Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

ПАТ КБ Приватбанкзвернулося до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави автомобіль в рахунок погашення заборгованості в сумі 203791,49 гривень за кредитним договором. В позовній заяві зазначено, що за кредитним договором №DN81AR03110219 від 30.11.2007 року, укладеним між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON], відповідач отримав кредит у розмірі 183065,40 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 28.11.2014 року. На забезпечення виконання зобовязання 30.11.2007 р. між сторонами укладено договір застави рухомого майна, за яким [PERSON] передав належний йому на праві власності у заставу автомобіль марки MITSUBISHI, 2007 року випуску, модель LANCER, тип ТЗ легковий седан, кузов/шасі JMBSNCY4A8U004975 , державний реєстраційний номер [NUMBER]. В порушення зазначених умов договору відповідач зобовязання виконує неналежним чином, що призвело до утворення заборгованості. Станом на 07.06.2011 року відповідач перед позивачем має заборгованість у розмірі 203791,49 гривень, з яких 114569,76 грн. є заборгованістю за кредитом, 34493,77 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 13884,15 заборгованість по комісії за користування кредитом, 40843,81 грн. - пеня несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Просить в рахунок погашення заборгованості за кредитом на суму в 203791,49 гривень звернути стягнення на предмет застави легковий автомобіль з наданням права його продажу шляхом укладення від імені власника договору купівлі - продажу будь-яким способом і іншою особою - покупцем та зі зняттям вказаного транспортного засобу з обліку в МРЕВ ДАІ України та наданням ПАТ КБ Приватбанкповноважень, необхідних для здійснення продажу предмета застави. Представник позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась надіслала письмову заяву, про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки також виклик відповідача був здійснений шляхом публікації оголошення про дату та час розгляду справи в газеті Наддніпрянська правда. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до положень ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч.2 ст. 158 ЦПК України суд розглядає справу без участі сторін, оскільки кожна особа, яка приймає участь у справі має право заявити клопотання про розгляд справи у її відсутності. Дослідивши матеріали справи і оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 30.11.2007 року між ПАТ КБ Приватбанкта [PERSON] укладено кредитний договір №DN81AR03110219, за яким відповідач отримав споживчий кредит у розмірі 183065,04грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 28.11.2014 року. На забезпечення виконання зобовязання 30.11.2007 р. між сторонами укладено договір застави рухомого майна, за яким [PERSON] передав належний йому на праві власності у заставу автомобіль марки MITSUBISHI, 2007 року випуску, модель LANCER, тип ТЗ легковий седан, кузов/шасі JMBSNCY4A8U004975 , державний реєстраційний номер [NUMBER]. Взяті на себе зобовязання по погашення кредиту відповідач не виконує належним чином. Станом на 07.06.2011 року відповідач перед позивачем має заборгованість у розмірі 203791,49 гривень, з яких 114569,76 грн. є заборгованістю за основним кредитом, 34493,77 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, 13884,15 заборгованість по комісії за користування кредитом, 40843,81 грн. - пеня несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Наявність договірних відносин, їх порушення відповідачем та розмір заборгованості підтверджено кредитним договором сторін, договором застави рухомого майна сторін від 30.11.2007 року та розрахунком заборгованості, наданими позивачем. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцю грошові кошти у тій самій сумі, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач порушив взяте на себе зобов'язання за кредитним договором, належним чином не повертає отриманий кредит, тому відповідно до умов договору позивач має право на дострокове стягнення з відповідача заборгованості за кредитом, відсотках за користування кредитом, комісії та пені за порушення зобов?язання. Разом з тим, у якості забезпечення виконання зобовязання між сторонами укладено договір застави, за яким відповідач передав у заставу належний йому на праві власності транспортний засіб, за рахунок якого позивач має право вимоги звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до положень ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником ( заставодавцем ) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами, якщо інше не встановлено законом ( право застави). Відповідно до ч.1 ст. 576 ЦК України предметом застави може бути будь-яке майно( зокрема річ, майнові права, цінні папери), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернено стягнення. Таким чином, заявлені позивачем вимоги є обґрунтовані, але в частині нарахування пені в сумі 40843,81 грн. позивачем взято період з 2008р. по 2011р., що суперечить положенню п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, згідно з яким позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Тому в частині нарахування пені за період, що перевищує в один рік виходячи з дня звернення до суду суму заборгованості належить зменшити і її розмір становитиме 31706,70 грн. За таких обставин, загальна сума заборгованості становить 194654,38 гривень, в рахунок погашення якої належить звернути стягнення на заставлене майно, дозволивши позивачеві його відчуження шляхом укладення договору купівлі - продажу з наданням повноважень продавця. На підставі викладеного та

Outcome: partial