Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та уточненнями до позову посилаючись на те, що 05.04.2007 року він надав відповідачу у борг грошові кошти в сумі 4000 доларів США, а відповідач зобовязався повернути вказані кошти, що підтверджується розпискою. 21 лютого 2011 року відповідачу була надіслана претензія №1 про повернення боргу у сумі 31880грн. У зазначений строк відповідач борг не повернув. Також відповідачу було надіслане повідомлення про нарахування процентів від суми позики. Позивач просить стягнути з відповідача борг, проценти від суми позики, а також судові витрати. В ході судового розгляду позивач доповнив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 32772,64грн. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та підтвердив обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 05.04.2007 року позивач надав відповідачу у борг грошові кошти в сумі 4000 доларів США., а відповідач взяв на себе зобов'язання повернути позивачу борг, що підтверджується розпискою від 05.04.2007року. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, а факт укладення договору позики підтверджується розпискою. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики, позика має бути повернути позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення вимоги про це. 21.02.2011 року позивач звернувся до відповідача з претензією про повернення суми боргу. Але відповідач у зазначений строк борг не повернув. У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 625 ЦК України передбачено відповідальність Боржника за порушення грошового зобов'язання. П. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, якщо боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом. Таким чином з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість у сумі 32722,64 грн. Також з відповідача підлягає стягненню відсотки від суми позики нараховані за час прострочення виконання, у сумі 892,64 грн., що підтверджується розрахунком наданим позивачем. Окрім того з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті державного мита в сумі 327,70 грн., а також витрати на ІТЗ судового розгляду справи у сумі 120 грн., що підтверджується квитанціями.

Outcome: approved