Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-22 00:00:00

27 вересня 2011 року, позивач звернувся до суду з позовом до СКВ Міжгіря про відшкодування збитків (упущеної вигоди), посилаючись на те,що 14 квітня 2011 року він отримав на підставі розпорядження Чорнобаївської райдержадмінстрації №189 від 30 вересня 2009 року та № 73 від 02 квітня 2010 року державні акти на право власності на земельну ділянку площею 2.7412 га та 0,0382 га із земель,які були передані у колективну власність СКВ Міжгіря відповідно до рішення Чорнобаївської районної ради №15-ХХ1 від 01 квітня 1994 року. СКВ Міжгіря, отримавши 24 липня1994 році Державний акт на право колективної власності на землю в розмірі 2805,5 гектарів з Додатком № 1-списком громадян членів колективного сільськогосподарського підприєиства, в якому під номером 509 значився позивач,як особа що мала право на земельну частку (пай), сертифікати на земельні частки (паї) не видала і договори оренди з позивачем не уклала. На час отримання позивачем державних актів на право власності на земельні ділянки та на час розгляду справи в суді, дані земельні ділянки знаходяться в користуванні відповідача без достатньої правової підстави. В звязку з тим,що відповідач користується належними позивачу земельними частками(паєм) і при цьому не виплачує від отриманого доходу відповідної частки,позивач просив стягнути з відповідача завдані збитки (упущену вигоду) в сумі 4347,78 грн.,що становить розмір орендної плати за три роки: 2009,2010,2011 р.р., вирахований як 3% від 48308,70грн. вартості земельної частки( паю) 1449,26 грн. за рік. В судовому засіданні позивач та його представник, позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити. Представник відповідача до суду не зявився, про день, час розгляду справи відповідач належним чином повідомлений, про що в матеріалах справи мається підтвердження. Зі згоди позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляду справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд,вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає,що позов підлягає до часткового задоволення з слідуючих підстав. Судом встановлені фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Позивач, як член колективного сільськогосподарського підприємства СКВ Міжгіряна час передачі землі в колективну власність, на підставі розпорядження Чорнобаївської райдержадмінстрації №189 від 30 вересня 2009 року та № 73 від 02 квітня 2010 року отримав державні акти на право власності на земельну ділянку площею 2,7412 га та 0,0382 га в виді земельної частки (паю). Поскільки відповідачем паювання землі,переданої в колективну власність, не проводилось, сертифікати на земельні частки (пай) не видавались. Тому, право власності на землю, відповідно до змісту цього права -володіння,користування і розпорядження (ст.78 ЗК України) у позивача виникло з часу отримання державних актів та реєстрації цього права (ст.125 ЗК України),а не з часу включення його до списку доданого до Державного акту на право колективної власності на землю,який був одержавний відповідачем 24 липня 1994 року і на цю обставину вказує позивач. Тому судом встановлено,що відповідач без достатньої правової підстави з 14 квітня 2011 року користується земельною ділянкою позивача. Захист права відповідно до ст.22 ЦК України в виді відшкодування збитків в виді доходів,які особа могла б реально одержати за звичайних обставин,якби її право не було порушене (упущена вигода) може бути тільки в результаті порушення цивільного права. Суд, встановивши,що позивач в результаті відсутності можливості реалізувати своє право власності на земельну ділянку та одержати обєкти цивільного права відповідно до ст.189 ЦК України в виді доходу від користування його земельною ділянкою, вважає,що позивач має право на відшкодування збитків (упущеної вигоди) в виді орендної плати в розмірі 3% за рік від вартості земельної частки 48308,70 грн.,що становить 1449,26 грн., а відповідач відповідно до вимог ст.1214 ЦК України зобовязаний відшкодувати вищевказані доходи, оскільки користувався земельною ділянкою позивача без достатньої правової підстави. Посилання позивача на обов"язок відповідача,як землекористувача, проводити оплату за користування земельною ділянкою відповідно до вимог ст.409 ч.2 ЦК України не є правильним,так як ця правова норма і вся глава 33 ЦК України,застосовується до договірних правовідносин,що не відповідає встановленим обставинам справи. В позові про відшкодування збитків (упущеної вигоди) за 2010,2009 роки суд відмовляє, так як порушення цивільних прав відповідно до встановлених судом правовідносин, не встановлено. Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України, присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 57 грн.

Outcome: partial