Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-22 00:00:00

В липні 2011 року до суду звернувся позивач з позовною заявою, в якій вказував , що 02 березня 2000 року помер його батько [PERSON] . Після смерті батька відкрилася спадщина , яку він частково прийняв, але поряд з іншим майном до спадщини входить земельна ділянка площею 0,501 га посвідчена Державним актом серії ІІ-КВ № 045742 на право приватної власності на землю , яка розташована по вул.Комсомольській в с.Завадівка, Володаського райну Київської області. Але в даний час він не може прийняти спадщину, оскільки при звернені до нотаріуса було встановлено що, державний акт на спадкову земельну ділянку було видано після смерті спадкодавця. Позивач просить визнати за ним право власноті після [PERSON], який помер 02 березня 2000 року на земельну ділянку , яка розташована в межах Завадівської сільської ради Володарського району Київської області , площею 0,501 га : для будівництва, обслуговування житлового будинку - 0,250 га ; ведення особистого підсобного господарства 0,251 га , в порядку спадкування за законом. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги , посилаючись на обставини викладені у позовній заяві та просив позов задоволити. Відповідач вимоги позивача визнала в повному обсязі . Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача , відповідача та дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. По справі встановлено , що 02.03.2000 року помер [PERSON] , який до дня смерті проживав в [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про його смерть (а.с.10 ). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина , до якої поряд з іншим спадковим майном відноситься земельна ділянка площею 0,501 га , яка розташована в с. Завадівка по вул. Комсомольській Володарського району Київської області та була посвідчена Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 045742 , який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під № 37 , виданим 23 жовтня 2000 року ( а.с. 18 ) . У судовому засіданні встановлено , що названий Державний акт видавався після смерті спадкодавця. Відповідно до спадкової справи № 501 до майна померлого [PERSON], позивач вчасно звернувся з заявою про прийняття спадщини, але у звязку з тим що Державний акт було видано вже після смерті спадкодавця , не мав змоги належним чином оформити прийняття земельної ділянки. Відповідач по справі , є спадкоємцем першої черги , як дочка померлого, що ствердежено свдоцтвом про її народження ( а.с.45) , а зміна прізвища стверджена свідоцтвом про одруження ( а.с.46). Однак вона на спадщину не претендує та не заперечує проти прийняття спадкового майна позивачем. Обставини справи вказують, що позивач не має змоги належно оформити у нотаріуса прийняття спадщини, оскільки Державний акт на право приватної вартості на землю було видано після смерті спадкодавця. За наведених підстав державним нотаріусом позивачу було відмовлено в оформленні прийняття спадщини і він вимушений звернутися до суду для усунення перешкод та поновлення своїх прав на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України , право власності набувається на підставах , що не заборонені законом , зокрема із правочинів . Право власності вважається набутим правомірно , якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом . У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Беручи до уваги вище викладе, суд прийшов до висновку, що позивач [PERSON] має право на спадщину за законом , що залишилась після померлого батька оскільки, він є єдиний спадкоємцем першої черги , як син [PERSON] , на що вказує свідоцтво про його народження ( а.с.7) який бажає прийняти спадщину . Наведене відповідає положенням ст. 1261 ЦК України, яка вказує, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті , той з подружжя , який його пережив , та батьки . Крім того відповідно до ст. 1222 ч.1 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи , які є живими на час відкриття спадщини , а також особи , які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах , із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку , інших будівель та споруд переходить право вланості або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України. Ст .1218 ЦК України зазначає , що до складу спадщини входять усі права та обовязки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припиниляся внаслідок його смерті . Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Беручи до уваги вище викладене, суд прийшов до висновку , що вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Outcome: approved