Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування позову з урахуванням уточнень посилається на те, що 05.07.2006 року між позивачем та АКБ «Новий» було укладено Генеральний Договір № 01 страхування ризиків непогашення кредитів, відповідно до якого позивач зобов»язався при настанні страхових випадків погашати за боржника банку заборгованість по кредитних договорах. 27.03.2007 р. між [PERSON] та АКБ «Новий» укладено кредитний договір №506707/05 на суму 7\~777,35 грн. терміном на 1 рік на придбання комп'ютера у ПП Безродних. Станом на 31.08.2007 р. заборгованість відповідача перед банком склала 7\~934,30 грн., з яких 7\~532,73 грн. заборгованість по кредиту 284,80 грн., заборгованість по процентах і 116,77 грн. заборгованість по комісії, про що банк на адресу позивача направив заяву про настання страхового випадку. На підставі наданих банком документів позивач визнав даний випадок страховим та прийняв рішення про відшкодування банку 7\~934,30 грн., про що 11.10.2007 року склав страховий акт №С-59-00-06-Кред1, платіжним дорученням № 2042 від 11.10.2007 року у сумі 7777,35 грн. та платіжним дорученням №2187 від 29.10.2007 року у сумі 156,95 гривень перерахував АКБ «Новий» всю суму страхового відшкодування. Позивач просить з урахуванням положень ст. 625 ЦК України стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 7\~934 грн. 30 коп., втрати від інфляції 5270 грн. 57 коп., 3% річних 852 грн. 99 коп., та витрати на правову допомогу та понесені витрати по справі. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, заперечував проти стягнення з нього на користь позивача витрат на правову допомогу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як встановлено в судовому засіданні, 05.07.2006 року між ЗАТ «Страхова компанія «Каштан», правонаступником якого є позивач, та АКБ «Новий» було укладено Генеральний Договір № 01 страхування ризиків непогашення кредитів, відповідно до якого позивач зобов»язався при настанні страхових випадків погашати за боржника банку заборгованість по кредитних договорах. Відповідно до п.3.1. страховим випадком за даним договором страхування є факт невиконання або неналежного виконання позичальником своїх договірних зобов»язань перед страхувальником по поверненню суми наданого кредиту та або процентів за користування цим кредитом, а саме несплата або неповна сплата двох прострочених платежів або останнього платежу у відповідності до умов кредитного договору. 27.03.2007 р. між [PERSON] та АКБ «Новий» укладено кредитний договір №506707/05 на суму 7\~777,35 грн. терміном з 27.03.2007 по 26.03.2008 року на придбання комп»ютера. Станом на 31.08.2007 р. заборгованість відповідача перед банком склала 7\~934,30 грн., з яких 7\~532,73 грн. заборгованість по кредиту 284,80 грн., заборгованість по процентах і 116,77 грн. заборгованість по комісії, про що банк листом повідомив позивача, повідомивши про настання страхового випадку. На підставі наданих банком документів позивач визнав даний випадок страховим, склав страховий акт №С-59-00-06-Кред1 від 11.10.2007 року та прийняв рішення про відшкодування банку 7777,35 грн. Відповідно до платіжного доручення № 2042 від 11.10.2007 року та №2187 від 29.10.2007 року позивач перерахував АКБ «Новий» суму страхового відшкодування в розмірі 7\~934,30 грн, яка підлягає стягненню з відповідача. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В зв»язку з простроченням відповідачем виконання зобов»язання втрати від інфляції складають 5270,57 грн., 3% річних від простроченої суми складають 852,99 грн. Таким чином, всього підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 14\~057 грн. 86 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у вигляді: сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., судового збору в розмірі 140 грн. 60 коп. Разом з цим, суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги позивача про відшкодування витрат, які він зазнав при відновленні свого порушеного права та поніс на оплату юридичних послуг у сумі 2000 грн. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги. Згідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов»язані з оплатою правової допомоги адвоката та іншого фахівця в галузі права, несуть сторони. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Суду не надано будь-яких доказів того, за які саме послуги адвоката були сплачені позивачем зазначені грошові кошти, не надано підтвердження вартості кожної послуги та часу, витраченого на їх надання, тому ці вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial