Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в шлюбі з відповідачем перебуває з 02 квітня 1983 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Дзержинівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис №3. Спільних неповнолітніх дітей не мають. З початку сімейні відносини були хорошими, але згодом зрозуміли, що мають різні характери, погляди на сімейне життя та побудову сімейних стосунків, перестали розуміти один одного, внаслідок чого почали виникати сварки, непорозуміння, відповідач не бажав приймати участь в належному утриманні сімї. На неодноразові прохання змінити ставлення до сімї відповідач не реагує, що і призвело в березні 2011 року до припинення сімейно-шлюбних відносин, хоча вони і продовжують проживати в одному будинку. Подальше спільне життя є неможливим, суперечить її інтересам та унеможливлює примирення з відповідачем. Спір про поділ спільного майна в разі необхідності буде вирішуватися в судовому порядку. Відповідач не бажає розірвати шлюб через органи РАЦС, в звязку з чим змушена звернутися з позовом до суду. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що сімейно-шлюбні відносини з відповідачем почали погіршуватися на протязі останніх років, оскільки відповідач не бажав займатися веденням домашнього господарства, безпідставно її ревнував, внаслідок чого між ними постійно виникали сварки конфлікти, які привели до припинення сімейно-шлюбних відносин в березні 2011 року. Вони мають трьох спільних дітей, які на даний час вже повнолітні. Спору про поділ спільного майна на день розгляду справи судом не має, а в разі необхідності це питання буде вирішуватися в судовому порядку. На її неодноразові звернення змінити своє відношення до сімї відповідач не реагує, розірвати шлюб через органи РАЦС відмовляється. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи згідно поштового повідомлення про вручення судової повістки (а.с.15), в судове засідання не зявився, про причину неявки суд не повідомив та не надав свої докази та заперечення на позов, в звязку з чим суд за згодою позивачки ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України по наявним в матеріалах справи доказах. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши наявні у справі письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки було встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02 квітня 1983 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Дзержинівської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області, актовий запис №3 (а.с.5). В період шлюбу у позивачки та відповідача народилось троє спільних дітей, які вже досягли повноліття(а.с.6-7). Спільне життя в сімї не склалося через різні погляди на життя та шлюб, втрату сторонами почуття взаємної поваги та любові один до одного, не бажання відповідача приймати участь у веденні домашнього господарства, вирішення сімейних проблем, що і привело до припиненнями ними сімейно-шлюбних відносин в березні 2011 року, після чого сторони не відновлювали сімейно-шлюбних відносин. На день розгляду справи судом позивачка не бажає зберігати сім'ю, а відповідач відмовився вирішити питання про розірвання шлюбу через органи РАЦС. Спір з приводу поділу спільного майна в разі необхідності буде вирішуватися в судовому порядку. За таких підстав суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, а тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст. 105, 112 Сімейного Кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved