Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-31 00:00:00

Зазначена позовна заява надійшла до суду 01.08.2011 року, в якій позивач просить стягнути на його користь на відшкодування моральної шкоди з Публічного акціонерного товариства «Євраз [PERSON]» - 96000 грн., з Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області - 96000 грн. Ухвалою суду від 01.11.2011 року за заявою представника позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, частина позовних вимог [PERSON] до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області про стягнення моральної шкоди в розмірі 96000 грн. залишена без розгляду. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що він у період з 2000 року по 2011 рік працював на шахті «Ювілейна» Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» (нині - ПАТ «Євраз [PERSON]») підземним підривником, підземним гірником очисного вибою. Працюючи на підприємстві, він виконував роботи, які характеризувалися важкою фізичною працею внаслідок обмеженості робочого простору робочих місць, яка не дозволяла завжди застосовувати засоби малої механізації. Згідно рішення лікувально експертної комісії (ЛЕК) інституту промислової медицини від 17.05.2011 року (протокол № 1008) йому було встановлено діагноз: радикулопатія L5, S1 з помірним порушенням біомеханіки хребта та стійким больовим синдромом (М.54.1). Згідно пункту 17 акту розслідування хронічного профзахворювання причиною професійного захворювання явилась робота протягом 16 років в умовах важкої фізичної праці: рівень фізичного перенавантаження: маса вантажу, що підіймається та переміщується вручну 30-40 кг при нормі до 30 кг; статичне навантаження при утриманні вантажу двома руками: 212000 кг/с при нормі до 70000 кг/с; робоча поза вимушена з нахилом тулуба до 30о /понад 30о : 22,8-44,5/2,4-15,9% за зміну при допустимій нормі 25,0%; нахили корпусу: 164-179 разів при допустимому 100 разі за зміну. Важкість праці відноситься до ІІІ класу 3 ст. шкідливості. Винними в захворюванні, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи, а саме ст. 153 КЗпП України, ст. 13 Закону України «Про охорону праці», які передбачають створення підприємством безпечних і не шкідливих умов праці, є керівництво: шахти «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка», шахти «Ювілейна» ПАТ «Євраз [PERSON]», в період з 2006 року по травень 2011 року начальник дільниці № 10 шахти «Ювілейна» - [PERSON] Факт вини підприємства в отриманому професійному захворюванні підтверджується актом розслідування хронічного професійного захворювання № 59 від 24.05.2011 року. За висновком профпатологічної медико-соціальної експертної комісії (МСЕК) від 22.06.2011р. йому було вперше встановлено 20% втрати професіональної працездатності, починаючи з 20.06.2011 року. Дата переогляду 01.06.2012 року. Також позивач зазначив, що з вини підприємства втратив своє здоровя та працездатність. Постійно, вже тривалий час відчуває значний фізичний біль у поперековому відділі хребта з іррадіацією в ліве стегно. Характер болю стріляючий та тягнучий, особливо при ході, заніміння правого стегна по попереково-боковій поверхні. Дуже часто відчуває біль в лівому плечовому, ліктьових, колінних і г/ступневих суглобах. Після нічного сну зявляється сухий кашель. На фоні фізичних страждань у нього виникла психологічна втома, депресія, відчуття страху за майбутнє. Через свою хворобу він не може матеріально забезпечувати, як раніше, свою сімю. Він потребує постійного лікування та йому рекомендовано спостереження лікарів за місцем мешкання, щорічні курси реабілітації медичними препаратами, оздоровлення у місцевому санаторії профілакторії, санаторно-курортне лікування (Хмільник, Бердянськ, Приморське, Солоний лиман, ПБК, Одеса). Лікарями протипоказана робота в умовах тяжкої фізичної праці, вимушеної робочої пози, в підземних умовах. У звязку із вищевикладеним, у його житті виникли вимушені зміни, він змушений докладати багато зусиль для організації свого життя. Так, для недопущення погіршення стану свого здоровя постійно проходить лікування. Свої моральні страждання позивач оцінює в сумі 96000 гривень, які просить стягнути з відповідача. Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила при винесені рішення врахувати, що з вини підприємства позивачу заподіяна шкода здоровю, він втратив 20 відсотків професійної працездатності, змушений звертатися за допомогою до лікарів, що підтверджується виписними епікризами, професійне захворювання змінило рівень життєвої діяльності, йому необхідно прикладати багато зусиль для організації свого життя та постійного підтримання працездатності. Представник відповідача ПАТ «Євраз [PERSON]» в судове засідання викликався, не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується отриманням уповноваженою особою підприємства судових викликів. Суд за згодою представника позивача, розглядає справу на підставі наданих доказів з винесенням заочного рішення. Вислухавши представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав. При обговоренні питання про спричинення позивачеві моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачеві моральних страждань, стан його здоров'я, втрату професійної працездатності, вину підприємства у заподіянні шкоди, матеріальну шкоду, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках. Із трудової книжки позивача видно, що він у період з 2000 року по 2011 рік працював на шахті «Ювілейна» Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» (нині - ПАТ «Євраз [PERSON]») підземним підривником, підземним гірником очисного вибою (а.с.6-10). Комісією у складі представників відповідача ПАТ «Євраз [PERSON]», КЗ «Міська лікарня №16» м. Кривого Рогу, ДЗ «Жовтнева районна санітарно-епідеміологічна станція м. Кривого Рогу», Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області було проведено розслідування та складено Акт розслідування хронічного професійного захворювання № 59 від 24.05.2011 року (надалі Акт розслідування) (а.с.13,14). Із зазначеного Акту вбачається, що [PERSON] страждає на професійне захворювання: радикулопатія L5, S1 з помірним порушенням біомеханіки хребта та стійким больовим синдромом, яке він отримав, працюючи на шахті «Ювілейна» ВАТ «[PERSON] балка», на шахті «Ювілейна» ПАТ «Євраз [PERSON]» підземним підривником в період з 06.04.2000 року по 23.03.2001 року, з 21.05.2001 року по 02.10.2006 року, підземним гірником очисного вибою з 02.10.2006 року та виконуючи роботи в умовах, які характеризувалися важкою фізичною працею, внаслідок обмеженості робочого простору робочих місць, яка не дозволяла завжди застосовувати засоби малої механізації. У п. 17 Акту розслідування причиною професійного захворювання позивача зазначено роботу на протязі 16 років в умовах важкої фізичної праці: рівень фізичного перенавантаження: маса вантажу, що підіймається та переміщується вручну 30-40 кг при нормі до 30 кг; статичне навантаження при утриманні вантажу двома руками: 212000 кг/с при нормі до 70000 кг/с; робоча поза вимушена з нахилом тулуба до 30о /понад 30о : 22,8-44,5/2,4-15,9% за зміну при допустимій нормі 25,0%; нахили корпусу: 164-179 разів при допустимому 100 разі за зміну. Важкість праці відноситься до ІІІ класу 3 ст. шкідливості. В пункті 19 Акту розслідування особами, які порушили законодавство про охорону праці ст.153 КЗпП України, ст.13 Закону України «Про охорону праці», гігієнічні нормативи, - зазначені керівництво шахти «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка», шахти «Ювілейна» ПАТ «Євраз [PERSON]». Висновком МСЕК від 22.06.2011 р. позивачеві вперше встановлено 20 % втрати професійної працездатності у звязку з професійним захворюванням з наступним переоглядом 01.06.2012 року (а.с.15). Відповідно до наданих виписки із медичної карти стаціонарного хворого, виписки з історії хвороби, позивач з 2001 року звертався до медичних закладів та лікувався з приводу стійкого болю та обмеження рухів у поперековому відділі хребта. Згідно рішення лікувально експертної комісії (ЛЕК) інституту промислової медицини від 17.05.2011 року (протокол № 1008) йому було встановлено діагноз: радикулопатія L5, S1 з помірним порушенням біомеханіки хребта та стійким больовим синдромом. Захворювання професійне. Згідно виписок з історії хвороб, лікарями йому рекомендовано диспансерний нагляд лікарів, щорічні курси медикаментозної реабілітації; оздоровлення в санаторії-профілакторії, санаторно-курортне лікування (а.с.16-20). Отже, в судовому засіданні встановлено, що при виконанні трудових обовязків здоровю позивача була заподіяна шкода професійним захворюванням, винним в отриманні яких, є відповідач, який не забезпечив безпечних умов праці. Внаслідок отримання професійного захворювання позивач втратив працездатність в розмірі 20%, вимушений щорічно проходити стаціонарне лікування, переносить фізичний біль та моральні переживання. Суд вважає, що через профзахворювання порушено звичайний для позивача спосіб життя, він вимушений витрачати додаткові сили для організації свого життя, а при таких обставинах переносить моральні страждання та переживання. Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Частиною першою ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. У пункті 13 постанови Пленуму Верховного [PERSON] України від 31 березня 1995 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розяснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоровя умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Суд, враховуючи розяснення, викладені в п.9 постанови Пленуму Верховного [PERSON] України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 № 4 (з наступними змінами та доповненнями), про те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що позовні вимоги позивача щодо відшкодування йому моральної шкоди підлягають задоволенню, але в розмірі меншому, ніж він просить. Зважаючи на 20 % втрати професійної працездатності позивачем, стан його здоров'я, характер та об'єм його фізичних, душевних, психічних страждань від одержаного профзахворювання, тривалість лікування, втрату можливості його повної трудової та соціальної реабілітації, що призвело до змін у його житті, суд вважає, що компенсацію за заподіяну моральну шкоду йому слід визначити у загальному розмірі 18000 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням які він зазнає, а в іншій частині позову позивачеві слід відмовити. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial