Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до ТОВ Автокредит Плюс, ПАТ КБ ПриватБанк, уточнив свої вимоги, просив визнати дії відповідача ПАТ КБ ПриватБанк, щодо зміни в односторонньому порядку умов кредитного договору № DN81AR13710260 від 16.01.2008 року в частині підняття відсоткової ставки до 21 %; зобовязати відповідача зменшити розмір відсоткової ставки за користування кредитом до розміру передбаченого в кредитному договорі та додатковій угоді, зобовязати відповідача зробити перерахунок сплачених коштів, в рахунок погашення поточної заборгованості за тілом кредиту. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві та просила його задовольнити в повному обсязі, а також вказала, що її довіритель не погодився з підвищенням відсоткової ставки зазначеної в листі повідомлення з ПриватБанкувід 06.01.2009 року, відповідна заява була направлена відповідачу у передбачений в листі термін та отримана ним. Представник відповідача в судовому засіданні зазначила, що позовні вимоги не визнає, оскільки кредитний договір між позивачем та ПриватБанкомбув укладений 16.01.2008 року, а ст. 1056-1 ЦК України набула чинності 09.01.2009 року, тобто після укладеного кредитного договору, а тому положення даної статті на спірні правовідносини не поширюється, просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Також зазначила, що рішення про підвищення відсоткової ставки було прийняте до набрання чинності вказаної норми права. Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи приходить до наступного. ТОВ АвтокредитПлюс на підставі договору №1 від 17 липня 2006року уклало від імені Приват Банку, правонаступником якого є ПАТ Приват Банк, з позивачем кредитно-заставний договір № DN81AR13710260 від 16.01.2008 року. Відповідно до підпункту 6.3.1 вказаного кредитно-заставного договору банк має право збільшувати в односторонньому порядку розмір процентної ставки за користування кредитом, при зміні кон'юктури ринку грошових ресурсів в Україні, а саме: зміні курсу долара США до гривні більше ніж на 10% у порівнянні з курсом долара США до гривні, встановленого НБУ на момент укладання даного договору; зміні облікової ставки НБУ; зміні розміру відрахувань у страховий фонд або зміні середньозваженої ставки по кредитах банків України у відповідній валюті. Позивачу 06.1.2009 року відправлено лист-повідомлення, згідно якого відповідач повідомив позивача про збільшення розміру відсоткової ставки за кредитним договором, посилаючись на те, що настав один з чинників зміни відсоткової ставки, передбачених кредитним договором. Як вбачається з листів-повідомлень відповідача, процентна ставка по кредитному договору підвищується відповідачем з 01.02.2009 року, тобто після набрання чинності ст. 1056-1 ЦК Ураїни та оскільки позивач не надав своєї згоди на зміну відсоткової ставки за кредитним договором повинна залишатися без зміни до повного виконання всіх умов обома сторонами договору. Відповідна заява була направлена позивачем та отримана банком 13.01.2009року. Зі змісту кредитно-заставного договору, відповідно до якого банк на власний розсуд має право, згідно ст. 651 ЦК України в односторонньому порядку, розірвати договір у разі невиконання умов договору. Згідно зі ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до укладеного договору сторони домовилися, що позивач має сплачувати 1113,76грн. щомісячно до закінчення строку дії договору. Вказана сума включає в себе всі необхідні платежі, в тому числі і відсотки за користування кредитом, що не заперечувалося сторонами. Разом з тим, після незгоди позивача з збільшенням відсоткової ставки починаючи з 01.02.2009 року, між сторонами була укладена додаткова угода до вказаного кредитно-заставного договору від 19.01.2009року, відповідно до якої сторони погодились, що щомісячна сплата за договорам складає 1155,00грн., вказана сума включає в себе всі необхідні платежі в тому числі і відсотки за користування кредитом, що визнавалося представником банку. Відповідно до ст. 60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 09.01.2009 року набрав чинності Закон України № 661-VI Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо заборони банкам здійснювати умови договору банківського вкладу та кредитного договору в односторонньому порядку. Вказаним Законом внесені зміни до Цивільного Кодексу України, а саме: доповнено ст. 1056-1, ч. 2 якої передбачає, що встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Частина 3 вказаної статті передбачає, що умова договору щодо права банку змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною. Також Законом України № 661-VI, ст. 55 Закону України Про банки і банківську діяльністьбула доповнена частиною четвертою, згідно якої банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами. Відповідно до вимог ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором, або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не укладали б договір або укладали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідності з обставинами, які істотно змінилися, договір може бути змінений за рішенням суду. Таким чином оцінивши надані по справі докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, сторони за наслідком відмови позивача щодо збільшення відсоткової ставки за договором визначилися з розміром відсоткової ставки про що уклали додаткову угоду, інших рішень про зміну розміру відсоткової ставки банком не приймалось, що було встановлено в судовому засіданні. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved