надав відповідачу особистий рахунок № [NUMBER] . Згідно з умовами п.3.2 вищезазначеного договору та Правилами користування мережами стільникового зв`язку ЗАТ «УМЗ», затвердженим наказом Генерального директора ЗАТ «УМЗ`за № 54 від 17.03.1997 року, з якими відповідач був ознайомлений та згодний, про що свідчить його власноручний підпис, абонент зобов`язаний сплачувати вартість наданих послуг в термін до 15-го числа місяця наступного за розрахунковим. В порушення зазначених договору та угоди відповідач не сплатив послуги мережі Інтернет за особистим рахунком, тому у нього утворилась заборгованість в розмірі 245,41 грн. Представник відповідача в судовому засіданні посилався на те, що 07.05.2010 року відповідач направив на адресу відповідача письмове повідомлення про одностороннє розірвання договору. Судом встановлено, що у травні 2010 року до позивача від відповідача не надходило заяви про розірвання зазначеного договору. Судом також встановлено, що 24 червня 2010 року у зв`язку з існуючою заборгованістю відповідача позивачем відповідачу було направлено повідомлення №D 1.11935952/06 від 17.06.2010 року про наявність заборгованості, необхідність її сплатити та призупинення надання послуг. В результаті невиконання відповідачем зобов`язань по сплаті наданих послуг, надання послуг було припинено, а вищезазначений договір розірвано з 29.08.2010 року. 11 вересня 2010 року на адресу відповідача було направлено претензію з проханням сплатити заборгованість, але ніяких дій зі сторони відповідача не було здійснено. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~Умови додаткової угоди до договору №4252047 про надання безпровідного доступу до мережі Інтернет, а саме: п.1.4 додаткової угоди до договору, передбачає відповідальність абонента у вигляді сплати штрафу за дострокове розірвання основного договору до закінчення 730 календарних днів з моменту підписання додаткової угоди у вигляді договірної санкції в розмірі 1,36 грн. за кожний день, що залишився до закінчення терміну дії основного договору, при цьому дія Основного договору продовжується на весь термін, протягом якого надання послуг згідно умов договору було призупинено на підставі п. 1.1 додаткової угоди. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~Строк дії договору та додаткової угоди до нього повинен був скінчитися 13.05.2010 року, але згідно п. 1.1 додаткової угоди цей строк було подовжено на 558 днів у зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язків по сплаті наданих послуг. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~Відповідно до розрахунку договірної санкції, наданого позивачем на підставі п.1.3 додаткової угоди, сума договірної санкції складає 612,00 грн. \\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~\\~Правовідносини, які виникли між сторонами по даній цивільній справі врегульовані нормами ЦК України, умовами договору №4252047 від 13.05.2008 року. У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник \\~вважається \\~таким, \\~що \\~прострочив, \\~якщо \\~він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 16 ЦК України однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. Оцінюючі всі докази, досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду справи в їх сукупності, та приймаючи до уваги, що відповідач свої зобов`язання за умовами договору №4252047 від 13.05.2008 року, додаткової угоди до договору № 4252047 від 13.05.2008 року в повному обсязі не виконав, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість з урахуванням санкції, передбаченої договором, тим самим задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору (державного мита) при зверненні до суду з позовною заявою у розмірі 51 грн. 00 коп., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. 00 коп., які підтверджуються платіжними дорученнями про сплату відповідних сум. На підставі викладеного,

Outcome: approved