overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання особи недієздатною та встановлення над нею опіки. Обгрунтовуючи свою заяву, посилається на те, що заявниця [PERSON] являється матір"ю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-ФП №499385, виданого 19.03.1994 року Братським відділом РАГС Миколаївської області. Дитина є інвалідом II групи інвалідності з дитинства, що підтверджується довідкою МСЕК. Вона хворіє психічним захворюванням діагноз Р 71, не вміє читати і писати, не здатна до спілкування, не усвідомлює значення своїх дій, не може ними керувати і для забезпечення особистих немайнових та майнових прав потребує опіки, та постійного стороннього нагляду по обслуговуванню, що також зазначено в формі індивідуальної програми реабілітації. Заявниця з самого дитинства дитини здійснюю фактичний догляд , а тому й має намір оформити над нею опіку, що й стало причиною звернення з даною заявою до суду. Заявниця в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги в повному обсязі. Представник управління ПФУ в Братському районі до початку судового засідання звернувся із заявою, в якій просить суд розглядати справу без його участі, заперечень проти заяви не має. До початку судового засідання Шевченківська сільська рада звернулася із письмовою заявою, в якій не заперечує заявлені вимоги та просить суд розглядати справу без участі представника. Вивчивши матеріали справи, вислухавши заявницю, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні заявниця [PERSON] являється матір"ю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-ФП №499385, виданого 19.03.1994 року Братським відділом РАГС Миколаївської області. Дитина є інвалідом II групи інвалідності з дитинства, що підтверджується довідкою МСЕК. Вона хворіє психічним захворюванням діагноз Р 71, не вміє читати і писати, не здатна до спілкування, не усвідомлює значення своїх дій, не може ними керувати і для забезпечення особистих немайнових та майнових прав потребує опіки, та постійного стороннього нагляду по обслуговуванню, що також зазначено в формі індивідуальної програми реабілітації. Заявниця з самого дитинства дитини здійснюю фактичний догляд , а тому й має намір оформити над нею опіку, що й стало причиною звернення з даною заявою до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. На підставі ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно зі ст. 63 ЦК України опікуном можуть бути лише фізичні особи з повною цивільною дієздатністю та які дали письмову згоду на призначення їх опікуном. На підставі вищевикладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-09 00:00:00

[PERSON] 14 грудня 2011 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] вказала, що від зареєстрованого шлюбу з відповідачем вона має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. На даний дитина перебуває на повному утриманні позивача, відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає. На підставі викладеного [PERSON] просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1000 грн., щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення її повноліття. В подальшому позивач [PERSON] уточнила позовні вимоги та просила стягнути з [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до досягнення повноліття доньки. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] позов визнав не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки у розмірі 300 грн., щомісячно, про що надав відповідну заяву, просив провести розгляд справи за його відсутності. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 19 серпня 2010 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. / а.с.6/ З копії свідоцтва про народження № 1-ВЛ №033405, виданого 17 січня 2006 року Комсомольською селищною радою Зміївського району Харківської області вбачається, що [PERSON] є батьком, а [PERSON] матірю неповнолітньої [PERSON], [INFO] /а.с. 7/. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий заробіток, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне -2- значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З вищенаведеного вбачається, що відповідач не виконує свої обовязки по утриманню дитини, але має можливість надавати утримання дитині та не заперечує щодо такого обовязку. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-09 00:00:00

У відповідності з ч. 3 ст. 209 ЦПК України суд вважає, що в даному судовому засіданні необхідно оголосити вступну та резолютивну частини рішення, відклавши виготовлення рішення суду у повному обсязі на пять днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-09 00:00:00

Акціонерне товариство УкрСиббанк(далі АТ УкрСиббанк) звернулось до суду з вказаним позовом, який в подальшому уточнили, та просили стягнути солідарно з відповідачів сплачене державне мито за подання позовною заяви в сумі 51,00 грн. та сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між АКІБ УкрСиббанкта [PERSON] 15.12.2006 року укладений кредитний договір № 11095410000, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 15000,00 грн. та встановлено строк повернення кредиту 16.06.2008 року, зі сплатою відсотків за використання кредиту в розмірі 30 % річних. Згідно з умовами кредитного договору відповідач зобовязався щомісчно сплачувати кредит в терміни, що встановлені графіком погашення кредиту, а також сплачені відсотки згідно з п.п. 1.3.1., 1.3.4., 3.4.1. кредитного договору з 01 по 10 число (включно) кожного місяця в розмірі, нарахованому банком за попередній місяць. У порушення кредитного договору та діючого законодавства відповідач не виконав зобовязання за цим кредитним договором, внаслідок чого станом на 20.02.2009 року виникла загальна сума простроченої заборгованості в сумі 2290,73 грн. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним догвором, 28.11.2006 року було укладено договір поруки № 11095410000 з [PERSON], який зобовязався відповідати перед банком в тому ж обсязі, що і [PERSON] Однак представник позивача надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначає, що заборгованість за кредитним договором було погашено в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, згідно якої він уточнені позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу за його відсутності, в разі неявки відповідачів постановити заочне рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини. З заяви про уточнення позовних вимог від 20.12.2011 року, наданої представником АТ Укрсиббанк[PERSON] вбачається, що заборгованість за кредитним договором № 11095410000 від 15.12.2006 року, відповідачами було погашено в повному обсязі, однак державне мито у сумі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 30,00 грн. ними не сплачені. При поданні вказаної позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір в сумі 51,00 грн. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № [NUMBER] від 24.02.2009 року та № [NUMBER] від 24.02.2009 року (а.с. 1,2). Таким чином, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору в сумі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 30,00 грн., сплачені останнім при поданні позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтуванні позову вона вказала, що 18 квітня 1992 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка навчається на денному відділенні у Харківському національному аграрному університеті ім.. ВВ. Докучаєва на другому курсі. 18 жовтня 1994 року шлюб між сторонами було розірвано. Донька перебуває на її повному утриманні, томи вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач не допомагає їй матеріально, однак має постійний дохід, отримує пенсію. Позивачка свої позовні вимоги підтримує, просить суд розглядати справу за її відсутності, не заперечує проти винесення рішення у попередньому судовому засіданні. Відповідач позов визнав, просить суд розглядати справу за її відсутності, не заперечує проти винесення рішення у попередньому судовому засіданні. Суд, вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та ухвалити рішення за наявними в матеріалах справи доказами. Матеріалами справи встановлено, що 18 квітня 1992 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка згідно довідки Харківського національного аграрного університета ім.. ВВ. Докучаєва навчається на денному відділенні у Харківському національному аграрному університеті ім.. ВВ. Докучаєва на другому курсі з 01.09.2011 року по 01.09.2012 року. 18 жовтня 1994 року шлюб між сторонами було розірвано. Донька перебуває на її повному утриманні, томи вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач не допомагає їй матеріально, однак має постійний дохід, отримує пенсію. Відповідач працездатний, інших осіб на утриманні не має. На підставі вимог частини другої статті 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підстав наведеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, як такі, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-09 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою обґрунтувати докази, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-09 00:00:00

КС "Альянс" звернулася в суд з позовом та її представник вказав, що відповідно до договору кредиту № 16-Ш від 20.05.2008р. [PERSON] - члену КС "Альянс" надан кредит в сумі 8000,00 грн., строком на 36 місяців, тобто з 20.05.2008р. по 20.05.2011р. Кредитна спілка договірні зобов"язання виконала в повному обсязі та надала [PERSON] кредит в сумі 8000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером № 16 від 20.05.2008р. Позичальниця згідно графіка розрахунку до договору зобов"язалась погашати кредит щомісячно рівними частками, але фактично дане зобов"язання не виконала, здійснювала платежі на власний розсуд, всупереч умовам договору. Забезпеченням договору кредиту є договора поруки: 1. № 23-Ш від 20.05.2008р. за яким поручитель [PERSON]; 2. № 24-Ш від 20.05.2008р. за яким поручитель [PERSON]. Поручителі згідно п.2.2 договору поруки несуть з позичальницею солідарну відповідальність перед КС "Альянс". З метою повернення боргу до відповідачів неодноразово звертались з вимогою про повернення боргу, направлялась претензія № 34 від 11.01.2012р., але всі звернення були проігноровані та залишені без задоволення. Станом на 01.02.2012р. сума боргу за договором кредиту становить 22234,52 грн.(основна сума складає 6444,91 грн., проценти за користування кредитом згідно п.п. 1.1, 4.3 договору складають 16446,46 грн.). Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання з"явилися і повідомили. що позов визнають повністю та не заперечують проти його задаволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, про час та місце слухання справи був своєчасно повідомлений. Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, відповідачів суд вважає,що позов підлягає задоволенню, оскільки [PERSON] отримавши у кредитній спілці кредит - 8000,00грн. неналежним чином виконувала свої забов"язання по кредитному договору. На підставі ст.ст. 526,527,612,614,1046,1049,1050,1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 24.03.2009 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від спільного проживання мають сина [PERSON] [INFO], сімейне життя не склалося, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, постійно виникали конфлікти, сварки із-за різних характерів та поглядів на сімейне життя, вони втратили взаємоповагу один до одного, припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, а тому він вважає подальше збереження шлюбу неможливим і просить суд шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач до суду не зявилася, про час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без її участі до суду не надходило, а тому за згодою позивача на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи без участі відповідачки. Заслухавши пояснення позивача, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Так, судом встановлено, що сторони з 24.03.2009 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], що стверджується копією свідоцтва про одруження, копією свідоцтва про народження дитини, поясненнями позивача. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, подружніх стосунків вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, наміру зберігати сімю позивач не має. З пояснень позивача встановлено, що майнові спори між подружжям відсутні. Враховуючи те, що позивач взагалі не має наміру зберігати їхній шлюб, суд вважає за недоцільне надавати сторонам строк для примирення, оскільки за даних обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити відповідачці прізвище-Хамрук, оскільки із клопотанням до суду щодо зміни прізвища вона не зверталася. На підставі ст..4 Декрету КМ України «Про державне мито» суд вважає за можливе за згодою позивача стягнути з нього судовий збір за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАЦС в розмірі 17 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-09 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вказаним позовом. Посилалися на те, що вони є власниками квартири [ADDRESS]. В дворі їх будинку знаходиться нежитлове приміщення, яким 30 років ніхто не користувався. Їх родина на протязі 15 років використовує дане приміщення в якості сараю. 27.01.2011 року на підставі наказу № 24 вказане нежитлове приміщення зняте з балансу КП ЖЕО № 4 м. Полтави. Оскільки вказане нежитлове приміщення позивачі використовують, фактично утримують , просили визнати за [PERSON], [PERSON] за кожним по ? частині право власності на нежитлове приміщення площею 78,2 кв.м. , яке розташоване в дворі житлового будинку по вул. 8 Березня,13 в м. Полтава за набувальною давністю. Позивачі надали суду заяву, в якій позов підтримали, просили розглянути справу без їх участі. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, при вирішенні спору покладалися на розсуд суду. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наданих доказів без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON], [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS], згідно Свідоцтва про право власності на житло від 25.03.1999 р. № 530. В будинку позивачів знаходиться нежитлове приміщення , яким 30 років ніхто не користувався. [PERSON], [PERSON] на протязі 30 років використовують дане приміщення в якості господарського приміщення. 27.01.2011 року на підставі наказу № 24 вказане нежитлове приміщення зняте з балансу КП ЖЕО № 4 м. Полтави. Відповідно до ст. 344 ч. 1 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває права власності на це майно(набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до ст. 344 ч. 3 ЦК України право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Ставківської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом зазначаючи, що 24 лютого 2011 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами , які розташовані в с. Ставки Бершадського району Вінницької області, вул. Дерибасівська, № 22. Позивач являється спадкоємцем за заповітом , претендує на спадщину, але оформитись в правах спадкоємця не має можливості, оскільки померла при житті належним чином не оформила правові доркументи про право власності на житловий будинок та господарські будівлі. Просить визнати за ним , як за спадкоємцем першої черги право приватної власності на спадкове майно , що залишилось після смерті [PERSON] Позивач надав суду заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутності, позов підтримує. Відповідач в суд не зявився, надав заяву в якій просить розглянути справу в його відсутності, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Після смерті [PERSON] яка померла 24 лютого 2011 року відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами , які розташовані в с. Ставки Бершадського району Вінницької області, вул. Дерибасівська, № 22.. Позивач претендує на спадщину, відповідач не заперечує проти визнання за позивачем права власності на спадщину, що відкрилась після смерті спадкодавця. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Таким чином визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-09 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує ті обставини, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Відповідач є її сином, але з 2009р. фактично не проживає в спірному житловому приміщенні без поважних причин, долею житла не цікавиться, участі у сплаті комунальних платежів не приймає, місце його проживання не відомо. Квартирна плата, яка нараховується на відповідача ставить її у скрутний матеріальний стан, що і змушує звертатися до суду. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що оскільки відповідач зареєстрований у спірній квартирі, але фактично не проживає, вона змушена оплачувати комунальні послуги, які нараховуються на неї, що ставить її у скрутний матеріальний стан. Просила позов задовольнити визнавши відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням в звязку з тривалою відсутністю, оскільки з 2009р. спірною квартирою не користується, долею житла не цікавиться. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які підтвердили, що відповідач протягом останніх двох років до матері не зявляється, долею житла не цікавиться, речі в квартирі відсутні, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення. У ході розгляду справи встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить [ADDRESS]. Відповідач з 2009р. виїхав зі спірного житлового приміщення забравши всі свої речі. Фактично в квартирі не проживає без поважних причин, долею житла не цікавиться, участі у сплаті комунальних платежів не приймає, місце проживання не відомо. Перешкод в користуванні житлом ніхто не чинить, пільгами на збереження житла відповідач не користується. Відповідно до ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, суд вважає за необхідне визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved