Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-11 00:00:00

В липні 2011 року позивач [PERSON] звернувся до суду позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу В обгрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що вони з відповідачкою з 30 червня 2001 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконкомом Мигаївської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис №06. Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї послужила різність поглядів подружжя на життя. Шлюбні відносини фактично припинились в березні 2010 року, сторони проживають окремо та мають різні сім'ї. При таких обставинах позивач вирішив їх шлюб розірвати та на примирення не згоден. Позивач в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі. Просив їх шлюб з відповідачкою розірвати, так як відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала повністю, на розірвання шлюбу з [PERSON] згодна, також пояснила суду, що відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім'я розпалась остаточно. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 30 червня 2001 року виконкомом Мигаївської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис №06. Від спільного життя мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають з березня 2010 року, відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не мають потреби, оскільки вважають, що їхня сім'я розпалася остаточно. При таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідачка бажає відновити своє дошлюбне прізвищем Гаврилюк, що підтверджується її письмовою заявою. Спору по розділу майна немає. Частина 3 ст.115 Сімейного кодексу України регламентує, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядку ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] судовий збір в сумі 8,50грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ в сумі 30,00грн. на користь [PERSON] На підставі ст. 105 ч.3,110,112,113,115,160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved