Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним іпотечний договір від 4.04.2007р., укладений між нею та Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, посилаючись на те, що даний договір укладений без дозволу органу опіки та піклування, який є обов'язковим у зв'язку з проживанням у квартирі двох дітей. Кредитні кошти були отримані на придбання квартири, яка стала місцем проживання для неї та для сина, а тому укладання договору без дозволу органу опіки та піклування суперечить правам та інтересам його дітей. Крім того, під час укладання іпотечного договору позивач не був власником предмету іпотеки, а тому не мав права розпоряджатися ним. Відповідач проти позову заперечував, подав зустрічну позовну заяву, просив стягнути з позивачки [PERSON] заборгованість за кредитним договором в розмірі 160056грн.57коп. (сто шістдесят тисяч п'ятдесят шість ) доларів США, що за курсом НБУ становить на 16.03.2011р. 124709грн.81коп. (один мільйон двісті сімдесят тисяч дев'ятсот шістдесят одна грн..) 22коп., яка складається з 142115дол.33цента США, що за курсом НБУ станом на 16.03.2011р. становить 1128495грн.20коп.-кредитна заборгованість; 15705 дол.14центів США, що за курсом НБУ становить 124709грн.81коп.-заборгованість по процентам; 1388долара США56центів, що за курсом НБУ становить 11026грн.13коп. - пеня за прострочення сплати кредиту; 847долара США54цента, що за курсом НБУ становить 6730грн.08коп.-пеня за прострочення сплати процентів. При цьому посилався на те, що умови кредитного договору укладеного між сторонами 4.04.2007р. відповідачка не виконала. Відповідачі приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванова Л.М., 3-тя особа Святошинська районна у м.Києві державна адміністрація про день слухання справи належним чином повідомлені. Відповідачка [PERSON] позов [PERSON] підтримала, проти зустрічного позову заперечувала, при цьому посилалася на те, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сума боргу є безпідставною. Невиконання зобов'язання за кредитним договором сталося внаслідок хвороби . Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. Як встановлено в судовому засіданні, 4.04.2007р. між позивачем [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» , на даний час ПАТ «Укрсиббанк» був укладений кредитний договір № 11137895000, згідно якого Банк зобов'язався надати позичальнику кредит в сумі 158465(сто п'ятдесят вісім тисяч чотириста шістдесят п»ять грн..) США на придбання двокімнатної квартири загальною площею 82,10 кв.м. за адресою [ADDRESS] строком до 4.04.2028р. зі сплатою 12% річних за користування кредитом, а позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти, встановлені цим договором /ас 13-19/. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним договором 4.04.2007р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та [PERSON] був укладений іпотечний договір, предметом якого стала придбана за кредитні кошти квартира адресою [ADDRESS], власником якої на підставі договору купівлі-продажу від 4.04.2007р. є позивач /ас 20-23/. Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені у ст. 203 ЦК України, відповідно до якої зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а правочин, що вчиняється батьками (усиновителями), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Звертаючись до суду з вимогою визнати іпотечний договір недійсним [PERSON] посилається на ст. 8, ч. 3 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 177 Сімейного кодексу України, ч. 4 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей». Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх заміняють, не мають права без дозволу органів опіки та піклування укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання. Відповідно до ст. 177 Сімейного кодексу України батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав: укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, видавати письмові зобов'язання від імені дитини, відмовлятися від майнових прав дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» для здійснення будь-яких правочинів стосовно нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, потрібна попередня згода органу опіки та піклування. Із наведеного вище вбачається, що дозвіл органу опіки та піклування необхідний у випадку, коли батьки (або особи які їх заміняють) вважають за необхідне розпорядитися нерухомим майном, яке повністю або частково належить неповнолітній дитини або яким дитина має право користуватися. Відповідно до листа Міністерства юстиції України від 25.07.2006 р. № 19-50-556 «Щодо отримання згоди органів опіки та піклування та піклування»для встановлення факту користування нерухомим майном нотаріуси витребовують довідку про реєстрацію місця проживання або місця перебування дитини за адресою майна, що відчужується або заставляється, видану житлово-експлуатаційною організацією або іншим відповідним уповноваженим органом з питань реєстрації. Коли з поданих документів нотаріусом встановлено, що така дитина проживає за іншою адресою, ніж адреса майна, що відчужується, а також те, що така дитина не має права власності на це майно (його частину) нотаріус має право не витребовувати згоду органу опіки та піклування на посвідчення такого правочину. Відповідно до п. 1.1 іпотечного договору предметом іпотеки є нерухоме майно, належне [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, а саме квартира за адресою [ADDRESS]. Відповідно до п. 12 договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] право власності на зазначену квартиру у покупця [PERSON] виникає з моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації цього договору. Таким чином на момент укладання іпотечного договору неповнолітня дитина позивача не мала права користування квартирою, що є предметом іпотеки, а також не мала права (повного чи часткового) власності на зазначене житло, тобто не мала жодного майнового права на предмет іпотеки, тому дозвіл органу опіки та піклування при укладенні спірного договору не потрібний. Таким чином суд вважає, що іпотечний договір, укладений сторонами з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором відповідає чинному законодавству, а тому законних підстав для визнання його недійсним у суду немає. Зустрічний позов Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України банк зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що позивачка взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконала. Суд не приймає до уваги посилання відповідачки на те, що зобов'язання має бути виражено у грошовій одиниці України - гривні. Зокрема, суд не розцінює несправедливими умови кредитного договору щодо повернення кредиту в іноземній валюті та покладення в зв'язку з цим валютних ризиків на позичальника, оскільки виходячи із змісту ст.ст. 1046, 1054 ЦК України відповідальність за валютні ризики лежить саме на позичальнику. Стаття 533 ЦК України допускає використання іноземної валюти при здійсненні розрахунків за зобов'язаннями на території України за умов, зазначених вище. Крім того кредитний договір є різновидом договору позики, предметом якого є грошові кошти національної або іноземної валюти, і поверненню підлягають грошові кошти у тій самій сумі та валюті, що і бралися. За кредитним договором [PERSON] отримала кредит в доларах США, тому повернути вона зобов'язана саме долари США. Суд також не приймає до уваги посилання відповідачки на те, що сума боргу позивачем значно завищена, оскільки предметом кредитного договору були грошові кошти в іноземній валюті, а саме в доларах США, відповідно позивачем проведено розрахунок в еквіваленті суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості . Судом встановлено, що заборгованість за кредитним договором станом на 16.03.2011року становить в розмірі 160056грн.57коп. (сто шістдесят тисяч п'ятдесят шість ) доларів США, що за курсом НБУ становить на 16.03.2011р. 124709грн.81коп. (один мільйон двісті сімдесят тисяч дев'ятсот шістдесят одна грн..) 22коп., яка складається з 142115дол.33цента США, що за курсом НБУ станом на 16.03.2011р. становить 1128495грн.20коп.-кредитна заборгованість; 15705 дол.14центів США, що за курсом НБУ становить 124709грн.81коп.-заборгованість по процентам; 1388долара США56центів, що за курсом НБУ становить 11026грн.13коп. - пеня за прострочення сплати кредиту; 847долара США54цента, що за курсом НБУ становить 6730грн.08коп.-пеня за прострочення сплати процентів. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно ч.3 доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] не надала суду доказів на підтвердження того, що розрахунок по заборгованості наданий позивачем не відповідає дійсності.

Outcome: approved