Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

25 січня 2012 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що 20 вересня 2005 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк»та відповідачем було укладено договір про надання кредиту в розмірі 5 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом, в розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач зобов'язань по сплаті кредиту, з урахуванням розміру відсотків, не виконав, платежі у визначеному розмірі та у встановлений термін не вносив, станом на 31 жовтня 2011 року його заборгованість склала 30 251,66 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, направив заяву про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних вимог в повному обсязі та не заперечення проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач в судове засідання також не зявився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про що в матеріалах справи є відповідні докази, про причини неявки суд не повідомив. Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 20 вересня 2005 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником прав і обовязків якого є позивач, та [PERSON] було укладено договір про отримання кредиту в розмірі 5 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 3-х відсотків на місяць за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов зазначеного договору, він складається із заяви позичальника, умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою (а.с.7-10). Відповідно до п.8.6. умов та правил надання банківських послуг, при порушенні Клієнтом строків платежу за будь-яким грошовим зобовязанням, передбаченим даним договором більше, ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову. На виконання вищевказаних умов кредитного договору позивач передав відповідачу кредитну картку, однак останній не виконав взятих на себе зобов'язань, не сплатив у встановлений строк суму щомісячних платежів та проценти за користування кредитом, а тому станом на 31 жовтня 2011 року його заборгованість склала 30251,66 грн., з яких 9 991,94 грн. заборгованість за кредитом, 18 342,97 грн. заборгованість за відсотками, 1916,75 штраф, у відповідності до п.8.6. Умов та правил надання банківських послуг (а.с.3-6). Відповідач суму заборгованості перед банком в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобовязального права за кредитним договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення ст. ст. 1046 1053 цього Кодексу якщо інше не випливає з суті кредитного договору. Частина 2 ст. 1050 ЦК України передбачає, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови кредитного договору та суму боргу в добровільному порядку не сплачує, суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою i підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача обовязок по відшкодуванню позивачу витрат на оплату судового збору.

Outcome: approved