Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на квартиру за набувальною давністю. До початку розгляду справи по суті позивач [PERSON] подала письмову заяву про зміну підстав позову, в якій посилаючись на ухилення відповідачами від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири №28, розташованої в житловому будинку №29 по вул. Харчука в м. Новий Буг, Миколаївської області, укладеного з ними 25.06.1998 року та зареєстрованого Універсальною товарною біржею Віконт-Т 25.06.1998 року за реєстраційним №127, просила визнати зазначений договір дійсним та визнати за нею право власності на придбане нерухоме майно. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені вимоги і пояснила, що в лютому 2011 року при вирішення питання щодо продажу квартири, придбаної у відповідачів за договором купівлі-продажу від 25.06.1998 року, їй було роз'яснено в Новобузькій філії ММБТІ про недійсність укладеного нею договору, оскільки він нотаріально не посвідчений, неодноразово зверталася до відповідачів, як продавців належної їм квартири, з питання нотаріального оформлення договору купівлі-продажу, але останні з різних причин на протязі тривалого часу від цього ухиляється, тому була вимушена звернутися до суду з зазначеним позовом, просила задовольнити заявлені вимоги. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, але надіслали до суду заяви в письмовій формі, в яких зазначили про визнання пред'явленого до них позову та про розгляд справи за їх відсутності. Вислухавши доводи позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить такого висновку. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна за №1-166 від 25.06.1998 року, зареєстрованого Універсальною товарною біржею Віконт-Т в журналі реєстрації біржових угод за №1-166 від 25 червня 1998 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]О як власники квартири №28, загальною площею 61,4 кв.м. (житлова площа 39,69 кв.м.), розташованої в житловому багатоквартирному будинку №29 по вул. Харчука в м. Новий Буг, Миколаївської області, продали покупцю [PERSON] належну їм квартиру і сторони підписали зазначений договір. В силу ст.227 ЦК України в редакції Закону 1963 року (діяла на момент укладення сторонами договору від 07.03.2002 року) договір купівлі-продажу будинку (квартири) повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Відповідно до вимог ч.2 ст.47 ЦК України в редакції Закону 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Договір купівлі-продажу квартири за №1-166 від 25.06.1998 року, про визнання якого дійсним заявлено позивачем [PERSON], не був нотаріально посвідчений, але відповідно до чинного законодавства на момент укладення угоди він підлягав обов'язковому нотаріальному посвідченню. Про те, що вказаний договір належить нотаріально оформити, як видно з доводів позивача, їй стало відомо лише в лютому 2011 року в Новобузькій філії ММБТІ, коли мала намір продати куплену у відповідачів квартиру. Укладений між продавцями [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та покупцем [PERSON] договір купівлі-продажу нерухомого майна не містить в собі протизаконних умов. Сторонами за договором було досягнуто згоди з істотних умов угоди, яка покупцем повністю була виконана (сплатила продавцям обумовлену між ними суму грошових коштів, вселилася в квартиру і проживає в ній з червня 1998 року до теперішнього часу та сплачує відповідні платежі за спожиті електроенергію, природний газ тощо. Надані позивачем письмові звернення до відповідачів з проханням прибути до нотаріальної контори для нотаріального посвідчення укладеного між ними договору вказують на те, що остання отримавши інформацію щодо недійсності договору намагалася врегулювати спірні правовідносини, що виникли у зв'язку з договором купівлі-продажу нерухомого майна, позасудовим шляхом. Таким чином, суд вважає, що визнання відповідачами [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] пред'явленого до них позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а надані позивачем в обгрунтування заявлених вимог документи та її доводи, свідчать про те, що відповідачі як продавці нерухомого майна, які 25.06.1998 року уклали з покупцем [PERSON] договір купівлі-продажу квартири№28, розташованої в житловому будинку №29 по вул. Харчука в м. Новий Буг, Миколаївської області, ухиляються від нотаріального оформлення цього договору, що згідно до вимог ч.2 ст.47 ЦК України, в редакції Закону 1963 року, є підставою для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved