Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-21 00:00:00

Прокурор звернувся до суду із позовом і просить стягнути з відповідача на користь Державного підприємства «Овруцьке лісове господарство» борг в сумі 2926 грн. 62 коп. та державне мито в доход держави, мотивуючи тим, що на підставі усної домовленості 31.01.2009 року Державне підприємство «Овруцьке лісове господарство» 04.02.2009 року здійснило [PERSON] поставку лісопродукції на загальну суму 7288 грн. 62 коп.. За зазначену лісопродукцію відповідач розрахувався частково, лише на суму 4362 грн.. Решта суми 2926 грн. 62 коп. залишається непогашеною. На надіслану 25.07.2011 року претензію щодо погашення боргу відповідач не реагує. Не повернення боргу негативно впливає на фінансовий стан підприємства, перешкоджає ефективному здійсненню функцій щодо охорони, використання та відтворення лісів. Помічник прокурора та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової повістки. Суд, вислухавши пояснення помічника прокурора та представника позивача, перевіривши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт поставки лісопродукції, а саме пиловнику соснового на загальну суму 7288 грн. 62 коп. позивачем відповідачу підтверджується копіями товаро-транспортних накладних №012086 від 31.01.2009 року та №012072 від 04.02.2009 року. Копія прибуткового касового ордера №53 від 30.01.2009 року свідчить про погашення відповідачем боргу за отриманий пиловник в сумі 4362 грн.. З копій поштового повідомлення, опису вкладення у цінний лист, претензії на імя [PERSON] на суму боргу 2926 грн. 62 коп. вбачається, що відповідач був обізнаний з наявною в нього заборгованістю перед позивачем. Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. В ст. 206 ЦК України законодавець визначив правочини, які можуть вчинятися усно. Так, усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Юридичній особі, що сплатила за товари та послуги на підставі усного правочину з другою стороною, видається документ, що підтверджує підставу сплати та суму одержаних грошових коштів. Позивач відпустив продукцію пиловник сосновий, а відповідач її отримав, оплативши частково її вартість, відповідно поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків, а саме купівлі-продажу лісопродукції. За таких обставин, суд приходить до висновку, що між сторонами було укладено усний договір купівлі-продажу продукції на суму 7288 грн. 62 коп.. В правовій нормі, що міститься в ст. 509 ЦК України закріплено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторонни (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст.ст.526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути суму боргу за поставлений йому пиловник сосновий в сумі 2926 грн. 62 коп. ( 7288 грн. 62 коп. загальна вартість продукції - 4362 грн.. оплачена вартість). Від сплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи прокурора звільнено на підставі ч.5 ст.81 ЦПК України. Від сплати судового збору прокурора звільнено на підставі п.30 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито, а з відповідача відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути судовий збір в сумі 51 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи в доход держави.

Outcome: approved