Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-20 00:00:00

В липні 2011 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просила визнати [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] безвісно відсутнім. В обґрунтовування заяви заявник вказувала, що її син [PERSON] мешкав разом з нею за адресою: [ADDRESS]. 15 червня 2002 року він поїхав на роботу до Росії в м.Санкт-Петербург, де працевлаштувався на будівництво в Комендантському провулку м.С-Петербурга. В останній раз він їй дзвонив в січні 2003 року, після чого звязок перервався і ніяких даних про нього немає. По факту розшуку вона зверталася до Головного Управління Внутрішніх справ м.С-Петербурга, звідки отримала відповідь що місцезнаходження її сина в м.С.-Петербург та Ленінградській області не встановлено, він там не зареєстрований, органами внутрішніх справ не затримувався, серед постраждалих не значиться. Крім того вона зверталася до Корабельного РВ ММУ України в Миколаївській області із заявою про встановлення місцезнаходження сина. Постановою від 01.03.2011 року відмовлено в порушенні кримінальної справи та їй було рекомендовано звернутися до суду в порядку цивільно- правових відносин. Визнання вказаного факту їй необхідно для оформлення субсидії. В судовому засіданні заявник підтримала заяву, просила її задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявилася, надала заяву про слухання справи в їх відсутність, просили винести рішення на розсуд суду. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази, давши належну оцінку показанням свідків, суд вважає за можливе задовольнити заяву з огляду на наступне. Згідно ст.43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. У відповідності до ч 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] в місці його постійного проживання за адресою: [INFO], протягом одного року підтверджується зібраними у справі доказами: листом ГУВС Санкт-Петербургу та Ленінградської області №3/5-2-Г-10 від 01.09.2003р., копією постанови Корабельного РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області про відмову в порушенні кримінальної справи від 01.03.2011р., довідками адресно-довідкового сектору ВГІРФО УМВС України в Херсонській, Одеській, Харківський, Донецькій областях. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON]- кожний окремо показали, що не бачили [PERSON] з 2002 року, коли він поїхав на заробітки до м.Санкт-Петербурга, з 2003 року заявниця розшукує сина, але результатів немає, кримінального минулого у [PERSON] не було, кредити він не брав. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результатах розгляду справи відсутні, їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним по справі доказам. Задоволення заяви має для заявника юридичне значення. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

Outcome: approved