Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом та просив визнати [PERSON] В?ячеслава Миколайовича таким, що втратив право користування будинком по вул.Красноармійській, 40 у м.Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, посилаючись на те, що даний будинок належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.04.2002 року. З 1997 року відповідач зареєстрований в будинку однак фактично в ньому ніколи не проживав. Просив усунути йому перешкоди у користуванні власністю та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач до суду не зявився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином згідно положень ст.74 ч.5 ЦПК України. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.04.2002 року, виданого державним нотаріусом Дніпропетровської районної державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №1-779, належить житловий будинок №40 по вул.Красноармійській в м.Підгородне Дніпропетровського району Дніпропетровської області. Відповідач з 19.09.1997 року зареєстрований за вказаною адресою, що вбачається з відповідної відмітки в домовій книзі. Згідно довідки вуличного комітету №56 Підгородненської міської ради від 01.07.2011 року, [PERSON] зареєстрований [INFO] однак фактично там ніколи не проживав. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 1 ст. 156 ЖК та ч. 1 ст. 405 ЦК члени сім'ї власника житла, що проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом. Абзацом 7 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто, питання про зняття з реєстрації колишніх членів сім?ї власника будинку залежить, зокрема, від вирішення питання про втрату ними права користування жилим приміщенням. Відповідно до ч.3 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі наведеного, суд вважає, що вимоги щодо визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним будинком обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшов свого підтвердження факт його відсутності понад один рік у вищевказаному житловому приміщенні. Відповідно до вимог ст.ст.79,88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сума судового збору в розмірі 8 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмирі 37 грн.

Outcome: approved