Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-13 00:00:00

У квітні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути зі [PERSON] на його користь завдану моральну шкоду в сумі 5000 грн., витрати на юридичну допомогу в сумі 2000 грн., а також судові витрати. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 05 квітня 2008 року [PERSON] поширила відомості про нього, які не відповідають дійсності і ганьблять його гідність та честь в очах дружини та сусідів. Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 24 липня 2008 року зобовязано [PERSON] в присутності свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] спростувати поширену інформацію, що [PERSON] є злодієм і що його коханкою є [PERSON] Позивач вважає, що неправомірними діями відповідача йому завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у звязку з приниженням гідності та честі. Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 06 вересня 2011 року позов [PERSON] задоволено частково, стягнуто з [PERSON] на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 500 грн., витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн., в решті позовних вимог відмовлено,вирішено питання про судові витрати. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати зазначене рішення суду і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом порушено норми матеріального та процесуального права. Апелянт не погоджується з висновком суду про стягнення з неї витрат на правову допомогу, оскільки [PERSON] брала участь у справі як представник позивача за усним клопотанням сторони, ухвалою суду до участі у справі, як особа, що надає правову допомогу, не допускалась. Апелянт зазначає, що у особи, яка приймала участь у справі в якості представника сторони у судовому засіданні за усним клопотанням, відсутні правові підстави для отримання винагороди за надані послуги у порядку, визначеному законом, в той час як послуги фахівця у галузі права, допущеного до участі у судовому засіданні в порядку ст.56 ЦПК України, підлягають оплаті. Крім того, згідно договору про надання юридичних послуг, укладеного між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] надано право на участь в судових засіданнях в Деснянському районному суді м.Чернігова, проте дана справа розглянута Новозаводським районним судом м.Чернігова. З квитанції про сплату юридичних послуг, наданої позивачем, не зрозуміло, кому саме надавалась юридична допомога 14 березня 2011 року в розмірі 2000 грн. Також апелянт вважає, що позивач не підтвердив спричинення йому моральної шкоди доказами; суд першої інстанції не зазначив в рішенні, які моральні страждання та яким діями відповідача були завдані позивачу та чим керувався суд, визначаючи розмір відшкодування. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 24 липня 2008 року зобовязано [PERSON] спростувати в присутності [PERSON], [PERSON], [PERSON] поширену нею інформацію про те, що [PERSON] є злодієм і що його коханкою є [PERSON] Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Враховуючи викладене, факт поширення [PERSON] неправдивої інформації відносно [PERSON] встановлено судовим рішенням від 24 липня 2008 року і такий факт не потребує доказування. Згідно ст.280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Задовольняючи вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з того, що порушення прав позивача завдало шкоди його інтересам, змушувало докладати додаткових зусиль для організації свого життя, крім того, рішення про спростування недостовірної інформації відповідачем не виконано. З таким висновком погоджується апеляційний суд, оскільки він відповідає матеріалам справи та вимогам закону. Факт порушення відповідачем особистого немайнового права позивача підтверджується судовим рішенням. Моральна шкода спричинена душевними переживаннями, стражданнями позивача, повязаними з неправдивою інформацією щодо нього, яка призвела до погіршення відносин з дружиною, дітьми, він змушений був виправдовуватись перед членами сімї, знайомими, сусідами, які, на думку позивача, змінили відношення до нього, доводити, що він не такий, як то стверджує відповідач, та що її субєктивна думка є невірною. Позивач перебував у постійному нервовому напруженні, змушений був докладати зусиль для подальшої організації свого життя, відповідно, доведеність моральної шкоди позивачу знайшла своє підтвердження в суді, а доводи апелянта не спростовують правильності висновків суду першої інстанції в цій частині. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд правомірно виходив з засад розумності, виваженості та справедливості. Щодо рішення суду першої інстанції в частині стягнення витрат на правову допомогу, то апеляційний суд виходить з наступного. Статтею 79 ЦПК України передбачено, що витрати на правову допомогу входять до витрат, повязаних з розглядом справи. Виходячи зі змісту ст.56,84 ЦПК України ці витрати мають бути повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які допускаються до участі в розгляді справи ухвалою суду за заявою особи, яка бере участь у справі. З матеріалів справи вбачається, що інтереси позивача в суді першої інстанції представляла [PERSON] саме як представник позивача, що підтверджується журналами судових засідань від 15 серпня 2011 року (а.с.50-52) та від 06 вересня 2011 року (а.с.56-57). Згідно часткового роздрукування технічного запису судового засідання від 15 серпня 2011 року при встановленні судом особи [PERSON] та перевірці її повноважень як представника, остання підтвердила, що вона „діє на підставі доручення, посвідченого за місцем проживання відповідача, копія якого міститься в матеріалах справи. На а.с.29 мається копія довіреності від 12 липня 2011 року, на підставі якої [PERSON] і представляла інтереси позивача в суді першої інстанції як його представник. Відомості про те, що вона була допущена судом до участі в розгляді справи ухвалою суду як особа, що надає правову допомогу, відсутні. Відповідно, наявні в матеріалах справи договір про надання юридичних послуг, копія свідоцтва про державну реєстрацію ФОП, копії дипломів на імя [PERSON], квитанція (а.с.14-17), та надані апеляційному суду акти виконаних робіт до договору про надання юридичних послуг, не можуть бути підставою для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, оскільки [PERSON] в суді першої інстанції діяла як представник позивача, а не особа, що надає правову допомогу. Тому у суду не було підстав для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу. Враховуючи викладене, оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] витрат на правову допомогу в сумі 2000 грн.

Outcome: partial