Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-21 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором в сумі 1850 грн. Свої позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що між ТОВ «Компаньйон Фінанс», яке є фінансовою установою у відповідності до Розпорядження Держфінпослуг №41 від 27.01.2011 року та діє як фінансова установа на підставі Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ІК №75 від 27.01.2011 року, реєстраційний номер 16102581 та відповідачем був укладений договір кредиту від 03.05.2011 р. № 1-1-533, згідно з яким позивач надав [PERSON] кредит на розвиток бізнесу в розмірі 500 грн. строком до 17.05.2011 року зі сплатою 2% за кожний день користування, починаючи з дати видачі кредиту і закінчуючи датою повернення кредиту. Позивач у повному обсязі виконав свої зобов»язання, надавши кредит. Відповідач свої зобов»язання належним чином не виконує, в результаті чого має прострочену заборгованість по кредиту в сумі 1850 грн. Представник позивача у суді свої позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, та, з урахуванням судових витрат, стягнути з відповідача 2021 грн. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з»явився, повідомлявся належним чином за адресою реєстрації, вказаною в договорі, причини неявки суду не повідомляв. Враховуючи інтереси позивача, тривалий час розгляду справи, суд вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та постановити заочне рішення, проти чого не заперечує представник позивача, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам у їх сукупності встановив наступне. У судовому засіданні встановлено, що між ТОВ «Компаньйон Фінанс», яке є фінансовою установою у відповідності до Розпорядження Держфінпослуг №41 від 27.01.2011 року та діє як фінансова установа на підставі Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи ІК №75 від 27.01.2011 року, реєстраційний номер 16102581 та відповідачем був укладений договір кредиту від 03.05.2011 р. № 1-1-533, згідно з яким позивач надав [PERSON] кредит на розвиток бізнесу в розмірі 500 грн. строком до 17.05.2011 року зі сплатою 2% за кожний день користування, починаючи з дати видачі кредиту і закінчуючи датою повернення кредиту. Позивач у повному обсязі виконав свої зобов»язання за договором кредиту, що підтверджується видатковим касовим ордером від 03.05.2011 року за №568, у відповідності до якого відповідач отримав на руки грошові кошти у сумі 500 грн., що засвідчив своїм підписом. Відповідач свої зобов»язання належним чином не виконує, в результаті чого має прострочену заборгованість по кредиту в загальній сумі 1850 грн., яка складається із: -заборгованості за кредитом 500 грн., -процентів за користування кредитом 150 грн., -пені - 1200 грн. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст.612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов»язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобов»язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст.626 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Представник позивача також вказує, що звернення до суду із зазначеним позовом призвело до сплати судових витрат, які він просить стягнути з відповідачів. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 171 грн., а саме судовий збір у розмірі 51 грн. та витрати з інформаційно технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved