Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що після смерті його дружини [PERSON], відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме 1/2 частину квартири по вул. Коновальця, 12/7 в м. Тернополі. Вказав, що є непрацездатною особою, тому, незважаючи на зміст заповіту [PERSON], яким вона заповідала квартиру відповідачу, має право на обовязкову частку у спадщині. Оскільки нотаріусом відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, просить визнати за ним право власності на 1/4 частину вказаного майна. Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просить задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, мотивів заперечень не навів, просить відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надіслав суду письмову заяву, згідно якої просить слухати справу за його відсутності по наявних у справі документах. Судом встановлені наступні обставини: Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 26.05.2006 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON], треті особи [PERSON] державна нотаріальна контора, ПП "Люкс" про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визнання заповіту частково недійсним, визнання права власності на частку в спільному сумісному майні подружжя. Рішенням, зокрема, визнано, заповіт на квартиру по вул. Коновальця, 12/7 в м. Тернополі, складений від імені [PERSON] в користь [PERSON], посвідчений Другою [PERSON] державною нотаріальною конторою і зареєстрований в реєстрі за №1-4128 частково недійсним. Визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири квартиру по вул. Коновальця, 12/7 в м. Тернополі. Рішенням встановлено, що 03.06.1977 року позивач [PERSON] вступив в зареєстрований шлюб з [PERSON], після одруження її прізвище зазначено як "Братна", що стверджується свідоцтвом про одруження І-ИД № 001673, виданим відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції 13.05.2005 року. [PERSON] була прописана і проживала в двохкімнатній квартирі по вул. Коновальця 12\\7 в м. Тернопіль, яку вона отримала як член житлово-будівельного кооперативу і станом на 23.06.1992 року повністю внесла за неї пайовий внесок. Даний факт вбачається з довідки № 698 а, виданої КП ЖЕК № 11 23.06.1992 р., та довідки № 164 виданої ПП "Люкс" 04.04.2005 року. У відповідності до поквартирної картки подружжя [PERSON] в квартирі по вул. Коновальця 12/7 в м. Тернополі зареєстровані і проживають з 23.01.1987 року. Згідно довідки № 524 від 14.05.2002 року, виданої ПП "Люкс", крім [PERSON] за даною адресою також зареєстрований позивач [PERSON] (а.с. 12). 15.11.1992 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений державним нотаріусом [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №1-4128. Згідно вказаного заповіту [PERSON] заповіла належну їй на праві приватної власності квартиру №7, що знаходиться в будинку № 12 по вулиці Коновальця в м. Тернополі [PERSON] Як вбачається із рішення, підставою визнання заповіту частково недійсним та визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину квартири, стало те, що вказана квартира є обєктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON]. 06.11.2004 року [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №182789, виданим відділом РАГС [PERSON] міського управління юстиції, актовий запис №1499 від 10.11.2004 року. Згідно технічного паспорту, виданого ТзОВ "Міське бюро технічної інвентаризації" 02.12.2010 року, квартира №7 в житловому будинку №12 по вул. Коновальця належить [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається із витягу про державну реєстрацію прав, виданого ТзОВ "Міське бюро технічної інвентаризації" 17.01.2011 року 1/2 частина квартири по вул. Коновальця, 12/7 в м. Тернополі належить [PERSON] на праві приватної власності на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду від 26.05.2006 року. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.04.2011 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] на квартиру по вул. Коновальця, 12/7 в м. Тернополі у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України "Про власність", член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Таким чином, суд вважає, що хоча [PERSON] не оформила правовстановлюючі документи, однак, сплативши в повному обсязі пайовий внесок, набула право власності на квартиру. До складу її спадщини, як одному із подружжя, входить 1/2 частина зазначеної квартири. Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємцями першої черги спадкування по закону майна, яке належало померлій [PERSON] є його чоловік [PERSON], який спадщину прийняла відповідно до вимог ст.1268 ЦК України Інших спадкоємців першої черги немає. Спадкоємцем [PERSON] за заповітом є племінниця померлої [PERSON] Згідно ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Як встановлено судом, позивач [PERSON], [INFO] є пенсіонером, інвалідом І групи загального захворювання, на час відкриття спадщини(06.11.2004 року) його вік складає понад 60 років. Наведене стверджується пенсійним посвідченням позивача, серії ААД №263707, виданим 04.08.2009 року. За таких обставин, позивач на час відкриття спадщини і по даний час є непрацездатною особою та має право, незалежно від змісту заповіту, на половину частки, яка належала б йому у разі спадкування за законом. Враховуючи, що інших спадкоємців першої черги немає, позивачу належала б 1/2 частина майна, тому половина частки складає 1/4. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, приймаючи до уваги те, що на даний час позивач не може отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру, суд приходить до переконання, що в даному випадку права позивача підлягають до захисту шляхом визнання за ним права власності на 1/4 частину по вул. Коновальця, 12/7 в м. Тернополі, що належала померлій [PERSON] На підставі наведеного,

Outcome: approved