Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-17 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], третіх осіб Рівненської міської ради, Управління Держкомзему у м. Рівне, Рівненської регіональної філії ДП Центр державного земельного кадастру про визнання не дійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації,. В судових засіданнях позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити. В обґрунтування позовних вимог, вказують, що позивачу, [PERSON], на праві власності належить садибний житловий будинок, що знаходиться за адресою: місто Рівне, вул.. Гранична,40. На вказаній земельній ділянці розміщені обєкти нерухомого майна в тому числі літня кухня та тимчасова споруда гараж. Відповідачі володіють сусідньою земельною ділянкою (№38) на підставі Державного акту на праві власності на земельну ділянку серія ЯЗ №235670. Згідно Державного акту стіна його гаража та літньої кухні на декілька сантиметрів знаходяться на земельній ділянці Відповідачів. В дійсності ж стіна його гаража та літньої кухні проходить по межі земельних ділянок його та Відповідачів. Також, згідно Плану земельної ділянки №40, гараж Відповідачів позначений пунктом Ввиходить за межі земельної ділянки наданої їм у власність в напрямку садиби №38. Згідно наведених фактів, вважає, що, Державний акт не відповідає вищевказаним нормам права. Просив суд позовні вимоги задовольнити, визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №235670 виданий Управлінням Держкомзему у місті Рівному 17 лютого 2009 року, скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, що знаходиться у м. Рівне, вул.. Гранична,38, надану згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №235670 виданого Управлінням Держкомзему у м. Рівному. Відповідач та його представник в судових засіданнях позов не визнали, вважають його необґрунтованим і таким, що не відповідає закону через наступні підстави. В обґрунтування своєї правової позиції вказують на те, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №235670 виданий Управлінням Держкомзему у місті Рівному 17 лютого 2009 року є законним, державна реєстрація права власності на земельну ділянку, що знаходиться у м. Рівне, вул.. Гранична,38, надану згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №235670 виданого Управлінням Держкомзему у м. Рівному є законною. Крім того рахують, що рішенням виконкому Рівненської райради від 20.06.1995 року №402 земельна ділянка, площею 0,06 га в с. Видумка Ровенского району була надана під будівництво забудовнику [PERSON] Відповідно до свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя від 07 квітня 1957 року до Волчук (Ворфоломієва) перейшло право власності на 47\\100 частини домоволодіння по вул. Граничній, 40 в м. Рівне. Земельна ділянка у користування чи приватну власність не передавалась. Представник третьої особи в судовому засіданні висловив думку про недоцільність задоволення позовних вимог. Від третьої особи, РРФ Центру ДЗК надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, оскільки повноваження з державної реєстрації документів (скасування державної реєстрації), що посвідчують права на земельні ділянки передано до Держземагенства. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду показав, що він приймав участь у виготовленні технічної документації, яка була виготовлена на підставі документів, наданих КП РМБТІ. Державного акту на землю вони не виготовляли. Свідок [PERSON] експерт, який проводив судово-будівельну технічну експертизу. №00930\\1_ПС від 10.11.2010 року суду показав, що він, по даній справі проводив судово-будівельну технічну експертизу в результаті якої ним було зроблено висновок №00930\\1_ПС від 10.11.2010 року. Зроблений ним висновок вважає законним, обєктивним та повним та таким, що базується на вимогах чинного законодавства та відповідних нормативах. Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, обєктивно та неупереджено дослідивши письмові докази по справі, приходить до переконання, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу, [PERSON], на праві власності належить садибний житловий будинок, що знаходиться за адресою: місто Рівне, вул.. Гранична,40. Відповідно до ст. 377 Цивільного Кодексу України якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування цією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. На вказаній земельній ділянці розміщені обєкти нерухомого майна в тому числі літня кухня та тимчасова споруда гараж. [PERSON] та [PERSON] володіють сусідньою земельною ділянкою (№38) на підставі Державного акту на праві власності на земельну ділянку серія ЯЗ №235670. Згідно Державного акту стіна. гаража та літньої кухні, що належать [PERSON]М на декілька сантиметрів знаходяться на земельній ділянці [PERSON]. В дійсності ж стіна його гаража та літньої кухні проходить по межі земельних ділянок, що належать [PERSON] та Опнащукам. Також, згідно Плану земельної ділянки №40, гараж [PERSON] позначений пунктом Ввиходить за межі земельної ділянки наданої їм у власність в напрямку садиби №38. Позивач звернувся до суду з позовом про визнання Державного акту сусіда, недійсним та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку. Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Ч. 2 ст. 59 ЦПК України вказує на те, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст.. 143 ЦПК України для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Судом призначено судово-будівельну технічну експертизу. Висновком експерта №00930\\1_ПС від 10.11.2010 року встановлено, що межа між земельними ділянками садиб №№ 38 та 40 по вул.. Граничній в м. Рівне не відповідає матеріалам інвентаризації Держкомзему в м. Рівне. Так як матеріали інвентаризації містять лише лінійні розміри земельних ділянок і не містять координат межових точок, кутових розмірів, то порівняти ці дані з даними державного акту і визначати площу розбіжностей не можливо. Фактично межа земельної ділянки в м. Рівне по вул.. Граничній,38, встановлена огорожею, не відповідає межі вказаній в Державному акті на право власності на земельну ділянку ЯЗ №235670 виданому Управлінням Держкомзему у м. Рівному 17 лютого 2009 року. Площа невідповідності між даними Державного акту та даними геодезичної зйомки фактичної межі становить 0,9696+0,137+1,697=2,9345 м. кв., в тому числі: - Площа заступання Державного акту за межу на земельну ділянку по Граничній,40 0,9696+0,137=1,1066 кв.м. - Площа виступу будівель та споруд садиби №38 по вул.. Граничній за межі Державного акту 0,131+1,697=1,828 м.кв. А також площа виступу мощення двору по вул.. Граничній,40 за межі фактичної межі встановленої металевим стовпами огорожі на територію Державного акту становить 0,6581 м.кв. В результаті проведених досліджень можна зробити висновок, що існує накладання літньої кухні позначеної пунктом В-1у Технічному паспорті на будинок №40 по вул.. Граничній в м. Рівне на земельну ділянку надану відповідачу згідно Державного акту на площу рівну 0,136 кв.м. Гараж позначений літерою Б у Технічному паспорті на будинок №38 по вул.. Граничній, в м. Рівне, виходить за межі наданої земельної ділянки згідно Державного акту на сусідню земельну ділянку. Площа накладання становить 0,1187 кв.м. В результаті проведених досліджень, Експерт вважає, що металевий гараж позначений літерою Е не є обєктом нерухомого майна. З даного висновку вбачається, що право власності на землю, гр.. [PERSON] та [PERSON] порушує права та законні інтереси [PERSON], який є законним користувачем суміжної земельної ділянки. Відповідно до ст.. 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобовязує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Outcome: approved