Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-06 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~26 червня 20011 року до Овідіопольського райсуду Одеської області звернувся представник позивача , в подальшому, відповідно до ст. 31 ЦПК України, позивач уточнив позовні вимоги , в яких зазначив, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 1.70 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області , смт. Таїрово , масив 17 , ділянка 16 . В ході розгляду цивільної справи у неї було припинено право власності , яке в подальшому було скасовано , а тому з метою захисту свого права власності на земельну ділянку, позивачка просить суд про: витребувати спірну земельну ділянку, про визнання права власності на земельну ділянку, зобовязання передати земельну ділянку актом приймання передачі земельної ділянки, визнати недійсним державний акт на право власності на землю, визнати незаконним рішення за № 1831-V 33-ї сесії V-го скликання від 29 грудня 2009 року Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про передачу безоплатно земельної ділянки № 16 масив 17 розташовану на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, визнати недійсним договору купівлі продажу між [PERSON] та [PERSON] від 27 серпня 2010 року спірної земельної ділянки, скасувати державну реєстрацію вищевказаних договорів, визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку (пай) площею 1,70 га земельної ділянки № 16 масив 17 розташовану на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області: серії ЯИ № 170634 виданого 02 лютого 2010 року на імя [PERSON], визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку (пай) площею 1,70 га земельної ділянки № 16, масив 17 розташовану на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області серії ЯИ № 390825 виданого 26 серпня 2010 року на імя [PERSON]. Представник позивача в ході судового засіданні позовні вимоги підтримав . Представник відповідача [PERSON], [PERSON], [PERSON] з позовними вимогами представника позивача не згодні. Представник відповідача [PERSON] Держкомзему у Овідіопольському районі до суду повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений . Представник відповідача селищної ради до суду повторно не зявився, хоча належним чином був повідомлений . Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав . Так судом встановлено, що 29 грудня 2009 року Таїровською селищною радою Овідіопольського району Одеської області було прийнято рішення № 1831-У про передачу безоплатно у власність [PERSON] земельну ділянку площею 1 ,70 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області , смт. Таїрово , масив 17 , ділянка 16 . На підставі даного рішення відповідач [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 176634 на земельну ділянку площею 1, 6958 га , який належним чином зареєстрував в компетентних установах . В подальшому 05 лютого 2009 року [PERSON] продав, а [PERSON] купив дану земельну ділянку, що підтверджується документами нотаріально посвідченого договору . На підставі даного договору відповідач [PERSON] отримав Державний акт на право власності земельною ділянкою серія ЯИ № 390826, на земельну ділянку площею 1, 6958 га , який належним чином зареєстрував в компетентних установах. В подальшому 27 серпня 2010 року [PERSON] продав, а [PERSON] купив дану земельну ділянку, на підставі нотаріально посвідченого договору. 16 червня 2011 року [PERSON] помер , після його смерті спадкоємцем першої черги є колишня жінка [PERSON] , яка є належним відповідачем по справі . 07 квітня 2009 року Овідіопольським райсудом Одеської області було прийнято рішення за цивільним позовом Прокурора Овідіопольського району в інтересах Таїровської селищної ради до [PERSON], третя особа Управління з контролю за користування та охорони земель в Одеської області , Державного Підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомзему» Одеська регіональна філія, згідно якого позов прокурора був задоволений частково, право власності на спірну земельну ділянку на імя [PERSON] було припинено, державний акт на право приватної власності на землю визнали не дійсним, в іншої частині відмовлено. 01 липня 2009 року відповідно до Ухвали Апеляційного суду Одеської області дане рішення набрало чинності. 18 серпня 2010 року відповідно до Рішення Верховного суду України - Рішення Овідіопольського райсуду Одеської області від 07 квітня 2009 року та Ухвала Апеляційного суду Одеської області від 01 липня 2009 року - скасовані . В задоволенні позову Прокурора Овідіопольського району в інтересах Таїровської селищної ради до [PERSON], третя особа Управління з контролю за користування та охорони земель в Одеської області, Державного Підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомзему»Одеська регіональна філія відмовлено . Відповідно до 11 ЦПК України суд розглядає справу в рамках та межах позовних вимог. Позивач та її представник звернулись з позовом до відповідачів про витребування земельної ділянки, про визнання права власності на земельну ділянку, про зобовязання вчинити певні дії щодо передання земельної ділянки, про визнання недійсним державного акту на право власності на землю на імя [PERSON] ,\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~про визнання не чинним рішення селищної ради, про визнання недійсним договору купівлі продажу від 05.02.2010 року земельній ділянки, про визнання недійсним договору купівлі продажу від 27.08.2010 року земельній ділянки, про скасування державної реєстрації договорів купівлі-продажу земельних ділянок , про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON] , про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON], в рамках позовного провадження , передбаченого розділом 111 ЦПК України , при подані позову та розгляду справи позивач керувався нормами матеріального права, а саме ст. ст.. 2, 374, 388 ЦК України, ст.ст. 12,78,80,118,125,126,152,153,156,193,194 ЗК України, Конвенцією про захист прав і основних свобод людини , Конституцією України . Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення , невизнання або оспорювання . Відповідно до пояснень представника позивача та Державного акту на право приватної власності на землю серія 111-ОД № 039890 виданого на імя [PERSON] на земельну ділянку площею 1,70 га для ведення сільськогосподарського виробництва , розташованого на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, смт. Таїрово, масив 17 , ділянка 16, вбачається, що вищевказаний державний акт фактично знаходиться у позивача, що підтверджується нотаріально посвідченої копії державного акту. Доступ до спірної земельної ділянки з боку позивача є вільний. Позовні вимоги, з якими звернувся представник позивача до суду, не порушують права та обовязки позивача, так як оригінал правоустановчого документу на спірну земельну ділянку знаходиться у позивача, та земельна ділянка фактично знаходиться у [PERSON] користуванні та володінні. Після набрання чинності Рішення Овідіопольського райсуду Одеської області № 2-789/09 від 07 квітня 2009 року , Таїровська селищна рада , хоча в задоволенні позову про передання у комунальну власність спірної земельної ділянки було відмовлено, але позивач - Таїровська селищна рада фактично прийняла до комунальної власності селища Таїрове земельну ділянку площею 1 ,70 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, смт. Таїрово, масив 17, ділянка 16, а тому позивач повинен звернутись з захистом своїх права та інтересів іншим цивільно-процесуальним шляхом . Відповідач [PERSON] у своїх запереченнях зазначив, що цивільну справу необхідно закрити у звязку з тим , що дані позовні вимоги повинні розглядатись у порядку КАС, однак в цій частині заперечення відповідача є помилковими так як правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються цивільно-процесуальним законодавством. З урахуванням вищевказаного, суд вважає, що позовна заява є не обґрунтованою та задоволенню не підлягає. Суд прийшов до висновку, що позовна заява є не обґрунтованою, а тому відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: dismissed