overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-28 00:00:00

У липні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні житлом. Обґрунтовуючи позовні вимоги, [PERSON] вказувала, що кожному із сторін належить 1/3 частина квартири [ADDRESS]. З травня 2010 року відповідачі чинять перешкоди в користуванні житлом, чим порушуються її права як власника житла, поміняли замок на вхідних дверях і не впускають в помешкання. Посилаючись на викладені обставини просить зобов'язати відповідачів передати їй комплект ключів від вхідних дверей квартири і не чинити перешкод в користуванні квартирою та стягнути на її користь судові витрати. В судовому засіданні свої вимоги підтримала. Відповідачі позов не визнали. Факт, що у позивачки відсутній ключ від вхідних дверей, і що вона позбавлена можливості користуватися вільно квартирою не заперечували. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного. Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З матеріалів справи вбачається, що за [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровано право власності в рівних частинах на квартиру [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло видане міським управлінням житлово-комунального господарства від 02 грудня 2004 року. Викладене підтверджується довідкою Первомайського МБТІ від 09.06.2011 року за № 166. Із пояснень позивачки в суді встановлено, що її права власника порушуються відповідачами, які не впускають її в квартиру, поміняли замок на вхідних дверях, і вона позбавлена можливості користуватися квартирою. Данні обставини відповідачі в суді не заперечували, посилаючись на те, що між ними склалися неприязні стосунки і разом проживати з позивачкою в квартирі не можуть. За правилами ст.. 155 ЖК України власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою). Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що право позивачки на користування квартирою, як власника порушене відповідачкою і підлягає судовому захисту шляхом задоволення позовних вимог. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати позивачу і понесені ним судові витрати: судовий збір та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду даної цивільної справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-28 00:00:00

10.06.2011 року громадянка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем знаходиться з 30.09.2006 року. Від даного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою, та перебуває на її утриманні. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач до суду не зявився, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату і час розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-28 00:00:00

Заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності померлому [PERSON] державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ-КВ №097306, виданого Саварською сільською радою Богуславського району Київської області від 17 лютого 2000 року, де було зроблена виправлення прізвища, посилаючись на те, що вона являється спадкоємцем на спадщину за законом після смерті чоловіка, однак оформити спадщину на земельну ділянку (пай) не може, оскільки в державному акті неправильно вказане прізвище «Ліщук», тому, посилаючись на вищевказані обставини, вона просить суд встановити факт належності вказаного документу покійному [PERSON], оскільки його встановлення необхідно для оформлення своїх прав на спадщину. Представник заявниці [PERSON] в судове засідання не зявився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі, заяву [PERSON] підтримав та просив її задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився, але письмово повідомив суд про розгляд справи без його участі та визнання поданої заяви. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню із слідуючих підстав. В судовому засіданні встановлено, що 27 серпня 2010 року помер [PERSON] у віці 51 рік в с.Саварка Богуславського району, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Із копії державного акту серії ІІ-КВ №097306 від 17 лютого 2000 року вбачається, що державний акт на право власності на земельну ділянку розміром 0,8520 га, яка розташована на території Саварської сільської ради, видано [PERSON]. Із письмової відповіді від 10 червня 2011 року вбачається, що Богуславська районна державна нотаріальна контора повідомляє, що [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 27 серпня 2010 року і проживав в [INFO] виданим бути не може, оскільки в державному акті на право приватної власності на землю вказане прізвище «Ліщук». Суд вважає, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу покійному [PERSON], що передбачено ч.І п.6 ст.256 ЦПК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з даним позовом в якому вказує, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 19.06.2003 року, від даного шлюбу спільних дітей не має. На даний час сімейне життя не складається із-за несумісності характерів та різних поглядів на сімейне життя, відсутнє почуття любові, а тому вона прийшла до переконання, що сімя розпалась і зберегти її неможливо. Відповідач не бажає розірвати шлюб через органи РАЦС, а тому вона змушена звернутись до суду. Позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та дала пояснення по суті заявленого позову. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в судове засідання не прибув, причину неявки суд не повідомив. Зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із свідоцтва про шлюб І-ТП № 076999 від 05.04.2011 року слідує, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19.06.2003 року у виконавчому комітеті Іршанської селищної ради Володарсько- Волинського району Житомирської області, актовий запис №19. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка не має бажання зберегти сімю, спільне проживання суперечить їх інтересам , а тому є підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-28 00:00:00

19.07.2011 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обгрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що 30.06.2006 року сторони ушлали шлюб, який зареєстрований Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №402. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини з позивачем не склалися і були припинені у червні 2011 року. Дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча має змогу. Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягувати платежі від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка до судовго засідання не з"явилась, надавши суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги позивачки визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст.180 Сімейного кодексу України Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Згідно ст.183 Сімейного кодексу України Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні встановлено,30.06.2006 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Бабушкінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №402 (а.с.4). Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-28 00:00:00

Відповідач є батьком синів [PERSON] [INFO] та Андрія [INFO], матірю яких є позивачка. Позивачка, посилаючись на те, що відповідач не надає допомоги на утримання синів, звернулась в суд з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач позов визнав, про що вказав в заяві. Оскільки відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки у вказаному нею розмірі, то позов підлягає до задоволення. З відповідача слід стягнути на користь держави 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі наведеного, ст.ст.180-182 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-28 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності належить 59/100 частини квартири спільного заселення №33 по вул.Б.Хмельницького 50а в м.Сміла. 31 березня 2010 року померла [PERSON], після смерті якої спадщину - частину квартири, прийняли [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Позивачі, посилаючись на те, що вони прийняли спадщину, однак не можуть її оформити, оскільки квартира самочинно перепланована, не визначені частки кожного із співвласників, звернулись в суд з позовом до Смілянської міської ради про визнання за ними права власності на квартиру. Представник відповідача та третьої особи проти позову не заперечують. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності належить 59/100 частини квартири [ADDRESS]. 31 березня 2010 року померла [PERSON], після смерті якої спадщина прийняли [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно висновку управління архітектури, регулювання забудови та земельних відносин міста виконавчого комітету міської ради про відповідність забудови ділянки вимогам містобудівної документації, державних будівельних норм та правил № 486 від 23 червня 2011 року в квартирі [ADDRESS] проведене самочинне перепланування квартири, а саме: влаштування санвузла за рахунок душової, вбиральні та частини коридору; збільшення площі коридору за рахунок умивальні виконано з порушення ДБН В.2.2-15-2005.»Житлові будинки. Основні положення», оскільки площа вбиральні становить 0,6 кв.м., в той час її розмір повинен бути не менший 3,8 кв.м. Згідно технічного заключення КП «Зодчий», яке проведене на підставі замовлення [PERSON] від 14 лютого 2011 року, спірна квартира після перепланування є безпечна та надійна. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Оскільки позивачі прийняли спадщину, але не можуть її оформити в звязку з самочинним переплануванням квартири, яке здійснено за їх згодою, суд вважає, що за ними повинно бути визнано право власності на частину квартири, що залишилась після смерті [PERSON] і визначені частки у спільній власності квартирі, по 59/300 частини за кожним. На підставі ст.376, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-28 00:00:00

Відповідач є батьком дочок [PERSON] [INFO] та Наталії [INFO], матірю яких є позивачка. Позивачка, посилаючись на те, що відповідач не надає допомоги на утримання дочок, звернулась в суд з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач позов визнав, про що вказав в заяві. Оскільки відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки у вказаному нею розмірі, то позов підлягає до задоволення. З відповідача слід стягнути на користь держави 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі наведеного, ст.ст.180-182 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-28 00:00:00

Сторони з 11 лютого 1995 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей. Позивачка, посилаючись на те, що вона з відповідачем не проживають, так як виникли різні погляди на подружні стосунки та ведення спільного господарства, звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач проти позову не заперечує, про що вказав в заяві. Позов підлягає до задоволення, оскільки сторони визнали, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-28 00:00:00

Сторони з 5 серпня 1989 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. Позивачка, посилаючись на те, що вона з відповідачем не проживають, так як вони мають різні погляди на сімейне життя та втратили взаємоповагу один до одного, звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач проти позову не заперечує, про що вказав в заяві. Позов підлягає до задоволення, оскільки сторони визнали, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-28 00:00:00

