Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-05 00:00:00

У вересні 2011 року [PERSON] - [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «Сведбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 5 червня 2006 року між акціонерним-комерційним банком «ТАС - Комерцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» і [PERSON] укладено кредитний договір №07/ПК-114. Згідно з умовами кредитного договору та додатковим договором №2 до кредитного договору від 30.05.2007 року банк надав позичальнику кредит у розмірі 29700 євро на споживчі цілі зі строком повернення до 05.06.2016 року зі сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 11,2 річних. 5 червня 2006 року між нею [PERSON] - [PERSON], [PERSON], як майновим поручителем за кредитним договором і Банком було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу, відповідно до умов якого в іпотеку банку ними передана трикімнатна квартира №115, що знаходиться за адресою: м.Миколаїв, вул..Космогнавтів,136. 19 березня 2008 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] було вчинено виконавчий надпис № 851, яким запропоновано звернути стягнення на предмет іпотеки і за рахунок коштів отриманих від реалізації предмету іпотеки задовольнити вимоги Банку. Посилаючись на те, що заборгованість за кредитним договором не може вважатися безспірною, оскільки кредит взято в іноземній валюті, а її визначено нотаріусом у грошовій одиниці України, письмової вимоги про усунення порушення вона не отримувала, а строк виконання зобовязань за договором не настав у звязку з дією кредитного договору, просила суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. В судовому засіданні представник позивачки підтримала позов, просила задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечувала. Просила в позові відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Згідно зі ст..88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи, що підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Частиною 2 п. 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом МЮ України 5 березня 2004 року №20/5, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Згідно з п.1 цього Переліку, до документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів входять нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або переведення майна, а також право звернення стягнення на майно. За змістом абзацу 4 пункту 283 Інструкції умовою вчинення виконавчого напису є сплив певного строку з моменту одержання іпотекодавцем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень. В тей же час матеріали справи не містять доказів безспірності заборгованості в розмірі на момент вчинення виконавчого напису. Так з матеріалів справи слідує, що договір було укладено в іноземній валюті євро. Проте заборгованість у виконавчому написі нотаріуса за кредитним договором визначено у грошовій одиниці України без відповідного розрахунку з переведенням іноземної валюти в українську та зазначення відповідного курсу, встановленого Національним Банком України. Такі відомості відсутні і в самій заяві Банку, поданій 19.03.2008 року нотаріусу про здійснення виконавчого напису. З матеріалів справи та пояснень представника відповідача в судовому засіданні вбачається, що до заяви нотаріусу для вчинення виконавчого напису Банк долучив письмові вимоги позивачці про погашення заборгованості від 21.11.2007 року та від 05.02.2008 року, в яких зазначені інші складові заборгованості. Крім того вимогу про погашення заборгованості від 05.02.2008 року відповідачка отримала лише 23.11.2009 року. Таким чином, при вчиненні виконавчого напису 19 березня 2008 року нотаріус не мав доказів безспірності вимог іпотекодержателя, а тому і підстав для його вчинення відповідно до Інструкції та Переліку. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved