Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить визнати договір поруки №96-05/13/462 від 22.01.2009року, укладений між ним та ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за кредитним договором. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що внаслідок змін умов кредитного договору, зокрема встановлення кредитних канікул у період з 03.04.2009 року по 03.04.2010 року, збільшився обсяг відповідальності останнього, що попередньо не було узгоджено з ним як з поручителем, в зв'язку з чим поруку вважає припиненою. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просила позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та заперечував проти його задоволення. Заперечуючи проти задоволення позову, представник відповідача послався на те, що укладення додаткової угоди до кредитного договору в частині встановлення кредитних канікул, не свідчить про збільшення обсягу відповідальності поручителя без його згоди та не є підставою відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України для припинення поруки, оскільки при укладенні договору поруки сторони дійшли згоди, щодо змісту забезпеченого порукою зобов'язання. Третя особа: [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд вирішив можливим розгляд справи у відсутність третьої особи [PERSON] Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами шляхом дослідження, приходить до наступного. Як встановлено судом, 23.02.2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», назва якого була змінена на ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/0408/81/52713, відповідно до умов якого останньому було надано кредит в сумі 189375доларів США, зі сплатою за користування кредитними коштами в розмірі 13,25% річних та з остаточним поверненням 23.02.2027 року (а.с.6-8). З метою забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за вказаним кредитним договором 22.01.2009 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», назва якого була змінена на ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та позивачем [PERSON] було укладено договір поруки №96-05/13/462, за яким [PERSON] зобов'язався солідарно відповідати перед ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань [PERSON] з погашення суми кредиту, процентів та пені за вказаним кредитним договором (а.с.13-16). 03.04.2009 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», назва якого була змінена на ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] була укладена додаткова угода №96-05/13/615 до вказаного кредитного договору, відповідно до умов якої було змінено умови погашення кредиту, а саме: встановлено кредитні канікули з 03.04.2009року по 03.04.2010року (а.с.11-12). Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач [PERSON] посилається на те, що внаслідок зміни умов кредитного договору без його згоди, збільшився обсяг відповідальності поручителя, що тягне за собою припинення поруки згідно правил ч.1 ст. 559 ЦК України. Відповідно до положень ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно з ч.1 ст.559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Пунктом 5.1 договору поруки, сторони визначили, що даний договір діє до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором, відповідальність поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов'язань у повному обсязі. Відповідно до ст.4 ЦК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Разом з тим, такого способу захисту прав позивача як поручителя за договором, як визнання в судовому порядку договору поруки припиненим у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, чинним законодавством України та договором поруки між сторонами не передбачено. Припинення договору поруки у разі настання обставин, на які посилається позивач, встановлено законом -ч.1 ст.559 ЦК України, що не вимагає та одночасно виключає визнання судом договору припиненим. Слід зазначити, що наявність обставин, у зв'язку з якими на думку позивача договір поруки між сторонами припинився на підставі закону, позивач мав право послатись при розгляді судом справи про солідарне стягнення кредиторської заборгованості і у разі встановлення цих обставин судом, це мало б наслідком відмови у стягненні кредиторської заборгованості з позивача як поручителя. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.11 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених вимог. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Виходячи з вищевикладеного, оскільки позивачем для захисту свого права обрано спосіб, який не передбачено ні законом, ні договором між сторонами, позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed