overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про визнання договору дійсним та визнання права власності. В судове засідання позивачка не зявилась, надавши заяву про розгляд справи у письмовому провадженні, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не зявилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, письмово повідомивши суд про можливість розгляду справи у її відсутності, та не заперечує проти задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що 05 жовтня 2001 року позивачка [PERSON] купила у відповідачки [PERSON] однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу було укладено на Криворізькій філії Універсальної Товарної біржі «Нерухомість Н»в м. Кривому Розі Дніпропетровської області та зареєстровано 05 жовтня 2001 року №57. В даний час у позивачки виникла необхідність продати належну їй однокімнатну квартиру [ADDRESS] в звязку з чим вона звернулась до нотаріуса. Але у оформленні договору купівлі-продажу їй було відмовлено в звязку з тим, що договір 05 жовтня 2001 року, укладений на Криворізькій філії Універсальної Товарної біржі «Нерухомість Н», не посвідчений нотаріально бо відповідач ухилився від його нотаріального посвідчення, а тому є нікчемним, та рекомендовано звернутись до суду. Відповідно ст. 220 Цивільного кодексу України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Таким чином, аналізуючи зібрані в справі докази, в їх сукупності, в судовому засіданні, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання договору дійсним та визнання права власності підлягають задоволенню у повному обсязі, а отже слід визнати дійсним договір купівлі-продажу однокімнатної квартири [ADDRESS], укладений 05 жовтня 2001 року на Криворізькій філії Універсальної Товарної біржі «Нерухомість Н», визнати за [PERSON] право власності на однокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-30 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з відповідачем проживала в цивільному шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в частині, визначеній судом, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. До початку розгляду судом справи по суті [PERSON] позов уточнила та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), а справу розглянути без її участі. Відповідач [PERSON] направив до суду письмову заяву, в якій позов повністю визнав та не заперечував проти його задоволення, справу просив розглянути без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що сторони перебували в цивільному шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину сина син [PERSON], [INFO], який проживає з матірю та знаходиться на її утриманні (а.с.4). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З врахуванням стану здоровя, загального матеріального стану відповідача суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] підлягають задоволенню в розмірі ? частини всіх видів його заробітку, але не менше встановленого законом мінімального розміру. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 01.11.1985 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від якого мають дорослого сина [PERSON] [INFO], сімейне життя не склалося, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, постійно виникали конфлікти, сварки із-за різних характерів та поглядів на сімейне життя, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть з 13.08.2007 року, проживають окремо, а тому він вважає подальше збереження шлюбу неможливим і просить суд шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач після закінчення наданого судом строку на примирення позов визнала, щодо розірвання шлюбу не заперечує. За п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено, що сторони з 01.11.1985 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають дорослого сина [INFO], що стверджується копією свідоцтва про одруження, поясненнями сторін. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, подружніх стосунків вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, наміру зберігати сімю не мають. Враховуючи те, що сторони взагалі не мають наміру зберігати їхній шлюб, наданий судом строк для примирення не призвів до позитивних наслідків, суд вважає за можливе позов задовольнити, оскільки за даних обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідачка бажає залишити прізвище-Животова. Отже, судом приймається до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі ст..4 Декрету КМ України «Про державне мито»сторони звільнені від сплати судового збору на користь держави, оскільки позовну заяву було подано до суду 10.10.2011 року, тобто, до введення в дію Закону України Про судовий збір. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-30 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вказаною заявою мотивуючи тим, що 25.11.2011 року вона надала до управління ПФУ в м.Білій Церкві архівну довідку для підтвердження стажу роботи за період з 1957 року по 1962 рік, але у прийнятті документів їй було відмовлено в звязку з тим, що в архівній довідці зазначено замість її імені та по батькові тільки ініціали, заявниця просила суд встановити факт належності їй архівної довідки від 22.11.2011 року на імя [PERSON] В судовому засіданні заявниця повністю підтримала заяву. Представник заінтересованої особи до суду не зявився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином. Заслухавши пояснення заявника, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. Так, по справі встановлено, що заявниця-Федорова [PERSON] [INFO], працювала з 15.09.1956 року по 09.01.1965 року на будівництві Старобешівської ГЕС Донецької області, що стверджується копією її трудової книжки, яку оформлено на імя [PERSON] 26.09.1956 року. Як вбачається з довідки від 22.11.2011 року за № 01-30/1065, виданої Старобешівським районним трудовим архівом Донецької області, в документах архівного фонду БУ Старобешівської ГЕС нарахована заробітна плата [PERSON] /так в документі/ за період з 1957 р. по 1962 р. Про те, що вказана довідка належить дійсно заявниці, свідчать такі докази: згідно записів в її трудовій книжці, на що вказано вище, вона дійсно з 1957 р. по 1962 р. працювала на будівництві Старобешівської ГЕС; дівоче прізвище заявниці [PERSON], а 09.08.1958 року укладено шлюб [PERSON] і [PERSON], що слідує з копії свідоцтва про одруження. Таким чином, дослідженими в судовому засіданні доказами стверджується факт належності саме заявниці зазначеної вище в рішенні довідки. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. А тому враховуючи все наведене суд вважає за можливе встановити факт належності саме [PERSON] вищевказаної архівної довідки. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» заявниця звільнена від сплати судового збору на користь держави як потерпіла від наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-30 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, який в подальшому уточнила, про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина та на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2003 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина Олексія, [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивачка в судовому засіданні підтримала вимоги позову та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі 25 липня 2003 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина Олексія, [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не надає допомоги на утримання сина в добровільному порядку. Відповідно до ст.ст. 180-183 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи те, що відповідач погоджується сплачувати аліменти у розмірі зазначеному позивачкою, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-30 00:00:00

[PERSON] 14.11.2011 року звернулася в суд із позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був укладений 11.07.2006 року. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що причиною до розлучення стало те, що спільне життя з відповідачем не склалось. Він не забезпечує сім'ю матеріально та часто зловживав спиртними напоями. Як жінка вона прагнула народити дитину, а відповідача це не цікавило. З цього приводу відповідач вчиняв скандали, ображав її нецензурними словами, принижував . Вона завжди йшла на зустріч відповідачу, старалася зберегти сім'ю, та все це не давало позитивних результатів. Вже з серпня 2011 року вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, спільних інтересів не мають. Вона вважає, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе. Відповідач в судове засідання не з'явився вдруге, про причини неявки не повідомив. Тому суд вирішив справу в його відсутності і прийшов до висновку про можливість постановлення заочного рішення. В судовому засіданні позивачка послалась і на те, що на даний час вона проживає з іншим мужчиною з яким має намір згодом укласти шлюб , а до відповідача втратила всі почуття. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони подружнє життя фактично припинили, жодних стосунків як подружжя не підтримують, живуть в різних областях України . Позивачка проживає з іншим мужчиною з яким має намір одружитись, а до [PERSON] втратила всі почуття. Дітей від шлюбу у сторін немає. Наведені причини до розлучення дають підстави вважати, про неможливість подальшого перебування позивачки у шлюбі із відповідачем. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася, а тому шлюб між ними необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-30 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що він та відповідач уклали шлюб 17.12.2010 року. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя у подружжя не склалося із-за непорозуміння. Позивач у судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився без поважних причин. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Ст. 105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-30 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязану з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне відкласти складання повного рішення на 5 днів і проголосити його вступну та резолютивну частини у порядку, встановленому ч. 3 ст. 209 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину. У своєму позові позивач вказала, що вона зареєструвала шлюб з відповідачем 17 вересня 1993 р., у Ленінському відділі реєстрації актів цивільного громадянського стану Запорізького місько18.02го управління юстиції у Запорізькій області ( акт № 164). Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який мешкає з відповідачкою, та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від свого обов*язку утримувати свою дитину, яка продовжує навчання і в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 900 грн. щомісячно до повноліття сина. У судовому засіданні позивач позов підтримала і просить його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково і суду пояснив, що він не проти стягнення з ньогг аліментів, але він бажає грошові кошти перераховувати на рахунок сина, а не дружини. Дослідивши докази по справі, вислухав пояснення сторін, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Із свідоцтва про народження 1-ЖС № 021223 вбачається, що [PERSON] народився 10.08.1994 року і його батьками є сторони по справі: [PERSON] та [PERSON] Із свідоцтва про шлюб 1-ЖС № 092277 вбачається, що сторони по справі знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 1993 року. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов*язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох та більше дітей, суд визначає єдину частку заробітку (доходу матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров*я та матеріальне становище дитини, стан здоров*я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред*явлення позову. У судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] не має іншої сім*ї, отримує заробітну плату регулярно і його доход складає 1400 гривень. Таким чином, суд прийшов до висновку, що [PERSON] має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина _ [PERSON], але не в твердій грошовій сумі, а в розмірі по ј частини від його заробітку і тому позов [PERSON] знайшов свої докази і тому підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-30 00:00:00

Зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, виготовлення повного тексту рішення відкласти до 05 лютого 2012 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-30 00:00:00

Позивач ПАТ « Всеукраїнський акціонерний банк» звернувся до Придніпровського районного суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, вказуючи, що 19.06.2008 року між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № 400052938, згідно якого позичальнику було надано кредит в сумі 5790 грн.34 коп. строком по 19.06.2011 року зі сплатою 10% річних за користування коштами. [PERSON]І померла 22 квітня 2009 року , про що в книзі реєстрації смертей 2009 року квітня місяці 24 числа зроблено відповідний запис № 1100. 21.06.2011 року державна нотаріальна контора повідомила, що державним нотаріусом Другої черкаської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво на право на спадщину за законом на ім.»я [PERSON]. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов»язків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб( спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини та не припинилися внаслідок його смерті. Ст. 1282 ЦК України встановлено, що спадкоємці зобов»язані задовольнити вимоги кредитора повністю але в межах вартості майна, одержавного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов»язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов»язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Отже, зважаючи на це, банк має право пред»явити вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором до спадкоємця відповідача. Банком було направлено письмові вимоги спадкоємцям про погашення боргу в досудовому порядку. Однак вимоги банку залишилися невиконаними. Просить стягнути з відповідача 6351 грн. 32 коп. заборгованості за кредитним договором ту судовий збір в сумі 63 грн.51 коп. і 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-30 00:00:00

Позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами. Сторони в судове засідання не з»явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач позовні вимоги визнає. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні факти. Сторони перебувають в шлюбі з 20 жовтня 1984 року, але шлюбних стосунків не підтримують, проживать окремо, на примирення не згодні. Викладені факти підтверджуються відповідним свідоцтвом про шлюб. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами діють сімейні правовідносини. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність того факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, є підставою для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам в розмірі 21\~900 грн. В підтвердження позову [PERSON] посилається на те, що з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі з червня 1992 пору по жовтень 1996 року. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, їхній шлюб розірвано 16.10.1996 року. В шлюбі мають сина - [PERSON], [INFO], який мешкає з [PERSON]. Згідно виконавчого листа Дергачівського районного суду Харківської області від 14.08.1996 року, [PERSON] повинен сплачувати аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 08.06.1996 року и до його повноліття. З квітня 2009 року по червень включно 2011 року [PERSON] аліменти не сплачує, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 21 900 грн. Ці обставини підтверджуються довідкою державного виконавця Сприндиса A.C. Позивачка в судове засідання не зявилася, згідно поданої до суду заяви підтримує свій позов, просить його задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість в сумі 21\~900 / двадцять одна тисяча девятсот / грн. 00 коп. та розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої проти задоволення позову не заперечував та просив розглянути справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Судом було достовірно встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з червня 1992 пору по жовтень 1996 року. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, їхній шлюб розірвано 16.10.1996 року. В шлюбі мають сина - [PERSON], [INFO], який мешкає з [PERSON]. Згідно виконавчого листа Дергачівського районного суду Харківської області від 14.08.1996 року, [PERSON] повинен сплачувати аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 08.06.1996 року и до його повноліття. З квітня 2009 року по червень включно 2011 року [PERSON] аліменти не сплачує, в результаті чого виникла заборгованість в сумі 21 900 грн. Ці обставини підтверджуються довідкою державного виконавця Сприндиса A.C. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач повинен виплачувати аліменти, так як має таку змогу. Відповідно ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували предявленню виконавчого листа до виконання.

Outcome: approved