Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-18 00:00:00

У листопаді 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування позову посилалася на те, що відповідач є його батьком про, що свідчить свідоцтво про його народження. Оскільки позивач продовжує навчання у Національному гірничому університеті, на денній формі навчання за контрактною формою навчання, а відповідач має можливість надавати допомогу на навчання, а тому просив суд стягнути із відповідача аліменти на його користь, у звязку з його продовженням навчання у розмірі ? частини від доходів відповідача до досягнення ним двадцяти трьох років. До суду позивач надав заяву щодо розгляду справи за його відсутності, підтримавши позовні вимоги, просив суд задовольнити їх, проти заочного вирішення справи, у випадку повторної неявки відповідача, не заперечував. Відповідач до судового засідання не зявилася, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив. Згідно ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням зазначених положень закону та думки позивача, який в наданій заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності відповідача у заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити повністю з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст. 183 СК України встановлює, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком позивача, що підтверджується Свідоцтвом про народження. На час звернення до суду, позивач навчається у Національному гірничому університеті за денною формою навчання за контрактною формою навчання, що підтверджується довідкою з учбового закладу. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, те, що відповідач отримує постійний дохід, інші обставини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання позивача у розмірі ? частини від доходів відповідача до досягнення ним двадцяти трьох років. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно зі ст.ст.81,88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 188,20 грн.

Outcome: approved