Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про звернення стягнення на предмет іпотеки , обгрунтувуючи своїх позовних вимог позивачем зазначалось, що між громадянином [PERSON] та ПАТ "Кредитпромбанк" було укладено кредитний договір №49.31/56/07-Zn відповідно до якого Позивач надав [PERSON] кредит в розмірі 75 тисяч доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним Договором 15 травня 2007 року між ВАТ "Кредитпромбанк" та [PERSON] було укладено іпотечний договір №49.8/56/І182/07 згідно якого [PERSON] передав в іпотеку двокімнатну квартиру, загальною площею 53,94 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS].. У зв'язку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору в частині повернення коштів, ПАТ "Кредитпромбанк" звернувся до Печерського районного суду м.Києва з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] та [PERSON] Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 07.12.2009 року позов задоволено вирішено стягнути заборгованість по кредитному Договору. В подальшому в ході виконавчого провадження по виконанню рішення про стягнення заборгованості позивачу стало відомо, що за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/2 частки двокімнатної квартири, загальною площею 53,94 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS].. Позивач зазначає, що право власності [PERSON] на 1/2 частку квартири виникло на підставі рішення Обухівського районного суду Київської області від 26.07.2007 року, пізніше ніж майно було передано в іпотеку банку, тому з врахуванням ст.23 ЗУ "Про іпотеку" іпотека є дійсною для [PERSON] і остання несе всі обов'язки за таким договором у тому обсязі та умовах, що існували до набуття нею права власності на предмет іпотеки. Таким чином позивач вважає законними посилання на ст.589,590 ЦК України, що регулюють порядок та підстави звернення стягнення на предмет застави. До початку розгляду спору по суті [PERSON] на підставі ст.123 ЦПК України було подано зустрічний позов про визнання недійсним Іпотечного договору №49.8/56/І182/07 від 15 травня 2007 року, який прийнятий до счпільного розгляду з первісним позовом. В судовому засіданні представник [PERSON] підтримав заявлений ним позов та повністю заперечив , щодо задоволення зустрічних позовних вимог. Відповідач [PERSON] заперечила проти позову та підтримала подану нею зустрічну позовну заяву, для обгрунтування якої передала слово своєму представнику. Представник [PERSON] заперечив, щодо задаволення позовних вимог та просить задовільнити подану ним зустрічну позовну заяву, обгрунтовуючи яку зазначив, що з [PERSON] відповідач [PERSON] уклала шлюб 08 січня 1990 року, 23 листопада 1999 року шлюб між ними було розірвано. [PERSON] з 1987 року був членом ЖБК "Соснячок" та до дати укладання шлюбу з [PERSON] ( 1990 рік) вніс спільно з дружиною [PERSON] пайовий внесок в розмірі 4050 рублів. В подальшому за рішенням Обухівського районного суду Київської області від 29.11.1990 року кошти в розмірі 3000 рублів було повернуто за рахунок наших спільних коштів. З 1990 року по 1993 рік за рахунок спільних коштів подружжя за вказану квартиру було внесено 6 558 грн. Таким чином двокімнатна квартира загальною площею 53,94 кв.м., що розташована за адресою [ADDRESS] станом на 1993 рік належала [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином згідно з правилами ст.74 ЦПК України шляхом опублікування оголошення у пресі. Дослідивши матеріали справи та подані учасниками процесу докази, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ "Кредитпромбанк" за первісним позовом не підлягають задоволенню, а зустрічна вимога [PERSON] про визнання недійсним договору іпотеки є законною та підлягає до задоволення з огляду на наступне: Згідно рішенням Обухівського районного суду Київської області від 26 липня 2007 року було встановлено, що двокімнатна квартира загальною площею 53,94 кв.м., що розташована за адресою [ADDRESS] є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Вищевказане рішення набрало законної сили та є преюдиційним у вирішенні інших цивільних справ на підставі ст.61 ЦПК України, таким чином [PERSON] уклавши без згоди [PERSON] з ВАТ "Кредитпромбанк" Іпотечний договір №49.8/56/І182/07 від 15 травня 2007 року, де предметом іпотеки виступило спільне майно двокімнатна квартира загальною площею 53,94 кв.м., що розташована за адресою [ADDRESS] порушив чинне на той час законодавство. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про дату час . На підставі ст.60 СК України двокімнатна квартира загальною площею 53,94 кв.м., що розташована за адресою [ADDRESS] є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя з моменту створення та реєстрації такого майна. За рішенням Обухівського районного суду від 26 липня 2007 року вищевказана квартира стала об'єктом спільної часткової власності з визначенням за [PERSON] 1/2 частки квартири. Інших підстав для задоволення позовних вимог крім Договору іпотеки та рішення суду від 26.07.2007 року ПАТ "Кредитпромбанк" не зазначив, а відтак застосування до вказаних правовідносин ст.23 ЗУ "Про іпотеку" суд підстав не вбачає. Згідно іпотечний договір №49.8/56/І182/07 від 15 травня 2007 року, [PERSON] передав в іпотеку двокімнатну квартиру, загальною площею 53,94 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS], судом встановлено, що документом, що визначав право на передачу майна в іпотеку за [PERSON] було свідоцтво про право особистої власності на квартиру від 09.02.2002 року, видане на підставі рішення виконкому Української міської Ради народних депутатів №46 від 26.02.1996 року. Вказаним свідоцтвом не підтверджується право приватної власності [PERSON] на спільне майно подружжя. Доказів, які б підтверджували, що [PERSON] надавала згоду своєму колишньому чоловікові на розпорядження спільним майном ПАТ "Кредитпромбанк" до суду не надав. Враховуючи докази подані до зустрічної позовної заяви, суд приходить до висновку про задоволення вимоги визнання недійсним договору іпотеки №49.8/56/І182/07 від 15 травня 2007 року. Відповідно до ч.2 ст.203 ЦК України. особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Ч.1 ст.215 ЦК України визначено, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.67 СК України, дружина, чоловік мають право укласти з іншою особою договір купівлі-продажу, міни, дарування, довічного утримання (догляду), застави щодо своєї частки у праві спільної сумісної власності подружжя лише після її визначення та виділу в натурі або визначення порядку користування майном. У відповідності до ч.2 ст.68 СК України, розпоряджання майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Відповідно до ч.2 ст.369 ЦК України, розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Аналогічні вимоги викладені в ст.6 ЗУ "Про іпотеку", майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально посвідченою згодою усіх співвласників. Співвласник нерухомого майна має право передати в іпотеку свою частку в спільному майні без згоди інших співвласників за умови виділення її в натурі та реєстрації права власності на неї як на окремий об'єкт нерухомості. Таким чином укладання Іпотечного договору №49.8/56/І182/07 від 15 травня 2007 року за відсутністю згоди [PERSON] є порушенням прав останньої визначених СК України. [PERSON] повного обсягу цивільної дієздатності, щодо розпорядження спільним майном не мав, а відтак правочин було вчинено без визначених законодавством повноважень. Відповідно до ч.4 ст.369 ЦК України, правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень. Визнання недійсним договору іпотеки №49.8/56/І182/07 від 15 травня 2007 року робить неможливою задоволення вимоги про звернення стягнення на ? частки двокімнатної квартири загальною площею 53,94 кв.м., що розташована за адресою [ADDRESS] та належить [PERSON], але не позбавляє ПАТ "Кредитпромбанк" права вимоги в ході здійснення виконавчого провадження по стягненню заборгованості за кредитним договором. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed