Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що вони з відповідачкою мають спільну дитину: [PERSON]. Однак з липня 2010 року відповідачка не надає йому можливості спілкуватися з сином та приймати участь у його вихованні, що зумовило звернення до суду. Позивач просить суд зобов`язати відповідачку усунути перешкоди у спілкуванні та у вихованні дитини та визначити способи участі у вихованні сина. В судовому засіданні позивач просив задовольнити позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві. Відповідачка належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, але в судове засідання не з'явився, у звязку з чим, суд розглядає позов в порядку ст. 224 ЦПК України: на підставі наявних у справі доказів. Представник третьої особи Управління служб по справам дітей департаменту праці та соціальної політики Харківського міської ради в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, просили встановити графік спілкування з дитиною відповідно до запропонованого ними. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 2007 року перебували в зареєстрованому шлюбі, в період якого у них народився син [PERSON], [INFO] З грудня 2009 року сторони проживають окремо. Згідно висновку Управління Служб у справах дітей від 03.01.2012р. №3, встановлений порядок участі у вихованні малолітньої дитини: [PERSON] з позивачем та встановлений графік, а саме: кожен тиждень у серед з 16 00 до 18-00, кожен тиждень у неділю з 10-00 до 13-00 годин. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно зі ст.ст. 150, 151 СК України батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сімї та родини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини та право обирати форми та методи виховання, крім тих які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Відповідно ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування. Відповідно до вимог статті 157 вказаного Кодексу питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкодити тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Форми й методи виховання дитини не повинні суперечити Конституції України (стаття 52), Конвенції про права дитини від 2 листопада 1989 року ( статті 8,12, 16, 19, 28, 31, 32, 34 , 36, 37), Декларації прав дитини, Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року. На підставі ст.153 СК України, передбачено право батьків на спілкування з дітьми незалежно від того, де вони знаходяться. Спілкування з дітьми може бути як періодичним, так і систематичним, можливість сумісного відпочинку, відвідування дитини вдома, в школі, у дитячому закладі. Разом з тим, визначаючи конкретний порядок участі позивача у вихованні сина, суд прийняв до уваги висновок Управління служб по справам дітей департаменту праці та соціальної політики Харківського міської ради щодо графіку спілкування та участі у вихованні дитини: [PERSON] і тому підлягає задоволенню графік: кожен тиждень у серед з 16 00 до 18-00, кожен тиждень у неділю з 10-00 до 13-00 годин

Outcome: partial