Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс»(далі банк) звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 28586,46 грн. та 5216,61 грн. пені за неналежне виконання зобов'язання. В обґрунтування вимог вказує, що 27 березня 2007 року між акціонерним товариством Індустріально-Експортний банкта [PERSON] було укладено кредитний договір за №0115-с, відповідно до умов якого останньому було надано кредит у сумі 16 000 грн., із сплатою 19% річних за користування кредитними коштами, строком на 36 місяців з 27.03.2007 р. по 26.03.2010р. 30.11.2009 року між ТОВАУЗ Факторингта АТ Індустріально-Експортний банкбуло укладено договір факторингу за №05/09, відповідно до якого ТОВАУЗ Факторингнабув право вимоги до боржника банку [PERSON] 05.02.2010р. між товариство з обмеженою відповідальність АУЗ Факторингта ТОВ Кредекс Фінансбуло укладено договір факторингу за №01/2010, відповідно до якого ТОВ Кредекс Фінанс набуває право вимоги до боржника кредитора [PERSON], згідно кредитного договору. Відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору внаслідок утворилась заборгованість по кредиту. Посилаючись на викладене, просить позов задовольнити. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, посилаючись на мотиви, викладені у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, не повідомивши суду про причини своєї неявки, хоча про день та час слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПУ України у разі неявки у судове засідання відповідача, яким належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши думку представника позивача, який не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 27 березня 2007 року між АТ «Індустріально-Експортний банк»та [PERSON] укладено договір кредиту № 0115-с, за умовами якого банк надав позичальнику кредит в сумі 16 000 грн., із сплатою 19% річних за користування кредитними коштами, строком на 36 місяців з 27.03.2007 р. по 26.03.2010р. Відповідно до вимог п. 1.2 позичальник сплачує щомісячно 19% річних за користування кредитом та комісійну винагороду за управління кредитом в розмірі 1,15 % в місяць від суми кредиту. Згідно вимог п. 5.1 у разі прострочення сплати винагороди згідно п. 1.2 цього договору та/або погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. В частині надання кредиту банком договір виконано повністю, що підтверджується квитанцією на видачу кредиту від 27.03.2007 року. 30.11.2009 року між ТОВАУЗ Факторингта АТ Індустріально-Експортний банкбуло укладено договір факторингу за №05/09, відповідно до якого ТОВАУЗ Факторингнабув право вимоги до боржника банку [PERSON] 05.02.2010р. між ТОВАУЗ Факторингта ТОВ Кредекс Фінанс було укладено договір факторингу за №01/2010, відповідно до якого ТОВ Кредекс Фінанснабуває право вимоги до боржника кредитора [PERSON] У встановлений у договорі строк позичальник зобов'язання не виконав. Внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.01.2011 року складає 33 803,07 грн., з яких: 1792 грн. - заборгованість по тілу кредитну, 12432 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту, 266,55 грн. нараховані строкові проценти, 6315,93 грн. прострочені проценти, 217,78 грн. комісія, 5153,82 грн. заборгованість по комісії, що стверджується розрахунком наданим позичальником. За неналежне виконання зобовязання позивачем було нараховано індекс інфляції за період з 30.11.2009 року по 01.01.2011 рік у розмірі 2408,38 грн. та пеню у розмірі 5216,61 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Положенням ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Згідно з вимогами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Відповідно до вимог ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязаннні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до вимог ст. 1050 ЦК УКраїни якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. В силу вимог ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно вимог ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Встановлено, що позичальник порушив умов договору кредиту,внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість по тілу кредиту та процентах. А тому позивач на праві кредитора вправі вимагати повернення всієї суми позики, процентів, з врахуванням індексу інфляції та пені за неналежне виконання зобовязання. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з [PERSON] в користь позивача заборгованості по договору кредиту № 0115-с від 27.03.2007 року у розмірі 33803,07 грн., з яких: 1792 грн. - заборгованість по тілу кредитну, 12432 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту, 266,55 грн. нараховані строкові проценти, 6315,93 грн. прострочені проценти, 217,78 грн. комісія, 5153,82 грн. про строчка по комісії, 2408,38 грн. - індекс інфляції та пеня за неналежне виконання зобовязання у розмірі 5216,61 грн. При цьому, суд враховує, що розрахована до сплати сума боргу з врахування індексу інфляції відповідає вимогам та рекомендаціям, викладених у листі Верховного суду України за №61-97 від 03.04.1997 року відносно порядку застосування індексів інфляції про розгляді справі. Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідачами не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача. Крім того, в силу вимог ст. 88 ЦПК України, із відповідача слід також стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 338,03 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved