overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-11 00:00:00

В січні 2011 р. Миколаївська загальноосвітня школа-інтернат № 5 для дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач вказує, що з 11 січня 2012 року в Миколаївській загальноосвітній школі-інтернаті № 5 з 10 квітня 2008 року на повному державному утриманні знаходиться [PERSON], [INFO]. Відповідачка є матірю неповнолітньої дитини, відносно якої відповідачка позбавлена батьківських прав рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2011 року. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідачка не надає. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з відповідачки аліменти на утримання [PERSON], 17 серпня 1997 року, у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку щомісячно з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідачка та представник третьої особи в судове засідання не зявилися. Про час і місце судового засідання повідомлені судом належним чином. У відповідності до ст.ст. 224, 225 ЦПК України судом ухвалено про проведення заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2011 року відповідачка [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. З 11 січня 2012 року [PERSON], [INFO], знаходиться в Миколаївській загальноосвітній школі-інтернаті № 5 на повному державному утриманні. Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідачка не надає. Згідно ч.2 ст. 166 СК України особа, позбавлення батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов Миколаївської загальноосвітньої школи-інтернату № 5 підлягає частковому задоволенню. З [PERSON] слід стягнути аліменти на утримання [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідачки щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 січня 2012 року і до повноліття дитини Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягають стягненню судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона є матірю неповнолітніх [PERSON] 31.10. [INFO], [PERSON] [INFO], батьком яких є відповідач [PERSON] Неповнолітні проживають разом з нею та перебуває повністю на її утриманні, виходячи з чого позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей, в розмірі 1/3 частини всіх доходів відповідача щомісяця до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, зазначивши при цьому, що на даний час вона не може дійти згоди з відповідачем щодо матеріального забезпечення, викликаного вихованням дітей.. Відповідач в судовому засіданні позов визнав не оспорював того факту , що діти проживають разом з дружиною [PERSON], яка фактично на даний час утримує неповнолітніх дітей. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, що сторони на даний час перебувають в шлюбі, який зареєстрували 19 серпня 1997 року. В шлюбі сторони народили 2 х дочок [PERSON] 31.10. [INFO], [PERSON] [INFO],. Як встановлено судом в ході судового засідання діти проживають разом з позивачем, але відповідач на даний час матеріальної допомоги на утримання дітей позивачу не надає. Виходячи з положень ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в звязку з чим суд вважає за доцільне стягнути з відповідача 1/3 частину всіх його доходів щомісячно на утримання неповнолітніх дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-11 00:00:00

Дана справа є складною у зв»язку з чим суду необхідно давати оцінку багатьом доказам, що займе тривалий час. Ці обставини суд вважає винятковими і тому приходить до висновку, що у відповідності до вимог ст.209 ч.3 ЦПК України складення рішення у повному обсязі необхідно відкласти на строк п»ять днів з дня закінчення розгляду справи, проголосивши вступну і резолютивну частину рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду в листопаді 2011 року з позовом про стягнення з відповідача аліментів на дитину в розмірі 1/4 частини заробітку в звязку з тим, що вона з відповідачем мають дитину [PERSON] [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги. Позивач в судовому засіданні просила задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд приходить до наступного: Позивач і відповідач мають дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Діти знаходяться на утриманні позивача. За ст..180,181 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які можуть бути стягнуті у частці від доходу за ст. 183 СК України. Відповідач є працездатним, тому він має змогу сплачувати аліменти. Але згідно рішення суду відповідач сплачує аліменти на сина [PERSON] [INFO]. Тому згідно ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів може бути змінений. На підставі викладеного і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем зареєстрували шлюб 20 травня 2006 року. Шлюб перший. В шлюбі народилися син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало різні характери, різні погляди на життя, через що часто виникали непорозуміння, а також те, що відповідач зловживає спиртними напоями, в нетверезому стані вчиняє побутові скандали. Все це спонукало до повного розриву їх відносин. Їх сім'я остаточно розпалася, а шлюб існує формально. Збереження шлюбу є неможливим. Просить шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позов підтримує, на розірвання шлюбі наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій просить справу розглядати без його участі, позовом [PERSON] визнає, згідний на розірвання шлюбу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, дослідивши матеріали справи а також визнання відповідачем позову, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 травня 2006 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб, який був зареєстрований Хрещатицькою сільською радою Заставнівського району Чернівецької області, за актовим записом №05 Від сумісного життя народились син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не пов'язані спільним побутом. Причиною розладу є непорозуміння, що виникали на ґрунті різних характерів та поглядів на життя, а також те що відповідач зловживає спиртними напоями. Як наслідок сторони не підтримують подружніх стосунків. На сьогоднішній день їх шлюб існує формально. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що сім я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-11 00:00:00

\~ Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на утримання дружини. Свої вимоги мотивує тим, що з 31.07.2004 року вона знаходилася в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від сумісного життя мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, батьком якого є відповідач з якого просить стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) на утримання дитини щомісячно до досягнення нею повноліття, а також стягувати щомісячно з відповідача аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) на місяць. В судовому засіданні позивачка просила позов задовольнити. Відповідач визнав позовні вимоги. Суд вислухавши осіб які брали участь у справі, дослідивши письмові докази вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували з 31.07.2004 року в зареєстрованому шлюбі. Від сумісного життя мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з матірю і знаходиться на її утриманні, батьком якого є відповідач. Як встановлено в судовому засіданні дитина перебуває на утриманні позивачки, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача на утримання дитини щомісячно до досягнення нею повноліття, а також у відповідності зі ст. 84 СК України стягувати щомісячно з відповідача аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) на місяць. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до КП Київський завод алюмінієвих будівельних конструкцій про стягнення заборгованості по заробітній платі не виплаченої при звільненні. Позивач зазначав, що він працював на КП Київський завод алюмінієвих будівельних конструкцій з 26.01.2009 року на посаді старшого механіка. Наказом директора КП Київський завод алюмінієвих будівельних конструкцій від 19 квітня 2010 року за № 82 позивача було звільнено відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін. Заробітна плата не виплачувалась з 01.09.2009 року по 19.04.2010 року. Відповідно до ч. 1 ст.116 КЗпП України в день звільнення заборгованість по заробітній платі складала в розмірі 22 303 грн. 31 коп. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати звільненому працівнику сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з КП Київський завод алюмінієвих будівельних конструкцій на його користь нараховану та не виплачену заробітну плату за період з 01 вересня 2009 року по 19 квітня 2010 року в сумі 22 303 грн. 31 коп. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов в повному обсязі. В судове засідання представник відповідача КП Київський завод алюмінієвих будівельних конструкцій не зявився, надав суду телефонограму, в якій позовні вимоги визнав, зазначив, що КП Київський завод алюмінієвих будівельних конструкцій визнає суму заборгованості по заробітній платі в сумі - 22 303 грн. 31 коп. Судом встановлено, що згідно записів в трудовій книжці [PERSON] працював на КП Київський завод алюмінієвих будівельних конструкцій з 26.01.2009 року на посаді старшого механіка. Наказом директора КП Київський завод алюмінієвих будівельних конструкцій від 19 квітня 2010 року за № 82 позивача було звільнено відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін. (а.с.4-7) Згідно ч. 1 ст. 116 Кодексу законів про працю України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація, повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до довідки КП Київський завод алюмінієвих будівельних конструкцій від 12 січня 2012 року заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] станом на 12 січня 2012 року становить 22\~303,31 грн. (а.с.8). Враховуючи викладене, та з врахуванням того, що відповідач повністю визнав борг, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, присудження працівникові виплати заробітної плати допускається до негайного виконання не більше ніж за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-11 00:00:00

Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Оскільки батько не утримує дитину, [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з нього аліментів в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму. В судовому засіданні позивачка підтримала позов. Відповідач позов визнав. Позов підлягає до задоволення, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. На підставі наведеного і ст.ст. 180-182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги обгрунтовує тим, що шлюб між ним та відповідачкою був укладений 24 грудня 2004 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім»ї, актовий запис № 2995. Від шлюбу дітей не мають. Посилається на те, що спільне життя в них не склалося із-за різниці в поглядах на життя. Відповідачка зловживала довір»ям позивача, тому шлюбні віносини вони припинили, втратили один до одного почуття поваги та любові. Спору про поділ майна немає. Вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. Просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав свій позов, дав суду пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Вважає, що надання строку для примирення недоцільне, просить шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-11 00:00:00

Позивач орган опіки та піклування виконкому Марганецької міської ради в інтересах неповнолітнього [PERSON] звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, вказуючи, що [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з матірю. Мати неповнолітнього померла 04.11.2010 р. Батько дитини надав нотаріально завірену заяву щодо відмови від батьківських прав на свого сина [PERSON] З 12.11.2010 р. неповнолітній [PERSON] перебуває в Марганецькому центрі соціально-психологічної реабілітації для дітей на повному державному утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У вихованні сина участі не приймає. Просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні до неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить суд позбавити відповідача батьківських прав. Відповідач у судове засідання не зявився, в матеріалах справи є нотаріально завірена заява щодо відмови від батьківських прав. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлення батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Як встановлено у судовому засіданні, відповідач [PERSON] має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини. Мати дитини [PERSON] померла 04.11.2010 р. З 12.11.2010 р. неповнолітній [PERSON] перебуває в Марганецькому центрі соціально-психологічної реабілітації для дітей на повному державному утриманні. Батько дитини [PERSON] надав нотаріально завірену заяву щодо відмови від батьківських прав на свого сина [PERSON], [INFO]. Відповідно висновку комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Марганецької міської ради від 05.07.2011 року № 133 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON], встановлено, що батько [PERSON] повнсістю самоусунувся від виховання та утримання дитини, надав заяву щодо відмови від батьківських прав на свого сина. Тому, члени комісії вважають за можливе позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] Михайловича про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 28.04.2006 року вона з відповідачем уклала шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції, за актовим записом № 72. В даному шлюбі народився син - [PERSON] - [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з втратою почуття взаємної поваги та любові, внаслідок чого наше подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам 3 : давня 2011 року фактично шлюбні відносини припинено. Вона з відповідачем проживає окремо. Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її присутності, в заяві зазначила, що просить заходів для примирення не вживати. Відповідач надав суду заяву в якій просить справу розглядати без його присутності, в заяві зазначив, що позовні вимоги визнає, просить заходів щодо примирення не вживати. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із подружжя. 28 квітня 2006 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Марганецького міського управління юстиції, за актовим записом № 72. В даному шлюбі у сторін народився син - [PERSON] - [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося у звязку з втратою почуття взаємної поваги та любові, внаслідок чого наше подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивача. З травня 2011 року фактично шлюбні відносини припинено. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Спільного господарства не ведуть. Спір про поділ майна між сторонами відсутній На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-11 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, мотивуючи заяву тим, що розпорядженням Новгород-Сіверської райдержадміністрації №265 від 27.08.2002 року заявнику було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІV-ЧН №048010 у розмірі 4,61 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельні ділянки знаходяться на території Гремяцької сільської ради, Новгород-Сіверського району. При цьому, при заповненні бланку Державного акту на право на право приватної власності на землю була допущена помилка, а саме по бітькові заявника було вказано як «АПАНАСОВИЧ» замість вірного «ПАНАСОВИЧ», що унемолжливлює [PERSON], використання земельної ділянки. В судове засідання представник заявника [PERSON], не зявилася, хоча про час та місце проведення розгляду справи була повідомлена належним чином, але попередньо до суду подала письмову заяву у якій повідомляє про неможливість явки у судове засідання, розгляд справи просить провести без її участі заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи, у судове засідання не зявився, хоча про час та місце проведення розгляду справи був повідомлений належним чином, але попередньо до суду подав письмову заяву у якій повідомляє про неможливість явки у судове засідання, розгляд справи просить провести без його участі проти задовлення заявлених вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне заяву задовольнити, оскільки заявлені вимоги і посилання заявника знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а саме: В судовому засіданні встановлено, що розпорядженням Новгород-Сіверської райдержадміністрації №265 від 27.08.2002 року заявнику було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІV-ЧН №048010 у розмірі 4,61 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельні ділянки знаходяться на території Гремяцької сільської ради, Новгород-Сіверського району. При цьому, при заповненні бланку Державного акту на право на право приватної власності на землю була допущена помилка, а саме по бітькові заявника було вказано як «АПАНАСОВИЧ» замість вірного «ПАНАСОВИЧ», що унемолжливлює [PERSON], використання земельної ділянки. Той факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ЧН №048010 у розмірі 4,61 га, належать [PERSON], не спростовується жодними доказами, а навпаки підтверджується поясненнями представника та дослідженими у судовому засіданні доказами- даними копії Державного акту на право власності на землю серії ІV-ЧН №048010 у розмірі 4,61 га виданого Новгород-Сіверськоюрайонною державною адміністрацією, Чернігівської області, даними копії паспорта [PERSON], серії НК №813726. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Outcome: approved