Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив суд розірвати шлюб, та визначити місце проживання дитини з ним за адресою місця проживання та реєстрації, а саме [ADDRESS]. Свій позов обґрунтовував тим, що 04 жовтня 2006 року між ним та відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації зроблений відповідний актовий запис за № 814. Від спільного шлюбу в них 27 січня 2007 року народився син [PERSON], який на даний момент проживає та зареєстрований з позивачем за адресою [ADDRESS]. З 06 квітня 2007 року позивач оформив за місцем своєї роботи декретну відпустку по догляду за дитиною до досягнення ним трьох річного віку. Із серпня 2008 року син [PERSON] почав проживати разом із дідусем та бабусею (батьками позивача) за вказаною вище адресою, а позивач вийшов на нову роботу з метою покращення матеріального становища родини. З 01 вересня 2008 року працює на посаді заступника начальника контрактно-договірного відділу департаменту правового забезпечення АТ Ощадбанк. Позивач зазначає, що протягом трьох останніх років спільне сумісне життя з відповідачем погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, сторони спільно не ведуть спільного господарства, сумісно не проживають. Позивач вказує, що відповідач постійно нехтувала сімейними цінностями, з її ініціативи між ними постійного виникали сварки, відповідач самоусунулась від виховання дитини, приїжджаючи до дитини 1-2 рази на місяць. Відповідач не погоджується з пропозицією залишити дитину за її постійним місцем проживання та розірвати шлюб, позивач вважає, що зміна постійного місця проживання сина негативно вплине на психічний стан дитини, оскільки дитина постійно відвідує садок, перебуває на обліку в місцевій лікарні, має друзів однолітків, забезпечений необхідним та має умови для всебічного розвитку, а тому позивач категорично заперечує проти зміни місця проживання [PERSON]. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги повністю підтримав, просив їх задовольнити, пояснення надав аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач позовні вимоги частково визнала, не заперечувала проти того, щоб син проживав за адресою [INFO], оскільки за вказаною адресою також проживає мати позивача, яка постійно про нього піклується, але до того часу поки син не піде до першого класу. Крім того суду пояснила, що дійсно після народження сина вона перебувала у декретній відпустці менше півроку, а потім вони із позивачем спільно вирішили, про вихід її на роботу, так як її розмір заробітної плати був значно вищім це надасть змогу покращити матеріальний стан сімї доки дитина не підросте, а позивач залишився доглядати дитину. В серпні 2008 року вони передали дитину батькам позивача, так як позивач також вийшов на роботу, і відвідували дитину на вихідні та свята. Також на більш тривалі вихідні та відпустки забирали дитину до себе в Київ. Відповідач підтвердила ту обставину, що вони з позивачем вже довгий час разом не проживають, але вважає, що їх сімю можливо зберегти. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Броварської районної державної адміністрації Київської області підтримала позовні вимоги в частині визначення місця проживання дитини з батьком, посилаючись на позитивний висновок складений за результатами розгляду заяви [PERSON] Суд вислухавши позивача, відповідача, представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 жовтня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, про що свідчить актовий запис за № 814 у Книзі реєстрації шлюбів. Від спільного шлюбу в них 24 січня 2007 року народився син [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис за № 219, та видано свідоцтво про народження серії 1-БК № 077927. Як вбачається з наказу № 19К від 06 квітня 2007 року [PERSON] надавалась відпустка для догляду за дитиною до досягнення ним трирічного віку з 06 квітня 2007 року по 23 січня 2010 року. На даний час дитина [PERSON] дійсно проживає та зареєстрований за адресою [INFO], за вказаною адресою також проживають та зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] батько дитини, що підтверджується виданою 24 жовтня 2011 року за № 1671 довідкою сільським головою с. Літки. За місцем роботи позивач характеризується з позитивної сторони, має достатню заробітну плату для утримання неповнолітньої дитини, що встановлено на підставі характеристики з місця роботи від 28 жовтня 2011 року та довідки про заробітну плату від 04 жовтня 2011 року № 16/1 1079. У дитини [PERSON] за місцем його проживання в [INFO] є належне матеріально-побутове забезпечення, належні умови для виховання та харчування дитини, що підтверджено складеним актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 01 лютого 2012 року та висновком про визначення місця проживання дитини від 12 березня 2012 року № 265/07-12. Відповідно ст. 161 Сімейного Кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. \~Під час вирішення спору беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов?язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров?я та інші обставини, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи, що дитина з серпня 2008 року постійно проживає за вказаною позивачем адресою, позивач позитивно характеризується за місцем роботи, має достатній дохід, створив дитині необхідні умови для її життя та повноцінного розвитку, не перешкоджає дитині у спілкуванні з матір?ю, тому суд вважає за можливе визначити місце проживання дитини саме з ним. Також судом враховано, що дитина з 13 жовтня 2008 року проживає за адресою [INFO], відвідує дитячий садочок за місцем проживання, між батьками визначений саме такий спільний порядок виховання та проживання дитини, зміна постійного проживання може негативно вплинути на дитину. Крім того, судом встановлено, що з 2008 року сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, спілкуються лише з приводу відвідин сина відповідачем, тому шлюб має формальний характер і підлягає розірванню.

Outcome: approved