Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 30 червня 2005 року вона розірвала шлюб з відповідачем [PERSON]. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. На теперішній час сторони мешкають окремо один від одного, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Дочка навчається у вищому навчальному закладі, є студенткою денної форми навчання Мелітопольського державного педагогічного університету ім. Б. Хмельницького. Позивачу важко здійснювати матеріальне забезпечення потреб дитини, а згоди про утримання дочки між сторонами не досягнуто. Позивач зазначила, що відповідач офіційно працевлаштований, інших дітей не має, тому має можливість надавати матеріальну допомогу, у зв'язку з чим просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно, на час навчення дитини, до досягнення нею 23 років. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги за вищевказаними обставинами і просить їх задовольнити, пояснивши, що [PERSON] є батьком її доньки [PERSON], [INFO]. [PERSON] навчається на першому курсі денного відділення філологічного факультету Мелітопольського державного педагогічного університету ім. Богдана Хмельницького. Дочка проживає разом з нею, щодня їздить на навчання із смт. Приазовського в м. Мелітополь, витрачаючи щомісячно на проїзд та продукти харчування приблизно 600 гривень, на підручники, ксерокопії та інші навчальні затрати 200 - 250 грн.; на одяг та взуття - не менше 400 гривень. ЇЇ доходів та стипендії доньки в розмірі 700 грн. щомісячно не вистачає на утримання [PERSON] під час навчання, а відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти, так як їй відомо що він працює у своєї сестри, але доказів на підтвердження цієї обставини у неї не має. У судове засідання відповідач не з'явився, надіслав заперечення проти позову, в якому просить справу розглянути за його відсутності, та вказує, що станом на 02 березня 2012 року він не працевлаштований і не зареєстрований в службі зайнятості, постійної роботи та постійного доходу не має. З 2005 року, після розірвання шлюбу і по сьогоднішній день його дочка з ним не спілкується та не бажає налагоджувати родинні відносини. Йому відомо, що його дочка мешкає в іншій сім'ї, і в подальшому буде реєструвати відносини у відділі РАЦС. З 01 вересня 2011 року його дочка навчається в Мелітопольському ВНЗ на державному забезпеченні та отримує стипендію. З початку 2011 року він проживає з іншою сім'єю та має на утриманні неповнолітню дитину. У зв'язку з тим, що у нього скрутне фінансове становище, так як він не має постійної роботи та стабільного доходу, просить не стягувати з нього аліменти на користь [PERSON] для утримання повнолітньої дитини (а.с.15-19). Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, свідка [PERSON], вважає що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка , син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених у ст. 182 СК України, згідно якої при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя, та матеріальне становище як дитини, так і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення, а також приймає до уваги можливість надання утримання другим з батьків. В судовому засіданні встановлено, що, згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 263328, виданого 03 березня 1994 року Приазовським районним відділом РАЦС Запорізької області, батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Відповідно довідки Приазовської селищної ради Приазовського району Запорізької області № 5734 від 06 грудня 2012 року [PERSON] мешкає та зареєстрована в [INFO] та має такий склад сімї: дочка [PERSON], [INFO] (а./с.5); [PERSON] є студенткою першого курсу денної форми навчання філологічного факультету, спеціальності Українська мова і література Мелітопольського державного педагогічного університету ім. Богдана Хмельницького. Термін закінчення навчання 30 червня 2015 року. Стипендія нараховується, умови навчання - бюджетна. Навчальний рік триває з 01.09.2011 року по 05.06.2012 року, згідно довідки № 3415 від 24 листопада 2011 року Мелітопольського державного педагогічного університету ім. Богдана Хмельницького (а.с.7). Відповідно до довідки Приазовського районного центру зайнятості № 105 від 02.03.2012 року, [PERSON] не перебуває на обліку як безробітний в Приазовському районному центрі зайнятості та інших центрах зайнятості України. (а.с.18). Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що вона є дочкою відповідача [PERSON], навчається на 1 курсі денної форми навчання філологічного факультету у Мелітопольскому державному педагогічному університеті ім. Богдана Хмельницького, отримує стипендію у розмірі 700 гривень. В місяць на проїзд, книжки, продукти вона витрачає приблизно 655 гривень. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказів. Між тим позивачем не надано жодних доказів на підтвердження матеріального становище відповідача, тобто що відповідач взмозі сплачувати аліменти на час навчання на утримання повнолітньої дитини. З урахуванням зазначених обставин, приймаючи до уваги те, що відповідач [PERSON] постійної роботи та стабільного заробітку не має, в службі зайнятості населення не зареєстрований, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці [PERSON], [INFO], а саме сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму щомісячно, на час навчання дитини. На підставі викладеного суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed