Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-17 00:00:00

У липні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Девята київська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.04.2006 помер дід позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на майно, а саме: квартиру [ADDRESS] та житловий будинок № 6 по вул. Центральна, в селі Садки. Позивач пропустив шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки не знав про існування заповіту, яким все своє майно [PERSON] заповідав йому. Дублікат заповіту від 09.04.1993 він отримав лише 13.04.2011, а 22.04.2011 звернувся до Девятої київської державної нотаріальної контори, однак, йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що він пропустив строк для прийняття спадщини. Крім того, йому було відомо, що відповідач прийняв спадщину після смерті свого батька [PERSON], так як вважав себе єдиним його спадкоємцем. У звязку з цим позивач звернувся до суду і просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті його діда [PERSON], достатній для подання відповідної заяви. У судовому засіданні позивач підтримав позов та просив його задовольнити у повному обсязі з підстав, наведених у ньому. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про день час та місце судового засідання був повідомлений належним чином (а.с. 22). За цих обставин, та на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи думку позивача, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність відповідача, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що [PERSON] помер 15.04.2006. Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Соломянського районного управління юстиції у м. Києві 20.04.2006, актовий запис № 134 (а.с. 5). Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. Як вбачається з копії спадкової справи № 320/2011, заведеної Девятою Київською державною нотаріальною конторою, відповідач прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки згідно з довідкою форми № 3 ЖБК «Аерофлот»№ 53 від 06.04.2011 був зареєстрований та проживав разом із спадкодавцем (а.с. 37). За життя [PERSON] вчинив заповіт, який 09.04.1993 був посвідчений секретарем виконавчого комітету Макалевицької сільської ради народних депутатів Радомишльського району Житомирської області [PERSON], згідно з яким усе соє майно заповідав своєму онуку [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з довідкою № 52 від 06.04.2011, виданою ЖБК «Аерофлот», померлий [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO] (а.с. 36). Як вбачається з копії паспорта позивача, він зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 6). За правилами ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Оскільки позивач на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, він повинен був за правилами ст. ст. 1269, 1270 ЦК України подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк. Проте, з відповідною заявою він звернувся до нотаріальної контори лише 22.04.2011 (а.с. 27). Як вбачається з листа Девятої київської державної нотаріальної контори від 22.04.2011 № 1644/02-14, позивач пропустив встановлений строк та йому було розяснено право звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с. 12). Наслідки пропущення цього строку передбачені ст. 1272 ЦК України, відповідно до ч. 3 якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з ч. 6 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Обґрунтовуючи поважність причин пропущення строку для прийняття спадщини, позивач посилався на те, що він не знав про існування заповіту, який був вчинений його дідусем 09.04.1993. Про даний заповіт позивач дізнався лише 13.04.2011, коли отримав його дублікат у Маклевицькій сільській раді Радомишльської району Житомирської області, про що зазначено на самому дублікаті (а.с. 8). Повно та всебічно зясувавши обставини справи, оцінюючи у сукупності докази, дослідженні у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що причини пропущення позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд вважає, що 1 місяць є достатнім строком для подання заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved