Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-20 00:00:00

У травні 2011 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог послався на те, що 31.07.2008 р. між відповідачами були укладені кредитні договори № 11378980000 та № 11379082000 на загальну суму 370.000, 00 доларів США. У той же день між ним там відповідачем ПАТ «УкрСиббанк»були укладені договори поруки № 221161 та № 221168, за якими позивач поручився за виконання позичальником [PERSON] її зобов’язань, що випливали з вищезазначених договорів, як солідарний боржник. У подальшому відповідач ПАТ «УкрСиббанк»в односторонньому порядку змінив забезпечене порукою зобов’язання, пред’явивши вимогу про дострокове повернення кредиту, а також на протязі одного року з 31.07.2008 р. до 31.07.2009 р. не пред’являв до позивача як поручителя будь-яких вимог, що згідно 559 ЦК України тягне припинення поруки. З урахуванням викладеного просив суд вищезазначені договори поруки № 221161 та № 221168 від 31.07.2008 р. –припинити з 31.07.2009 р. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала, на їх задоволенні наполягала. Представник відповідача ПАТ «УкрСиббанк»проти позову заперечувала, посилаючись на його безпідставність. Відповідач [PERSON] явку своїх представників до суду не забезпечила, про день та час розгляду справи повідомлялася. Вислухавши пояснення осіб, що брали участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 31.07.2008 р. між відповідачами був укладений кредитний договір № 11379082000, за яким [PERSON] отримала споживчий кредит у розмірі 170.000, 00 доларів США зі сплатою за користування ним 14,5% річних та поверненням у строк до 30.07.2015 р. (а.с. 13-16). У забезпечення виконання зобов’язань позичальника, що випливали з цього договору, у той же день між позивачем та ПАТ «УкрСиббанк»був укладений договір поруки № 22168 (а.с. 8, 9). Також судом встановлено, що 31.07.2008 р. між відповідачами був укладений кредитний договір № 11378980000, за яким [PERSON] отримала споживчий кредит у розмірі 200.000, 00 доларів США зі сплатою за користування ним 15,00% річних та поверненням у строк до 30.07.2015 р. (а.с. 17-20). У забезпечення виконання зобов’язань позичальника, що випливали з цього договору, у той же день між позивачем та ПАТ «УкрСиббанк»був укладений договір поруки № 221161 (а.с. 11, 12). 02.02.2010 р. позивач звернувся до відповідача з заявою № 22.218.06/573, у якій запропонував останньому як поручителю погасити прострочену заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 31.07.2008 р. № 11378980000 у розмірі 4.673, 44 доларів США (а.с. 10). 02.02.2010 р. позивач звернувся до відповідача з заявою № 22.218.06/575, у якій запропонував останньому як поручителю погасити прострочену заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 31.07.2008 р. № 11379082000 у розмірі 3.840, 96 доларів США (а.с. 7). Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного. Так, обґрунтовуючи свої вимоги щодо припинення спірних договорів поруки, позивач послався на односторонню зміну ПАТ «УкрСиббанк»забезпеченого порукою зобов’язання. З такими доводами не можна погодитися, оскільки у спірних правовідносинах відбулася не зміна зобов’язання, а дострокове пред’явлення до виконання всього зобов’язання у випадку, встановленому законом та договором, що не є тотожним. Також позивач послався зазначив, що на протязі одного року відповідач ПАТ «УкрСиббанк»не пред’явив претензії до нього як поручителя. З таким обгрунтуванням не можна погодитися, оскільки згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України поруки припиняється зі збігом шестимісячного строку з дня настання строку основного зобов’язання лише у тому випадку, якщо інший строк не визначений договором поруки. В той же час згідно п. 3.1. кожного з оспорюваних договорів поруки вони є чинними до повного припинення всіх зобов’язань боржника за основним договором. Оскільки належні та достатні докази виконання забезпечених поруками зобов’язань боржника позивачем не надані, немає підстав вважати, що поруки припинилися. За викладених обставин суд оцінює позов як такий, що не ґрунтується на законі, та вважає за необхідне у його задоволенні –відмовити. Згідно ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати йому не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed