Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач в позовній заяві посилалася на те, що з 21 жовтня 2005 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області було зроблено відповідний актовий запис за № 101. Від зазначеного шлюбу мають неповнолітнього сина –[PERSON], [INFO], що перебуває на утриманні позивача. На даний час [PERSON] та [PERSON] поживають окремо. Матеріальну допомогу на утримання свого неповнолітнього сина у добровільному порядку відповідач не надає. З урахуванням викладеного, просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 435 гривень, щомісячно. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 435 грн. Відповідач в судове засідання не з’явився, про день та час його проведення повідомлявся належним чином (а.с. 12), про причини неявки суд не повідомив, що є підставою для вирішення справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], є відповідач [PERSON] (а.с. 7). Батьки дитини, - позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], - з 21 жовтня 2005 року перебувають у шлюбі, що був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солонянського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблений відповідний актовий запис за № 101. Неповнолітня дитина знаходяться на утриманні своєї матері [PERSON], відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. ст. 180, 183 СК України, батьки зобов’язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а розмір щомісячних аліментів визначається судом і в жодному разі не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. У відповідності до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 181, ч. 1 ст. 191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батьків, починаючи від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров’я та матеріальне становище платника аліментів. З урахуванням викладеного, а також приймаючи до уваги фактичні обставини справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання його неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 435 грн. щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України витрати у справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved