Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 11 травня 2009 року померла його мати, [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді домоволодіння № 33 по вул.Халхінгольській в м.Маріуполі. Позивач як єдиний спадкоємець першої черги за законом після матері фактично прийняв спадщину, однак оформити правовстановлюючі документи на спадщину не має можливості, оскільки [PERSON] БТІ не видає витяг з реєстру прав власників на нерухоме майно з тих підстав, що мати при житті самочинно, без оформлення належної проектної документації збудувала до будинку тамбур літ.а-1, площею 2,2 кв.м. та переобладнала літню кухню літ.Б-1 в нежитлову прибудову літ.А1-1, площею 29,3 кв.м. із погребом літ.А1/п. Просив визнати за померлою матір’ю право власності на самочинно побудований тамбур літ.а-1, площею 2,2 кв.м. та переобладнану з літньої кухні літ.Б-1 нежитлову прибудову літ.А1-1, площею 29,3 кв.м. із погребом літ.А1/п, включивши їх до складу домоволодіння № 33 по вул.Халхінгольській в м.Маріуполі та визнати за ним право власності на будинок в порядку спадкування за законом після смерті матері. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та дав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судовому засіданні проти позову не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явився з невідомих причин, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. В цьому випадку суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] є власником домоволодіння № 33 по вул.Халхінгольській в м.Маріуполі, яке належить їй на підставі свідоцтва про право власності від 10.06.1992р., виданого Третьою [PERSON] державною нотаріальною конторою. З довідки [PERSON] БТІ вбачається, що за вищевказаною адресою [PERSON] самочинно збудувала тамбур літ.а-1, площею 2,2 кв.м. та переобладнала літню кухню літ.Б-1 в нежитлову прибудову літ.А1-1, площею 29,3 кв.м. із погребом літ.А1/п, які згідно висновку технічного експерта відповідають будівельно-технічним нормам та можуть експлуатуватись в подальшому. Відповідно до вимог ст. 376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване майно може бути за рішенням суду визнано за особою, яка його здійснила, якщо це не порушує прав інших осіб. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] заповіла все належне їй майно своїм синам [PERSON] і [PERSON], посвідчивши заповіт в Третій [PERSON] держнотконторі. 11 травня 2009 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Встановлено, що син померлої [PERSON] фактично прийняв спадщину: вступив у розпорядження та володіння спадковим майном, є спадкоємцем першої черги за законом та за заповітом після смерті матері. Отримати свідоцтво про право на спадщину не має можливості, оскільки [PERSON] БТІ не видає витяг з реєстру прав власників на нерухоме майно. Другий син померлої [PERSON], який також є спадкоємцем першої черги за законом та за заповітом, відмовився від прийняття спадщини на користь брата [PERSON], про що в матеріалах справи є нотаріально посвідчена заява. Відповідно до вимог ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, і батьки. За таких обставин, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, визнавши право власності за ним після смерті його матері в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved