Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-31 00:00:00

07.02.2011року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання укладеним договору найму, визнання права користування та права власності на квартиру [ADDRESS]. У судовому засіданні у якості другого відповідача будо залучено Товариство з обмеженою відповідальністю Торгівельно-виробничу фірму «Каріна Юг», також залучено у якості третьої особи ОСББ «Ольвія». В ході розгляду справи позивач уточнив позовні вимоги, просив визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку набувальної давності. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує на те, що відповідно до рішення Миколаївської міської ради від 24.06.1994року №374 підприємству «Каріна Юг» було надано квартиру 59 у корпусі 2 по вул. 12 Повздовжня в м. Миколаєві (на даний час адреса змінена на будинок 115 по вул. 11 Лінія). Зборами засновників ТПФ «Каріна Юг» вказана квартира була передана йому у власність. Оскільки на той момент будинок не був зданий в експлуатацію ордер він не отримав. Але з 1996року він мешкає у вказаній квартирі, сплачує усі комунальні послуги, іншого житла не має. Вважає, що оскільки він протягом 14 років користується майном несе всі поточні витрати за ним повинно бути визнано право власності на вказану квартиру в порядку набувальної давності. У судовому засіданні представник позивача підтримала уточнені позовні вимоги. Представник ВК ММР зазначив, що вважає що належним відповідачем по справі повинна бути Фірма «Каріна Юг», залишив розгляд справи на розсуд суду. Від представника ТОВ ТВФ «Каріна Юг» надійшло клопотання слухати справу за його відсутністю, проти позову не заперечує, підтверджує факт передання у власність квартири 59 по вул. 11 Лініня б. 115 31.08.1994року та факт заселення мешканців у будинок у 19996році. Від представника ОСББ «Ольвія» надійшло клопотання про слухання справи за його відсутністю, проти позову не заперечує, підтверджує що [PERSON] мешкає у спірній квартирі з 1996року, заборгованості по комунальним послугам не має. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд переходить до наступного. Рішенням Виконавчого комітету Миколаївської міської ради №374 від 24.06.1994року був затверджений склад пайовиків в квартирному житловому будинку корпусу 2 по вул. 12 Продольна в м. Миколаєві, зокрема квартира №59 житловою площею 32,85кв.м. за МП «Каріна Юг» (згодом адреса була змінена на будинок 115 вул. 11 Лінія) (а.с.13-14). Зборами засновників ТВФ «Каріна Юг» від 31.08.1994року квартира 59 у корпусі 2 по вул. 12 Продольна в м. Миколаєві виділена директору фірми [PERSON] (а.с.9). Відповідно до акту від 19.11.2010року [PERSON] мешкає у вказаній квартирі з 1996року по теперішній час (а.с.16). Відповідно до довідки ММБТІ право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.7), довідкою ОСББ «Ольвія» підтверджена відсутність заборгованості по квартирній платі, та те що в ній не має зареєстрованих осіб (а.с.17). Позивач звертався до Миколаївської міської ради за видачею ордеру на квартиру, але йому було відмовлено, оскільки на період введення до експлуатації будинку та його заселення, правоустановчі документи не були оформлені (а.с.11, 12). Згідно з ч.3 ст. 397 ЦК України фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Викладена у ч.3 ст. 397 ЦК України презумпція добросовісності та правомірності фактичного володіння майном у комплексі з тими фактами, що протягом тривалого часу до позивача не предявлялось будь-яких вимог про витребування вказаного будинку та про оспорення правомірності і добросовісності володіння ним свідчить про добросовісність набуття позивачем чужого нерухомого майна квартири [ADDRESS]. Вказана обставина у комплексі з доведеними в судовому засіданні фактами про відкрите та безперервне володіння позивача вказаним будинком більше 10 років свідчить про наявність підстав для визнання за ним права власності на вказану нерухомість за набувальною давністю. В судовому засіданні встановлено, що позивач з 1996 року по теперішній час проживає в [INFO]. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст.344 ЦК України,

Outcome: approved