Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на наступні обставини: 18 листопада 2008 р. він позичив відповідачу 250 000 гривень, про що було укладено договір позики грошових коштів. У зв’язку з тим, що відповідач своєчасно не повернув суму позики, він звернувся до суду з даним позовом та просив суд стягнути з Відповідача на його користь суму боргу за договором позики 250 000 гривень. В судовому засіданні представник позивача [PERSON], що діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримав, надав суду пояснення, аналогічні викладеним в позові, наполягав на його задоволенні в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON], що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позов не визнав, наполягав на тому, що [PERSON] повернув позивачу частину позиченої суми. Просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 листопада 2008 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів, згідно до умов якого [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 250 000 гривень. Відповідно до п.2.3 договору, Позичальник зобов’язаний повернути Позикодавцю позику протягом десяти днів з дня пред’явлення Позикодавцем вимоги про повернення позик 07.02.2011 року позивачем було направлено письмову вимогу про повернення позики, що підтверджується квитанцією на відправлення цінного листа та описом-вкладкою до цінного листа. До теперішнього часу відповідач не повернув позивачеві суму позики. Суд не може взяти до уваги посилання представника відповідача на те, що відповідач частково погасив заборгованість за договором позики, оскільки до суду не було надано будь-якого доказу на підтвердження часткової виплати заборгованості [PERSON] [PERSON] Відповідно до ч.1 cт.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов’язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Невиконання відповідачем [PERSON] своїх зобов’язань по своєчасному поверненню суми позики є порушенням умов договору і наведених норм Цивільного кодексу України. Суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума в розмірі 250 000 гривень. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сума судового збору 1700,00 грн. та сума витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120 гривень. На підставі ст.ст. 533, 625, 1046, 1049 ЦК України та

Outcome: approved