Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-30 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 січня 2010 року, виданого державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори Львівської області [PERSON] вона являється власницею житлового будинку №104 на вул. Зелена в с. Ріпчиці Дрогобицького району Львівської області. У вказаному будинку є зареєстровані її син [PERSON] та відповідачка [PERSON] Остання за місцем своєї реєстрації ніколи не проживала і не проживає на даний час, не несе витрат, повязаних з утриманням будинку. У зв'язку з вищенаведеними обставинами просить ухвалити рішення, яким визнати відповідачку по справі такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняти її з реєстрації в цьому будинку. В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала та дала пояснення, які по суті, змісту і мотивам відповідають викладеному в позовній заяві. Доповнила, що відповідачка ніколи не намагалась вселитись в спірне житло і проживати в ньому. Разом з тим, оскільки успадкований нею будинок №104 на вул. Зелена в с. Ріпчиці Дрогобицького району був дуже стареньким, в 2011 році він був знесений і на його місці зводиться новий будинок, а тому просить позов задоволити. Відповідачка позову не визнала з підстав, які виклала письмово. Однак, не заперечила, що в будинку №104 на вул. Зелена в с. Ріпчиці Дрогобицького району ніколи не проживала і не намагалась в ньому проживати. Зазначила, що між нею та позивачкою виник спір щодо повернення їй певних коштів та речей, а тому відмовляється знятись з реєстрації у спірному будинку. Вислухавши пояснення сторін, свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Матеріалами справи встановлено і сторонами не оспорюється, а відтак, доказуванню не підлягає, що позивачка відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 січня 2010 року, виданого державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори Львівської області [PERSON] являється власницею житлового будинку №104 на вул. Зелена в с. Ріпчиці Дрогобицького району Львівської області (а.с. 4, 5), який на даний час знесено (довідка №78 від 25.01.2012 року Ріпчицької сільської ради, а.с. 25)і в якому залишається бути зареєстрованою відповідачка (довідка №524 від 17.11.2011 року Ріпчицької сільської ради, а.с. 6). Остання в зазначеному будинку з часу своєї реєстрації в ньому жодного дня не проживала і не проживає по даний час (акти від14.11.2011 року та від 01.07.2011 року, а.с. 7-8). Факт не проживання відповідачки у спірному житлі також підтвердили в судовому засіданні і свідки [PERSON] та [PERSON]Останні суду пояснили, що проживають по сусідству на вул. Зелена в с. Ріпчиці. Відповідачки ніколи в будинку №104 на вул. Зелена в с. Ріпчиці вони бачили лише один раз, коли остання провідувала покійну вбабцю, яка була власником цього будинку. Зазначили, що відповідачка там ніколи не проживала і не намагалась вселитись в спірне житло. Крім цього, як встановлено з пояснень відповідачки, остання проживає у будинку №20 на вул. Львівська в смт. Меденичі Дрогобицького району Львівської області, куди їй надсилалась поштова кореспонденція, зокрема, про виклик в судове засідання. Разом з тим, таку адресу свого місця проживання відповідачка зазначала і в адресованих суду та Дрогобицькому МВ заявах та письмових запереченнях проти позову (а.с. 10, 14, 17). Таким чином судом встановлено, що відповідачка [PERSON] не проживає в будинку №104 на вул. Зелена в с. Ріпчиці Дрогобицького району Львівської області, який на сьогоднішній день знесено, проти чого сама не заперечує, а тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України її слід визнати втратившою право на користування цим житлом. Разом з тим, суд вважає, що не підлягає до задоволення вимога позивача про зняття відповідачки з реєстрації у спірному будинку, оскільки у відповідності до ст. 7 закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням слугуватиме підставою для зняття відповідачки з реєстраційного обліку.

Outcome: dismissed