Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-16 00:00:00

29.06.2011 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись до суду з названим позовом та просили постановити рішення, згідно якого визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняти її з реєстраційного обліку. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. Позивач [PERSON] у судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність. Відповідач про судове засідання був повідомлений належним чином через засоби масового звязку, заяв та клопотань про відкладання судового засідання не заявляв. Представник третьої особи ВГІРФО Київського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області в судове засідання не з`явився, про слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідно до ст. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини між сторонами є цивільно-правовими та врегульовані нормами ЦК України ( в ред.2003 року). В судовому засіданні встановлено, що позивачу по справі [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 12.11.1993 року належить 1/4 частина будинку № 157\\4 по вул. Авдєєва-Чорноморського в м. Одесі ( а.с.а.с.6-7). На теперішній час по вказаній адресі зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], неповнолітні [PERSON], [PERSON]В.( а.с.11). З 1993 року відповідач [PERSON] був зареєстрований у позивача як член сім`ї власника, так як на той період знаходився в зареєстрованому шлюбі з донькою позивачки - [PERSON] У 2006 році шлюб було розірвано, однак відповівдач продовжував користуватися однією кімнатою площею 15,9 кв. У 2009 році [PERSON] з неповнолітніми дітьми, не витримавши спільного мешкання з відповідачем, виїхала з міста, знявшись з реєстраційного обліку. [PERSON] після від`їзду дружини також покинув спірне житло та з 2009 року не мешкає по вказаній адресі. Як вбачається з акту, складеного сусідами позивачів, [PERSON] не мешкає по спірній адресі з листопада 2009 року ( а.с.24). Жодних домовленостей або інших угод, передбачених законом між позивачами та відповідачем не укладалося. Відповідач не несе ніяких обовязків по оплаті житла, так як в ньому не проживає, проте за комунальні послуги (воду, тепло, каналізацію і т.д.) позивачам нараховують плату із розрахунку на всіх осіб, зареєстрованих по даній квартирі. Своїм перебуванням по теперішній час на реєстраційному обліку за адресою належного позивачу майна відповідач створює позивачу перешкоди в реалізації ним в повному обсязі прав та охоронюваних законом інтересів власника зазначеного майна, я також позивач несе додаткові витрати із власного бюджету. Таким чином будь-які правові підстави для перебування на реєстраційному обліку за адресою належного позивачу нерухомого майна у відповідача відсутні. Відповідно до абзацу 6 ст. 3 Закону України від 11.12.2003 року №1382-ІV Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником жила або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року №1382-ІV Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Українізняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. При викладених обставинах, суд доходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] є обґрунтованим і підлягають задоволенню, так як інтереси позивачів порушені, вони не мають змоги користуватися та розпоряджатися належним майном за своїм розсудом, а також позивачі по теперішній час несуть збитки по сплаті житлово-комунальних послуг за відповідача який не мешкає тривалий час у квартирі. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved