overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказав, що 09.06.2006 року уклав шлюб з відповідачкою, який було зареєстровано Запорізьким міським відділом РАЦС Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 414. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 2006 року, у зв'язку з що між ними постійно виникали сварки та суперечки, що спричинило відсутність взаєморозуміння і вони втратили почуття довіри, поваги та любові один до одного. У звязку з вищевикладеним Позивач просить розірвати шлюб з Відповідачем. Позивач до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка до судового засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомила, про день і час слухання справи завчасно повідомлялася, у встановленому законом порядку, заперечень до позовної заяви не надала, у звязку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Згідно п.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечить інтересам сторін, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені з 2006 року, сумісне господарство не ведеться. Судом встановлено, що позивач з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстровано 09.06.2006 року Запорізьким міським відділом РАЦС Головного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 414. Відповідно ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що [PERSON] при реєстрації шлюбу прізвище не змінювала. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення боргу з [PERSON] у розмірі 15 000,00грн., зазначивши наступне. 18.12.2009року [PERSON] надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 15 000,00грн. строком до 18.06.2011рокув. Під час отримання грошових коштів Відповідач написав розписку. У встановлений строк та до теперішнього часу Відповідач грошові кошти не повернув. Позивач неодноразово, в усній формі, звертався до Відповідача з проханням про повернення зазначеної суми коштів, але всі прохання Відповідачем було залишено без реагування. У звязку з вищевикладеним просить суд стягнути з Відповідача грошові кошти у розмірі 15 000,00грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву, згідно якої підтримав позовні вимоги, просить суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомив, про день і час слухання справи завчасно повідомлявся, у встановленому законом порядку, заперечень до позовної заяви не надав, у звязку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Представник позивача не заперечує проти вирішення справи у порядку заочного розгляду, відповідно письмової заяви. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Судом встановлено, що 18.12.2009року [PERSON] надав [PERSON] грошові кошти у розмірі 15 000,00грн. строком до 18.06.2011рокув. Під час отримання грошових коштів Відповідач написав розписку, якою підтвердив факт отримання грошей та взяв на себе зобовязання повернути отримані кошти до встановленого строку. У встановлений строк та до теперішнього часу Відповідач грошові кошти не повернув. Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.527 ЦК України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором. Статтею 530ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За викладених обставин, суд вважає позовні вимоги позивача законними, обґрунтованими, у звязку із чим, підлягаючими задоволенню. Крім того, враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача витрати понесені позивачем по сплаті судових витрат, а саме: судовий збір у розмірі 150,00грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120,00грн. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом в якому просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: м. Нова Каховка, вул. М.Букіна, 32-а/46, посилаючись на те, що остання з 2007 року не проживає в зазначеному жилому приміщенні, її фактичне місце проживання не відоме. Особистих речей відповідачки в квартирі немає, але з вказаного жилого приміщення відповідачка не виписується, а позивачка не в змозі оплачувати за неї комунальні послуги тому і звернулася до суду із зазначеним позовом. В судове засідання позивачка не зявилася, в своїй письмовій заяві просила справу розглядати у її відсутність, позов підтримала, з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Заяв про розгляд справи в її відсутність до суду не надходило. За таких обставин суд, ухвалює рішення в заочному порядку, що відповідає положенням ст.ст. 224 226 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім*ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців при наявності поважних причин відсутності. Визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Так, судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу від 12.02.1993 року власником квартири, розташованої за адресою: м. Нова Каховка, вул. М.Букіна, 32-а/46 є [PERSON], крім неї в квартирі прописані її дочка [PERSON], проте остання з 2007 року в спірному приміщені не проживає, її особистих речей в квартирі не має, але з вказаного жилого приміщення вона не виписалася. Доказів щодо поважності причин не проживання відповідача в житловому приміщенні по вул. М.Букіна, 32-а/46 в м. Нова Каховка з 2007 року суду не надано. Таким чином відповідач більше шести місяців без поважних причин не проживає у спірному житловому приміщенні, тому позов підлягає задоволенню. У відповідності із ст.ст. 66, 68, 71, 72 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-16 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступне. Сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 17.02.1990 р. виконкомом Ропчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області за актовим записом №1. Шлюб у сторін перший. Від шлюбу подружжя неповнолітніх чи малолітніх дітей не має. Сторони спільно не проживаються з 2004р. Позивач має бажання створити нову сімю, і вважає подальше перебування у шлюбі з відповідачем порушенням своїх прав та охоронюваних інтересів. Виходячи з викладеного позивач просить суд шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені обставини. Відповідач в судове засідання 09.02.2012р., та повторно 17.02.2012р. не зявилась, причини неявки суду не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи належним чином була повідомлена. Суд за згодою з позивачем, знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наданих доказів, та ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 17.02.1990 р. виконкомом Ропчанської сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області за актовим записом №1. Вказане підтверджується Свідоцтвом про шлюб. Шлюб у сторін перший. Від шлюбу подружжя неповнолітніх чи малолітніх дітей не має. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Позивач має бажання розірвати шлюб із відповідачем. Очевидним є той факт, що шлюб між сторонами розпався, став формальним. Сторони спільно не проживають з 2004р., не ведуть спільне господарство та спільно не вирішують сімейні питання, у них немає спільного сімейного бюджету. За таких обставин подальше перебування сторін у шлюбі було б порушенням прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Тому суд вважає, що шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на наступне. Сторони являються батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], 27.04.2001р.н. Діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Відповідач будучи батьком дітей, кошти на їх утримання не надає, постійного місця роботи не має. Виходячи з викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 556 грн. на кожну дитину щомісяця до досягнення ними повноліття. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги змінили, просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 350 грн. на кожну дитину щомісяця. Відповідач в судове засідання 08.02.2012р., та повторно 17.02.2012р. не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений. Суд, за згодою з позивачем та її представником, знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наданих документів та ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що сторони являються батьками [PERSON], [INFO], та [PERSON], 27.04.2001р.н., що підтверджується копіями Свідоцтв про народження дітей. Діти, згідно рішення №2-1127/10 від 20.09.2010р. Сторожинецького районного суду, проживають з позивачем, та знаходяться на її утриманні. Відповідач, будучи батьком неповнолітніх дітей, у відповідності до ч.1 ст.180 СК України, зобовязаний утримувати їх до досягнення ними повноліття - кошти на їх утримання не надає. Тому суд знаходить, що позовна вимога про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що будуть стягуватись з відповідача, суд виходить з того, що згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний (мінливий) дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач постійного місця роботи не має, тобто його прибутки являються мінливими і мають непостійний характер. Тому суд знаходить, що з відповідача слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі. Крім того суд стягує з відповідача аліменти в зміненому позивачем розмірі, оскільки, на думку суду, саме такий розмір аліментів на утримання дітей буде розумним та справедливим. З вимог ч.1 ст.79 СК України вбачається, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Тому суд стягує з відповідача аліменти 24.01.2012р. - з моменту подання позовної заяви, Крім того, приймаючи до уваги, що позов задоволено на користь позивача, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-16 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом мотивуючи тим, що вступила у шлюб з відповідачем 10.08.1985 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Позивачка зазначає, що шлюбні відносини між ними припинені в звязку з відсутністю взаєморозуміння та несумісністю характерів, постійних скандалів. Примирення між ними не можливе, шлюб носить формальний характер. Відповідач добровільно розірвати шлюб в органах ЗАГСу відмовляється. Питання майнового спору вирішать в окремому порядку. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні повністю підтримала позов, просила його задовольнити, при цьому вона вказала, що після розірвання шлюбу вона бажає залишити своє шлюбне прізвище «Макруха». Відповідач [PERSON] в судовому засіданні повністю визнав позов, пояснив, що обставини, якими позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги, він не заперечує; доказів, які бажав би подати суду не має. Просив постановити рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши наявні в справі докази, суд приходить до висновку про те, що між подружжям [PERSON] фактично припинені шлюбні стосунки, примирення між сторонами, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 105, 112 СК України. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому позивачці, після розірвання шлюбу, залишити прізвище, на яке вона змінила під час реєстрації шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-16 00:00:00

[PERSON] звернувся із позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який зареєстровано 11.04.2009 року у відділі РАЦС Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №39. В позові вказав, що від цього шлюбу у них народив син [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у них не складається, в кожного із них є різні погляди на життя, на ведення господарства через що виникали суперечки. Близько року вони живуть окремо спілкуються виключно з питань, що стосуються їхньої дитини. Тому подача ним позову щодо розірвання шлюбу є обдуманим кроком. У звязку із цим подальше життя з відповідачкою не можливе, на розірванні шлюбу наполягає. Дитину просить залишити проживати біля матері. В судове засідання позивач не зявився, до суду подав заяву, у якій просить справу розглядати у його відсутності, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідачка в судове засідання не зявилася. В поданій до суду заяві позовні вимоги визнає, просить справу розглядати у її відсутності. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких підстав: в судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11.04.2009 року у відділі РАЦС Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 39, що доводиться свідоцтвом про реєстрацію шлюбу. Від спільного проживання сторони мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом із відповідачкою та перебуває на її утриманні та вихованні. Близько року сторони спільно не проживають, не ведуть спільно господарство, не виховують дитину. Позивач та відповідачка байдуже відносяться щодо збереження сімї, що доводиться поданими до суду заявами. Вони спільно не ведуть господарство, не виховують дитину, кожен живе з них своїм життям. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися з відповідачкою не бажає. Відповідачка не заперечує щодо розірвання шлюбу. Подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. А тому їх шлюб слід розірвати та прізвище відповідачці після розірвання шлюбу залишити „ Льоба. На підставі ст.ст. 110,112, Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-16 00:00:00

У відповідності із ч. 3 ст. 209 ЦПК України суд вважає, що в даному судовому засіданні необхідно оголосити вступну та резолютивну частини рішення, відклавши виготовлення рішення суду у повному обсязі на пять днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-16 00:00:00

[PERSON] 3 лютого 2012 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 31 серпня 2002 року вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], 28 жовтня 2004 народження. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені з червня 2011 року. Сімейне життя не склалося в звязку з непорозумінням та різними поглядами на життя. Позивач просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] у поданій до суду заяві просила розгляд справи провести за її відсутності, на розірванні шлюбу наполягала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, просив розгляд справи провести за його відсутності. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31 серпня 2002 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, свідоцтво про укладення шлюбу серії 1-ВЛ № 150684, актовий запис № 84. /а.с. 4/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. /а.с.7/ Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не намагаються примиритись, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спору про майно та місце проживання сина між сторонами не існує, він залишається жити з матірю. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-16 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що її подружнє життя з відповідачем не склалося. Від шлюбу мають дітей, 2000 та [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння з майже всіх питань подружнього життя, внаслідок чого подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам та інтересам їх дітей. Шлюбні відносини припинено з січня 2011 року, спільне господарство не ведеться, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. За таких обставин шлюб існує формально, сімя фактично розпалася і зберегти її неможливо. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили шлюб розірвати, посилаючись на викладене в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач та його представник позовні вимоги визнали в повному обсязі, не заперечували проти розірвання шлюбу. (а.с.11) Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 вересня 1996 року у Шевченківській сільській Раді Броварського району, Київської області, а/з 10. (а.с. 4). Від шлюбу подружжя має дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. (а.с. 5,6) Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують з січня 2011 року, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сімю та відновити свої стосунки ні позивач, ні відповідач не бажають. За змістом ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сімя фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сімї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя та їх дітей, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-16 00:00:00

02 лютого 2012 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування вимог посилається на те, що з 03 лютого 1994 року перебуває у зареєстрованому шлюбі зі відповідачем. У шлюбі мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки фактично припинені у 2010 році, хоча і до сьогодення проживають у одній квартирі. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, до чого призвела різність характерів та поглядів на сімейне життя, просив розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач також у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги визнала у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Міським відділом РАГС міста Маріуполя Донецької області від 03 лютого 1994 року, актовий запис № 132. У даному шлюбі мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Про наявність спору щодо визначення місця проживання неповнолітнього сина, а також майнового характеру станом на день вирішення справи сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. С урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved