Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить суд стягнути з відповідача на його користь 18000 грн. грошового боргу за договором позики, та понесені ним судові витрати. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.10.2010 року відповідач позичив у нього гроші в сумі 33000 грн., які обіцяв повернути 10.05.2011 року. Частину позичених грошей, а саме 15000 грн. відповідач повернув у зазначений термін. На даний час борг становить 18000 грн. Відповідач відмовляється добровільно повернути борг, так як придумує постійно причини, щоб затягти виконання грошового зобовязання на невизначений термін. Тому він змушений звертатися в суд. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві і просить суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив. Про час, дату та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 2 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В судововму засіданні було досліджено розписку від 05.10.2010 р. з якої вбачається, що [PERSON] отримав від [PERSON] в борг 33000грн. (а.с. 6) Така розписка є підтвердженням того, що між позивачем та відповідачем було укладено договір позики. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. З розписки вбачається, що відповідач мав повернути кошти до 10.05.2011 р., проте він умови договору не виконав і борг не повернув. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати. Таким чином суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 18000 грн. грошового боргу за договором позики, та понесені ним судові витрати в сумі 120 грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved