Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-27 00:00:00

Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. В якому просять суд: - скасувати свідоцтво про право на спадщину № 2238 від 09.12.2009 року видане [PERSON] державним нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON]; - скасувати свідоцтво про право на спадщину № 2240 від 09.12.2009 року видане [PERSON] державним нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON]; - скасувати свідоцтво про право на спадщину № 2242 від 09.12.2009 року видане [PERSON] державним нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] - скасувати свідоцтво про право на спадщину № 2244 від 09.12.2009 року видане [PERSON] державним нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON]; - припинити право власності [PERSON] на ? житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та на ? земельної ділянки площею 0,0631 га, що розташовані за адресою м. Дрогобич Львівської області, вул. Побук, 1.; - припинити право власності [PERSON] на ? житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та на ? земельної ділянки площею 0,0631 га, що розташовані за адресою м. Дрогобич Львівської області, вул. Побук, 1.; - визнати за [PERSON] право власності на 1/6 житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та 1/6 земельної ділянки площею 0.0631 га, що розташовані за адресою м. Дрогобич Львівської області, вул. Побук, 1.; - визнати за [PERSON] право власності на 1/6 житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та 1/6 земельної ділянки площею 0.0631 га. що розташовані за адресою м. Дрогобич Львівської області, вул. Побук, 1.; - судові витрати покласти на відповідачів. Свій позов мотивують тим, що 28 травня 2009 року помер їхній дід [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про смерть від 29.05.2009 р.. виданим відділом реєстрації актів цивільного стану міста Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції Львівської області. Факт їхнього перебування в родинних відносинах з [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження батька [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON] та свідоцтвом про шлюб [PERSON] (до шлюбу Федик) [PERSON]. Після смерті їхній дід не залишив заповіт, тому за ним відповідно до ст. ст. 1217, 1220, 1221 Цивільного кодексу України відкрилася спадщина за законом. До спадкового майна, що залишилось після смерті [PERSON], належать житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельна ділянка площею 0.0631 га, що розташовані за адресою м. Дрогобич Львівської області, вул. Побук, 1. Це підтверджується інформаційною довідкою № 683 від 30.03.2011 року з Реєстру прав власності на нерухоме майно, державним актом серії ЯБ № 566851 від 01.03.2006 року на право власності на земельну ділянку. До смерті діда (28 травня 2009 року), 26.02.2003 р. помер їхній батько [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 27.02.2003 р., виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дрогобицького міського управління юстиції Львівської області. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1266 Цивільного кодексу України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Отже, право на спадкування після смерті [PERSON] по першій черзі мають: відповідачі [PERSON] (дружина спадкодавця) та [PERSON] (донька спадкодавця), за правом представлення мають позивачі [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Федик) [PERSON] (внуки спадкодавця). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину (ст.1268 Цивільного кодексу України). Вони постійно з 1998 року, відповідно й на час відкриття спадщини, проживали разом із спадкодавцем, що підтверджується відмітками про реєстрацію місця проживання в їхніх паспортах. Таким чином, закон надає їм статус таких, які прийняли спадщину. Ст. 1267 Цивільного кодексу України встановлює, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. У відповідності до ч. 5 ст. 1266 Цивільного кодексу України, якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. Це свідчить про те, що частки у спірній спадщині мають розподілятися наступним чином: [PERSON] - 1/3; [PERSON] -1/3; [PERSON] - 1/6; [PERSON] (до шлюбу Федик) [PERSON] - 1/6. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені (ст. 1225 Цивільного кодексу України). Однак, реалізовуючи своє право на спадкування за представленням 03 квітня 2011 року вони звернулися до Другої [PERSON] державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтв про право на спадщину. Після чого їм стало відомо, що відповідачі отримали свідоцтва про право на спадщину відповідно по ? частці майна [PERSON]. Це підтверджується свідоцтвами про право на спадщину № 2238 від 09.12.2009 року, № 2240 від 09.12.2009 року, № 2242 від 09.12.2009 року, №2244 від 09.12.2009 року виданими державним нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] Крім того, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували право власності на будинок (частину спадкової маси), відповідно по ? частці що підтверджується витягами, про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Ст. 16 Цивільного кодексу України дає перелік способів захисту цивільних прав та інтерес судом. Зокрема одним з них є визнання права. Враховуючи усе викладене вище їхнє право на частину будинку з господарськими будівлями і спорудами та земельної ділянки не визнається та потребує захисту, а тому вони звернулись до суду з відповідним позовом. В червні 2011 року [PERSON] подала зустрічний позов до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа [PERSON] державна нотаріальна контора про визнання за нею права власності на ? частину будинковолодіння та земельної ділянки як частину спільного майна подружжя та на 1/6 частину будинковолодіння та земельної ділянки, як спадкове майно після смерті чоловіка, змінити частково свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.12.2009 р. зареєстрованих в реєстрах № 2242 та № 2244 виданих на імя [PERSON] та визнати за нею право власності на 1/6 частину будинковолодіння та земельної ділянки. Свій позов мотивує тим, що 27.05.1962 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєструвала в Дрогобицькому міському бюро ЗАГСу. Від шлюбу у них народилась дочка [PERSON] [INFO] та син [PERSON] [INFO]. Рішенням [PERSON] міської Ради від 04.04.1968 року на імя чоловіка [PERSON] було виділено земельну ділянку площею 600 кв.м. під будівництво для їхньої сімї двоповерхового будинку та укладено договір про безстрокове користування земельною ділянкою. В 1968 році вони з чоловіком розпочали будівництво будинку, в 1973 році частково закінчили будівництво та в 1980 році перейшли проживати в будинок. В 1996 році будівництво будинку було повністю завершено та на імя чоловіка 09.10.1996 року [PERSON] міською радою було видано свідоцтво про право власності на жилий будинок. 16.06.2000 року рішенням [PERSON] міської Ради № 169 передано у приватну власність земельну ділянку площею 600 кв.м. Даний будинок побудований за час шлюбу нею та чоловіком і належить їм на праві спільної сумісної власності по ? його частині. Як і земельна ділянка. 26.02.2003 року помер їхній син [PERSON], а 28.05.2009 року помер її чоловік [PERSON]. В будинку на час смерті проживала вона та двоє внуків відповідачів по справі, які є дітьми померлого сина. Після смерті чоловіка вона звернулась в нотаріальну контору для прийняття спадщини, а також звернулась її дочка [PERSON] і нотаріус не виділивши їй частку в спільному майні подружжя видала свідоцтво про право на спадщину, враховуючи спадкове майно цілий будинок. Їй виділила ? частину будинку іншу ? частину - дочці [PERSON]. У відповідності з ст. 60 Сімейного Кодексу України їй належить ? частина будинковолодіння як спільне майно подружжя, ? частина чоловіка є спадковим майном, яке належить до спадкування між нею, дочкою [PERSON] та частина померлого сина ділиться між його дітьми. Нотаріусом неправильно видано свідоцтва про право на спадщину, а тому вона змушена звернутись з даним позовом до суду. Вважає, що їй належить 4/6 частин будинковолодіння та земельної ділянки, дочці [PERSON] 1/6 його частина і внукам [PERSON] та [PERSON] 1/6 частина на двох (частка, яка б належала їх батькові). А тому просить суд постановити рішення, яким визнати за нею право власності на ? частину будинковолодіння в м. Дрогобичі по вул.. Побук, 1. та ? частину земельної ділянки як частину спільного майна подружжя. Визнати за нею право власності на 1/6 частину будинковолодіння в м. Дрогобичі, по вул.. Побук, 1 та 1/6 частини земельної діялнки як спадкове майно після смерті чоловіка [PERSON], який помер 28.05.2009 року. Змінити частково свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.12.2009 року зареєстрованого в реєстрах за р. № 2242 та № 2244 видане на імя [PERSON] та визнати за нею право власності на 1/6 частину будинковолодіння та земельної ділянки. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] свої вищенаведені позовні вимоги пітримали повністю посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просять суд їх задоволити. В задоволені позовних вимог [PERSON] просять суд відмовити, як безпідставними та необгрунтованими, оскільки вважають щодо його задоволення немає підстав. Відповідачка [PERSON] по первинному позову та позивачка по зустрічному позову в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просить її позов задоволити, оскільки на то є всі підстави та докази письмового характеру. Первинний позов не визнає повністю та просить суд залишити його без задоволення, як необгрунтований з надуманими фактами і вимогами. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що первинний позов не підтримує та просить суд в його задоволенні відмовити з підстав викладених у зустрічній позовній заяві, а зустрічний позов [PERSON] визнає повністю та просить її позов задоволити, оскільки на то є всі підстави та докази письмового характеру. Третя особа державний нотаріус Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] в судовому засідання повідомила, що до неї звернулися [PERSON] та [PERSON] по заяві про прийняття спадщини. Вони стверджували, що інших спадкоємців крім них немає та під час прийняття спадщини [PERSON] відмовилася від частки в спільному майні поддружжя про що і написала в заяві. Потім до неї про прийняття спадщини звернулися [PERSON] та [PERSON], які являються внуками померлого, однак їм було відмовлено в прийнятті спадщини, так як вже спадщина була прийнята по ? за дружиною [PERSON] та дочкою [PERSON]. Нотаріус немає змоги перевіряти коло спадкоємців, так вони беруть до справи тільки довідку про останнє місце проживання померлого, а склад сімї не цікавить, оскільки того не передбачає інструкція про здійсненя нотаріальних дій. Якщо би вона знала, що є інші спадкоємці внуки і видала свідоцтво на право на спадщину тільки двом спадкоємцям то би порушила законодавство. [PERSON] та [PERSON] розуміли, що вони роблять і що їм успадковується по ? частці майна. З приводу задоволення позовних вимог покладається на думку суду. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та беручи до уваги вище наведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] слід задоволити, а в позовних вимогах [PERSON] слід відмовити повністю з наступних міркувань. З свідоцтва про смерть 1-СГ № 163580 від 29.05.2009 р. вбачається, що [PERSON] помер 28.05.2009 року у віці 70 років. З свідоцтва про смерть 1-СГ № 283649 від 27.02.2003 р. вбачається, що [PERSON] помер 27.02.2003 року у віці 38 років. З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] вбачається, що його батьками були [PERSON] та [PERSON]. Із свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] вбачається, що їхнім батьком був [PERSON]. З свідоцтва про шлюб Серії 1-СГ № 136980 від 07.08.2010 року вбачається, що [PERSON] одружилася із [PERSON] і після реєстрації шлюбу змінила прізвище на Гошовська. [PERSON] довідки № 683 від 30.03.2011 року вбачається, що будинок по вул. Побук,1 в м. Дрогобичі знаходиться у власності [PERSON]Й та [PERSON]В в приватній спільній частковій власності по ? частці. Даний факт також підтверджується Свідоцтвами про право на спадщину за законом за № 2238 та № 2240 від 09.12.2009 року видані [PERSON] державним нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] П та Свідоцтвами про право на спадщину за законом за № 2242 та № 2244 від 09.12.2009 року видані [PERSON] державним нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] П, а також Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. З Державного Акту на право власності на земельну ділянку вбачається, що земельна ділянка площею 0,0631 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку належала [PERSON]. Із копії паспортів [PERSON] та [PERSON] вбачається, що вони зареєстровані [INFO] з 10.04.1998 року. До матеріалів справи також додана Постанова Державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії в якій [PERSON] та [PERSON] відмовлено у видачі їм свідоцтва про право на спадщину за законом, яке залишилось після смерті їхнього діда [PERSON]. На підтвердження своїх позовних вимог [PERSON]Й додала до матеріалів справи Свідоцтво про одруження з [PERSON], Рішення [PERSON] міської Ради від 04.04.1968 року де на імя [PERSON] було виділено земельну ділянку площею 600 кв.м. під будівництво для їхньої сімї двоповерхового будинку та укладений договір про безстрокове користування земельною ділянкою, рішення № 1202 від 01.03.1973 року Про продовження строку закінчення будівництва будинку гр. [PERSON]Д., свідоцтво про право власності на жилий будинок від 09.10.1996 року виданий [PERSON] міською радою на [PERSON] та рішення [PERSON] міської Ради від 16.06.2000 року за № 169, яким передано [PERSON] у приватну власність земельну ділянку площею 600 кв.м.. З копії спадкової справи № 235/2009 після смерті [PERSON] вбачається, що [PERSON] подала заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. В заяві про прийняття спадщини від 28.05.2009 року вказує, що крім неї з інших спадкоємців є її дочка [PERSON]. Також в заяві вказано, що п.5 ст. 1269, 1297, 1299, 1261 ЦК України, ст. 60 СК України та ст. 13 ЗУ Про податок з доходів фізичних осіб їй розяснено та на частку в спільному майні подружжя не претендує. В заяві про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.05.2009 року [PERSON] вказує, що крім неї спадкоємцем є дружина померлого [PERSON]. На підставі свідоцтва про право на спадщину № 2238 від 09.12.2009 року видане [PERSON] державним нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] вбачається, що [PERSON] успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] ? частку будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в м. Дрогобичі, вул. Побук,1. На підставі свідоцтва про право на спадщину № 2240 від 09.12.2009 року видане [PERSON] державним нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] вбачається, що [PERSON] успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] ? частку земельної ділянки, що знаходиться в м. Дрогобичі, вул. Побук,1. На підставі свідоцтва про право на спадщину № 2242 від 09.12.2009 року видане [PERSON] державним нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] вбачається, що [PERSON] успадкувала після смерті батька [PERSON] ? частку будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в м. Дрогнобичі, вул. Побук,1. На підставі свідоцтва про право на спадщину № 2244 від 09.12.2009 року видане [PERSON] державним нотаріусом Другої [PERSON] державної нотаріальної контори [PERSON] вбачається, що [PERSON] успадкувала після смерті батька [PERSON] ? частку земельної ділянки, що знаходиться в м. Дрогнобичі, вул. Побук,1. З копії цивільної справи за № 2-1095/11 вбачається, що позивачі [PERSON] та [PERSON] подали позов до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання договору піднайму недійсним та виселення з будинку без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1266 Цивільного кодексу України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Ч. 5 цієї статті говорить, якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. Відповідно до ст. 1267 Цивільного кодексу України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. У відповідності до п.1 ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права. При постановлені рішення суд також виходить із розяснень п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про спадкування № 7 від 30.05.2008 р. із внесеними змінами та доповненнями в якій сказано, що справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК. Спадкування за законом здійснюється почергово за відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. П.23 говорить, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою падкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. П.29 говорить, що Судам необхідно враховувати, що кожна позовна заява - первісна й зустрічна, а також заява третьої особи із самостійними вимогами оплачується судовим збором залежно від ціни позову, яка визначається виходячи з вартості відшукуваного майна. Враховуючи вищенаведе, суд дійшов до переконання, що позивачі по первинному позову своїми доказами довели та переконали суд в достовірності обставин справи та обгрунтованості своїх вимог. В матеріалах справи достатньо доказів, що підтверджують позовні вимоги позивачів та судом здобуто такі докази в судовому процесі, тобто встановлені джерела інформації, що мають значення для справи, а саме витребувана спадкова справа із Другої [PERSON] Державної нотаріальної контори. Як встановлено в судовому засіданні, право на спадкування після смерті [PERSON] по першій черзі мають: відповідачі [PERSON] (дружина спадкодавця) та [PERSON] (донька спадкодавця), за правом представлення мають позивачі [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Федик) [PERSON] (внуки спадкодавця), так як їхній батько [PERSON] помер 27.02.2003 року у віці 38 років, а тому внуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхньому батькові, якби він був живими на час відкриття спадщини. На даний час за їхньою заявою держнотконторою відмовлено їм у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті діда, оскільки таке свідоцтво вже видано їхній бабці [PERSON] та тітці [PERSON], які і прийняли спадщину. Також судом встановлено, що в заяві про прийняття спадщини від 28.05.2009 року [PERSON] вказує, що крім неї з інших спадкоємців є її дочка [PERSON]. В заяві про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] розписалася, що п.5 ст. 1269, 1297, 1299, 1261 ЦК України, ст. 60 СК України та ст. 13 ЗУ Про податок з доходів фізичних осіб їй розяснено та на частку в спільному майні подружжя не претендує. В заяві про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.05.2009 року [PERSON] вказує, що крім неї спадкоємцем є дружина померлого [PERSON]., тобто ніхто з них про внуків, як таких, що мають право на спадщину не згадують та ділять спадкове майно по ? частці. Більше того відповідачі по справі [PERSON]Й та [PERSON] 30.03.2011 року подають в суд позов до [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання договору піднайму недійсним та виселення з будинку без надання іншого жилого приміщення, тобто до подання цієї цивільної справи, яка була подана до суду 12.05.2011 року. Позивачі вчасно не звернулися про прийняття спадщини, так як покладалися на порядність бабусі, яка їм пообіцяла, що все зробить сама і оформить документи так як їм належить, однак остання цього не зробила, а тому суд вважає, що позивачі вважаються таким, що не пропустили строк для прийняття спадщини, так як постійно проживали в даному будинку, а відтак не повинні доводити поважність причин пропуску спадкоємцям, які вчасно прийняли спадщину. Відповідачка по первинному позову та позивачка по зустрічному позову [PERSON]Й своїми доказами не довели та не переконала суд в достовірності обставин справи та обгрунтованості своїх вимог. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що підтверджували би позовні вимоги позивача та судом не здобуто таких доказів в судовому процесі, тобто встановлених джерел інформації, що має значення для справи, а її доводи лише грунтувалися на припущеннях. Спростовує її позовні вимоги те, що вона просить суд визнати за нею право власності на ? частину будинковолодіння та земельної ділянки як частину спільного майна подружжя та на 1/6 частину будинковолодіння та земельної ділянки, як спадкове майно після смерті чоловіка, змінити частково свідоцтва про право на спадщину за законом від 09.12.2009 р. зареєстрованих в реєстрах № 2242 та № 2244 виданих на імя [PERSON] та визнати за нею право власності на 1/6 частину будинковолодіння та земельної ділянки, однак вона сама і відмовилася від спільного майна подружжя і не згадувала внуків як спадкоємців.

Outcome: approved