Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до Розтоківської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області та Рахівського комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації»Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно. Із позовної заяви вбачається, що після смерті матері позивача, [PERSON], залишився, як спадкове майно, житловий будинок [NUMBER] разом із надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований у [ADDRESS]. Позивач, як спадкоємець першої черги спадкоємців за законом, у листопаді місяці 2009 року звернувся до виконкому Розтоківської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області та КП «БТІ»Рахівської районної ради із заявою про перереєстрацію нерухомого майна (спадкового будинку) та видачу йому свідоцтва про право власності на Ѕ частину житлового будинку та інше спадкове майно, що належало його матері, [PERSON] Основним доказом, як підставою своїх вимог, ним до виконкому Розтоківської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області було пред'явлено копію свідоцтва про народження, яким підтверджуються родинні зв'язки зі спадкодавцем, а до КП «БТІ»- довідку Розтоківської сільської ради Рахівського району № 885 від 14.08.2009 р., якою також підтверджується факт проживання спадкодавця до дня своєї смерті в даному спадковому будинку. Однак, як зазначає позивач, у видачі такого документа йому у сільській раді було безпідставно та необґрунтовано відмовлено, так само, як відмовлено і реєстратором КП "Бюро технічної інвентаризації" Рахівської районної ради у перереєстрації житлового будинку. У зв'язку із наведеним позивач звернувся до суду за захистом порушеного цивільного права, оскільки, вважає, що за загальними цивільно-правовими нормами кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, в тому числі, шляхом визнання такого права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Посилається на те, що відповідно до вимог ст.527 ЦК України (в ред.1963 р.), він має право на спадкування майна, як особа, яка є живою на момент смерті спадкодавця. Крім того, у даному житловому будинку позивач проживав на день смерті матері та проживає постійно в даний час, продовжує утримувати та обслуговувати його після смерті матері, утримує та обробляє частину земельної ділянки, на якій даний будинок розташований. Заявляє, що майнових спорів із приводу прийняття спадщини не існує, оскільки він претендує лише на Ѕ частину спадкового майна. Просив визнати за ним, [PERSON], [INFO]., мешканцем [ADDRESS] право власності на Ѕ частину спадкового майна, що належало на праві приватної власності гр-ці [PERSON], в тому числі, на Ѕ частину житлового будинку [NUMBER] разом із пропорційною частиною надвірних споруд та господарських будівель, що розташований у [ADDRESS]. В ході судового розгляду справи представник позивача, [PERSON], заявив клопотання про залучення до участі у розгляді справи у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору [PERSON], [INFO], мешканку [ADDRESS]. Крім того, позивачем [PERSON] було збільшено позовні вимоги, так як, визначена ним ціна позову не відповідала дійсній вартості спірного майна, на яке він претендував, і встановити на момент пред'явлення ним позову точну ціну було неможливо. На момент пред'явлення збільшених позовних вимог позивачем отримано відповідні доказові документи щодо технічної характеристики спадкового житлового будинку, в тому числі, довідку про вартість забудови, у зв'язку із чим подав заяву про збільшення позовних вимог. Відповідно до технічного паспорту житлового будинку [NUMBER], розташованого у [ADDRESS], який належав на праві приватної власності матері позивача, [PERSON], останній складається із: 1. житлового будинку (літера А згідно зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд), інвентаризаційною вартістю 57.471 грн., рік будівництва -1935; 2. житлового будинку (літера Д згідно зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд), інвентаризаційною вартістю 28.774 грн., рік будівництва -1990; 3. господарської будівлі для худоби та птиці (літера Б згідно зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд), інвентаризаційною вартістю 2.772 грн., рік будівництва -1950; 4. сараю (літера В згідно зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд), інвентаризаційною вартістю 3.274 грн., рік будівництва -2000; 5. вбиральні (літера Г згідно зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд), інвентаризаційною вартістю 1.808 грн., рік будівництва -2000; 6. сараю (літера Е згідно зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд), інвентаризаційною вартістю 10.404 грн., рік будівництва -2009; 7. погребу окремо збудованого (літера Є згідно зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд), інвентаризаційною вартістю 3.796 грн., рік будівництва -1930, і загальна інвентаризаційна вартість спадкового житлового будинку разом із надвірними будівлями та спорудами становить 108.299 (сто вісім тисяч двісті дев'яносто дев'ять) грн. Позивач посилався на інформацію, зазначену у довідці № 132 від 17.08.2009 р., виданій Розтоківською сільською радою Рахівського району, Закарпатської області, де згідно із записом у погосподарській книзі № 7 за 1983-1990 р.р. будинок за [NUMBER] належав [PERSON], [INFO], який відповідно до довідки того ж органу за № 842 від 03.08.2009 року перейменований у будинок [NUMBER]. Таким чином, позивач, доводить той факт, що на даний час предметом судового спору являється житловий будинок [NUMBER], що розташований у [ADDRESS], на який КП «БТІ»Рахівської районної ради Закарпатської області 15.03.2010 р. виготовлено технічний паспорт. Відповідно до збільшених позовних вимог просив визнати за ним, [PERSON], [INFO]., мешканцем [ADDRESS] право власності на Ѕ частину спадкового майна, що належало на праві приватної власності [PERSON], в тому числі, на Ѕ частину житлового будинку [NUMBER] разом із пропорційною частиною надвірних споруд та господарських будівель, що розташований у [ADDRESS], та визначити частки в натурі в нерухомому майні -житловому будинку [NUMBER] літери «А», що розташований у [ADDRESS], шляхом виділення йому, [PERSON], у володіння та користування житлові та нежитлові приміщення будинку [NUMBER] літери «А»№ 1 площею 6,74 м2, № 2 площею 18,80 м2 та № 3 площею 3,94 м2, загальна площа яких становить - 29,49 (двадцять дев'ять цілих сорок дев'ять сотих) м2, інвентаризаційною вартістю - 32.468 (тридцять дві тисячі чотириста шістдесят вісім) грн. [PERSON] звернулася до суду із клопотанням про допуск її, як опікуна неповнолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], до участі у розгляді даної справи, як третіх осіб із самостійними вимогами на предмет спору, оскільки, заявляла, що житловий будинок [NUMBER], що розташований у [ADDRESS], належав у цілій частині на праві приватної власності її бабусі, [PERSON]. Разом з тим, [PERSON] заявляє, що її мати, [PERSON], яка померла [INFO], постійно проживала у спірному житловому будинку з малолітніми дітьми і прийняла спадщину вступивши в оперативне управління майном та його володінням. З цих підстав [PERSON] у своїх інтересах, та в інтересах неповнолітніх осіб звернулася до суду з окремим позовом, за яким просила визнати за нею, [PERSON] та неповнолітніми [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] право власності на все спадкове майно, що складається з житлового будинку [NUMBER] разом з надвірними та господарськими спорудами, що розташований у [ADDRESS], який вказаний в технічній документації до житлового будинку [NUMBER] у [ADDRESS] під літерою «А»у рівних долях за кожним. Представник позивача, [PERSON], в ході судового розгляду справи подав заяву про збільшення позовних вимог, мотивуючи свої вимоги тим, що спірний житловий будинок [NUMBER], що належав на праві користування матері позивача, розташований на земельній ділянці, виділеній попередньому землекористувачу для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площа якої становить 0,15 га. Вирішуючи питання про визнання права власності на частину спадкового майна -Ѕ частину житлового будинку [NUMBER], що у [ADDRESS], позивач вважає за необхідне, доцільне та можливе вирішити питання про розподіл присадибної земельної ділянки шляхом визначення порядку її використання між спадкоємцями. Оскільки позивач, [PERSON], заявляє претензії щодо визнання за ним права власності на Ѕ частину житлового будинку, то відповідно до положень частини 4 статті 120 Земельного кодексу України, він має право отримати у власність Ѕ частину присадибної земельної ділянки, так як при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Просив визначити порядок користування, розпоряджання та володіння [PERSON], як співвласником нерухомого майна, присадибною земельною ділянкою, що належить до житлового будинку [NUMBER], розташованого у [ADDRESS]. В ході розгляду справи представником позивача, [PERSON], було в черговий раз збільшено позовні вимоги, оскільки, під час розгляду справи у суді, виконкомом Розтоківської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області винесено рішення № 82 від 20.10.2010 року «Про надання дозволу на оформлення права власності на житловий будинок», згідно якого за неповнолітніми дітьми -сиротами: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та їхнім опікуном, [PERSON], в рівних долях зареєстровано та оформлено право власності на спірний житловий будинок [NUMBER], що розташований у [ADDRESS]. Враховуючи наведене, представник позивача вважав за необхідне поставити перед судом в порядку представництва, питання про збільшення позовних вимог, мотивуючи свої доводи наступним. У відповідності до вимог статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Положеннями п.1.4. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445, передбачено, що державна реєстрація прав власності на нерухоме майно являє собою внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТI за місцезнаходженням об'єктів нерухомого майна на підставі правовстановлюючих документів коштом особи, що звернулася до БТI. Однак, виконавчий комітет Розтоківської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області при винесенні свого рішення про реєстрацію прав власності на спірний житловий будинок не послався на відповідний пункт Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, який би надав йому, виконавчому комітету, право прийняття такого рішення, у зв'язку із чим рішення є незаконним та таким, що не відповідає чинному законодавству. Просив залучити до участі у розгляді даної цивільної справи у якості співвідповідача виконавчий комітет Розтоківської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області та скасувати рішення виконавчого комітету Розтоківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області № 82 від 20.10.2010 року «Про надання дозволу на оформлення права власності на житловий будинок», за яким за неповнолітніми дітьми -сиротами: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та їхнім опікуном, [PERSON], в рівних долях зареєстровано та оформлено право власності на спірний житловий будинок [NUMBER], що розташований у [ADDRESS], як таке, що не відповідає вимогам чинного законодавства та порушує права інших осіб. Представником позивача, [PERSON], було подано позовну заяву про уточнення позовних вимог, оскільки, в ході розгляду справи встановлено, що у матеріалах справи відсутній правовстановлюючий документ на спірне нерухоме майно, оскільки первинна реєстрація права власності житлового будинку попереднім власником проведена не була. В даному випадку, реєстратором була винесена відмова у реєстрації нерухомого майна із мотивів того, що йому не надається документів, які б відповідали вимогам п.3.3 Тимчасового Положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 р. за № 7/5. У відповідності до положень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»законодавець зазначає, що якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво, то до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Враховуючи те, що на спірний житловий будинок [NUMBER] разом із надвірними спорудами в цілій частині, що розташований у [ADDRESS] попереднім власником, [PERSON], архітектурно-будівельної документації виготовлено не було у зв'язку із чим дане нерухоме майно у відповідності до положень ст.105 ЦК УРСР (в ред.1963 р.), являється самочинним будівництвом, представник просив уточнити позовні вимоги в частині визнання права на нерухоме майно, та визнати за [PERSON], [INFO]., мешканцем [ADDRESS] право власності на Ѕ частину всього спадкового майна, що належало на праві приватної власності його матері, [PERSON], в тому числі, на Ѕ частину будівельних матеріалів та обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку [NUMBER] разом із пропорційною часткою надвірних споруд та господарських будівель, що розташований у [ADDRESS]. Третя особа із самостійними вимогами на предмет спору, [PERSON], подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій зазначила наступне. [INFO] померла гр-ка [PERSON], яка відповідно до запису в погосподарській книзі за № 7 була зареєстрована та проживала у житловому будинку [NUMBER] (н/н [NUMBER]). Мати неповнолітніх осіб, [PERSON], постійно проживала у спірному житловому будинку разом з дітьми, а [PERSON] проживав у житловому будинку [NUMBER] (н/н [NUMBER]), що розташований у [ADDRESS] і не вчинив жодних дій, які б свідчили про прийняття ним спадщини. У грудні місяці 2009 року гр-н [PERSON] шляхом подання неправдивої інформації реєстратору КП «БТІ»Рахівської районної ради, отримав технічний паспорт на спадковий житловий будинок [NUMBER] в [ADDRESS], до якого помилково, на думку позивачки, під літерою «А»включено житловий будинок [NUMBER] в [ADDRESS]. При цьому позивачка доводить той факт, що це є два різні житлові будинки, а сім'ї [PERSON] та [PERSON] вели окремі господарства, хоча і проживали в одному дворі. Таким чином, на підставі цих доводів позивачка вважає, що [PERSON] не вчинив жодних дій, які б свідчили про прийняття ним спадщини після смерті [PERSON], а відповідно не має права претендувати на дане нерухоме майно. Просила задовольнити збільшені позовні вимоги, за якими виключити зі складу спадкового майна, на яке претендує [PERSON], житловий будинок [NUMBER] літери «А», що розташований у [ADDRESS], який складається із веранди - площею 6,75 м2, кухні - 18,80 м2, комори -3,94 м2, кімнати -20,93 м2, кімнати -12,67 м2 та коридору -5,19 м2. Крім того, просить визнати за нею та неповнолітніми [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] право власності на житловий будинок [NUMBER] разом із надвірними та господарськими будівлями, що вказаний у технічному паспорті на житловий будинок за [NUMBER] літера «А»в [ADDRESS] і відповідно до експлікації до плану квартири складається із веранди -площею 6,75 м2, кухні - 18,80 м2, комори -3,94 м2, кімнати -20,93 м2, кімнати -12,67 м2 та коридору -5,19 м2 у рівних долях за кожним. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] збільшені позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити у повному обсязі з підстав та доводів, наведених у позовних заявах. У збільшеному позові третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору [PERSON] просили відмовити, як у необґрунтованому. Представник відповідача, Розтоківської сільської ради та виконавчого комітету Розтоківської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень. Причини неявки суду не відомі. У відповідності до положень статті 38 ЦПК України сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження (крім справ про усиновлення) можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника. Суд не позбавив відповідача взяти особисто участь у судових засіданнях або доручити представництво своїх інтересів третім особам, а тому вважається, що процесуальні права відповідача, в тому числі, право на судовий захист особисто або через свого представника, судом не порушено, а сторона справи ним не скористалась у порядку та формі, передбаченими чинним законодавством. Представник відповідача, Рахівського комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації»Закарпатської області, [PERSON], вирішення позовних вимог як за первинним позовом, так і за позовом третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору залишив на розсуд суду. Третя особа із самостійними вимогами на предмет спору -[PERSON], та її представник -[PERSON], збільшені позовні вимоги [PERSON] не визнали з підстав наведених у позовних заявах, просили у їх задоволенні відмовити, натомість підтримують свої збільшені позовні вимоги та просять їх задовольнити у повному обсязі. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - органу опіки й піклування Рахівської районної державної адміністрації Закарпатської області, [PERSON], позовні вимоги [PERSON] не визнала. При цьому, визнала збільшені позовні вимоги третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору -[PERSON], просить їх задовольнити у повному обсязі, захистити майнові житлові права дітей -сиріт -[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які в даний час знаходяться під опікою, піклуванням сестри [PERSON], згідно рішення Розтоківської сільської ради від 13.12.2007 року № 71 «Про встановлення опіки, піклування». Свідок, [PERSON], допитаний в ході судового розгляду справи, пояснив суду наступне. Покійну, [PERSON] він пізнавав особисто, працював із її сином, [PERSON], точно заявляє про те, що [PERSON] були два будинку, тепер лише один, скільки один було розбито. Цей будинок, де живе [PERSON], будував він сам, ще за життя своєї матері і йому будинок допомагали будувати люди, в тому числі, і він. Свідок, [PERSON], допитана в ході судового розгляду справи, пояснила суду, що вона була досить близькою подругою матері позивача, [PERSON]. Точно знає і стверджує, що у [PERSON] було два будинки, одна хата була внизу, одна є тою, де тепер проживає [PERSON]. Коли [PERSON] одружився, то рядом із спірним будинком побудував собі літню кухню, в якій проживає і зараз. Після того, як померла [PERSON], вона те дворогосподарство не відвідує. Заслухавши сторін, покази свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. У ході судового дослідження матеріалів справи судом достовірно встановлено, що [PERSON] померла [INFO], про що виконкомом Розтоківської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області вчинено відповідний запис акта про смерть за № 09. Після її смерті, як спадкодавця, залишився, як спадкове майно, житловий будинок [NUMBER] разом із надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований у [ADDRESS]. Вартість цього спадкового будинку становить 108.299 грн., що підтверджується довідкою № 137, виданою комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» Рахівської районної ради Закарпатської області 18.03.2010 року. В судовому засіданні встановлено, що покійна [PERSON], [INFO], була зареєстрована у житловому будинку за [NUMBER] разом із своїм сином, [PERSON] (довідка Розтоківської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області № 885 від 14.08.2009 року), а [PERSON], [INFO] проживав у будинку [NUMBER] до 2002 року, в даний час прописаний у будинку [NUMBER] (довідка Розтоківської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області № 842 від 03.08.2009 року). В ході судового розгляду справи судом достеменно встановлено, що [PERSON], [INFO], будівельно-технічної документації на будівництво житлових будинків №№ [NUMBER],[NUMBER] у [ADDRESS] за період 1935-1945 р.р. та 1988-1991 р.р. не виготовлялося та не видавалося (довідка відділу містобудування, архітектури та житлового-комунального господарства Рахівської районної державної адміністрації, Закарпатської області № 40 від 01.04.2010 року). Крім того, в матеріалах справи знаходиться довідка № 13 від 26.03.2010 року архівного відділу Рахівської районної державної адміністрації, Закарпатської області, згідно якої за переглянутими протоколами зборів уповноважених колгоспників колгоспу «8 Березня»та протоколах виконкому Розтоківської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області за 1988-1991 р.р. рішень про виділення земельної ділянки та дозволу на будівництво житлового будинку [PERSON] не має. Таким чином, суд критично відноситься до доводів третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору, [PERSON], щодо існування у покійної, [PERSON], двох будинків, якими являються будинки №№ [NUMBER] та [NUMBER]. Дані обставини підтверджуються і копією технічного паспорта на житловий будинок [NUMBER], що розташований у [ADDRESS], згідно зведеного акту вартості будинків, господарських будівель та споруд якого, житловий будинок [NUMBER] містить в собі житловий будинок під літерою «А»інвентаризаційною вартістю 57.471 грн. рік побудови якого -1935 рік, житловий будинок під літерою «Д»інвентаризаційною вартістю 28.774 грн., рік побудови -1990 рік, господарська будівля для худоби та птиці під літерою «Б»інвентаризаційною вартістю 2.772 грн., рік побудови -1950 рік, сарай під літерою «В»інвентаризаційною вартістю 3.274 грн., рік побудови -2000 рік, вбиральня під літерою «Г»інвентаризаційною вартістю 1.808 грн., рік побудови -2000 рік, сарай під літерою «Е»інвентаризаційною вартістю 10.404 грн., рік побудови -2009 рік, та погріб окремо збудований під літерою «Є»інвентаризаційною вартістю 3.796 грн., рік побудови -1930 рік. Отже, судом встановлено, що у [PERSON] не було двох будинків, а житловий будинок, який у технічній документації зазначений під літерою «Д»і становить інвентаризаційну вартість 28.774 грн., був збудований у 1990 році [PERSON], що підтвердилося в тому числі показами свідків, отриманих в ході судового розгляду справи. Разом з тим, суд приходить до висновку, що позови [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, визначення частки в натурі в нерухомому майні, та визначення порядку користування присадибною земельною ділянкою та позов третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору -[PERSON], яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно та виключення зі складу спадкового майна житлового будинку підлягає до часткового задоволення. У мотивувальних частинах позовних заяв як [PERSON], так і [PERSON], доведено, що відповідно до вимог ст.527 ЦК УРСР (в ред.1963 р.), позивач, [PERSON], має право на спадкування майна, як особа, яка є живою на момент смерті спадкодавця, а [PERSON] успадкувала майно у відповідності до положень ст.1261,ст.1262 України, оскілки проживала разом зі своєю матір'ю, [PERSON] на день її смерті. Однак, до матеріалів справи сторонами не додано правовстановлюючого документу на спірне нерухоме майно, так як первинна реєстрація права власності на житловий будинок попереднім власником проведена не була. В даному випадку, суд вважає, що реєстратором була законно винесена відмова у реєстрації житлового будинку за спадкоємцями із тих мотивів, що йому не було надано документів, які б відповідали вимогам положень п.3.3 Тимчасового Положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 р. за № 7/5. У відповідності до положень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»законодавець зазначає, що якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво, то до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Враховуючи те, що на спірний житловий будинок [NUMBER] разом із надвірними спорудами в цілій частині, що розташований у [ADDRESS] попереднім власником, [PERSON], архітектурно-будівельної документації виготовлено не було у зв'язку із чим дане нерухоме майно у відповідності до положень ст.105 ЦК УРСР (в ред.1963 р.), являється самочинним будівництвом, суд вважає за необхідне визнати за сторонами в рівних частинах право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані в процесі будівництва житлового будинку [NUMBER] разом із пропорційною часткою надвірних споруд та господарських будівель, що розташований у [ADDRESS]. Крім того, суд вважає за необхідне скасувати рішення виконавчого комітету Розтоківської сільської ради Рахівського району Закарпатської області № 82 від 20.10.2010 року «Про надання дозволу на оформлення права власності на житловий будинок», за яким за неповнолітніми дітьми -сиротами: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та їхнім опікуном, [PERSON], в рівних долях зареєстровано та оформлено право власності на спірний житловий будинок [NUMBER], що розташований у [ADDRESS], як таке, що не відповідає вимогам чинного законодавства та порушує права інших осіб. Судом при розгляді справи в суді встановлено, що будь-яких правовстановлюючих документів на житловий будинок [NUMBER], що у [ADDRESS] не виготовлялося, однак, Розтоківською сільською радою Рахівського району, Закарпатської області було винесено рішення № 82 від 20.10.2010 року «Про надання дозволу на оформлення права власності на житловий будинок», за яким за неповнолітніми дітьми -сиротами: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та їхнім опікуном, [PERSON], в рівних долях зареєстровано та оформлено право власності на спірний житловий будинок [NUMBER], що розташований у [ADDRESS]. У відповідності до вимог статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Положеннями п.1.4. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445, передбачено, що державна реєстрація прав власності на нерухоме майно являє собою внесення запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно у зв'язку з виникненням, існуванням або припиненням права власності на нерухоме майно, що здійснюється БТI за місцезнаходженням об'єктів нерухомого майна на підставі правовстановлюючих документів коштом особи, що звернулася до БТI. Однак, як встановлено судом, виконавчий комітет Розтоківської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області при винесенні свого рішення про реєстрацію прав власності на спірний житловий будинок не послався на відповідний пункт Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, який би надав йому, виконавчому комітету, право прийняття такого рішення, а таке рішення приймалося в той час, коли даний спір розглядався в суді, що надає суду право вважати дане рішення незаконним та упередженим у вирішенні даної справи на користь третіх осіб. Щодо задоволення позовних вимог [PERSON] в частині визначення частки в натурі в нерухомому майні -житловому будинку [NUMBER] літери «А», що розташований у [ADDRESS], шляхом виділення йому у володіння та користування житлові та нежитлові приміщення будинку [NUMBER] літери «А»№ 1 площею 6,74 м2, № 2 площею 18,80 м2 та № 3 площею 3,94 м2, загальна площа яких становить - 29,49 (двадцять дев'ять цілих сорок дев'ять сотих) м2, інвентаризаційною вартістю - 32.468 (тридцять дві тисячі чотириста шістдесят вісім) грн., та визначення порядку користування, розпоряджання та володіння ним, як співвласником нерухомого майна, присадибною земельною ділянкою, що належить до житлового будинку [NUMBER], розташованого у [ADDRESS] та у частині позову, заявленому третьою особою із самостійними вимогами на предмет спору -[PERSON] щодо виключення зі складу спадкового майна житлового будинку, то суд вважає їх такими, що не підлягають до задоволення з наступних доводів. При розгляді справи суд посилається на положення статей 58-59 ЦПК України, згідно яких належними є ті докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування, не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Outcome: partial