Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду у з позовом до [PERSON], 3-і особи: комунальне підприємство «Куп’янське бюро технічної інвентаризації», територіальна громада в особі Петропавілвської сільської ради, Купянського району, Харківської області, про визнання факту володіння Ѕ частиною житлового будинку та Ѕ частиною присадибної земельної ділянки на праві власності та визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку, Ѕ частину присадибної земельної ділянки, зазначивши, що 30 грудня 2010 року помер його батько –[PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина –Ѕ частина житлового будинку за адресою: Харківська область, Куп’янський р-н, с. Кучерівка, вул. Радянська, 8, та відповідна частина присадибної ділянки при ньому. Право власності на Ѕ частину цього житлового будинку спадкодавець мав на підставі договору купівлі-продажу, але за життя не зареєстрував своє право у КП «Куп’янське БТІ», тому позивач не може пред’явити нотаріусу витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно. Державний акт на земельну ділянку також не виготовлений, і оскільки [PERSON] помер, правовстановлюючі документи на його ім’я не видаються, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину. Між тим, [PERSON] з 2002 року і до дня своєї смерті проживав у придбаному житловому будинку, де і помер, а також використовував за призначенням присадибну ділянку. На підставі цього нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частину житлового будинку та Ѕ частину присадибної ділянки при ньому. Позивач також зазначив, що крім нього, спадкоємцем після смерті [PERSON] є його син –[PERSON], який відмовився від спадщини, про що подав заяву до нотаріальної контори. Дружина спадкодавця, та їх з братом мати –[PERSON] померла 10.05.1999 року. У зв’язку з цим позивач звернувся з даним позовом до суду, згідно якого просить встановити факт володіння, користування [PERSON], який помер 30 грудня 2010 року, на праві власності Ѕ частиною житлового будинку по вул. Радянській, 8, в с. Кучерівка, Купянського району, Харківської області, та Ѕ частиною приватизованої земельної ділянки в загальному розмірі 0,331 га, розміщеної на території Петропавлівської сільської ради, Куп'янського району, Харківської області, вул. Радянська, 8, з яких: 0,25 га –для обслуговування жилого будинку, господарчих будівель та споруд, а 0,081 га –для ведення особистого підсобного господарства на підставі договору купівлі-продажу від 29 травня 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Куп’янської державної нотаріальної контори за реєстровим номером 1-2847. Визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом першої черги на Ѕ частину житлового будинку по вул. радянській, 8, в с. Кучерівка, Купянського району, Харківської області, та Ѕ частиною приватизованої земельної ділянки в загальному розмірі 0,331 га, розміщеної на території Петропавлівської сільської ради, Куп'янського району, Харківської області, вул. Радянська, 8, з яких: 0,25 га –для обслуговування жилого будинку, господарчих будівель та споруд, а 0,081 га –для ведення особистого підсобного господарства, якою володів на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 29 травня 2002 року, посвідченого державним нотаріусом Куп’янської державної нотаріальної контори за реєстровим номером 1-2847 [PERSON], який помер 30 грудня 2010 року. В судове засідання сторони, треті особи надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач –підтримує позовні вимоги та просить суд їх задовольнити. Відповідач –позов визнає не заперечує проти його задоволення. КП «Куп’янське БТІ»- у вирішенні спору покладається на розсуджу суду. Петропавловська сільська рада, Куп'янського району, Харківської області –заперечень по справі не має. Суд, з урахуванням заяв сторін, третіх осіб, прийшов до наступного. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з’ясувавши позиції сторін, третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 30.12.2010 року у с. Кучерівка, Куп'янського району, Харківської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ВЛ № 292847, виданим Петропавлівською сільською радою Куп'янського району Харківської області /а.с.12/. [PERSON] був постійним жителем [INFO], був зареєстрований та проживав по день своєї смерті у житловому будинку за адресою: с. Кучерівка, вул. Радянська, 8, Куп'янського району, Харківської області, про що свідчить довідка Петропавлівської сільської ради, Куп'янського району, Харківської області № 1150 від 23.06.2011 року /а.с.14/. Житловий будинок з відповідними господарськими будівлями розміщений на земельній ділянці площею 0,331 га, яка знаходиться у комунальній власності Петропавлівської сільської ради. Спадкоємцями на майно померлого є: син –[PERSON], який на день смерті проживав разом з батьком за адресою: с. Кучерівка, вул. Радянська, 8, та син –[PERSON], зареєстрований за адресою: [INFO] /а.с.14/. На день смерті [PERSON] фактично мав право власності на Ѕ частину житлового будинку № 8, по вул. Радянській, у с. Кучерівка, Куп'янського району, Харківської області, та на Ѕ частину приватизованої земельної ділянки в загальному розмірі 0,331 га, розміщену на території на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку і приватизованої земельної ділянки Петропавлівської сільської ради, Куп'янського району, Харківської області, з яких: 0,25 га –надана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, а 0,081 га –для ведення особистого підсобного господарства, на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку і приватизованої земельної ділянки, посвідченого державним нотаріусом Куп’янської державної нотаріальної контори 29.05.2002 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1-2847 /а.с.41/. Інша Ѕ частина цього житлового будинку та Ѕ частина вищезазначеної приватизованої земельної ділянки належить позивачу по справі –[PERSON], на підставі того ж договору купівлі-продажу. Згідно постанови державного нотаріуса Куп’янської державної нотаріальної контори Харківської області від 02.07.2011 року, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] на Ѕ частку житлового будинку № 8 по вул. Радянській, у с. Кучерівка, Куп'янського району, Харківської області та на відповідну частку земельної ділянки при ньому, цільове призначення якої: для побудови та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, у зв’язку з відсутністю витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно на ім’я спадкодавця, оскільки спадкодавець [PERSON] не зареєстрував своє право на куплену Ѕ частку будинку у бюро технічної інвентаризації, про що реєстратором БТІ відмовлено у видачі Витягу і про це винесено рішення від 20.06.201 року /а.с.8,11/. Державний акт на земельну ділянку не виготовлений, і так, як [PERSON] помер, право встановлювальні документи на його ім’я не видаються, що унеможливлює видачу свідоцтва про спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов’язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, відповідно до ст. 1261 ЦК України. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] прийняв спадщину, проживав з батьком до дня його смерті. Цей факт передбачений ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Крім позивач є ще спадкоємець –син померлого [PERSON], відповідач по справі, який від своєї частки у спадщині відмовився, про що подав заяву до нотаріальної контори, а також не заперечує проти задоволення позову [PERSON] Дружина спадкодавця [PERSON] померла 10 травня 1999 року – свідоцтво про смерть 1-ВЛ № 187140, видане Куп’янським міськвідділом ЗАГС 11 травня 1999 року /а.с.8, 13/. Відомостей про інших спадкоємців, які б могли прийняти спадщину після смерті [PERSON] немає. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обв’язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. На момент відкриття спадщини, як вже було встановлено, [PERSON] фактично мав право власності на Ѕ частку житлового будинку № 8 по вул. Радянській, у с. Кучерівка, Куп'янського району, Харківської області та на відповідну частку земельної ділянки при ньому, цільове призначення якої: для побудови та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, постійно проживав в цьому будинку, користувався ним, як своєю власністю, що підтверджується зібраними у справі доказами /а.с. 10,20/. Проте за життя [PERSON] не зареєстрував своє право власності на належне йому нерухоме майно та не одержав Державний акт на відповідну частку приватизованої земельної ділянки, що заважає спадкоємцю за законом першої черги –його сину [PERSON] скористатися своїм правом на спадщину. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред’явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ч. 1 ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов’язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. У відповідності до ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог ст. 126 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. Згідно ст. 1254 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Крім того, згідно ст. 121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах –не більше 0,25 гектара. Таким чином, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Визнання відповідачем пред’явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved