Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-23 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Страхова компанія «Країна»про стягнення страхового відшкодування за договором автомобільного страхування № 02/011695/СТ/2.1.5.1 (далі за текстом Договір страхування) від 16.07.2009 р. в розмірі 37754,77 грн., відшкодування моральної шкоди в розмірі 10000 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка посилалася на те, що 16.07.2009 р. вона уклала з ПАТ «Страхова компанія «Країна» (далі за текстом - Відповідач) договір автомобільного страхування, відповідно до якого Відповідач у разі настання страхового випадку з автомобілем «Hyundai i10», реєстраційний номер [NUMBER] (дала за текстом Автомобіль), взяв на себе зобовязання відшкодувати позивачу прямі збитки у межах страхової суми, що виникли протягом строку дії Договору страхування в разі пошкодження автомобіля, повної загибелі або втрати застрахованого ТЗ в цілому або окремих його деталей та частин внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі за текстом - ДТП). 16.03.2010 р. сталася ДТП за участю застрахованого Автомобіля. 18.03.2010 р. відповідно до умов договору страхування Відповідачу були направлені усі необхідні для виплати страхового відшкодування документи. 31.05.2010 р. від Відповідача надійшов лист, яким він повідомив про відстрочення страхового відшкодування до зясування деяких обставин ДТП. 26.07.2010 р. відповідач надіслав лист, яким повідомив про відмову у виплаті страхового відшкодування з надуманих підстав, чим порушив умови Договору страхування. Позивачка просила стягнути з відповідача суму страхового відшкодування з урахуванням індексу інфляції і 3% річних за час прострочення. Також Позивачка зазначила, що невиплатою страхового відшкодування їй завдано моральну шкоду, яка полягає у тому, що у неї виникли труднощі з погашенням кредиту, так як син втратив роботу внаслідок відсутності автомобіля. У якості компенсації моральної шкоди позивачка просила стягнути з відповідача 10000 грн. Представник Відповідача до суду не зявився, надіслав заперечення проти позову і просив справу розглянути у його відсутність. У запереченні визнається факт укладення Договору страхування, та зазначається, що після отримання від Позивача заяви про страхове відшкодування та інших передбачених Договором страхування документів, Відповідачем було замовлено у ТОВ «Українсько-німецьке підприємство «Дека Експерт»проведення транспортно-трасологічного дослідження пошкодженого автомобіля «Hyndai», державний номер [NUMBER]. У висновку спеціаліста зазначено, що з технічної точки зору форма, характер та локалізація пошкоджень Автомобіля характерні для наїзду на відбійник, але за іншим механізмом і в іншому місці. На підставі цього висновку Відповідачеві було відмовлено у виплаті страхового відшкодування відповідно до п.18.5.3 Договору страхування. Також Відповідач зазначає, що згідно із заявою на страхування відповідальність Відповідача складає 68%, а не 100 %, а відшкодування моральної шкоди Договором страхування не передбачено. Відповідач просив відмовити у позові у повному обсязі. Дослідивши надані сторонами докази у справі, суд встановив такі обставини і визначив відповідно до них правовідносини. Згідно з Договором страхування Відповідач як Страхувальник уклав договір № 02/011695/СТ/2.1.5.1 від 16.07.2009 р. з Відповідачем як Страховиком, за яким відповідач прийняв на себе обовязок на умовах «Правил добровільного страхування наземного транспорту СК «Країна», відшкодувати збитки, які може зазнати Позивач у результаті пошкодження, знищення або втрати застрахованого транспортного засобу - автомобіля «Hyundai i10», реєстраційний номер [NUMBER]. Строк дії договору з 17.07.2009 р. по 16.07.2010 р. Відповідно до п.4 Договору страхування він є чинним при керуванні Автомобілем крім Страхувальника ще і [PERSON] та [PERSON]. Згідно з п.6 Договору страхування підлягає відшкодуванню пряма шкода, заподіяна Страхувальнику у звязку з пошкодження або втратою Автомобіля, в тому числі внаслідок ДТП. Страхова сума встановлена у розмірі 57 800 грн. при дійсній вартості автомобіля 85000 грн. Франшиза при ДТП складає 578 грн. Згідно з п. 14.1.1.2 Договору у разі настання страхової події Страхувальник повинен надати Страховику протягом трьох робочих днів письмовий оригінал заяви встановленої форми із зазначенням обставин події і характеру збитків. Відповідно до п. 15.2 Договору при настанні страхового випадку ДТП, Страховику необхідно подати: довідку органів внутрішніх справ про обставини скоєння ДТП та/або інших документів органів внутрішніх справ або інших уповноважених установ, що визначають винуватців (вину) учасників ДТП; рішення судових органів, що вступили в законну силу (якщо справу розглянуто судом (а.с. 43). 18.03.2010 р. [PERSON] подав Відповідачеві письмове повідомлення про страховий випадок з описанням обставин ДТП, у якому зазначив, що 16.03.2010 р. він рухався по автодорозі Харків-Красноград-Перещепино, керуючи Автомобілем. Була слизька дорога, перед автомобілем на дорогу вискочив собака, внаслідок чого він змушений був різко гальмувати і зманеврувати вправо, щоб уникнути наїзду на тварину. Внаслідок цього автомобіль втратив керованість, його почало крутити і сталося зіткнення з відбійником, автомобіль розвернуло і він зупинився перпендикулярно дорозі (а.с. 72). Позивачка у той же день подала заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 73). Довідкою ДАІ підтверджується те, що 16.03.2010 р. о 9 год. 00 хв. на 35 км + 900 м автошляху Харків-Красноград-Перещепино сталася ДТП, внаслідок якої Автомобіль отримав механічні пошкодження (а.с. 48). Постановою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 30.03.2010 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП за ст. 124 КУпАП (а.с. 47). Таким чином усі передбачені Договором документи для виплати страхового відшкодування Позивачем були надані Відповідачеві у строки, встановлені Договором. 31 травня 2010 року Відповідач надіслав Позивачці листа, яким повідомив, що відстрочує прийняття рішення за заявленою подією до зясування всіх причин та обставин страхового випадку, а також отримання відповідей на запити СК «Країна»від відповідних органів, установ, організацій (а.с. 49). Листом від 21.07.2010 р. № 4868 Відповідач повідомив Позивачку про відмову у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на п. 18.5.3 Договору страхування та зазначивши, що згідно з висновком транспортно-трасологічного дослідження Автомобіля, виконаного на замовлення Відповідача ТОВ «Дека-Експерт», вбачається, що з технічної точки зору форма, характер та локалізація пошкоджень Автомобіля характерні для наїзду на відбійник, але за іншим механізмом і в іншому місці (а.с. 50). До суду Відповідачем надано копію висновку транспортно-трасологічного дослідження № ДА/161-07-10 від 17.07.2010 р. пошкодженого автомобіля «Hyundai i10», реєстраційний номер [NUMBER], виконаного особою, що підписала висновок, у вільний від основної роботи час, у якому зазначено, що комплекс усіх означених у дослідженні пошкоджень на Автомобілі виключають можливість їх утворення на місці пригоди за заявленим варіантом розвитку подій водія [PERSON] З технічної точки зору форма, характер та локалізація пошкоджень Автомобіля характерні для наїзду на відбійник, але за іншим механізмом і в іншому місці (а.с. 76-85). Надана до суду фотокопія висновку транспортно-трасологічного дослідження № ДА/161-07-10 від 17.07.2010 р. не приймається судом як належний доказ, оскільки висновок не посвідчений печаткою експертної установи (якщо це дійсно експертна установа), надана до суду копія взагалі ніким не посвідчена. Матеріали справи містять офіційні документи (довідка ДАІ та постанова суду), які є чинними і на підставі який встановлені обставини ДТП. Також суд вважає безпідставним твердження Відповідача про те, що його відповідальність за Договором страхування складає 68 %. Договір не містить такого обмеження, в ньому лише зазначена максимальна страхова сума 57800 грн. Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження, виконаного експертом Харківського НДІ судових експертиз ім. Засл. [PERSON] Бокаріуса, Автомобіль був оглянутий експертом у присутності представника володільця автомобіля [PERSON], представника СК «Країна»- [PERSON] За результатами експертного дослідження вартість матеріальної шкоди, завданої володільцю Автомобіля, складає 33 957 грн. 35 коп. (а.с. 52-63). На підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що Відповідач не виконав свого обовязку щодо виплати за Договором страхування Позивачці страхового відшкодування у межах передбаченої Договором страхової суми. При цьому кінцевим терміном виплати відповідно до п. 17 Договору було 22 квітня 2010 року. Згідно з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. За встановлених обставин суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню у в частині стягнення страхового відшкодування з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, оскільки між сторонами спору був укладений договір страхування, який відповідач не виконав, чим порушив право позивачки на своєчасне отримання належних їй за договором грошових коштів. При визначенні суми, що підлягає виплаті позивачці, від встановленого розміру матеріальної шкоди слід відняти суму франшизи, встановлену Договором страхування: 33957,35 578,00 = 33379,35 грн. Позивачка предявила вимогу про стягнення 3 % річних за час прострочення 512 днів, що складає: 33 379,35 х3%/365 х 512= 1404,66 грн. Інфляційні втрати позивачки, виходячи з індексу інфляції 108,9 %, складають 2970, 76 грн. Відповідач не надав доказів, які б спростовували докази, надані позивачкою. В частині відшкодування моральної шкоди позов не підлягає задоволенню, так як згідно з п.4 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання відшкодування моральної шкоди можливе у разі, якщо це передбачено договором або законом. У даному випадку у п. 18.1.1. укладеного між сторонами Договору передбачено, що страховиком не відшкодовується моральна шкода. Підстав для відшкодування моральної шкоди, передбачених ст. 23, ч.1 ст. 1167 ЦК України, у даному випадку також не встановлено. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з Відповідача на користь Позивачки слід стягнути суму сплаченого судового збору.

Outcome: partial