overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-17 00:00:00

03 серпня 2011 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Сумська область, м. Шостка, провулок Ушакова, 7. Мотивує свої вимоги тим, що [PERSON] зареєстрований за вищевказаною адресою, але фактично там не мешкає з 08 серпня 2008 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідачу [PERSON] судова повістка надсилалася за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, але була повернута до суду по закінченню терміну зберігання. Тому, відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином. (а. с.16). Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] за адресою: Сумська область, м. Шостка, провулок Ушакова, 7 з моменту реєстрації і до теперішнього часу жодного дня не проживав. Крім того показала, що за цією адресою відсутні речі відповідача і на цю адресу за вказаний період не надходила кореспонденція на імя відповідача. Так, з довідки про склад сімї виданої квартальним комітетом м. Шостка №46 вбачається, що [PERSON], [INFO], дійсно зареєстрований за адресою: [INFO], але там не проживає з 2008 року. (а.с.4). З довідки Сектору ГІРФО МВ УМВС України в Сумській області від 09.08.2011 року вбачається, що у [PERSON], [INFO], з 08 серпня 2008 року місце проживання зареєстровано за адресою: [INFO]. (а.с.7). З паспорту громадянина України МА 679530 виданого 21 вересня 1999 року Шосткинським МВ УМВС України в Сумській області вбачається, що [PERSON] народилася 14 березня 1948 року у місті Шостка Сумської області. (а.с.10). Судом встановлено, що 08 серпня 2008 року відповідача [PERSON] було зареєстровано за адресою: [INFO], але він жодного дня не проживав за вказаною адресою. Згідно з ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідач по справі відсутній за місцем прописки більш тривалий час, без повідомлення причин відсутності. Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Таким чином, суд вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Сумська область, м. Шостка, провул. Ушакова, 7.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-17 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання до досягнення малолітньою донькою [PERSON], [INFO] 3-х років в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів щомісячно, посилаючись на те, що вона потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість її надавати. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеному у позові. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, суду пояснив, що сплачує аліменти на утримання двох дітей і не має можливості платити позивачці. 3-я особа, [PERSON] в судове засідання не з'явилася, просила справу розглядати за її відсутності. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копії свідоцтва про шлюб і народження; довідка про заробітну плату відповідача; розрахунковий квиток відповідача за жовтень 2011 p.. В судовому засіданні встановлено, що позивачка знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 15 липня 2006 р. Від спільного життя сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої батьком вказано відповідача. Позивачка доглядає за малолітньою дитиною, мешкає окремо від відповідача, який має можливість платити аліменти на утримання дружини, тому на підставі ст.80, 84 СК України відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною 3-річного віку Разом з цим, враховуючи, що відповідач сплачує аліменти на утримання двох дітей, що не заперечується позивачкою, та виходячи з розміру його середнього заробітку, суд зменшує розмір аліментів, що підлягають стягненню, до 1/15 частини всіх видів доходів відповідача на місяць. З відповідача на підставі ст.88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 188,2 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після [PERSON], яка померла 18.04.2011 р., посилаючись на те, що пропустив строк з поважних причин, оскільки з 31 березня по 30 жовтня 2011 р. перебував у Автономній республіці Крим де працював на приватному обєкті. Позивач в судове засідання не з'явився, позов підтримав повністю, справу просив слухати у його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, не заперечував проти задоволення позовних вимог, попереджений про наслідки визнання позову, просив справу слухати у його відсутність, про що надав суду письмову заяву. 3-я особа у судове засідання не зявилася, про причину неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не надала. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що 18 квітня 2011р. померла бабуся позивача [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина у вигляді [ADDRESS]. Відповідно до заповіту від 04 листопада 2008 р. вищезазначена квартира заповідана позивачу. 31.10.2011 р. позивачу було відмовлено у прийняття заяви про прийняття спадщини у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини після померлої. Заяву про прийняття спадщини позивач у встановлений строк не подав з поважної причини, оскільки з 31 березня по 30 жовтня 2011 р. перебував у Автономній республіці Крим де працював на приватному об'єкті. Суд вважає поважними причини пропуску позивачкою строку прийняття спадщини, тому визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS]. Просила суд усунути перешкоди у користуванні вищезазначеною квартирою та вселити її до квартири. Позивач в судове засідання не з'явилася, у наданій суду письмовій заяві позов підтримала, просила справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилась, справу просила розглядати за її відсутністю, позовні вимоги визнала, про що надала суду письмову заяву. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачка є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS]. 25 квітня 2011 р. помер її чоловік, який був власником другої частини квартири. Позивач є єдиною спадкоємицею після померлого чоловіка. Позивач зареєструвала своє місце проживання за адресою знаходження квартири та намагалась вселитися до неї, однак відповідач відмовляється добровільно усунути перешкоди у користуванні квартирою. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. На підставі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати в розмірі 45,5 грн. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 391 ЦК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-17 00:00:00

Позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просив стягнути заборгованість у сумі 14102,74 грн., посилаючись на те, що відповідач не виконав зобов'язань за кредитним договором № LGXRRС14150023 від 08.04.2008 р. Представник позивача в судове засідання не з'явився, подав заяву про зменшення розміру позовних вимог у зв'язку з тим, що відповідачка погасила частину боргу, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату і місце судового засідання повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: копія розрахунку заборгованості /а.с.4/; копія заяви позичальника /а.с.5/; умови надання споживчого кредиту /а.с.6-7/; копії паспорту відповідача /а.с.8/. Суд, дослідивши докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 08.04.2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № LGXRRС14150023 відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у сумі 5083,43 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 08.04.2011 р. Станом на 07.10.2011 року відповідачем зобов'язання в повному обсязі не були виконані, в результаті цього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 12897.50 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 3647.19 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 172.56 грн.. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 8577,75 грн.. штрафу (фіксована частина) - 500 грн. Вказана сума на підставі ст.ст.526, 553, 554, 1054 ЦК України підлягає стягненню з відповідача. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 141,03 грн. та сплати за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.. а всього 261 грн.,03 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-17 00:00:00

\~\~ Сторони перебувають у шлюбі з 25 квітня 1998 року, шлюб зареєстрований у відділі реєстрації актів громадського стану Київської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської Ради, про що зроблено відповідний запис в Книзі реєстрації актів про одруження, актовий запис № 308. Від даного шлюбу є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], про що свідчить запис у Книзі реєстрації актів громадянського стану про народження від 10.04.2002 року, актовий запис № 471, та неповнолітній син [PERSON], [INFO], про що свідчить запис у Книзі реєстрації актів громадянського стану про народження від 06.11.2007 року, актовий запис № 1805. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка у позовній заяві просить суд шлюб розірвати, посилаючись на те, що між нею та відповідачем виникла відчуженість, втрачено почуття любові й поваги. Відсутність порозуміння з усіх питань призвели до того, що вони стали чужими, у зв'язку із цим подружні й сімейні відносини не підтримують останні шість місяців, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведуть. Примирення між ними неможливе. Позивачка в судове засідання не зявилася, але надав до канцелярії суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач належним чином повідомлявся про час, дату та місце слухання справи, у судове засідання неодноразово не зявлявся, про причини неявки суд не сповістив. Відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на добровільній згоді чоловіка та жінки. Згідно п. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, маючих істотне значення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивачка не має наміру підтримувати шлюбні стосунки, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведеться, на примирення позивачка не згодна, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, які мають суттєве значення. З цих підстав суд вважає за можливе позовні вимоги позивачки задовольнити й розірвати шлюб. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходу, щомісячно, на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Вона посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], на даний час сумісно вони не проживають. Від даного шлюбу у них народився [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Добровільно дійти згоди щодо утримання дітей вони не можуть у звязку з чим вона вимушена звернутися до суду. Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав частково. Пояснив, що відповідач працює на посаді головного експерта НДКЕЦ при ГУМВС України в Одеській області, у липні 2011 року звернувся з заявою про утримання з його заробітної плати на утримання малолітніх дітей 33 відсотків, та з липня 2011 року бухгалтерією НДКЕЦ при ГУМВС України в Одеській області утримуються з заробітної плати відповідача зазначені грошові кошти. Позивачка у судовому засіданні підтвердила отримання грошових коштів. Вислухавши пояснення позивачки, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 29 червня 2002 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від даного шлюбу у них народилися [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів підлягають врахуванню стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність платника інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки сина, інші обставини, що мають істотне значення. Так, у судовому засіданні встановлено, що 5 липня 2011 року [PERSON] звернувся з заявою на імя начальника НДКЕЦ при ГУМВС України в Одеській області з заявою про утримання з його заробітної плати 33 відсотків на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно з довідкою № 37 від 16 листопада 2011 року у період з липня по вересень включно 2011 року з заробітної плати [PERSON] утримувалися грошові кошти на утримання дітей. При викладених обставинах суд вважає за необхідне стягувати з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 від усіх видів доходи, починаючи з 1 жовтня 2011 року по 7 лютого 2021 року (день настання повноліття [PERSON]), однак не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а з 7 лютого 2021 року аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 від усіх видів доходи, починаючи з 7 лютого 2021 року по 17 травня 2026 року, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-17 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 22 серпня 2009 року, шлюб зареєстрований Київським відділом рацса Одеського міського управління юстиції, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивачка просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що з травня 2010 року подружні стосунки між ними припинені, у звязку з подружньою зрадою, примирення між ними неможливе. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій позов підтримала та просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістив. Відповідно до ст. ст. 224,\~225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні встановлено, що подружжя припинило сумісне проживання, сім'я розпалася остаточно, і шлюб носить формальний характер. Подальше сумісне проживання суперечить їх інтересам, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-17 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 13 вересня 1991 року, шлюб зареєстрований Приморським відділом загса м. Одеси, від шлюбу дітей не мають. В позовній заяві, позивачка просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що подружні стосунки між ними припинені більше 20 років тому, у звязку з зловживанням відповідачем алкогольних напоїв, примирення між ними неможливе. Позивачка у судове засідання не зявилася, направила заяву, в якій позов підтримала та просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістив. Відповідно до ст. ст. 224,\~225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні встановлено, що подружжя припинило сумісне проживання, сім'я розпалася остаточно, і шлюб носить формальний характер. Подальше сумісне проживання суперечить їх інтересам, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-17 00:00:00

\~\~ [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], який був зареєстрований 16 листопада 2007 року Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис № 676. Шлюб у неї з відповідачем перший. Від даного шлюбу є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], про що свідчить запис у Книзі реєстрації актів громадянського стану про народження від 11.12.2008 року, актовий запис № 2161. Позивачка свої вимоги мотивує тим, що в неї з відповідачем виникла відчуженість, втрачено почуття любові й поваги. Відсутність порозуміння з усіх питань призвели до того, що вони стали чужими, у зв'язку із цим подружні й сімейні відносини не підтримують з серпня 2010 року, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведуть. У судовому засіданні 18 серпня 2011 року суд наддав сторонам строк на примирення три місяці. 18.11.2011 року позивачка та відповідач у судове засідання зявилися. Позивачка у судовому засіданні 18 листопада 2011 року вказала, що примирення між нею та відповідачем неможливе, та підтримала позовні вимоги про розірвання шлюбу, так як вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач суду пояснив, що він проти розірвання шлюбу. Заслухавши позивачку та відповідача суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню за наступними підставами: В ч.1 ст. 51 Конституції України вказано, що брак засновано на добровільної згоді чоловіка та жінці. Відповідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно п. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, маючих істотне значення. Суд вжив усі можливі заходи щодо примирення подружжя, що не суперечать моральним засадам. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач не має наміру підтримувати шлюбні стосунки та шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведеться, на примирення позивач не згоден, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, які мають суттєве значення. На підставі вищезазначеного збереження сімї стало неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-17 00:00:00

Сторони перебувають у шлюбі з 7 березня 2008 року, шлюб зареєстрований Другим відділом рацса Приморського районного управління юстиції м. Одеси, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивачка просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що з лютого 2010 року подружні стосунки між ними припинені, у кожного з них своє життя та інтереси, примирення між ними неможливе. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій позов підтримала та просила розглянути справу у її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, надав заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу у його відсутності. Відповідно до ст. ст. 224,\~225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У судовому засіданні встановлено, що подружжя припинило сумісне проживання, сім'я розпалася остаточно, і шлюб носить формальний характер. Подальше сумісне проживання суперечить їх інтересам, що мають істотне значення.

Outcome: approved