Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-22 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивачка в позовній заяві і представник позивачки в ході судового засідання посилалися на те, що сторони перебували у шлюбі з 11 лютого 2006 року та проживали однією сімєю до грудня 2010 року. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2011 року шлюб розірвано. В шлюбі народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Вже майже півроку вона разом з сином проживає у своїх батьків, за весь цей час відповідач жодного разу не потурбувався, що з сином, на які кошти він живе, чим вона сплачує за дитячий садок, не він провідує його та не надає матеріальної допомоги. На її прохання про фінансову допомогу відповідач не реагує. На сьогоднішній день вона не працює, бо навчається, коштів не завжди вистачає для задоволення усіх життєвих потреб сина. Додаткового заробітку вона не має, отримує матеріальну допомогу від батьків. Окрім того, вона змушена не тільки утримувати малолітню дитину, а й сплачувати в необхідному розмірі житлово-комунальні послуги за квартиру, в якій мешкає з дитиною. Відповідач не тільки офіційно працює в ТОВ Фірма БІОВна посаді вантажника, але й насправді спрацює на себе, має власний бізнес, але ще під час їх подружнього життя, всі папери були оформлені на ЧП Волкова, його рідну сестру. Його середньомісячний дохід становить від 5000 грн. до 8000 грн. кожного місяця, а тому вважає за доцільне просити суд про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі. Просили суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі з 07.02.2011 року в розмірі 700 грн. і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач та його представник в судове засідання зявилися. Позовні вимоги визнали частково. Не заперечували щодо стягнення аліментів. Однак вказали на те, що відповідач офіційно працює, а тому аліменти повинні бути визначені в відсотковому відношенні до заробітної плати з дати подачі позову до суду. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, відповідача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Із пояснень сторін, матеріалів справи, вбачається, що [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб 11 лютого 2006 року (а.с. 8). В шлюбі народився син [PERSON] , [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.7). Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2011 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано ( а.с. 9). Як вказала в судовому засіданні представник позивачки та не заперечували відповідач та його представник малолітній [PERSON] проживає з позивачкою. Згідно довідки про заробітну плату від 01.08.2011 року №01/08 виданої ТОВ Фірма БІОВ [PERSON] працює вантажником і його заробітна плата 1000 грн. ( а.с.35). Позивачкою заявлено вимогу щодо стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. з дати подачі позову до суду про розірвання шлюбу з 07.02.2011 року. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частку доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі. Згідно до ст. ст.180,181,182 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ст.183 СК України частка заробітку ( доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається із долучених матеріалів справи позивачкою 07.02.2011 року була подана до суду позовна заява про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, Рішенням Індустріального районного суджу м. Дніпропетровська від 16.06.2011 року позовні вимоги в частині стягнення аліментів залишено без розгляду та розяснено право на звернення з позовною заявою до суду. Відповідно до ч.2 ст.191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть до суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержувати у звязку з ухилянням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Таким чином, оцінюючи докази в їх сукупності, оскільки відповідач офіційно працює, має заробітну плату, позивачкою не доказано наявність у відповідача додаткового доходу, відповідач не ухилявся від надання матеріальної допомоги сину, і в добровільному порядку намагався сплачувати аліменти на сина, а саме ним направлялися три поштові перекази на утримання сина ( 21.04.2011, 21.05.2011 та 15.06.2011 року), однак прийнявши перший переказ в розмірі 200 грн., позивачка відмовилася від отримання коштів за другим і третім переказом, то суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки , аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення сином повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дати подачі позову до суду. Таку допомогу він може надавати, оскільки працездатний. У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 181,182,184 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial