overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-10 00:00:00

Позивач відкрите акціонерне товариство Інвестиційно-фінансовий консалтинг звернувся до Марїнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить: стягнути з [PERSON] грошові кошти у розмірі 6\~542, 51 гривень; відшкодувати за рахунок відповідача судові витрати. В березні 2009 року відкритим акціонерним товариство Інвестиційно-фінансовий консалтингв порядку страхового відшкодування здійснено виплату грошових коштів [PERSON] шляхом перерахування суми у розмірі 6\~542, 51 гривень, як потерпілій стороні в дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 19 березня 2009 року. Учасниками вказаної дорожньо-транспортної пригоди є [PERSON], керуючий транспортним засобом автомобілем марки ВАЗ 21063, державний реєстраційний номер [NUMBER] та [PERSON], керуючий транспортним засобом автомобілем марки , державний реєстраційний номер [NUMBER]. За наслідками встановлення в дорожньо-транспортній пригоді провини [PERSON], після притягнення останнього до адміністративної відповідальності, з урахуванням висновку фахівця автотоварознавця з визначення вартості майнової шкоди, спричиненої власнику автомобілю olkswagenд.р.н. АН 90 31 СВ, відкрите акціонерне товариство Інвестиційно-фінансовий консалтингздійснило відшкодування шкоди власнику наземного транспортного засобу на підставі договору страхування автотранспорту від 17 червня 2008 року. Відкритим акціонерним товариством Інвестиційно-фінансовий консалтинг, посилаючись на наявне право зворотної вимоги (регресу), предявлено вимогу [PERSON] про сплату майнової шкоди в межах понесених витрат на виплату страхового відшкодування [PERSON] В добровільному порядку предявлене до [PERSON] право зворотної вимоги відкритого акціонерного товариства Інвестиційно-фінансовий консалтинг реалізовано (виконане) не було, що обумовило між сторонами судовий спір. Представник відкритого акціонерного товариства Інвестиційно-фінансовий консалтинг [PERSON] (на підставі довіреності від 4 січня 2011 року) у судове засідання не зявилася, в порядку ст. 158 ЦПК України, надіслала на адресу суду письмове клопотання про розгляд справи в її відсутність, при чому позовні вимоги підтримані, інших доказів на обґрунтування заявлених вимог позивач не надає, будь-яких клопотань та заяв не заявляє, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, судові виклики ігнорував. За таких обставин, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути заборгованість у сумі 17436,44 грн., посилаючись на те, що відповідач не виконав зобов'язань за кредитним договором № LGXRRX13390325 від 09.06.2007 р. Представник позивача в судове засідання не з'явився, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за його відсутності, позов визнав частково, про що надав письмову заяву. У судовому засіданні досліджені докази: розрахунок заборгованості; копія заяви позичальника; умови надання споживчого кредиту; копії паспорту та ідентифікаційного коду відповідача. Суд, дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 09 червня 2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № LGXRRX13390325 відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у сумі 1248 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 09.06.2008 р. Станом на 15.03.2011 року відповідачем зобов'язання в повному обсязі не були виконані, в результаті цього виникла заборгованість перед позивачем, яка складається, зокрема, з заборгованості за кредитом - 1248 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 7398,43 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом - 336,38 грн., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 806,50 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ст.ст. 526, 1054 ЦК України. Що стосується пені, то суд зазначає наступне. Відповідно до ст.551 ч.3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду... за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд вважає, що такою обставиною є те, що розмір нарахованої відповідачу пені майже у 5-ть разів перевищує розмір заборгованості за кредитом, а її розмір є наслідком тривалою бездіяльності позивача, який не звернувся до суду з відповідним позовом одразу після порушення відповідачем умов кредитування. Виходить суд і з передбачених ст.ст.3, 509 ЦК України засад добросовісності, розумності та справедливості, тому зменшує розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача, до 1000 грн.. Всього на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 11289,31 грн. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати по сплаті державного мита в розмірі 112,89 грн. та сплати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., а всього 232,89 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-10 00:00:00

