overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-17 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] та звернулись до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про визнання відповідачки такою, що втратила право на користування квартирою № 4 по вул.Карпенка,22 у м.Тернополі в зв»язку з відсутністю без поважних причин понад півроку, посилаючись на те, що 26.11.2009 року [PERSON] продала [PERSON] вказану квартиру, з цього часу відповідачка, яка є членом сім"ї колишнього власника цієї квартири, хоча і залишилася у ній зареєстрованою, проте, без поважних причин у ній не проживає, а тому на підставі вимог ст.163 ЖК України вони просять суд визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування даною квартирою. В суді позивачі позов підтримали та з викладених у ньому мотивів просять задовольнити. Відповідачка [PERSON] до суду не з"явилася, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, а тому справа слухається у її відсутності у відповідності до вимог ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив такі факти : 26.11.2009 року [PERSON] продала [PERSON] квартиру [ADDRESS], що підтверджується посвідченим приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу [PERSON] договором купівлі-продажу, зареєстрованого у реєстрі за № 4543. Як вбачається з довідки ПП "Дружба-сервіс-житло-1" № 681 від 19.10.2011 року у вказаній квартирі з 31.07.1997 року зареєстрована дружина колишнього власника житла [PERSON], яка з часу продажу квартири [PERSON] у ній без поважних причин не проживає. З моменту переходу права власності на квартиру до [PERSON] відповідачка втратила статус члена сім"ї наймача та виходячи з положень 156,162 ЖК Української PCP у неї виникло право на проживання у цій квартирі в статусі наймача даного житла. Згідно з положеннями ч.4 ст.406 ЦК України [PERSON] може втратити право на користування житлом лише у випадках, встановлених законом. Відповідно до ст.163 ЖК Української PCP при тимчасовій відсутності наймача за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Лише у випадку наявності підстав, передбачених пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст.71 цього Кодексу жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем понад шість місяців. Визнання ж особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, відповідно до вимог ст.72 ЖК Української PCP, провадиться у судовому порядку. Зважаючи на те, що відповідачка більше двох років без поважних причин не проживає у [INFO], вона може бути визнана такою, що втратила право на користування нею, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення як обгрунтовано заявлені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-17 00:00:00

У вересні 2011 року ПАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення відшкодування в порядку зворотної вимоги, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.08.2007р. [PERSON] уклав з ПАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» договір добровільного страхування засобів наземного транспорту № 650536631, згідно якого на страхування був прийнятий автомобіль [NUMBER]. 27.07.2008р. по а/д Р-06 Ульянівка Миколаїв відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу КІА Sportage, р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу Mitsubishi Outlander, р/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] Страховик

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу , посилаючись на те, що життя з відповідачем не склалося , оскільки відповідач зловживає спиртними напоями , застосовує фізичну силу , не займається вихованням дітей . Сторони припинили шлюбні стосунки, подальше сумісне проживання є неможливим. Тому просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач в судове засідання зявився, про день час та місце слухання справи повідомлявся , причини неявки суду не повідомив,Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 травня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-ОК № 060855 від 10 травня 2008 року. Від спільного проживання сторони мають дітей: доньку Вікторію [INFO], та сина [PERSON] [INFO]. Як пояснила позивачка в судовому засіданні , що спільне життя з відповідачем не склалося , оскільки відповідач зловживає спиртними напоями , застосовує фізичну силу , не займається вихованням дітей . Сторони припинили шлюбні стосунки, подальше сумісне проживання є неможливим. Строк для примирення нічого не змінить. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Згідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-17 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що життя з відповідачем не склалося, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями , застосував фізичну силу . Сторони припинили шлюбні стосунки , подальше сумісне проживання є неможливим. Тому просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач проти позову не заперечував. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29.06.1986 року що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-ЕЛ № 491616 від 29.06.1986 року. Від спільного проживання сторони мають повнолітню доньку. Як пояснила позивачка в судовому засіданні , що життя з відповідачем не склалося, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями , застосував фізичну силу . Сторони припинили шлюбні стосунки , не проживають разом протягом 14 років. Відповідач з позовом погодивсь, вважає недоцільним збереження сім»ї. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-17 00:00:00

Позивач пред'явив позов про розірвання шлюбу. Зазначив, що 24.01.1998 року між ним та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Житомирським міським відділом реєстрації актів громадянського стану. Від шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Відносини в шлюбі не склались через поведінку відповідача, у зв»язку з чим виникають постійні конфлікти. Позивач вказує, що з 2000 року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на неможливість збереження сім'ї. В судове засідання позивач не з»вився. Надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явилась, надала заяву, в якій просила справу слухати в її відсутності, позовні вимоги визнала. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін, що відповідає положенню ч.2 ст. 158 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України при визнанні відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.01.1998 року Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб актовий запис № 85. Сторони є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. Маючи різні погляди на життя, подружжя є несумісним у відносинах, їх стосунки мають ознаки неприязних та конфліктних. За таких обставин суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-17 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] у якій зазначає, що перебувала в шлюбних відносинах з [PERSON], з 27.09.2008 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину : сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивачки. Батьком дитини у свідоцтві про народження дитини записаний [PERSON] Просила стягнути аліменти з відповідача на її користь , на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1\\4 частини але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до його повноліття починаючи з дня подання заяви до суду. До судового засідання від позивачки надійшла заява про розгляд справи в її відсутність на своїх позовних вимогах вона наполягала, просила задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, не проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, він у встановленому порядку був повідомлений про час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки він не повідомив, від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження 1-НО № 257374 від 29.04.2009 року [PERSON], [INFO] батьком дитини вказаний [PERSON]. У відповідності зі ст. 180, 182 СК України відповідач зобов'язаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідача, тому вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України , суд вважає допустити негайне виконання рішення суду у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-17 00:00:00

У листопаді 2011 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 02.11.2001 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини припинилися у квітні 2011р. Подружнє спільне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя, втрату взаємоповаги, почуттів. Спільне господарство не ведеться. З огляду на вищевикладене позивач просить шлюб розірвати. Позивачка уточнила позовні вимоги, а саме: відмовилася від позовних вимог щодо залишення доньки на її вихованні. У судовому засіданні позивачка просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02.11.2001 року (свідоцтво про одруження серії І-ФП № 019178, а/з № 1237 від 02.11.2001 року). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO] (а/з № 735 від 05.04.2002р.). Сімейне життя не склалося через різні погляди на сімейне життя, втрату взаємоповаги, почуттів. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження сім`ї позивач вважає неможливим, шлюб необхідно розірвати. Майновий спір не заявлявся. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 110, 111, 112, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-17 00:00:00

У листопаді 2011 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання угоди дійсною, вказавши, що 16.10.2000р. свекруха позивачки [PERSON] придбала у [PERSON] квартиру [ADDRESS], оформивши договір купівлі-продажу нерухомого майна від 16.10.2000р. за № 2-835 на Товарній біржі «Нерухомість-Центр». Сторони домовилися про всі істотні умови договору, які ними були виконані, крім нотаріального посвідчення договору. 02.06.2011р. померла свекруха позивачки [PERSON] Їй на праві власності належить вищезазначена квартира, на яку відкрилась спадщина. Позивачка є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті [PERSON] На теперішній час позивачка не має можливості розпоряджатися квартирою, оскільки договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально. Тому приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] було відмовлено у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила суд визнати вказаний договір купівлі-продажу дійсним для реалізації своїх прав щодо прийняття спадщини. Позивач у судовому засіданні просила суд задовольнити позов. Відповідач у судовому засідання підтримала позовні вимоги. Представник Товарної біржі «Нерухомість-Центр» в судове засідання не зявився, повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS] належала на праві власності відповідачці на підставі Свідоцтва про право власності на житло № 1/94 від 12.03.1998 року, зареєстрованого ММБТІ 28.10.1998р. за р. № 20288. 16.10.2000р. на Товарній біржі «Нерухомість-Центр» був зареєстрований договір купівлі-продажу за № 2-835, а саме: квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони (а.с. 8). Договір купівлі-продажу нерухомого майна був зареєстрований в МБТІ м. Миколаєва 23.10.2000р. за р. № 20288. Претензій сторони один до одного не мали на момент укладання угоди та за минулий час. Всі істотні умови угоди дотримані, договір зареєстрований в ММБТІ 23.10.2000р. за р. № 20288, а тому суд вважає за можливе визнати договір купівлі-продажу дійсним на підставі ст. 220 ЦК України. На підставі вищевикладеного, оцінюючи надані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.220 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-17 00:00:00

У листопаді 2011р. [PERSON] звернулася \~до суду з позовом до [PERSON] про продовження строку на прийняття спадщини за законом.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивачка посилається на те, що 04.04.2011р. помер чоловік позивачки [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно квартира [ADDRESS], автомобіль марки ЗАЗ 1105 57, 2004 року випуску, р/н [NUMBER]. За життя він не залишив заповіт. Спадкоємцями першої черги є позивачка та її син [PERSON]. Інших спадкоємців за законом немає. На даний час \~оформити право на спадщину в \~нотаріуса вона не може, оскільки у встановлений законом строк не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Своєчасно подати заяву не змогла через складні сімейні обставини. В звязку з цим просить суд продовжити їй та її сину - [PERSON], строк на прийняття спадщини. Від позивачки надійшло клопотання, відповідно до якого вона просила суд розглядати справу за її відсутністю, а також вона уточнила позовні вимоги, а саме: просила суд продовжити їй строк на прийняття спадщини. Від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутністю та про те, що він не заперечує проти задоволення позову. Суд дослідивши письмові матеріали справи переходить до наступного. 04.04.2011р. помер чоловік позивачки [PERSON] (Свідоцтво про смерть серії 1-ФП № 139835, а/з № 1392 від 07.04.2011р.), після смерті якого залишилося спадкове майно квартира [ADDRESS] (Свідоцтво про право на спадщину за заповітом за № 3-1022 від 18.09.2003р., виданого Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою, зареєстроване ММБТІ за № 1834390 від 28.10.2003р.), автомобіль марки ЗАЗ 1105 57, 2004 року випуску, р/н [NUMBER] (Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від 23.09.2004р.). За життя він не залишив заповіт. Спадкоємцями першої черги є позивачка та її син [PERSON]. Інших спадкоємців за законом немає. Довідкою Житлово-експлуатаційної контори № 11 Житлово-комунального підприємства «Південь» від 11.10.2011р. за № 5692 зазначено, що [PERSON] проживав та був зареєстрований з 30.09.1976р. до дня смерті 04.04.2011р. за адресою: [ADDRESS]; зареєстрованих на день смерті не було до теперішнього часу. На даний час \~оформити право на спадщину в \~нотаріуса вона не може, оскільки у встановлений законом строк не подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Своєчасно подати заяву не змогла через складні сімейні обставини, скрутне матеріальне становище викликане смертю близької людини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин суд вважає причину пропуску позивачкою строку звернення в нотаріальну контору поважною і вважає за можливе продовжити їй строк \~на прийняття спадщини. На підставі ст.ст. 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-17 00:00:00

У листопаді 2011 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 24.12.2004 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивачки та потребує матеріальної допомоги. Шлюбні відносини припинилися у грудні 2010р. Подружнє спільне життя не склалося через різні погляди на життя, різні характери, сварки. Спільне господарство не ведеться. У звязку із тим, що подружнє життя не склалося позивач вважає збереження шлюбу недоцільним. Оскільки [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивач просить суд шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, вимоги щодо стягнення аліментів визнав у розмірі ? частини заробітку. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.12.2004 року (свідоцтво про одруження серії І-ФП № 088665, а/з № 269 від 24.12.2004 року). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а/з № 3212 від 17.10.2007р.), який знаходиться на утримання позивачки та потребує матеріальної допомоги. Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, різні характери, сварки. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження сім`ї позивач вважає неможливим, шлюб необхідно розірвати. Майновий спір не заявлявся. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач вказує що утриманням дитини займається, надає допомогу, купляє іграшки, одежу та інше. Даний факт позивачем у судовому засіданні не оспорювався. Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при призначені аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню. Розмір аліментів визначено судом з врахуванням матеріального становища сторін і не суперечить інтересам неповнолітніх дітей. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати. На підставі ст.ст. 110, 111, 112, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-17 00:00:00

Позивач звернувся в суд із позовом про розірвання шлюбу, в якому вказав, що з [PERSON] (д.п. Федорин) [PERSON] вони зареєстрували шлюб 8 листопада 1997 року у Виноградській сільській раді, актовий запис № 13. В шлюбі у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. Перші роки вони жили дружньою сімєю та вели спільне господарство. Однак пізніше вони зясували, що мають абсолютно різні характери, різні погляди та різні сімейні цінності. В них немає нічого спільного ні планів на майбутнє, ні інтересів. В результаті цього їхня сімя розпалася. Вже понад два роки вони з відповідачем не проживають разом, не підтримують ніяких стосунків. За його переконанням подальшого сенсу формально підтримувати сімейні відносини немає, це суперечить його інтересам, інтересам відповідача, а також їхньої дочки. Будь-яких намірів на відновлення сімейних стосунків у них не виникало і не виникає. Після останньої телефонної розмови з відповідачем вони прийшли до категоричного висновку, що шлюб між ними носить абсолютно формальний характер. Спору щодо місця проживання неповнолітньої дочки [PERSON] у них з відповідачем немає. Позивач в судове засідання не зявився, але подав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Неповнолітню дочку, [PERSON], після розірванні шлюбу просить залишити проживати разом з відповідачем. Відповідач в судове засідання не зявилася, але подала заяву про розгляд справи у її відсутності, дитину просила залишити на проживання з нею, а прізвище [PERSON]. Беручи до уваги заяви позивача, та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Встановлено, що згідно повторного свідоцтва про шлюб серії 1-НМ №095492, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08 листопада 1997 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №13. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-НМ №029242 від 27.03.1998 року, яка проживає з позивачем. З позовної заяви вбачається, що примирення неможливе. Наведені обставини свідчать, що шлюб між сторонами існує формально, зберегти сімю неможливо. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Неповнолітню дитину необхідно залишити на проживання з відповідачем, а прізвище відповідача залишити [PERSON]. На підставі наведеного і ст.ст. 104, 105, 112 Сімейного Кодексу,

Outcome: approved