Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство Українська страхова компанія Гарант-Автов особі Харківської філії ПАТ УСК Гарант-Автозвернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу в розмірі 10\~868 грн.79 коп. Також, позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь судові витрати по сплаті державного мита у розмірі 108 грн.69 коп. та по сплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.00 коп. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не прибув , був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Надав суду письмову заяву про розгляд справи у порядку заочного розгляду у його відсутність , без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, позовні вимоги підтримав у повному обсязі , додатково просив стягнути з відповідача [PERSON] в якості судових витрат 79 грн. 08 коп., витрачених позивачем на відправлення телеграми (копію фіскального чеку на вказану суму в підтвердження відправки судової телеграми відповідачу додав до заяви). Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув , про проведення судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином , про причини неявки суд не повідомив , письмових заперечень проти позову не надав. За таких обставин , суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України . Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін по справі , відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України , фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється . Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності ,вважає позовні вимоги такими , що підлягають задоволенню . У судовому засіданні встановлено наступне : 10.09.2009 року між ВАТ Українська страхова компанія Дженералі Гарантв особі Харківської філії ВАТ Українська страхова компанія Дженералі Гарантта ХФ ТОВ Венбестбуло укладено договір добровільного страхування транспортних зсобів №19/105/21 (Поліс №19 G-0287308) строком з 26.09.2009 р. по 25.09.2010 р. Згідно даного договору ХФ ТОВ Венбестзастрахував свій автомобіль [NUMBER] у ХФ ВАТ Українська страхова компанія Дженералі Гарант на страхову суму у розмірі 34\~613 грн. 60 коп., в тому числі і від такого страхового випадку , як пошкодження в результаті дорожньо- транспортної пригоди . Судом встановлено , що 13 квітня 2010 року о 23 год. 20 хв. службовий автомобіль [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , рухався по вул.Пушкінській зі сторони вул.Іванова у напрямку пров. Театральному в м.Харкові , по головній дорозі . У цей час по вул.Раднаркомівській рухався автомобіль [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . На перехресті вулиць Раднаркомівська та Пушкінська , [PERSON] не виконав вимог дорожнього знаку 2.1 Надати дорогу, внаслідок чого допустив зіткнення з вищевказаним автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам були спричинені механічні ушкодження . Постановою Київського районного суду м.Харкова від 21.04.2010 р. [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення , передбаченого ст.124 КУпАП . Згідно вищезазначеної постанови , на [PERSON] було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Зазначена постанова суду у передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення порядку оскаржена або опротестована не була. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду , що розглядає справу про цивільно- правові наслідки дій особи , стосовно якої ухвалено постанову з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Виходячи з положень ст..61 ЦПК України , яка передбачає постанову суду у справі про адміністративне правопорушення як підставу звільнення від доказування , суд вважає встановленим , що шкоду майну позивача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 13.04.2010 р. завдано з вини відповідача . Згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження №000023 складеного 03.06.2010 р. , матеріальний збиток , завданий власникові автомобіля ВАЗ-21093 , державний номерний знак [NUMBER] в результаті його пошкодження при дорожньо транспортній пригоді складає 13\~651 (тринадцять тисяч шістсот пятдесят одна ) грн.. 62 коп. Відповідно до розрахунку страхового відшкодування за договором страхування від 10.09.2009 р.№19/105/21 (Поліс №19 G-0287308) , сума страхового відшкодування до виплати становить 10\~488 (десять тисяч чотириста вісімдесят вісім ) грн. 79 коп. зазначена сума була виплачена на користь власника застрахованого автомобіля у якості страхового відшкодування шляхом перерахування коштів на рахунок Філії ВАТ Харків АвтоСТО №3 , про що свідчить Платіжне доручення №1117 від 21.09.2010 р. Страхове відшкодування розраховувалося на основі рахунку- фактури №590 від 18.06.2010 р. Філії ВАТ Харків Авто СТО №3 , де проводились ремонтно - відновлювальні роботи пошкодженого автомобіля ( вартістю 12\~747,08 грн.) . Від визначеного таким чином розміру матеріальної шкоди були відраховані передбачена договором франшиза в сумі 103,84 грн. та коефіцієнт фізичного зносу автомобіля в розмірі 2\~154,45 грн. (12\~747,08 грн. 103,84 грн. 2\~154,45 грн.= 10\~488,79 грн.) Загалом витрати ХФ ВАТ УСК Дженералі Гарант, повязані зі страховим випадком страхувальника ХФ ТОВ Венбест, складають 10\~868,79 грн. (10\~488 ,79 грн.+380,00 грн. = 10\~868,79 грн.) , де 380,00 грн.- плата за експертне автотоварознавче дослідження. На теперішній час згідно з рішенням Загальних Зборів Акціонерів від 20 квітня 2011 р. Відкрите акціонерне товариство Українська страхова компанія Дженералі Гарант було перейменовано в [PERSON] акціонерне товариство Українська страхова компанія Гарант-Авто, Харківська філія ВАТ УСК Дженералі Гарантперейменована в Харківську філію ПАТ УСК Гарант-Авто. Відповідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом , використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкода була завдана внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст.27 Закону України Про страхуваннята ст.993 ЦК України , до страховика , який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування , в межах фактичних затрат переходить право вимоги , яке страхувальник або інша особа , що одержала страхове відшкодування , має до особи , відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином , враховуючи ,що позивач набув право вимоги стягнення з відповідача [PERSON] виплаченого на користь ХФ ТОВ Венбест страхового відшкодування у розмірі 10\~868 грн. 79 коп. Також, суд задовольнив письмове клопотання представника позивача [PERSON] про стягнення з відповідача коштів , витрачених позивачем на відправлення телеграми у розмірі 79 грн.08 коп. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст..88 ЦПК України , а саме судові витрати суд стягує з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного і

Outcome: approved