Представник психіатричного закладу звернувся до суду з вищеназваною заявою, в якій просив госпіталізувати [PERSON], [INFO] до Лисичанської обласної психіатричної лікарні, посилаючись на те, що остання має діагноз ППР у звязку з вживанням алкоголю, синдром залежності, амнестичний синдром, тому потребує примусового лікування в умовах відділення №2 ЛОПЛ. В судовому засіданні представник психіатричного закладу просив заяву задовольнити. В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в заяві, в обґрунтування яких надав суду відповідні докази. Прокурор у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала. [PERSON] за своїм психічним станом не може бути присутня в судовому засіданні. Суд, заслухавши пояснення представника психіатричного закладу, прокурора, дослідивши письмові докази у справі, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] згідно висновку комісії лікарів психіатрів від 09.08.2011 року страждає на психічне захворювання - ППР у звязку з вживанням алкоголю, синдром залежності(а.с.2-3). Згідно зі ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогуособа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Враховуючи те, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, не усвідомлює характер захворювання, яке за характером є погрозою для неї, суд вважає, що остання за своїм психічним станом потребує примусової госпіталізації для психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-10 00:00:00

Представник Лисичанської психіатричної лікарні звернувся до суду із вищеназваною заявою, в якій просив надати дозвіл щодо призначення [PERSON], [INFO], примусової амбулаторної психіатричної допомоги, посилаючись на те, що останній з 1996 року перебуває на Добліку з діагнозом: шизофренія, шубообразна, афективно параноідний тип приступу, неодноразово знаходився на лікуванні у психіатричних закладах. Потребує регулярного прийому ліків, у добровільному порядку від лікування ухиляється. За своїм психічним станом потребує в наданні амбулаторній психіатричній допомоги в примусовому порядку, оскільки схильний до вчинення агресивних дій щодо оточуючих, зловживає алкоголем. В судовому засіданні представник психіатричного закладу просив заяву задовольнити. В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в заяві, в обґрунтування яких надано суду відповідні докази. Прокурор у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. [PERSON] в судове засідання не зявився, в матеріалах справи є довідка, про те, що він на даний час знаходиться на стаціонарному лікуванні в ЛОПЛ. За психічним станом у судове засідання на 11.08.2011 року явитись не може. Законний представник [PERSON] у судове засідання не зявилась, про дату і місце судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила. Суд дослідив матеріали справи: копія паспорта [PERSON] (а.с. 2), висновок комісії лікарів (а.с. 3). Суд, заслухавши пояснення представника психіатричного закладу, прокурора, дослідивши письмові докази у справі, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] з 1996 року знаходиться на диспансерному обліку у лікаря психіатра з діагнозом шизофренія, шубообразна, афективно параноідний тип приступу. Відповідно до ст.12 Закону України „Про психіатричну допомогу амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Наданим заявником висновком комісії лікарів стосовно особи з тяжким психічним розладом, від 29 липня 2011 року підтверджується той факт, що [PERSON], [INFO] за своїм психічним станом потребує амбулаторної психіатричної допомоги без його усвідомленої згоди, оскільки страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді шизофренія. (а.с.3). Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-10 00:00:00

Представник Лисичанської психіатричної лікарні звернувся до суду із вищеназваною заявою, в якій просив надати дозвіл щодо призначення [PERSON], [INFO], примусової амбулаторної психіатричної допомоги, посилаючись на те, що остання з 1985 року перебуває на Добліку з діагнозом: шизофренія, шубообразна, афективно параноідний тип приступу, неодноразово знаходилась на лікуванні у психіатричних закладах. Потребує регулярного прийому ліків, у добровільному порядку від лікування ухиляється. За своїм психічним станом потребує в наданні амбулаторній психіатричній допомоги в примусовому порядку, оскільки схильна до вчинення агресивних дій щодо оточуючих, зловживає алкоголем. В судовому засіданні представник психіатричного закладу просив заяву задовольнити. В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в заяві, в обґрунтування яких надано суду відповідні докази. Прокурор у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. [PERSON] в судове засідання не зявилась, повідомлена належним чином про дату та місце судового засідання, про причини неявки не повідомила. Суд досліджує матеріали справи: копія паспорта [PERSON] (а.с. 2), висновок комісії лікарів (а.с. 3). Суд, заслухавши пояснення представника психіатричного закладу, прокурора, дослідивши письмові докази у справі, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] з 1985 року знаходиться на диспансерному обліку у лікаря психіатра з діагнозом шизофренія, шубообразна, афективно параноідний тип приступу. Відповідно до ст.12 Закону України „Про психіатричну допомогу амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Наданим заявником висновком комісії лікарів стосовно особи з тяжким психічним розладом, від 29 липня 2011 року підтверджується той факт, що [PERSON], [INFO] за своїм психічним станом потребує амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди, оскільки страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді шизофренія. (а.с.3). Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-10 00:00:00

Представник Лисичанської психіатричної лікарні звернувся до суду із вищеназваною заявою, в якій просив надати дозвіл щодо призначення [PERSON], [INFO], примусової амбулаторної психіатричної допомоги, посилаючись на те, що останній з 1992 року перебуває на Добліку з діагнозом: шизофренія, шубообразна, афективно параноідний тип приступу, неодноразово знаходився на лікуванні у психіатричних закладах. Потребує регулярного прийому ліків, у добровільному порядку від лікування ухиляється. За своїм психічним станом потребує в наданні амбулаторній психіатричній допомоги в примусовому порядку, оскільки схильний до вчинення агресивних дій щодо оточуючих, зловживає алкоголем. В судовому засіданні представник психіатричного закладу просив заяву задовольнити. В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в заяві, в обґрунтування яких надано суду відповідні докази. Прокурор у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином про дату та місце судового засідання, про причини неявки не повідомив. Законний представник [PERSON], у судове засідання не зявилась, повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила. Суд досліджує матеріали справи: копія паспорта [PERSON] (а.с. 2), висновок комісії лікарів (а.с. 3). Суд, заслухавши пояснення представника психіатричного закладу, прокурора, дослідивши письмові докази у справі, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] з 1992 року знаходиться на диспансерному обліку у лікаря психіатра з діагнозом шизофренія, шубообразна, афективно параноідний тип приступу. Відповідно до ст.12 Закону України „Про психіатричну допомогу амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Наданим заявником висновком комісії лікарів стосовно особи з тяжким психічним розладом, від 29 липня 2011 року підтверджується той факт, що [PERSON], [INFO] за своїм психічним станом потребує амбулаторної психіатричної допомоги без його усвідомленої згоди, оскільки страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді шизофренія. (а.с.3). Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-10 00:00:00

Представник звернувся до суду з вищеназваною заявою, в якій просив госпіталізувати [PERSON], [INFO] до Лисичанської обласної психіатричної лікарні, посилаючись на те, що остання страждає психічним захворюванням деменція вираженого ступеню в наслідок захворювання Альцгеймера, тому потребує примусового лікування в умовах відділення №2 ЛОПЛ. В судовому засіданні представник психіатричного закладу просив заяву задовольнити. В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в заяві, в обґрунтування яких надав суду відповідні докази. Прокурор у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала. [PERSON] за своїм психічним станом не може бути присутня у судовому засіданні. Законний представник [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки у судове засідання не повідомила. Суд, заслухавши пояснення представника психіатричного закладу, прокурора, дослідивши письмові докази у справі, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] згідно висновку комісії лікарів психіатрів від 04.08.2011 року страждає на психічне захворювання деменція вираженого ступеню в наслідок захворювання Альцгеймера, у звязку з чим не може свідомо надати згоду на лікування (а.с.2). Згідно зі ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогуособа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Враховуючи те, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, не усвідомлює характер захворювання, яке за характером є погрозою для неї, суд вважає, що остання за своїм психічним станом потребує примусової госпіталізації для психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-10 00:00:00

Представник звернувся до суду з вищеназваною заявою, в якій просив госпіталізувати [PERSON], [INFO] до Лисичанської обласної психіатричної лікарні, посилаючись на те, що остання страждає психічним захворюванням судинна (атеросклеротична) деменція середнього ступеня наявності, вялопрогредієнтної течії, тому потребує примусового лікування в умовах відділення №2 ЛОПЛ. В судовому засіданні представник психіатричного закладу просив заяву задовольнити. В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в заяві, в обґрунтування яких надав суду відповідні докази. Прокурор у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала. [PERSON] за своїм психічним станом не може бути присутня у судовому засіданні. Суд, заслухавши пояснення представника психіатричного закладу, прокурора, дослідивши письмові докази у справі, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] згідно висновку комісії лікарів психіатрів від 04.08.2011 року страждає на психічне захворювання судинна (атеросклеротична) деменція середнього ступеня наявності, вялопрогредієнтної течії, у звязку з чим не може свідомо надати згоду на лікування (а.с.2-3). Згідно зі ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогуособа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Враховуючи те, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, не усвідомлює характер захворювання, яке за характером є погрозою для неї, суд вважає, що остання за своїм психічним станом потребує примусової госпіталізації для психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-10 00:00:00

Представник звернувся до суду з вищеназваною заявою, в якій просив госпіталізувати [PERSON], [INFO] до Лисичанської обласної психіатричної лікарні, посилаючись на те, що остання має діагноз шизофренія, шубообразна, шизоафективна, прогредієнтна, афективно-бредовий тип приступу, поточний процес, виражена аутизація особистості з емоційним збідненням, тому потребує примусового лікування в умовах відділення №2 ЛОПЛ. В судовому засіданні представник психіатричного закладу просив заяву задовольнити. В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в заяві, в обґрунтування яких надав суду відповідні докази. Прокурор у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала. [PERSON] за своїм психічним станом не може бути присутня в судовому засіданні. Законний представник [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки у судове засідання не повідомила. Суд, заслухавши пояснення представника психіатричного закладу, прокурора, дослідивши письмові докази у справі, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] згідно висновку комісії лікарів психіатрів від 09.08.2011 року страждає на психічне захворювання шизофренія, шубообразна, шизоафективна, прогредієнтна, афективно-бредовий тип приступу, поточний процес, виражена аутизація особистості з емоційним збідненням(а.с.2-3). Згідно зі ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогуособа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Враховуючи те, що [PERSON] страждає на тяжкий психічний розлад, не усвідомлює характер захворювання, яке за характером є погрозою для неї, суд вважає, що остання за своїм психічним станом потребує примусової госпіталізації для психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-10 00:00:00

Представник Лисичанської психіатричної лікарні звернувся до суду із вищеназваною заявою, в якій просив надати дозвіл щодо призначення [PERSON], [INFO], примусової амбулаторної психіатричної допомоги, посилаючись на те, що остання з 2003 року перебуває на Добліку з діагнозом: Пропфшизофренія, шубообразна, афективно параноідний тип приступу, неодноразово знаходилась на лікуванні у психіатричних закладах. Потребує регулярного прийому ліків, у добровільному порядку від лікування ухиляється. За своїм психічним станом потребує в наданні амбулаторній психіатричній допомоги в примусовому порядку, оскільки схильна до вчинення агресивних дій щодо оточуючих. В судовому засіданні представник психіатричного закладу просив заяву задовольнити. В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в заяві, в обґрунтування яких надано суду відповідні докази. Прокурор у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Законний представник [PERSON] проти задоволення заяви не заперечувала. [PERSON] в судове засідання не зявилась, повідомлена належним чином про дату та місце судового засідання, про причини неявки не повідомила. Суд дослідив письмові докази: копія паспорта [PERSON] (а.с. 2), висновок комісії лікарів (а.с. 3). Суд, заслухавши пояснення представника психіатричного закладу, прокурора, законного представника, дослідивши письмові докази у справі, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] з 2003 року знаходиться на диспансерному обліку у лікаря психіатра з діагнозом Пропфшизофренія, шубообразна, афективно параноідний тип приступу. Відповідно до ст.12 Закону України „Про психіатричну допомогу амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника надається лікарем психіатром в примусовому порядку за рішенням суду. Наданим заявником висновком комісії лікарів стосовно особи з тяжким психічним розладом, від 29 липня 2011 року підтверджується той факт, що [PERSON], [INFO] за своїм психічним станом потребує амбулаторної психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди, оскільки страждає на тяжкий психічний розлад у вигляді шизофренія. (а.с.3). Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved