Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-16 00:00:00

В січні 2012 року ПАТ «Надра»звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому вказувало, що 07 березня 2008 року між ВАТ КБ «Надра»(правонаступником якого є позивач) та відповідачкою був укладений кредитний договір №08/03/08/980-К632, відповідно до якого банк надав останній кредитні кошти в розмірі 12 000 грн. на строк до 06 березня 2011 року, а відповідачка зобовязалася вчасно повернути суму кредиту шляхом внесення щомісячних платежів, а також сплачувати проценти за користування ним в розмірі 2,7 % на місяць від суми залишку заборгованості. Наслідками порушення договору в частині своєчасного виконання зобовязань позичальником є право позивача стягувати з неї неустойку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення платежу та штраф в розмірі 30 грн. за кожен випадок невнесення мінімально необхідної суми платежу. Проте позичальник умови договору в частині вчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування ним виконувала не належним чином в звязку з чим станом на 18 квітня 2011 року виникла заборгованість по кредитному договору на загальну суму 25 134,33 грн., в тому числі: - заборгованість по кредиту 10 885,04 грн.; - заборгованість по процентам 9 719,18 грн.; - нарахованої пені в розмірі 4 170,11 грн.; - нарахованого штрафу в розмірі 360 грн. Вказану заборгованість позивач просив стягнути з [PERSON] в повному обсязі. В судове засідання представник позивача не зявився, проте в надісланій на адресу суду заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, судом відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи за місцем її реєстрації, причину неявки суду не повідомила. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача в своїй заяві не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема судом встановлено, що 07 березня 2008 року ВАТ КБ «Надра» (правонаступником якого є позивач) уклав у письмовій формі з [PERSON] кредитний договір №08/03/08/980-К632 в якому сторони узгодили всі його умови. Договір діє з моменту його укладення до повного виконання сторонами своїх зобовязань. Відповідно до договору банк зобовязався видати, а в подальшому видав позичальнику на споживчі потреби кредит в розмірі 12 000 гривень на строк до 06 березня 2011 року. Зі своєї сторони позичальник зобовязалася щомісячно рівними частинами повертати отриманий кредит, а також сплачувати проценти за користування ним в розмірі 2,7 % на місяць від суми залишку заборгованості по кредиту, а всього вносити не менше 533,52 грн. щомісячно. Наслідками порушення договору в частині своєчасного виконання зобовязань позичальником є право позивача стягувати з неї неустойку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення платежу та штраф в розмірі 30 грн. за кожен випадок невнесення мінімально необхідної суми платежу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти, а також внести інші передбачені договором платежі. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обовязку виконання зобовязання та повинен сплатити суму боргу в розмірі, передбаченому договором. Крім цього, положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобовязання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобовязання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі. З матеріалів справи вбачається те, що позичальник дійсно порушила умови договору в частині вчасного повернення кредиту, а також сплати відсотків за користування ним. В звязку з цим на 18 квітня 2011 року виникла заборгованість по кредитному договору, зокрема: - заборгованість по кредиту 10 885,04 грн.; - заборгованість по процентам 9 719,18 грн.; - нарахованої пені в розмірі 4 170,11 грн., що повністю підтверджується наданим розрахунком боргу, а тому вказана сума на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України підлягає стягненню з [PERSON] в повному обсязі. Однак не може бути стягнутий додатково до пені нарахований відповідачці штраф за порушення нею умов договору в розмірі 360 грн., оскільки пеня та штраф є різновидами неустойки, як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій, одночасне стягнення за одне й те ж порушення позичальником умов договору одночасно штрафу та пені вказує на застосування позикодавцем подвійної відповідальності за одне й те ж порушення, що не допускається законом, зокрема вимогами ч. 1 ст. 61 Конституції України та ч. 3 ст. 509 ЦК України, згідно з якими ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (в тому числі цивільне), а зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. В силу ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача згідно розміру задоволених вимог слід стягнути судовий збір в розмірі 247,74 грн.

Outcome: partial