overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-21 00:00:00

У жовтні 2011 року УДСО при УМВС України в Чернігівській області (далі Управління) звернулося до суду з позовом до [PERSON] у якому зазначило, що відповідач згідно договору №338 від 06.07.2009 року за кошти управління пройшов фахову підготовку в навчальному закладі. Після закінчення навчання відповідач зобовязувався прибути на роботу в підрозділ управління та відпрацювати там 2 роки, а у разі недотримання цих вимог повернути кошти витрачені позивачем на його навчання. 03.11.2009 року позивач невідпрацювавши встановлений термін був звільнений, але кошти за навчання до цього часу не повернув. У звязку з цим просить стягнути з відповідача 2054,08 грн. витрачені на його навчання. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі проти його задоволення не заперечував. Заслухавши сторони та дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до витягу з наказу начальника УДСО при УМВС України в Чернігівській області №90 о/с від 06.07.2009 року /а.с.14/ [PERSON] прийнято охоронником цивільної охорони до Чернігівського міжрайонного відділу Управління. Цього ж дня з ним укладено договір №338 згідно п.2.4 якого відповідач зобовязаний після закінчення навчального закладу прибути на роботу в підрозділ 29.07.2009 року і відпрацювати 2 роки з моменту укладення трудового договору. При невиконанні цих умов, а також у разі його звільнення з ініціативи адміністрації за ст.ст. 40, 41 КЗпП, відповідно до п.2.5 цього договору, [PERSON] зобовязався компенсувати всі витрати, які здійснив підрозділ у звязку з проведенням навчання та його утриманням у навчальному закладі. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Також за ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Як вбачається з бухгалтерської довідки та актів прийому-здачі виконаних робіт/послуг за липень 2009 року №ВУ-0001693, №ВУ-0001702 /а.с.5-9/ витрати Управління на навчання [PERSON] склали 2054,08 грн.. Таким чином, оскільки відповідача порушив умови договору, ця сума підлягає стягненню з нього на користь Управління. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволених вимог. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-21 00:00:00

У вересні 2011 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 18.09.2008 року. Шлюбні відносини припинилися з липня 2011р. Подружнє спільне життя не склалося через різницю характерів сторін, різних поглядів на сімейне життя. Спільне господарство не ведеться. З огляду на вищевикладене просить шлюб розірвати. Позивач у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ухвали суду ведеться заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.09.2008 року (Свідоцтво про шлюб Серія 1-ФП № 038233, а/з № 25 від 18.09.2008 року). Сімейне життя не склалося через різницю характерів сторін, різних поглядів на сімейне життя. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження сім`ї позивач вважає неможливим, шлюб необхідно розірвати. Майновий спір не заявлявся. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 110, 111, 112, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, посилаючись на те, що вона знаходиться у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина, син [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає. Позивачка просила суд стягнути з відповідача на її утримання аліменти на у розмірі ј частини із всіх видів заробітку, посилаючись на те, що останній проживає окремо від сімї і не надає їй допомоги. Вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не зявився, згідно до ст. 76 ЦПК України був належним чином повідомлений про час розгляду справи. Приймаючи до уваги, що позивака не заперечує проти заочного розгляду справи, суд згідно зі ст. 224 ЦПК України ухвалив заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Позивачка є працездатною, але знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідач працездатний і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, яка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка\~батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Отже, за таких обставин, суд дістає висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Стягнути з відповідача держмито на користь державі та витрати на інформаційно технічне забезпечення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-21 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, у якому народились син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає коштів на утримання дітей. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно на кожну дитину. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково і пояснив, що згідний сплачувати на утримання двох дітей 600 грн. щомісячно, оскільки він не працює, а інколи підробляє. Проти часткового задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебують у шлюбі, у якому народились син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає коштів на утримання дітей. У відповідності з вимогами ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, зокрема те, що діти сторін здорові, повністю знаходяться на утриманні матері, яка на даний час знаходиться у важкому матеріальному становищі. Суд також враховує стан здоровя відповідача, що є задовільним, та матеріальне становище відповідача, розмір його доходу невідомий, інших дітей та непрацездатних утриманців не має. Суд вважає, що з відповідача, який має нерегулярний дохід, з урахуванням вказаних обставин відповідно до вимог ч.1 ст.184 СК слід стягнути у користь позивачки аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно на утримання двох дітей. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 180, 182, 184 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-21 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що від відповідача позивачка має сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає коштів на утримання дитини. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно. Позивачка в судовому засіданні зменшила свої позовні вимоги, та просила стягнути з відповідача 400 грн. щомісяця на утримання сина, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково і пояснив, що згідний сплачувати на утримання сина щомісячно мінімальний розмір аліментів, оскільки він має сімю та малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Проти часткового задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Встановлено, сторони перебували у громадському шлюбі, у якому народився син [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає коштів на утримання сина. У відповідності з вимогами ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, зокрема те, що син сторін здоровий, повністю знаходиться на утриманні матері, яка на даний час знаходиться у важкому матеріальному становищі. Суд також враховує стан здоровя відповідача, що є задовільним, та матеріальне становище відповідача, а також те, що на утриманні відповідача знаходиться малолітній син [PERSON], [INFO]. Суд вважає, що з відповідача, з урахуванням вказаних обставин відповідно до вимог ч.1 ст.184 СК слід стягнути у користь позивачки аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. щомісячно на утримання сина. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 180, 182, 184 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до [PERSON] з позовом про стягнення аліментів. Позивачка зазначала, що вона перебуває з відповідачем [PERSON] з 09 жовтня 2010 року в зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають одного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, в звязку з чим вони з відповідачем на даний час проживають окремо. Відповідач не цікавиться життям дитини, не приймає участі у його вихованні та не надає матеріальної допомоги на утримання сина, чим ухиляється від своїх батьківських обовязків. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років та отримує допомогу в розмірі 130 грн. на місяць, тому не в змозі утримувати себе та дитину самостійно. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 600 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття на її користь та 600 грн. на своє утримання до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 600 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття на її користь. В судовому засіданні відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 600 грн., так як у нього офіційна заробітна плата становить 2400 грн., з якої він ще платить аліменти на доньку Маргариту. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього (а.с. 6) і на підставі ст.180 Сімейного Кодексу України відповідач зобовязаний утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. За таких обставин, суд приходить до правильного висновку про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-21 00:00:00

Позивач звернулася з позовом про стягнення з відповідача аліментів в свою користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 550 грн. щомісячно. Вимоги мотивувала тим, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу у них народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Їм з відповідачем не вдалося створити міцної сімї, протягом півтора року вони проживають окремо і не підтримують будь-яких стосунків. На сьогоднішній день відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, участі у її вихованні не приймає, дитина повністю перебуває на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти у визначеному розмірі. Позивач в судове засідання не зявилася, але подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, але подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Згідно ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу, або у твердій грошовій сумі. Суд вважає позов підставним і таким що підлягає задоволенню, оскільки як вбачається з матеріалів справи відповідач є батьком дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-НМ №156220 від 07.07.2010 року, яка перебуває на утриманні позивачки та проживає з нею, що підтверджується довідкою Матеївецької сільської ради № 579 від 01.11.2011 року. В добровільному порядку допомоги на утримання дитини відповідач не надає, та з урахуванням відсутності відомостей про стабільні доходи відповідача стягнення їх необхідно проводити в твердій грошовій сумі. На підставі наведеного, ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-21 00:00:00

26 вересня 2011 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 29 липня 2006 р., відкрилася спадщина на житловий будинок по вул. Незалежності, 13, в с. Коршів та незавершене будівництво будинку за даною адресою. Спадкоємцем цієї спадщини після смерті чоловіка є вона, оскільки після смерті чоловіка вона фактично прийняла дану спадщину, так як жила у цьому будинку. За час життя її чоловік не оформив право власності як на житловий будинок, так і на незвершене будівництво за адресою вул. Незалежності, 13, с. Коршів з невідомих їй причин. Оскільки на даний час в неї немає відповідних правовстановлюючих документів на дане домоволодіння та господарські будівлі, то оформити право власності через нотаріальну контору вона не може, а тому просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок, незавершене будівництво житлового будинку та господарських будівель за адресою: с. Коршів, вул. Незалежності, 13. Представник позивачки подав до суду заяву прослухання справи без їх участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає повністю та просить справу розглядати без його участі. Зясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер 29 липня 2006 р.. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок по вул. Незалежності, 13, в с. Коршів та незавершене будівництво будинку за даною адресою. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], оскільки після смерті чоловіка вона фактично прийняла дану спадщину, так як жила у цьому будинку. За час життя [PERSON] не оформив право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: вул. Незалежності, 13, с. Коршів, з невідомих їй причин. Оформити право власності через нотаріальну контору [PERSON] не може, оскільки не має документів, які посвідчували б право власності на будинковолодіння померлого [PERSON]. Так, як позивачка відповідно до ст. 1268 ЦК України фактично прийняв спадкове майно, а представник відповідача не заперечує проти позову, то суд приходить до висновку, що необхідно визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок, незавершене будівництво житлового будинку та господарських будівель за адресою: с. Коршів, вул. Незалежності, 13. Наведене стверджується: відповіддю Коршівської сільської ради від 07.09.2011 р. № Д-106 /а.с.5/, копією свідоцтва про смерть /а.с.6/, копією довідки Коршівської сільської ради від 12.03.2010 № 375 /а.с.7/, довідкою Коломийського МБТІ від 03.11.2011 р. /а.с.21/. На підставі ст.,ст. 328, 392, 1222, 1268 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-21 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом в якому просять визнати за ними право власності на присадибні земельні ділянки , площею 0,2486 га та 0,0522 га, що розташовані в с. Кобижча Бобровицького району по вул. Литвина, 43 , які перейшли їм в спадщину після померлого 12.11.2004 року [PERSON], по 1/3 частині за кожним. Як спадкоємці позивачі фактично прийняли спадщину, проте оформити спадкові права не змогли , так як [PERSON] не встиг отримати державні акти на ці ділянки , а тому і вимушені звернутися до суду. В судове засідання позивачі не з»явилися , проте надіслали заяву в якій просять справу слухати в їх відсутність, вимоги підтримують (а.с. 26). Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, але від відповідача надійшла заява в якій просять справу розглядати в їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують (а.с. 25). Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації в судове засідання не зявився , але від відповідача надійшла заява в якій просять справу розглядати в їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують (а.е. 24). Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON], [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями по закону першої черги (ст.1261 ЦК України), померлого 12.11.2004 року [PERSON], який на день смерті проживав в [INFO] та йому належали на праві власності присадибні земельні ділянки площею 0, 2486 га та 0,0522 га , що підтвердили наданими суду письмовими доказами (а.с.4-17 ), належним чином , в установленні законом строки (ст. 1268, 1270 ЦК України) спадщину прийняли , так як проживали на день смерті з спадкодавцем (а.с.14). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до спадкоємців переходять усі права та обовязки , які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися з його смертю, отже до позивачів перейшло право на нерухоме майно [PERSON] , а так як спадкодавцю були виготовлені державні акти , але він не встиг їх отримати за життя, а спадкоємцям вони не видаються ( а.с. 15), то позивачі звернулися до суду , що не суперечить положенням ст. 328 ЦК України. Відповідачі вимоги визнають. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося (ст.197 ЦПК України).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Новопсковського районного суду з позовом, у якому просить визнати за нею право в порядку спадкування за законом на майно, яке залишилося після смерті [PERSON], померлої 26.09.2009 року, а саме на земельну ділянку, площею 7,3544 га, вартістю 77500,96 грн., яка розташована на території Камянської сільської ради Новопсковського району, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯН № 230394 виданого Новопсковською районною державною адміністрацією та на земельну ділянку, площею 1,7875, вартістю 9758,85 грн., розташовану на території Камянської с/ради Новопсковського району, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯН № 646865, виданого Новопсковською районною державною адміністрацією на імя [PERSON]. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, на позові наполягає. Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, з позовними вимогами згодні. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 26.09.2009 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 7,3544 га, вартістю 77500,96 грн., яка розташована на території Камянської сільської ради Новопсковського району, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯН № 230394 виданого Новопсковською районною державною адміністрацією та на земельної ділянки, площею 1,7875, вартістю 9758,85 грн., розташовану на території Камянської с/ради Новопсковського району, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯН № 646865, виданого Новопсковською районною державною адміністрацією на імя [PERSON]. Згідно ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері [PERSON]. Судом встановлено, що позивач фактично прийняла спадщину яка залишилася після смерті матері. У чинність ст.ст. 1216-1218, 1225, 1261 ЦК України до позивача як до спадкоємця за законом переходить право власності на спадщину, до складу якої відносяться вищезазначені земельні ділянки. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто за нормою ч.2 ст.1220 ЦК України з 26.09.2009 року. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про визнання права на майно в порядку спадкування за законом обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду із позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість зі спліти процентів за кредитним договором № 39 у сумі 55538,92 грн., та основну суму боргу у розмірі 10068,78 грн., всього 65607,70 грн., а також судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позов не визнають у повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні позов не визнали повністю. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № 39 від 14.02.2008 року відповідачу [PERSON] був наданий грошовий кредит у розмірі 11000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером (а.с.15) зі сплатою 36 відсотків річних за користування кредитом. Відповідно до п.4.1 кредитного договору відповідач [PERSON] зобовязана повертати борг та сплачувати проценти за встановленим графіком. Судом встановлено, що [PERSON] порушила встановлений графік. Крім того [PERSON] зобовязалася крім повернення позиченої суми сплатити позивачеві 36 відсотків річних від суми залишку за кожен день користування кредитом (п. 3.1 кредитного договору), а при порушенні встановленого графіка [PERSON] зобовязалась сплатити 162 % річних за весь період користування кредитом (п. 4.2 кредитного договору). Забезпеченням своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом є порука з [PERSON], [PERSON], [PERSON], згідно договорів поруки від 14 лютого 2008 року. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник та поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Судом встановлено, що відповідачем порушено умови договору та графік кредитних платежів по кредитному договору. Таким чином, станом на 15.07.2011 р. сума боргу відповідачів перед позивачем становить 65607,70 грн., яка складається: з суми основного боргу, розміром 10068,78 грн., та боргу зі сплати відсотків 55538,92 грн. Згідно ст.526, 1046, 1049 ЦК України боржник, у випадку прострочення виконання зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний виплатити суму боргу та відсотки за користування кредитом. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню у чинність ст. 526, 530, 625, 1054 ЦК України, згідно яких боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу й відсотки за користування кредитом. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути судові витрати на користь позивача лише з відповідача [PERSON] оскільки ст. 88 ЦПК України не передбачено стягнення судових витрат в солідарному порядку.

Outcome: approved