Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-16 00:00:00

позивач просить суд стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку кожного місяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви в суд, а саме: 24.10.2011 року до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що 21.11.2003 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, у зв'язку з чим було видано свідоцтво про укладання шлюбу серія А №0239 979 від 21.11.2003 р. Від спільного шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню дитину, а саме: [PERSON], [INFO]. Оскільки спільне життя у позивача з відповідачем не склалось, шлюбні відносини між ними припинились, у зв'язку з чим позивач звернулась до Кагарлицького районного суду з позовом про розірвання шлюбу. На час звернення із даною заявою рішення судом не прийнято. На даний час позивач і відповідач проживають окремо Відповідно до довідки виконавчого комітету Кагарлицької міської ради № 4968 від 21.10.2011 р. неповнолітній син [PERSON] перебуває на утриманні позивача. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На даний час відповідач не виконує встановленого ст.. 180 Сімейного кодексу України обов'язку, оскільки не приймає участі в утриманні неповнолітньої дитини, не надає ні грошової, ні іншої матеріальної допомоги, тому дитина фактично перебуває лише на утриманні позивача. Позивач працює та отримує заробітну плату в розмірі 1400 гривень, однак заробітку позивача не вистачає для утримання неповнолітньої дитини, тому позивач не в змозі самостійно утримувати неповнолітню дитину. На прохання позивача до відповідача допомагати їй утримувати дитину, відповідач не погоджується. Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч. 3 от. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову Отже, судом може бути прийняло рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання його неповнолітнього сина [PERSON]. Відповідач позовні вимоги позивача визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає, за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити. В судовому засіданні суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 21.11.2003 р. між позивачем - [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, у зв'язку з чим було видано свідоцтво про укладання шлюбу серія А №0239 979 від 21.11.2003 р. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, а саме: [PERSON], [INFO]. Оскільки спільне життя у позивача з відповідачем не склалось, шлюбні відносини між ними припинились, тому позивач звернулась до Кагарлицького районного суду з позовом про розірвання шлюбу. На час звернення із даною заявою рішення судом не прийнято. На даний час позивач і відповідач проживають окремо. Відповідно до довідки виконавчого комітету Кагарлицької міської ради № 4968 від 21.10.2011 р. неповнолітній син [PERSON] перебуває на утриманні позивача. Відповідно до ст.. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У пункті 17 своєї Постанови №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне положення дітей, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів належить брати до уваги матеріальне становище дитини. В даному випадку дитина не має власних доходів, не здатна сама себе утримувати. На розмір аліментів на дитину має впливати стан здоровя та загальний матеріальний стан того з батьків, з якого вони будуть стягуватися. Слід також враховувати наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, родичів, яких він зобовязаний утримувати відповідно до Сімейного кодексу України. Конкретного розміру аліментів на одну дитину законом не встановлено, оскільки у кожному випадку він визначається судом з урахуванням потреб дитини і можливостей батьків. Однак таких даних відповідач не надав і такі обставини в судовому засіданні не були встановленні. Оцінивши матеріальне становище позивача та відповідача, суд прийшов до висновку за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку кожного місяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму встановленого законодавством для дітей відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви в суд, а саме: 24.10.2011 року до досягнення дитиною повноліття. Суд стягує з [PERSON] на користь держави судовий збір. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved