Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-22 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом в якому зазначила, що вони з відповідачем з 14.03.2007 року перебувають у розірваному шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на матеріальному утриманні та вихованні позивачки, а тому вона просить суд стягнути з відповідача аліменти в розміри 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину, на її користь на утримання дитини до її повноліття, тобто до 07.07.2023 року, так як відповідач ухиляється від утримання дитини в добровільному порядку. Позивачка у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала із підстав, які зазначені у її позовній заяві до відповідача та просить суд задовольнити позов у повному обсязі при цьому надала суду пояснення про те, що вона з відповідачем не проживає спільно з 2003 року. Дитина, син [PERSON], [INFO] народився від іншого чоловіка, імя якого вона не бажає називати, однак вона перебувала ще в зареєстрованому шлюбі із відповідачем хоча і не проживали разом з 2003 року. Коли постало питання про реєстрацію народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану вона дитину зареєструвала присвоївши прізвище дитини відповідача [PERSON], та у свідоцтві про народження дитини батьком дитини зазначила [PERSON], так як перебувала з останнім у зареєстрованому шлюбі, хоча і не проживала разом з останнім. На даний час їй необхідно оформити державну допомогу, як одинокої матері на утримання сина [PERSON], [INFO], але в оформленні державної допомоги на сина їй відмовлено, оскільки у дитини є батько [PERSON] У звязку з чим вона звернулася до суду про стягнення аліментів на утримання дитини з [PERSON] Відповідач у судовому засіданні відносно предявленого позову заперечує та пояснив суду, зазначивши при цьому те, що він з 2003 року пішов від позивачки і з того часу проживає окремо від неї. 14.03.2007 року між ними шлюб було розірвано. Де взялася дитина йому не відомо. Участі у її народженні він не приймав, оскільки позивачка на той час співмешкала з іншим чоловіком. А тому вважає позовні вимоги до нього щодо стягнення аліментів на дитину, її сина [PERSON], [INFO] є безпідставними. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22.10.1994 року. В результаті виниклих між ними неприязних відносин сторони з 2003 року проживають окремо. 14.03.2007 року між сторонами розірвано шлюб, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу./а.с.3/. 07.07.2005 року у позивачки [PERSON], народилася дитина - син [PERSON], батьком якого записано у свідоцтві про народження дитини відповідача [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини./а.с.5/. Дитина, син [PERSON], 07.07.2005 року народжений від іншого чоловіка з яким позивачка деякий час співмешкала, з 2004 року, що підтвердила у судовому засіданні позивачка. Дані правовідносини врегульовані ст.180 СК України з якої слідує, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки у судовому засіданні встановлено, що також підтверджено позивачкою [PERSON], у судовому засіданні - син [PERSON], [INFO] народжений [PERSON], від іншого чоловіка. Доказів, які б свідчили про те, що дитина народжена саме від відповідача [PERSON], позивачкою у судовому засіданні надано не було, клопотань щодо їх витребування судом до суду від сторін не надійшло, у звязку з чим суд вважає позовні вимоги позивачки є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Так відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Outcome: dismissed