Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що вона є рідною дочкою [PERSON] Коли їй виконалося 18 років, вона переїхала жити до батька [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Дана квартира належала її батькові на праві приватної власності. Восени 2000 року її батько тяжко захворів, йому була зроблена операція. Перед операцією у нього виникали суіцідні думки. До хвороби її батько неодноразово говорив, що вище вказану квартиру він подарує своїй онучці доньки позивачці. 29.05.2009 року батько позивачки помер. Після його смерті позивачка дізналась, що 25.10.2000 року, за день до операції батька, останній зробив заповіт на все своє майно на імя [PERSON] відповідачу по даній справі. Вважає, що вище вказаний заповіт є недійсним, так як при його укладанні її батько [PERSON] дуже хворів та не міг розуміти своїх дій та не міг керувати ними. На підставі вище викладеного позивач просить суд визнати договір недійсним. Ці обставини і зявилися підставою позову. У судовому засіданні позивач та його представник наполягають на своїх вимогах та просять їх задовольнити. Відповідач та його представник позов не визнають, мотивуючи тим, що [PERSON] був на момент складання їм заповіту від 25.10.2000 року здоровим та розумів значення своїх дій та керував ними. Просять у позові відмовити. Вислухавши думки обох сторін, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків та експерта, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] позивач по справі, народилась 13.03.1982 року, та її батьком був [PERSON] 14.06.2003 року позивачка уклала шлюб та після його укладення її прізвище стало [PERSON] 06.03.2001 року, згідно договору купівлі-продажу квартири, [PERSON] придбав квартиру 74 у буд. 36 в м. Артемівську Донецької області. 25.10.2000 року [PERSON] склав заповіт, згідно якого, все майно, яке йому належить на день його смерті, він заповідає [PERSON] 29.05.2009 року [PERSON] помер Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили суду, що [PERSON] був їх родичем. З 2000 року останній тяжко захворів, перед операцією у [PERSON] була сильна депресія, помутніння свідомості. Свідки з боку відповідача [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили суду, що вони були сусідами [PERSON] Останній був психічно нормальним чоловіком. Згідно з ст.. 145 ЦПК України, для встановлення психічного стану [PERSON] на момент складення заповіту від 25.10.2000 року, була призначена посмертна судово-психіатрична експертиза, згідно висновків якої у [PERSON] в передопераційному періоді розвинулася психогенна депресія психотичного рівня (важкий депресивний епізод з соматичними симптомами в ред. МКБ-10) з пригніченістю, тривогою, безвихіддю, суїцидальними думками, глибокої астенією, соматичним симптомами (болі в епігастрії, нудоти, блювоти, відсутності апетиту, втрата ваги і т. д. ). На момент складення заповіту від 25.10.2000 року позбавляло [PERSON] здібності в момент підписання заповіту розуміти значення своїх дій та керувати ними. У судовому засіданні була допитана експерт [PERSON], яка пояснила суду, що вона була головою експертної комісії, яка проводила посмертну судово-психіатричну експертизу відносно [PERSON], який помер 29.05.2009 року. При проведенні експертизи бралися до уваги дані медичних карток, пояснень свідків у судовому засіданні. Сумнівів що до справжності медичних карток у комісії не виникло та комісія прийшла до однозначного висновку, що [PERSON], на момент укладення заповіту 25.10.2000 року, позбавляло останнього здібності в момент підписання заповіту розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно ст. 225 ЦК України, правочин, який дієздатна фізична особа вчинила на момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті за позовом інших осіб, чи цивільні права або інтереси порушені. У судовому засіданні було встановлено, що згідно акту посмертної судово-психіатричної експертизи, у [PERSON] в передопераційному періоді розвинулася психогенна депресія психотичного рівня (важкий депресивний епізод з соматичними симптомами в ред. МКБ-10) з пригніченістю, тривогою, безвихіддю, суїцидальними думками, глибокої астенією, соматичним симптомами (болі в епігастрії, нудоти, блювоти, відсутності апетиту, втрата ваги і т. д. ). На момент складення заповіту від 25.10.2000 року позбавляло останнього здібності в момент підписання заповіту розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно ст.. 145 ЦПК України, психічний стан особи встановлюється обовязково призначенням експертизи, що була зроблена при розгляді цивільної справи. Враховуючи вище викладене, у судовому засіданні було встановлено, що при складенні заповіту від 25.10.2000 року у [PERSON] в передопераційному періоді розвинулася психогенна депресія психотичного рівня (важкий депресивний епізод з соматичними симптомами в ред. МКБ-10) з пригніченістю, тривогою, безвихіддю, суїцидальними думками, глибокої астенією, соматичним симптомами (болі в епігастрії, нудоти, блювоти, відсутності апетиту, втрата ваги і т. д. ). На момент складення заповіту від 25.10.2000 року позбавляло останнього здібності в момент підписання заповіту розуміти значення своїх дій та керувати ними, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати…

Outcome: approved