Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-09 00:00:00

У жовтні 2011 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом в обґрунтування якого вказував на те, що 23 листопада 2009 року в місті Києві на перехресті вулиць [PERSON] та Урлівської відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортним засобом ubishi OUTLANDERд/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON]. Згідно постанови Дарницького районного суду м. Києва від 22 січня 2010 року вищевказана ДТП трапилась внаслідок порушення водієм [PERSON] правил дорожнього руху. 22 вересня 2009 року між АТ ПРОСТО-страхуваннята [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № АТК 194356, предметом якого є страхування транспортного засобу itsubishi OUTLANDERд/н [NUMBER]. Відповідно до звіту № 378 про оцінку майна від 22 квітня 2010 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER], становить 52\~452 грн. 43 коп., а відповідно до рахунку-фактури № СФ-2632 від 30 листопада 2009 року, рахунку-фактури № СФ-2633 від 30 листопада 2009 року та рахунок-фактури № СФ-3194 від 16 квітня 2010 року вартість відновлювального ремонту даного транспортного засобу становить 50\~850 грн. 30 коп. Відповідно до платіжних доручень № 234 від 19 лютого 2010 року, № 2704 від 14 квітня 2010 року, № 5697 від 22 травня 2010 року АТ ПРОСТО-страхуваннявиплатило страхувальнику страхове відшкодування за ремонт автомобіля [NUMBER], в розмірі 50\~850 грн. 30 коп. Оскільки, відповідач в добровільному порядку відмовився здійснити відшкодування, просили про задоволення позовних вимог. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, вказавши, що вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] значно завищена та не відповідає тим матеріальним витратам, які потрібно понести для відновлювального ремонту. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно з договором добровільного страхування № АТК 194356 від 22.09.2009 року, який укладено між АТ ПРОСТО-страхуваннята [PERSON] застраховано належний останній автомобіль [NUMBER]. 23.11.2009 року о 14 год. 00 хв. [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], в порушення вимог п. 16.11 ПДР України, рухаючись на перехресті вул. [PERSON] вул. Урлівська у м. Києві, виїжджаючи з другорядної дороги на головну не надав перевагу в русі автомобілю [NUMBER], який рухався по головній дорозі, внаслідок чого сталося зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Вина водія [PERSON] в скоєнні правопорушення, яке передбачене ст. 124 КУпАП встановлена Дарницьким районним судом м. Києва у постанові від 22.01.2010 року. Відповідно до звіту субєкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] про оцінку майна від 22.04.2010 року №378 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER], становить 52\~452 грн. 43 коп., а відповідно до рахунку-фактури № СФ-2632 від 30 листопада 2009 року, рахунку-фактури № СФ-2633 від 30 листопада 2009 року та рахунок-фактури № СФ-3194 від 16 квітня 2010 року вартість відновлювального ремонту даного транспортного засобу становить 50\~850 грн. 30 коп. АТ ПРОСТО-страхуваннявиконуючи свої договірні зобовязання перед страхувальником [PERSON], виплатила страхове відшкодування за письмовими заявами останньої у розмірі 50\~850 грн. 30 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №234 від 19 лютого 2010 р., №2704 від 14 квітня 2010 р. та №5697 від 22 травня 2010 р. Згідно із ст. 27 Закону України Про страхування та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить у межах цієї суми право вимоги, яку страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяну шкоду. Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Заперечуючи проти позову частково відповідач посилався на те, що вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] значно завищена та не відповідає тим матеріальним витратам, які потрібно понести для відновлювального ремонту. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона по справі зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуються на припущеннях. Суд не бере до уваги посилання [PERSON] про завищений розмір відшкодування, оскільки твердження останнього ґрунтуються на власних припущеннях, при цьому ніяких належних доказів на підтвердження своїх пояснень суду не надав. За таких обставин суд вважає позовні вимоги про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування законними та обґрунтованими. Судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, що підтверджуються відповідними квитанціями. На підставі викладеного та

Outcome: approved