Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до Марїнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій первісно заявлено такі вимоги: - встановити за ним право земельного сервітуту (право проходу, право встановлення бетонної підмостки) стосовно земельної ділянки, яка належить [PERSON], розташована по вулиці Мічурінська, 7 в с. Трудове, Марїнського району Донецької області; - визначити межі проходу та бетонної підмостки (земельного сервітуту) та порядок користування ним. В листопаді 2011 року, [PERSON], реалізуючи право надане ч. 2 ст. 31 ЦПК України, подав доповнення до позовної заяви, відповідно до якого змінив предмет позову (матеріально-правові вимоги предявлені до відповідача), оскільки неправильно оцінив спірні правовідносини під час звернення із позовом до суду. Ухвалою суду від 3 листопада 2011 року подана [PERSON] заява про зміну в позові прийнята, подальший судовий розгляд справи по суті проведено щодо підтриманих позивачем позовних вимог, а саме: - визначити йому та членам його сімї право користування земельною ділянкою [PERSON] (земельного сервітуту), яка розташована за адресою: с. Трудове, вул. Мічурінська, 7, яке полягає в можливості проходу зазначеною земельною ділянкою, покладенні підмостки до будівлі, забезпечення обслуговування газового обладнання. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] є власником домоволодіння № 5 по вулиці Мічурінська в с. Трудове, Марїнського району Донецької області, та земельної ділянки наданої для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства. До вказаної земельної ділянки з південної сторони примикає земельна ділянка, що належить [PERSON] Колишні господарі будинку № 5 по вулиці Мічурінська в с. Трудове та [PERSON] були родичами, та за їх спільною домовленістю на межі прилежних земельних ділянок було збудовано літню кухню (господарську побудову при будинку № 5 вул. Мічурінська в с. Трудове), біля південної сторони якої розташована металева шафа для зберігання балонів зі скрапленим газом. До березня 2011 року [PERSON] вільно експлуатував літню кухню за призначенням та користувався скрапленим газом, заходячи через хвіртку в паркані, при цьому використовуючи для проходу приблизно чотири квадратні метри землі, що належить [PERSON] З вказаного часу [PERSON] почала чинити перешкоди в користуванні газовим балоном, шляхом загороди зі своєї сторони земельної ділянки металевим листом прохід через хвіртку до металевої шафи з газовими балонами, що також стало причиною неможливості проведення поточного ремонту зовнішнього виду східної, західної, південної сторони літньої кухні. [PERSON], за отриманням негативного результату на прийняті спроби мирного врегулювання виниклого конфлікту, змушений звернутись за судовим захистом. Позивач [PERSON] у судове засідання зявився, змінені позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, надав пояснення аналогічні викладеним в заяві. Представник позивача [PERSON] (діюча на підставі довіреності від 18 жовтня 2011 року) у судовому засіданні підтримала позицію свого довірителя, крім того надала наступні покази. Так, [PERSON] перебуває з [PERSON] в шлюбних відносинах, мешкаючи спільно та ведучи сумісне господарство за адресою: с. Трудове, вул. Мічурінська, 5. По-сусідству з родиною позивача мешкає [PERSON], з якою останнім часом склались неприязні відносини, в звязку з чим відповідач чинить перешкоди в користуванні скрапленим газом (металева шафа з балонами розташована на межі межових знаків сусідніх земельних ділянок) та повноцінної експлуатації господарської споруди літньої кухні. [PERSON] зауважила, що дії [PERSON] стали причиною псування особистого майна [PERSON]: відповідач висадила з південної сторони літньої кухні (розташованої на межі земельних ділянок) розсади ягідних рослин, та на постійний основі здійснює полив водою, в наслідок чого південно-східних ріг кухні помокрів, на стінах зявилися мокрі грибкові плями, деревяна підлога від дії води набухла. Крім того, представник позивача зауважила, що [PERSON] настільки потребує права обмеженого користування невеликої частки земельної ділянки [PERSON], що згоден надати відповідача в безоплатне користування аналогічним розміром належної йому земельної ділянки для ведення городнього господарства. Відповідач [PERSON] у судове засідання зявилась, позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення. Так, [PERSON], фактично не надавши суду обґрунтування своєї позиції, зауважила, що домоволодіння № 5 по вулиці Мічурінська в с. Трудове будували її родичі, та саме за проханням останніх при зведенні літньої кухні відповідачем надано дозвіл на побудову господарської споруди на частині належної їй земельної ділянки. За придбанням житлового будинку № 5 по вул. Мічурінська в с. Трудове [PERSON], останній з порушенням правил добросусідства експлуатував належні йому газові балони (прохід до яких можливий лише через землю відповідача), та більш того створював протиправні дії в наслідок яких [PERSON] отримала збитки в зборі врожаю плодово-ягідних рослин (малини, смородини, полуниці). Зайнявши в залі суду емоційно-критичну позицію, [PERSON] жодних шляхів розвязання спірних відносин не надала. Свідок [PERSON] (за клопотанням позивача [PERSON]В.) надала наступні покази. [PERSON] обіймає посаду спеціаліста - землевпорядника Успенівської сільської ради , в силу своєї службової діяльності, за зверненням [PERSON], понад рік тому виїжджала на адресу мешканням сторін по справі для надання оцінки виниклих спірних відносин в користування межових земельних ділянок. За проведеним оглядом, перевіркою технічної документації було встановлено, що за часів первісної приватизації земельної ділянки, призначеної для обслуговування будинку № 5 по вул. Мічурінська в с. Трудове, в її розмір не було включено ту частину, на якій побудовано частку літньої кухні. На думку [PERSON] шляхами вирішення виниклих спірних відносин є або визнати приватизацію земельних ділянок, що на теперішній час належать [PERSON], [PERSON], або встановити дію земельного сервітуту. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, належно зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником одноповерхового саманового житлового будинку № 5 по вулиці Мічурінська в с. Трудове Марїнського району Донецької області жилої площі 41,4 квадратних метри, загальної площі 65,6 квадратних метрів (з надвірними побудовами: літня кухня, погріб, гараж, сарай, вбиральня, колодязь, паркан, ворота) з земельною ділянкою розміром 5729 квадратних метри, призначену для обслуговування та ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується договором купівлі-продажу від 21 червня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом, р-р. № 1269, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно 11162326 від 7 липня 2006 року. Набуття [PERSON], відповідно до ст. 81 ЗК України, права власності на земельну ділянку, розташовану по Мічурінській 5 в с. Трудове підтверджено також Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 414199, при цьому план меж земельної ділянки визначено: від А до Б землі вул. Мічурінська, 3; від Б до В землі [PERSON], від В до Г землі [PERSON], від Г до А землі Успенівської сільської ради. [PERSON] є власником житлового будинку № 7 по вулиці Мічурінська в с. Трудове Марїнського району Донецької області жилої площі 15,2 квадратних метри, загальної площі 43,5 квадратних метри (з надвірними побудовами: літня кухня, сарай, погреб, уборна, ворота, паркан, колодязь) з земельною ділянкою площею 4990 квадратних метри, призначеною для обслуговування домоволодіння та ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується рішенням Марїнського районного суду від 3 липня 2008 року, та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 19628080 від 23 липня 2008 року. Таким чином набуття [PERSON], в порядку ст. 81 ЗК України, права власності на земельну ділянку, розташовану по Мічурінській 7 в с. Трудове встановлено, та підтверджено Державним актом на право власності на земельну ділянку, при цьому план меж земельної ділянки визначено: від А до Б землі вул. Мічурінська 5, від Б до В землі [PERSON], від В до Г землі Мічурінська, 9, від Г до А землі Успенівської сільської ради. Таким чином сторони спору є суміжними землекористувачами. Задовольняючи позовні вимоги [PERSON] щодо визначення права користування земельною ділянкою [PERSON] (земельного сервітуту), яка розташована за адресою: с. Трудове, вул. Мічурінська, 7 суд виходить з наступного. Згідно із ч. 1 ст. 98 ЗК України право земельного сервітуту це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Статтею 99 ЗК України передбачені види земельного сервітуту, відповідно до цієї статті, власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення таких сервітутів, зокрема, право проходу та інші земельні сервітути. Так, [PERSON], дотримуючись передбаченого ст. 100 ЗК України порядку встановлення сервітуту, на підставі ст.ст. 401, 402 ЦК України просить встановити його право користування земельною ділянкою [PERSON] У судовому засіданні з пояснень сторін по справі встановлено, що на суміжній території земельних ділянок [PERSON] та [PERSON] збудована літня кухня, право власності на цю споруду належить позивачу. Крім того, на частині земельної ділянки, належної [PERSON], з 10 серпня 1985 року розташована газобалонна установка, належна [PERSON] Вказані обставини підтверджені й письмовими доказами, а саме планом земельної ділянки, розташованої по вулиці Мічурінській 7 в с. Трудове Марїнського району Донецької області, довідкою Марїнського управління по газопостачанню та газифікації від 6 червня 2011 року. Експлуатація газобалонної установки, а також огляд, ремонт зовнішнього виду східної, частин північної та південної сторін літньої кухні [PERSON] може здійснювати лише за умови користування земельною ділянкою, належній [PERSON], що у судовому засіданні підтверджено свідком [PERSON], та фактично визнано відповідачем. Згідно ч. 1 ст. 404 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою полягає, зокрема, у можливості проходу через чужу земельну ділянку. Зі змісту вказаних норм закону, та конкретних обставин справи, суд дійшов висновку, що [PERSON] має право вимагати встановлення сервітуту, як особа на користь якої встановлюється сервітут (майбутній сервітуарій) для обслуговування його майна, оскільки це неможливо здійснити будь-яким іншим способом. Суд, навівши законні підстави, які за особистим переконання з урахуванням особливостей спірних відносин, слугують для задоволення позовних вимог [PERSON], вважає за потрібне надати оцінку поясненням наданим у судовому засіданні [PERSON] на захист та відстоювання своєї позиції. Так, [PERSON] визнала факт загородження проходу [PERSON] через земельну ділянку відповідача до металевої шафи з балонами скрапленого газу, та деяких зовнішніх сторін літньої кухні, належних позивачу, з причини розміщення (побудова) обєктів майна здійснено саме на належній їй землі. Суд, зауважує, що не приймає такі посилання, оскільки в судовому засіданні не розглядались відносини користування чужою земельною ділянкою для забудови, регульовані ст. 413 ЦК України та ст. 102-1 ЗК України. Як встановлено в судовому засіданні (з пояснень відповідача) зазначені обєкти (рухоме та нерухоме майно) збудовані (установлені) на підставі договору між колишніми власниками спірних земельних ділянок, а тому для їх використання, на теперішній час, потрібно встановити земельних сервітут. Крім того, суд, не порушуючи норми ст. 11 ЦПК України, вважає необхідним розяснити [PERSON] положення ч. 3 ст. 101 ЗК України, за яким передбачено право власника чи землекористувача земельної ділянки, щодо якої встановлено сервітут, вимагати від осіб, в інтересах яких встановлено земельних сервітут, плату за його встановлення. На підставі ст.ст. 401- 406 ЦК України, ст. ст. 98 102 ЗК України,

Outcome: approved