overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

У травні 2011 року до суду звернулася [PERSON]. з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу . В позові зазначила, що 24.12.1993 року між нею та відповідачем [PERSON]Г було укладено шлюб. У шлюбі неповнолітніх дітей вони не мають. Сім»я фактично розпалась, оскільки відповідач зловживає алкогольними напоями, влаштовує свірки. Така ситуація в сім»ї призвела до втрати почуттів любові і взаємоповаги між сторонами. Позивач просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем [PERSON]Г, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище- Броннікова. Також позивач просила стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила задовольнити позов, шлюб між нею та відповідачем розірвати, посилаючись на підстави та обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] повторно не прибув в судове засідання , про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомляв; письмової заяви про розгляд справи за його відсутності суду не направляв. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, встановив наступне: Сторони по справі одружились 24.12.1993 року , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблений актовий запис № 2024; місцем реєстрації шлюбу є Кременчуцький палац шлюбів адміністрації Кременчуцької ради народних депутатів Полтавської області. У шлюбі [PERSON] і [PERSON] неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини сторони фактично припинені. Причиною розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння; різні погляди на життя, відсутність почуттів любові і взаємоповаги. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу , відповідно до ст.. 113 Сімейного Кодексу України , позивачу залишити прізвище- Броннікова. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] понесені позивачем судові витрати в сумі 47 грн., а саме: витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30 грн, судовий збір в сумі 17грн. Вказані витрати підтверджуються доданими до справи квитанціями.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з названим позовом, посилаючись на те, що 13 листопада 2007 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на 1/2 частину садового будинку, що розташований за адресою: Київська область, Броварський район, с. Зазимя, садове товариство «Зазимя-10», вул. Садова 22, будинок № 11. Інша 1/2 частина садового будинку належить дружині померлого [PERSON], оскільки він побудований під час шлюбу. Спадкоємцями першої черги за законом є діти померлого [PERSON], [PERSON] та дружина померлого [PERSON] У встановлений законом строк спадкоємці звернулись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0508 га, а у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на садовий будинок їм відмовлено, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок. Тому позивачка просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на 1/6 частину садового будинку. У судовому засіданні позивачка підтримала позов. Відповідачі предявили зустрічний позов та просять визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частини садового будинку (1/2 частину на підставі ст.. 60 СК України та 1/6 частина в порядку спадкування) та за [PERSON] на 1/6 частину будинку. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що основний та зустрічний позов підлягають задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 13 листопада 2007 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на 1/2 частину садового будинку, що розташований за адресою: Київська область, Броварський район, с. Зазимя, садове товариство «Зазимя-10», вул. Садова 22, будинок № 11. Інша 1/2 частина садового будинку належить дружині померлого - [PERSON], оскільки будинок побудований в період шлюбу. Спадкоємцями першої черги за законом є діти померлого - [PERSON], [PERSON] та дружина [PERSON] Протягом шестимісячного строку спадкоємці звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, а у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на садовий будинок їм відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Судом встановлено, що садовий будинок побудований в період шлюбу, тому відповідно до ст.ст. 60, 70 СК України, кожному належить 1/2 частина будинку. Оскільки після смерті [PERSON] спадкоємці у встановлений законом строк прийняли спадщину, то суд задовольняє позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з названим позовом, посилаючись на те, що 03 травня 2005 року помер її батько [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на домоволодіння по вул. Червоноармійській, 2 в с. Требухів Броварського району Київської області та на земельний частку (пай). Спадкоємцями першої черги за законом є позивачка та дружина померлого відповідачка по справі, яка протягом шести місяців подала до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини. Позивачка у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), а у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на садовий будинок їй відмовлено, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на будинок. Тому позивачка просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на спадкове домоволодіння. У судовому засіданні позивачка підтримала позов. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що що 03 травня 2005 року помер [PERSON] батько позивачки та чоловік відповідачки. Після його смерті відкрилась спадщина на домоволодіння по вул. Червоноармійській, 2 в с. Требухів Броварського району Київської області та на земельний частку (пай). Як вбачається з матеріалів спадкової справи, у встановлений законом строк позивачка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а відповідачка із заявою про відмову від спадщини. 27.09.2006 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай), а у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на будинок їй відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього. Як вбачається із довідки Требухівської сільської ради, згідно із записом в по господарській книзі, власником домоволодіння по вул. Червоноармійській, 2 в с. Требухів був [PERSON] Беручи до уваги наведене, суд задовольняє позовні вимоги, оскільки позивачка є спадкоємцем за законом і у встановлений законом шестимісячний строк прийняла спадщину, а відповідачка відмовилась від своєї частки в спадщині на користь позивачки. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

Позивач в позовній заяві та його представник в судовому засіданні просить стягнути в користь позивача з відповідача 11740 гривень 15 копійок, заборгованості за кредитним договором № Б/Н від 10.10.2007 року та судові витрати по справі, покликаючись на те, що відповідно до кредитного договору № Б/Н від 10.10.2007 року відповідач отримав строковий кредит у розмірі 1000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та кінцевим терміном повернення що відповідає строку дії картки. Однак, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, чим порушив умови договору і станом на 31.03.2011 року заборгував 1473,04 долари США. Дана сума скаладається із: 715,62 долари США - заборгованість за кредитом; 452 долари США заборгованість по процентах за користування кредитом; 175,20 доларів США заборогованість по комісії за корстування кредитом; 62,74 долари США штраф (фіксована частина); 67,16 доларів США штраф (процентна складова). Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином та не повідомив про причини неявки. Суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, а, тому, справу слід розглянути заочно без участі відповідача, так як проти цього не заперечує представник позивача Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, так, як позов стверджується позовними вимогами позивача, кредитним договором № Б/Н від 10.10.2007 року, укладеним між ПАТ КБ Приватбанкта відповідачем. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом. ПАТ КБ ПриватБанк виконав свої зобов'язання згідно з договором та видав відповідачу кредит в сумі 1000 доларів США. Кредитним договором передбачено сплата відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20 % річних від суми залишку кредиту. Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки передбачені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідач порушив умови кредитного договору, згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору борг відповідача із штрафними санкціями складає 1473,04 долари США, що еквівалентно 11740 грн. 15 копійок. Суд вважає, що в даному випадку має місце порушення прав позивача ПАТ КБ ПриватБанк, які підлягають захисту шляхом стягнення заборгованості в сумі 11740 гривень 15 коп. Суд також вважає, що з відповідача слід стягнути 117 гривень 40 копійок судового збору та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

Враховуючи складність даної цивільної справи та необхідність більш тривалого часу для виготовлення повної частини судового рішення , суд рахує за можливе проголосити вступну та резолютивну частини судового рішення, а виготовлення повної частини відкласти до 11 серпня 2011 року. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Великомихайлівська районна державна нотаріальна контора Одеської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги підтверджує тим, що 02 жовтня 2006 року в м. Роздільна Роздільнянського району Одеської області помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,67 га., яка розташована на території Першотравневої сільської ради Великомихайлівського району Одеської області і посвідчена державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії I-ЖД №032606, виданого 19 червня 2003 року Великомихайлівською районною державною адміністрацією Одеської області. При житті, 29 листопада 2003 року [PERSON] було складено заповіт, яким він вищезазначену ділянку заповів [PERSON] Про наявність заповіту позивач дізнався в червні 2011 року та коли звернувся з заявою про прийняття спадщини до Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області йому пояснили, що ним був пропущений шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Тому просить визначити додатковий строк шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги позивача [PERSON] в повному обсязі та просила їх задовольнити. Через канцелярію суду від Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори Одеської області надійшла заява, в якій вони просили слухати справу у їх відсутність, у зв'язку з великою загруженістю, заперечень по справі не надали. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. В матеріалах справи наявний заповіт від 29 листопада 2003 року, виданий Першотравневою сільською радою Великомихайлівського району Одеської облаасті, в якому земельну ділянку площею 4,67 га., яка розташована на території Першотравневої сільської ради Великомихайлівського району Одеської області [PERSON] заповів своєму онукові [PERSON] У відповідності зі ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає можливим визначити позивачці додатковий строк для прийняття спадщини терміном шість місяців, так як позивач пропустив строк з поважної причини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, заінтересована особа: управління Пенсійного фонду України у Великомихайлівському районі Одеської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій зазначено, що після досягнення пенсійного віку заявниця [PERSON] звернулась до управління Пенсійного фонду України у Великомихайлівському районі Одеської області де їй була нарохована пенсія, відповідно до її трудової книжки. Однак після нарахування пенсії було встановлено, що призвіще та ім'я заявниці в трудовій книжці від 29 травня 1960 року вказано помилково, як [PERSON], хоча відповідно до паспорту серії КК №958983 виданого Великомихайлівським РВ УМВС України в Одеській області, в ідентифікаційному коді, посвідки про народження №1874992, призвіще та ім'я заявниці - [PERSON]. Тому просить встановити факт належності їй - [PERSON], [INFO], трудової книжки від 29 травня 1960 року. В судовому засіданні представник заявниці підтримала вимоги заявниці [PERSON] в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи управління Пенсійного фонду України у Великомихайлівському районі Одеської області в судове засідання не з'явився, але через канцелярію суду від них надійшла заява, в якій вони не заперечують проти встановлення факту правовстановлюючого документа [PERSON], просили розглянути справу у їх відсутність. Суд заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 п.6 ст.256 ЦПК України, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно посвідки про народження [PERSON] №1874992 від 30 березня 1940 року, виданої Лазарівською сільською радою Гросулівського району Одеської області, ім'я вказано "Павлина". Також, згідно паспорту серії КК №958983, виданого 28 червня 2002 року, Великомихайлівським РВУМВС України в Одеській області, прізвище заявниці, ім'я та по батькові вказано - [PERSON]. Таким чином, зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу (трудової книжки).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, у розмірі ? частини заробітку щомісячно, мотивуючи тим, що 25.12.1998 року між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований Артемівським відділом реєстрації актів громадського стану Донецької області. Від шлюбу з відповідачем народились дитина : донька [PERSON], [INFO]. 20 лютого 2007 року між позивачкою та відповідачем було розірвано шлюб. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги. Відповідач не зявився, був належним чином повідомлений про час розгляду справи відповідно до ст.76 ЦПК України, заява про відкладення розгляду справи від нього не надійшла. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд згідно зі ст. 224 ЦПК України ухвалив заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги належать задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-НО № 071358 видно, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.2) Згідно свідоцтва про народження серії 1-НО № 100247 видно, що [PERSON], народилася 13.05.1999 року, у графі батьки значаться [PERSON] та [PERSON] (а.с.3) Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати своїх дітей до їх повноліття. Таким чином, оскільки відповідач працює, згоден на виплату аліментів, суд відповідно до ст.183 Сімейного Кодексу України, з урахуванням матеріального стану сторін, вважає необхідним присудити аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини заробітку (доходу) з відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], про визнання права власності на самовільне спорудження збірного модуля тепличного комплексу, в якому вказує, що згідно договору №5-06/08 про встановлення безоплатного постійного земельного сервітуту від 02.04.2008 року та письмовою згодою відповідачем, вони збудували збірний модуль тепличного комплексу за адресою с. Клинове Артемівського району по пров. Садовий 2-а., без відповідної проектної документації. 19.07.2010 року був складений акт о прийомі до експлуатації вказаної споруди та був наданий технічний паспорт. Також Рішення виконкому Кліновської сільської ради від 12.04.2011 року за №09 вищевказаному комплексу надана адреса - с. Клинове пров. Садова 2-а. Оскільки позасудове вирішення питання неможливо позивач просить визнати за ним право власності на збудовану споруду - збірного модуля тепличного комплексу, за адресою с. Клинове пров. Садова 2-а, Артемівського району Донецької області. Ці обставини і зявилися підставою позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У попереднє судове засідання представник позивача наполягає на заявлених вимогах. Відповідача у попереднє судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій вказує, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно з ст. 130 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем у попередньому судовому засіданні, суд ухвалює рішення про задоволення позову, відповідно до ст.. 174 ч.4 ЦПК України, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а потому приймається судом. Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «АГРОІНВЕСТ»., суд виходив з наступного: Згідно ч.2 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

У липні 2011 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дитину. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що відповідач є батьком її доньки [PERSON], та до досягнення нею повноліття сплачував аліменти на її утримання. З вересня 2010 року вона навчається на денному відділенні зі спеціальності «Товарознавство та комерційна діяльність»в Маріупольському технікуму Донецького національного університету економіки і торгівлі імені [PERSON]. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки в добровільному порядку не надає, вона вимушена звернутись до суду. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходів щомісячно, до закінчення навчання. У судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги, підтвердила суду доводи своєї позовної заяви, і просила суд задовольнити свої позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позов визнав, згоден сплачувати аліменти на користь позивачки, на утримання доньки [PERSON], що продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходів щомісячно, до закінчення нею навчання, про що надав суду письмову заяву, яка залучена до матеріалів справи. Вислухавши пояснення сторін та вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.199 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання та в звязку з цим потребують матеріальної допомоги. За свідоцтвом про народження, відповідач є батьком [PERSON], яка народилася 16 липня 1993 року, яка з 01 вересня 2010 року навчається на денному відділенні зі спеціальності «Товарознавство та комерційна діяльність»в Маріупольському технікуму Донецького національного університету економіки і торгівлі імені [PERSON], що підтверджується довідкою № 509 від 18.05.2011 року. Таким чином, виходячи з вимог ст.198-200 Сімейного кодексу України (зі змінами та доповненнями, внесеними Законом України №2801-4 від 22.09.2005 року), враховуючи, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, перешкод з боку стану його здоровя не має, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до закінчення нею навчання. Задовольняючи позов, суд відповідно до ст.88 ЦПК України стягує з відповідача судові витрати в доход держави в розмірі 51 гривні та витрати з інформаційно-технічного забезпечення в розмірі 120 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 9 серпня 1996року, від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей. Позивачка просить розірвати шлюб, при цьому в судовому засіданні посилалася на те, що з квітня 2008року вони не підтримують сімейно-шлюбні відносини. Відповідач їздив до себе на Батьківщину, а потім, коли в квітні 2010році не повернувся спільне життя так і не склалося, аліменти на дітей не сплачує, матеріальної допомоги на дітей не надає. Відповідач в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлений про день слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Суд,

Outcome: approved