Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-22 00:00:00

19.09.2011 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 15.08.2008 року і до досягнення дочкою 23 років. В обґрунтування позову послалася на ухилення відповідача від утримання повнолітньої дочки, яка навчається у вищому навчальному закладі і потребує матеріальної допомоги. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на задоволенні. Третя особа з позовом погодилася, при цьому підтвердила, що потребує матеріального утримання з боку своїх батьків, у звязку із навчанням. Відповідач не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у шлюбі, від якого мають повнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка навчається на 5 курсі денного відділення Чернігівського національного педагогічного університету імені [PERSON], який закінчує 30.06.2012 року, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на аліменти має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно частини 2 статті 200 цього Кодексу, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Як убачається з приєднаних до справи довідок про доходи, позивач являється інвалідом ІІІ групи і отримує доход, що складається з пенсії по інвалідності в розмірі 764 грн. Вказаний розмір доходу є меншим від встановленого статтею 21 Закону України Про Державний бюджет України на 2011 рікрозміру прожиткового мінімуму на одну особу, який з 01 жовтня 2011 року складає 934 грн, що дає підстави для висновку, що позивач не має фінансової можливості утримувати свою повнолітню дочку. У той же час суд констатує, що третя особа має самостійний дохід у вигляді стипендії, щомісячний розмір якої складає 724 грн 51 коп. Відповідач доказів відсутності фінансової можливості утримувати свою повнолітню дочку суду не надав. Оцінюючи наведені вище обставини в їх сукупності, суд доходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/6 частини заробітку. В силу положень частини 2 статті 182 та статті 191 Кодексу розмір аліментів не повинен бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. Оскільки позивач не надала суду докази на підтвердження вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача за минулий час, суд вважає необхідним стягнути аліментів починаючи від дня предявлення позову і до закінчення третьою особою навчання у вищому навчальному закладі. Таким чином даний позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial