Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 31 жовтня 2011 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів в розмірі 900 гривень щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] та 900 гривень щомісяця на її утримання по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку , мотивуючи тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 07 серпня 2010 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], яка проживає з нею. Подружнє життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння, вона втратила до відповідача почуття кохання та поваги. Батько дитини [PERSON] ухиляється від утримання дитини, допомоги добровільно не надає. В даний час вона знаходиться у відпустці по догляду дитини до досягнення нею трирічного віку, а тому просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти за рішенням суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву, у якій уточнила свої позовні вимоги та просила стягнути на її користь аліменти не в твердій грошовій сумі, а 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача на утримання дитини та 1/6 частину заробітку (доходу) на її утримання та просила розірвати шлюб, строк для примирення не надавати, оскільки це суперечить її інтересам, місце проживання дитини просила визначити з нею та в порядку ст.113 СК України відновити дошлюбне прізвище, розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, у якій повністю погоджується з уточненими позовними вимогами та просив розірвати шлюб, не заперечує проти визначення місця проживання дитини з позивачкою, справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов є законний, а тому підлягає задоволенню. Установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 серпня 2010 року. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач, як батько дитини та чоловік позивача, добровільно не надає матеріального утримання на свою малолітню дочку та не працюючу дружину, хоч сам працює слюсарем монтажником ПП «БУД-ВБР» та має можливість надавати таке утримання. Шлюб сторін виявився невдалим. Через відсутність взаєморозуміння сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Бажання та наміру відновити сімейні стосунки у сторін відсутні. Позивач просила суд не призначати їм строк для примирення, так як збереження шлюбу суперечить її інтересам та за рішенням суду стягнути з відповідача аліменти на своє утримання та на тримання дитини. Згідно статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Цих вимог сторони не дотрималися, що призвело до руйнування сімї. За таких обставин суд з підстав статей 110-113 Сімейного кодексу України постановляє рішення про розірвання шлюбу між сторонами. Місце проживання дитини за домовленістю сторін визначає з матір'ю та відновлює дошлюбне прізвище позивачу. Згідно ст.180 СК України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частин 2,4 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною віку трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати таку матеріальну допомогу. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин суд постановляє рішення про стягнення аліментів в погодженому сторонами розмірі, та з підстав ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 188 гривень 20 копійок.

Outcome: approved