Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-20 00:00:00

13.01.2011 року позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за навчання в сумі 2950,00 грн., пені в розмірі 457,25 грн. та судові витрати. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 08.09.2008 року між Національним авіаційним університетом та [PERSON] було укладено договір №08-5/0Ф2/11-2494 про навчання в НАУ за кваліфікаційним рівнем «Спеціаліст»за напрямком «Газотурбінні установки і компресорні станції», очної форми навчання, на платній основі. Вартість навчання, згідно умов вказаного договору, становить 4950,00 грн. за один навчальний семестр. Відповідно до наказу ректора НАУ №2347/ст. від 08.09.2008 року, [PERSON] було зараховано на навчання до Національного авіаційного університету, з 01.09.2008 року. Згідно наказу ректора НАУ №184/ст від 23.01.2009 року [PERSON] було відраховано з університету за академічну неуспішність з 19.01.2009 року. За час навчання відповідач виконував свої зобовязання за договором неналежним чином, внаслідок чого станом на 13.01.2012 року утворилась заборгованість в сумі 2950 гривень (5курс 9 семестр). Позивач зазначає, що згідно п.п. 3.8,3.9 вказаного договору передбачено нарахування пені в розмірі 0,5 % від несплаченої суми за кожний календарний день заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України за неналежне виконання взятих відповідачем зобов»язнаь Отже, період заборгованості відповідача становить 365 календарних днів з 13.01.2001 року по 12.01.2012 року, а тому з відповідача підлягає стягненню пеня в розмірі 457, 25 гривень. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 3 407,25 грн. (2950 гривень +457, 25 гривень = 3 407,25 грн.). На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у його відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення, проти чого не заперечував представник позивача. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши заяву представника позивача, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Судом встановлено, що 08.09.2008 року між Національним авіаційним університетом та [PERSON] було укладено договір №08-5/0Ф2/11-2494 про навчання в НАУ за кваліфікаційним рівнем «Спеціаліст»за напрямком «Газотурбінні установки і компресорні станції», очної форми навчання, на платній основі. Вартість навчання, згідно умов вказаного договору, становить 4950,00 грн. за один навчальний семестр. Відповідно до п.п. 3.3 Договору вартість навчання за один навчальний семестр відповідає вартості 5-ти календарних місяців з оплатою 990,00 грн. на місяць. Встановлено, що під час навчання відповідач виконував свої зобовязання за договором неналежним чином, плату за навчання у встановлений термін не вніс, внаслідок чого станом на 13.01.2012 року утворилась заборгованість в сумі 2950 гривень. Згідно п.п. 3.8,3.9 вказаного договору плата за навчання може вноситися не пізніше 10 днів від початку семестру або частинами (помісячно) по графіку погодженому сторонами. У випадку несвоєчасної сплати за надання освітніх послуг, згідно п. 4.2 договору Відповідач сплачує НАУ пеню в розмірі 0,5 % від несплаченої суми за кожний календарний день заборгованості, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України. Встановлено, що відповідачу були направлені відповідні листи-попередження від 06.08.2009 року № 1681/06.03 (а.с. 8) та від 15.12.2011 року № 3573/06.03 (а.с. 7) з проханням сплатити борг, проте станом на дату 13.01.2012 року заборгованість відповідачем погашена не була. Отже, період заборгованості відповідача становить 365 календарних днів з 13.01.2001 року по 12.01.2012 року, а тому з відповідача підлягає стягненню пеня в розмірі 457, 25 гривень. Встановлено, що період заборгованості відповідача перед позивачем становить 365 календарних днів, а саме з 13.01.2001 року по 12.01.2012 року, а тому загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 3 407,25 грн. (2950 гривень +457, 25 гривень = 3 407,25 грн.). Згідно ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та у порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначенні законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що 08.09.2008 року між Національним авіаційним університетом та [PERSON] був укладений договір про навчання, суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобовязання щодо виконання даного договору. Законом України «Про міжнародне приватне право, а саме ст. 43 визначено, що сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України. П. 4.1. договору №08-5/0Ф2/11-2494 від 08.09.2008 року сторони дійшли згоди вирішувати всі питання повязані з невиконанням або неналежним виконанням договору згідно законодавства України. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] порушив умови договору №08-5/0Ф2/11-2494 від 08.09.2008 року, а тому з нього слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 2950, 00 гривень та пеню за несвоєчасну сплату за надання освітніх послуг в сумі 457, 25 гривень, а всього 3 407,25 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплаченого судового збору 214,60 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved