overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить визнати дійсним, реальним та виконаним договір міни нерухомого майна № 97005 від 28.07.1997, укладений між сторонами, зареєстрований на Чернігівській Універсальній Товарній Біржі „Джі-Ай-Пі, та визнати за ним право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Посилаються на те, що на час укладення договору він не потребував нотаріального посвідчення. Позивач у судове засідання не зявився. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов підтримує, на заочний розгляд справи згоден. Відповідачі у судове засідання не зявились. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Інші особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не зявились. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 28.07.1997 між сторонами був укладений договір міни нерухомого майна № 97005, згідно якого відповідачі передали позивачеві квартиру загальною площею 48,1 кв.м. за адресою: [ADDRESS], а позивач передав відповідачам квартиру площею 34,1 кв.м за адресою: [ADDRESS]. Договір укладений ними як членами Біржі, посвідчений директором ТОВ „Чернігівська універсальна товарна біржа „Джі-Ай-Пі, зареєстрований в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний номер 97005 від 28.07.1997. Відповідно до ст.15 Закону України „Про товарну біржу (що застосовувався до даних правовідносин на момент укладення договору) угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно ч.2 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За таких обставин суд приходить до висновку, що договір від 01.06.1998 був укладений відповідно до законодавства України, що діяло на момент його вчинення і підлягає визнанню дійсним. Позивачка на законних підставах набула право власності на квартиру, та вступила у володіння нею, про що свідчать копії договорів на надання комунальних послуг. Позов в частині визнання права власності обґрунтований і підлягає задоволенню на підставі ст.392 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

Заявник [PERSON] в інтересах [PERSON] у серпні 2011 року звернувся до суду із заявою, у якій просив встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме те, що сертифікат на право на земельну частку (пай), що розташована на території Білоцерківської сільської ради Пирятинського району Полтавської області виданий на імя [PERSON] належить [PERSON]. У судовому засіданні представник заявника вимоги викладені у заяві підтримав, пояснив суду, що 02.08.2006 року у с. Білоцерківці Пирятинського району Полтавської області помер чоловік заявниці [PERSON]. Після смерті чоловіка [PERSON] залишилася спадщина, а саме: земельна частка (пай), що розташована на території Білоцерківської сільської ради Пирятинського району Полтавської області, яку він отримав у спадщину від своєї матері [PERSON]. Проте на сьогодні прийняти спадщину заявником виявилося неможливим оскільки при видачі Сертифіката було зроблено помилку у написанні по батькові [PERSON] де було записано не «Микитівна», як у паспорті та свідоцтві про смерть а «Максимівна». За життя [PERSON] не звернула увагу на неточність. На даний час [PERSON] не має змоги підтвердити у Пирятинській нотаріальній конторі, що Сертифікат дійсно був виданий і належав матері [PERSON] [PERSON] У звязку з невідповідністю написання імені у Сертифікаті, вона не може переоформити на своє імя правовстановлюючий документ на спадкове майно, тому вимушена звернутися до суду. Представник заінтересованої особи Білоцерківської сільської ради Пирятинського району Полтавської області у судове засідання не зявився, направив до суду листа, у якому просить справу слухати у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Судом установлено: 02.08.2006 року помер чоловік заявниці [PERSON] [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 051513 виданого Білоцерківською сільською радою Пирятинського району Полтавської області 04 серпня 2006 року. (а.с. 5) Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яку він отримав за життя після смерті матері [PERSON], згідно копії Сертифікату Серії ПЛ № 0081323 від 26.06.1996 року, а саме: земельна частка (пай) розміром 4,99 умовних кадастрових гектари, що розташована на території Білоцерківської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. (а.с. 11) Проте, під час звернення [PERSON] до Пирятинської державної нотаріальної контори виявилося, що при видачі Сертифіката на право на земельну частку (пай) було зроблено помилку у написанні по-батькові [PERSON], а саме було написано: «Максимівна»хоча вірно «Микитівна». Допитані у судовому засіданні у якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили той факт, що за життя [PERSON], проживав та вів господарство разом з мітірю [PERSON], яка померла у травні 1999 року. Сертифікат на право на земельну частку (пай) був виписаний [PERSON]. Заслухавши пояснення заявниці, показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд уважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню. Доказів, що свідчили би про протилежне у суду немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтовані доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, що повязана з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

Заявник звернувся з вказаним позовом до суду, посилаючись на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 30.01.2003 р., що видано зацікавленою особою йому та членам його сімї на праві власності належить квартира № 256, яка знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Патона, 21/15. Однак, у зазначеному свідоцтві допущена помилка у його прізвищі Володимиров, а не Владимиров, тому він змушений звернутися до суду. Просить встановити факт належності йому [PERSON], який є співвласником квартири [ADDRESS], свідоцтва на право власності на житло № 13178 видане Фондом комунального майна м. Херсона 30.01.2003 року на імя [PERSON]. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав та просив заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи Фонд комунального майна м. Херсона в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи належним чином повідомлений. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, вбачається, що Фондом комунального майна м. Херсона видано свідоцтво про право власності на житло № 13178 від 30.01.2003 р. На підставі вказаного свідоцтва [PERSON] та членам його сімї [PERSON], [PERSON] належить на праві приватної, спільної сумісної власності квартира № 256, по вул. Патона, 21/15 в м. Херсоні. В вказаному свідоцтві працівниками Фонду комунального майна м. Херсона була допущена помилка в прізвищі співвласника, а саме замість прізвища Владимиров, правильність якого підтверджується паспортом МР 327689 виданим Комсомольським ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області 08.10.2010 р., зазначено прізвище Володимиров. Враховуючи, що заявник не має іншої можливості встановити факт належності йому [PERSON], який є співвласником квартири [ADDRESS], свідоцтва на право власності на житло № 13178 видане Фондом комунального майна м. Херсона 30.01.2003 року на імя [PERSON]., та оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновків про те, що заява [PERSON] обґрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, якого в судовому засіданні підтримав та вказав, що 29 липня 1998 року померла його мати - [PERSON]. На її майно відкрилася спадщина, яку прийняв її чоловік - [PERSON], але не переоформив її на себе у зв"язку зі своєю смертю. 17 серпня 2010 року [PERSON] помер. На його майно відкрилася спадщина. Позивач та відповідач, як спадкоємці за законом, прийняли спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори і бажають оформити її в установленому законом порядку та розділити, але Шполянська нотаріальна контора відмовляє їм у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки між стронами присутній спір, тому вони вимушені звернутися до суду. [PERSON] має намір отримати 1/3 частку квартири [ADDRESS], яка належала померлій [PERSON], 1/3 частку квартири [ADDRESS], яка належала померлому [PERSON] та грошові заощадження. [PERSON] - 1/3 частку квартири [ADDRESS], яка належала померлій [PERSON] та 1/3 частку квартири [ADDRESS], яка належала померлому [PERSON] Відповідач повідомив суд, що позов визнає і згідний із запропонованим варіантом розподілу. Вивчивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тих підставах, що виникнення у позивача та відповідача права на спадкування за законом майна померлих батьків підтверджується: копією паспорта [PERSON] та [PERSON]; копією свідоцтва про смерть [PERSON] та [PERSON].; копією свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON]; довідкою КП "Черкаське обласне об"єднане бюро технічної інвентаризації"; копією договору; довідкою Держнотконтори. На підставі викладеного ст., ст. 1222,1223,1225,1258,1261,1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

У вересні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що 18 жовтня 2003 року у Бджілянській сільській раді Теплицького району Вінницької області вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не піклувався про створення нормальних сімейних відносин, взаємоповагу один до одного. Миритися не бажає. Фактичні шлюбні відносини припинені з липня 2011 року. Шлюб розриває вперше. Позивачка [PERSON] в суді підтримала позовні вимоги. Бажає залишити дошлюбне прізвище Ставнича. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Судом встановлено, що подальше сімейне життя суперечить інтересам сімї, миритися позивачка не бажаює. Дані правовідносини регулюються ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, а тому з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

У вересні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]М про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що після смерті його батька [PERSON], який помер 22 жовтня 2005 року, відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯА №230104. Він є спадкоємцем за заповітом. Також спадкоємцем за заповітом є [PERSON], яка подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON]І (спадкова справа № 156/2006 року). Не звернувся до нотаріальної контори в установлений законом термін у звязку з тим, що не знав, що батько після своєї смерті залишив на його імя заповіт, про це він дізнався в червні 2007 року, коли проводив ремонт у житловому будинку, де проживав батько і знайшов там заповіт. Просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити у його відсутність, про що надіслав до суду відповідну заяву. Відповідачка [PERSON] надіслала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення у її відсутність. Згідно ст. 1270 ч.1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1272 ч.3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом. 22 жовтня 2005 року, відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серії ЯА №230104. Однак, позивачем не було подано протягом шести місяців з часу відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, оскільки він не знав, що після смерті батька на його імя залишився заповіт. Про це він дізнався в червні 2007 року, коли проводив ремонт у житловому будинку, де проживав померлий і знайшов там заповіт, а тому суд вважає, що строк прийняття спадщини пропущений з поважної причини і тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ ЕНЕРГОРЕМОНТ, в якому зазначив, що відповідачу на праві власності належить житловий будинок № 41-Б по вул. Гв. Широнінців в м. Харкові, позивач є наймачем квартири № 207 зазначеного будинку. Власник квартири 211 зазначеного будинку, яка розташована поруч з квартирою позивача, самовільно переобладнав вихід з квартири в загальний коридор, у зв*язку з чим вхідні двері у відкритому положенні перешкоджають вільному відчиненню вхідних дверей позивача, фактично блокуючи їх. Просить зобов*язати відповідача відновити становище, що існувало до порушення за власний рахунок демонтувати вхідні двері та закласти самовільно побудований дверний проріз квартири [ADDRESS]. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15.11.2010 року в якості співвідповідачів по справі залучені [PERSON], [PERSON]. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача ТОВ ЕНЕРГОРЕМОНТв судовому засіданні позов не визнала, вважала ТОВ ЕНЕРГОРЕМОНТненалежним відповідачем по справі, оскільки з 04.03.2009 року власником 59\\100 часток квартири [ADDRESS] є [PERSON], а 41\\100 частки спірної квартири [PERSON] ТОВ ЕНЕРГОРЕМОНТдо продажу квартири переобладнання не проводило. Просила відмовити в задоволенні позову. Відповідачі [PERSON], [PERSON] були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, але в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили. Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач зареєстрований та проживає в [INFO]. Власником 59\\100 частки квартири [ADDRESS] є відповідач [PERSON], а власником 49\\100 часток зазначеної квартири відповідач [PERSON]В, згідно договорів купівлі-продажу від 04.03.2009 року. Відповідачами самовільно переобладнано вихід з квартири в загальний коридор, у зв*язку з чим вхідні двері у відкритому положенні перешкоджають вільному відчиненню вхідних дверей квартири № 207, наймачем якої є позивач. 17.03.2009 року позивач звернувся за захистом свого порушеного права до Відділення з питань наглядово-профілактичної діяльності Московського районного відділу м. Харкова ГУ МНС України в Харківській області. З 04.03.2009 року право власності на квартиру № 211 належить відповідачам [PERSON] та [PERSON], тому суд вважає, що позовні вимоги до ТОВ ЕНЕРГОРЕМОНТнеобґрунтовані. Згідно ч.1 ст.100 ЖК УРСР переобладнання жилого приміщення допускається за згодою наймача, членів сім*ї, які проживають разом з ним, та наймодавця і з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з*явились, доказів наявності дозволу виконавчого комітету місцевої ради на переобладнання житлового приміщення суду не надали. За таких обставин, суд задовольняє позов частково, зобов*язує [PERSON] та [PERSON] за свій рахунок привести в попередній стан квартиру [ADDRESS], а саме: демонтувати вхідні двері та закласти самовільно побудований дверний проріз зазначеної квартири. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. В обгрунтування позовних вимог в судовому засіданні позивач пояснила, що з відповідачем перебувала у шлюбі, який розірвано 8 лютого 2011 року, мають дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач з жовтня 2006 року з сімєю не проживає, місце його перебування позивачці невідомо. Життям дитини відповідач не цікавиться, не відвідує її, участі в утриманні, вихованні не приймає, не піклується про її фізичний, розумовий, духовний розвиток. Дівчинка проживає з матірю, перебуває на її утриманні. На підставі викладеного просить про позбавлення відповідача батьківських прав щодо дитини. Відповідач до суду не зявився. Про місце та час розгляджу справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову не надав. За згодою позивачки за викладених обставин у відповідності до ст. 224 СК України суд знаходить можливим провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи, належним чином повідомленої про час та місце вирішення спору, до суду не зявився. Третя особа надала суду заяву, яка містить прохання про вирішення спору у відсутність її представника. За згаданих обставин у відповідності до ст. 36 ЦПК України суд вважає за можливе вирішувати спір у відсутність представника третьої особи. Заслухавши пояснення позивачки, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки в силу ст. ст. 150 СК України батьки зобовязані виховувати дитину, піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток, утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обовязків з виховання дитини. Надані суд докази, а саме: висновок відділу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с. 28), інформація Комунарського районного відділу ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області про перебування відповідача у розшуку (а. с. 23), показання свідків, які підтвердили факт ухилення відповідача від виховання та утримання доньки, довідка з місця помешкання (а. с. 8) логічно поєднуються одне з одним, вказують на відсутність фактичного піклування з боку відповідача щодо його неповнолітньої доньки, підтверджують обґрунтованість позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO] та коштів на своє утримання, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 25 лютого 2006 року, вони мають двох малолітніх дітей, які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. В даний час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною 3-х річного віку, не працює, має важке матеріальне становище, а відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги, тому просить стягувати аліменти на утримання дітей та кошти на її утримання, а також залишити дітей на її вихованні. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала та просила в примусовому порядку стягувати аліменти з відповідача на утримання дітей по 500 гривень на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття, а також на її утримання 500 гривень, щомісячно, до досягнення дочкою 3-х річного віку. Відповідач, в судовому засіданні, позов визнав частково та пояснив, що погоджується сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1000 гривень, так як він в добровільному порядку надає матеріальну допомогу дітям в такому розмірі. Не погоджується на стягнення з нього коштів в розмірі 500 гривень на утримання позивачки до досягнення дочкою трьох річного віку, оскільки вважає, що 1000 гривень в місяць достатня сума аліментів для утримання дітей, а сума на утримання позивачки необґрунтована. В підтвердження своїх позовних вимог позивачка надала копії свідоцтв про народження дітей: сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], батьком яких записаний відповідач, довідку про склад сімї з місяця проживання де зазначено, що діти проживають з нею та знаходяться на повному її утриманні, звіт фізичної особи підприємця про дохід. Відповідно до ст.80 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх малолітніх дітей, а відповідно до ст. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка, батька дитини, до досягнення дитиною 3-х річного віку, при умові достатнього матеріального забезпечення чоловіка. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, судом встановлено, що [PERSON] є батьком малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], діти проживають з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні, відповідач працездатний, має можливість надавати матеріальну допомогу і не заперечує проти сплати аліментів на дітей в розмірі заявленому позивачкою. Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з урахуванням матеріального забезпечення відповідача, позовні вимоги про залишення дітей на утримані і вихованні позивачки не підлягають задоволенню, оскільки діти проживають з позивачкою та залишаються з нею проживати і у сторін відсутній спір з даного приводу Відповідно ст.ст. 80, 84, 180-182 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 21 лютого 2004 року, вони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. У квітні 2009 року сімя фактично розпалася та після припинення спільного проживання, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач, в судове засідання, не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала та просила в примусовому порядку стягувати аліменти з відповідача на утримання малолітньої дочки в розмірі 1/4 частини його заробітку але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. В підтвердження своїх позовних вимог позивачка надала копію свідоцтва про народження дитини та довідку з місця проживання. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], матірю якої є позивачка, працездатний, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, сторони не досягли домовленості, щодо утримання дитини, а тому суд вважає, що позов обґрунтований, підтверджений доказами та підлягає задоволенню. Відповідно ст.ст. 180-184, 191 СК України та

Outcome: approved