Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-15 00:00:00

У січні 2011 року [PERSON] звернулась до Корюківського районного суду з позовом до Корюківського РЕМ ВАТ „Чернігівобленерго", в якому просила стягнути з відповідача 87701 грн. матеріальної шкоди та 20000 моральної шкоди, мотивуючи заявлені вимоги тим, що внаслідок короткого замикання електропроводки на вводі до будинку від попадання води, яке відбулось тому, що приєднання та підключення електроустановки будинку, що було виконано працівниками Корюківського РЕМ з порушеннями діючих нормативів електропостачання за договором № 015/10 від 25 червня 2010 року і робочим проектом від 08 липня 2010 року, що також виготовлений відповідачем, 1 вересня 2010 року в належному їй житловому будинку, розташованому по [ADDRESS] сталась пожежа, а отже відповідач повинен нести повну матеріальну відповідальність за спричинену нею шкоду. Рішенням Корюківського районного суду від 23 листопада 2011 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково: стягнуто з Корюківського РЕМ ВАТ ЕК «Чернігівобленерго» на користь позивача 87701 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди; вирішено питання розподілу судових витрат у справі. В апеляційній скарзі ПАТ „Чернігівобленерго" просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом не повно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а також порушені норми матеріального і процесуального права. Апелянт посилається на те, що монтування електроустановки та ввідного рубильника здійснював майстер з експлуатації приладів обліку [PERSON], а введення в експлуатацію вказаних електроустановок - інспектор інспекції енергонагляду енергозбутової дільниці №1 Корюківського РЕМ [PERSON] Проте, відповідач не уповноважував вказаних осіб встановлювати ввідний рубильник, оскільки робочим проектом на зовнішнє електропостачання житлового будинку цього не було передбачено, а відповідні роботи по введенню в експлуатацію АПВ здійснювались поза робочим часом. Таким чином, внаслідок несанкціонованих відповідачем дій працівників підприємства у позаробочий час позивачу спричинена шкода, а отже вина товариства у її спричиненні відсутня, оскільки відсутнє виконання ними трудових обов'язків в межах наданих повноважень. Апелянт зазначає також, що суд першої інстанції не провів дослідження доствірності розміру матеріальної шкоди, що є значно завищеним, та обґрунтованості морального відшкодування. Крім того, доводи апеляційної скарги містять посилання на те, що позов пред'явлений до неналежного відповідача, оскільки Корюківське РЕМ ВАТ ЕК „Чернігівобленерго" не являється юридичною особою і є лише відокремленим підрозділом ПАТ „Чернігівобленерго" Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Задовольняючи частково позовні вимоги [PERSON], суд першої інстанції виходив з того, що у судовому засіданні було доведено факт виникнення пожежі у будинку позивача внаслідок винних дій з боку працівників відповідача, що потягло за собою завдання матеріальної та моральної шкоди [PERSON] З таким рішенням місцевого суду не погоджується апеляційний суд, оскільки вважає, що воно ухвалено при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, та з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, виходячи з наступного. У справі встановлено, що 25 червня 2010 року між ВАТ ЕК „Чернігівобленерго" в особі директора Корюківського РЕМ [PERSON] та [PERSON] було укладений договір про приєднання до електричних мереж ВАТ „Чернгівобленерго" № 015/10 згідно п. 1.1. якого Власник здійснює послуги з приєднання та підключення електроустановок замовника за адресою: господарський двір з житловим будинком в м. Корюківка вул. Єсеніна, 31 до своїх електричних мереж після виконання Замовником технічних умов, оплати вартості приєднання, укладення Замовником договору про постачання електричної енергії (а.с. 9). Монтуванням АВП 380/220 та ввідного рубильника здійснювалось майстром 2 групи з експлуатації приладів обліку [PERSON], а введення в експлуатацію вказаних електроустановок - інспектором інспекції енергонагляду енергозбутової дільниці №1 Корюківського РЕМ [PERSON] Актом допуску на підключення до електричної мережі електроустановки від 30 липня 2010 року визначено, що фазна електроустановка може бути підключена до електричної мережі (а.с. 18). 01 вересня 2010 року о 04-30 годині у належному позивачу домоволодінні сталася пожежа, причиною якої зазначено: «Коротке замикання електричної мережі на вводі в будинок», що зокрема підтверджується актом про пожежу від 01 вересня 2010 року (а.с. 25). 14 січня 2011 року [PERSON] звернулась до Корюківського районного суду Чернігівської області з позовом до Корюківського РЕМ ВАТ ЕК „Чернігівобленерго" в якому просила стягнути з відповідача спричинену пожежею і зумовлену винними діями посадових осіб відповідача матеріальну та моральну шкоду. Статтею 30 ЦПК України визначено, що сторонами в цивільному процесі можуть бути фізичні особи, юридичні особи або держава. Лише вони, виходячи з положень ст.ст. 28, 29 ЦПК України наділені цивільною процесуальною правоздатністю та цивільною процесуальною дієздатністю, тобто можуть мати цивільні права та обов'язки, а також особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді. Однак, з матеріалів справи вбачається, що визначений в позові відповідачем Корюківський РЕМ ВАТ ЕК „Чернігівобленерго" не є юридичною особою, і являється лише структурним підрозділом ПАТ «Чернігівобленерго». Наведене підтверджується договором про приєднання до електричних мереж від 25 червня 2010 року №015/10, укладеним між [PERSON] та ВАТ ЕК „Чернгівобленерго", а також витягом зі статуту товариства, відповідно до якого лише ПАТ «Чернігівобленерго» є юридичною особою, а його відокремлені підрозділи, що діють на підставі відповідних положень, такого статусу не мають. Відповідно до роз'яснень, які наведені в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 „Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", пред'явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ст. 33 ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Разом з тим, матеріали справи свідчать про те, що в ході розгляду справи [PERSON] клопотання про залучення до участі у справі належного відповідача ПАТ „Чернігівобленерго" не заявляла і судом першої інстанції воно не вирішувалось. З цих підстав позбавлений можливості вирішити по суті спір щодо належного відповідача і апеляційний суд. За таких обставин, [PERSON] пред'явила, а суд першої інстанції розглянув позов з участю структурного підрозділу ПАТ, який не може бути стороною у справі. Зважаючи на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] до Корюківського РЕМ ВАТ ЕК „Чернігівобленерго". [PERSON] не позбавлена можливості звернутись до суду з аналогічним позовом, зазначивши в ньому стороною належного відповідача.

Outcome: approved