Лікар-психіатр 2-А відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені [PERSON] [PERSON] звернувся до суду із заявою про госпіталізацію хворого [PERSON], [INFO] до психіатричного стаціонару в примусовому порядку. Заява обґрунтована тим, що 21.07.2011 року об 11 годині 50 хвилин на стаціонарне лікування в 2-А відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені [PERSON] в примусовому порядку за направленням лікаря-психіатра Миргородської ЦРЛ [PERSON] госпіталізований [PERSON], [INFO], житель [INFO], що тимчасово перебував за адресою: м.Миргород, вул.Котляревського, буд.№97 з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу. У хворого наявний тяжкий психічний розлад і реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих (агресивна поведінка, погрози фізичною розправою на адресу конкретних осіб). Хворий не давав згоду на госпіталізацію. В судовому засіданні лікар, прокурор підтримали вимоги заяви про примусову госпіталізацію хворого [PERSON]. Суд, заслухавши лікаря, прокурора та вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 21.07.2011 року об 11 годині 50 хвилин на стаціонарне лікування в 2-А відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені [PERSON] в примусовому порядку за направленням лікаря-психіатра Миргородської ЦРЛ [PERSON] госпіталізований [PERSON], [INFO], житель [INFO], що тимчасово перебував за адресою: м.Миргород, вул.Котляревського, буд.№97 з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу. У хворого наявний тяжкий психічний розлад і реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих (агресивна поведінка, погрози фізичною розправою на адресу конкретних осіб). Хворий не давав згоду на госпіталізацію. Згідно ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. [PERSON]встановлено клінічний діагноз: шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. За висновком комісії лікарів-психіатрів ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева від 21 липня 2011 року [PERSON] підлягає госпіталізації до психіатричного стаціонару в примусовому порядку. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява лікаря-психіатра підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-28 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-28 00:00:00

Прокуратурою Сватівського району в інтересах Сватівської районної державної адміністрації до [PERSON], третя особа на стороні відповідача [PERSON] про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку. В судовому засіданні прокурор Хмеленко В.П. на позові наполягає та пояснив, що [PERSON] будучи засновником і керівником СФГ «Коваленково», яке знаходиться в с.Ковалівка Сватівського районну Луганської області, 02 жовтня 2004 року вніс зміни в статут даного селянського (фермерського) господарства, в якому включив членом СФГ «Коваленково», [PERSON], яка відповідно до Сімейного кодексу України не може бути членом СФГ «Коваленково». Крім того, [PERSON] з метою отримання у приватну власність [PERSON]. земельних ділянок, із земель наданих СФГ «Коваленково», в користування згідно державного акта на право постійного користування землею, знаючи про відсутність родинних звязків з вказаною вище особою , 02 жовтня 2004 року включив [PERSON]. в склад вказаного фермерського господарства. В подальшому [PERSON] було незаконно отримано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛГ № 174851 розміром 6, 3532 га.. По даному факту прокуратурою Сватівського району порушено кримінальну справу відносно [PERSON] за ч.2 ст. 364 та ч.2ст. 366 КК України. 04 липня 2011 року Сватівським районним судом винесено вирок по даній справі, згідно якого [PERSON] визнано винним та призначено покарання за даними статтями. Таким чином [PERSON] земельна ділянка одержана незаконно і підлягає поверненню в державну власність. Представник Сватівської РДА в судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, проти їх задоволення не заперечувала. Третя особа на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не зявився. Згідно ст. 130 ЦПК України, якщо в попередньому судовому засіданні відповідач визнав позов, то суд ухвалює судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши прокурора, відповідача, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, всебічно зясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає за необхідне задовольнити позов, оскільки незаконність дій [PERSON] доведена матеріалами кримінальної справи та постановленим 04 липня 2011 року вироком по даній кримінальній справі. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-28 00:00:00

У липні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та утримання дитини, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі та має неповнолітню доньку [PERSON], 29 квітня 1997року народження. Відповідач не надає їй матеріальної допомоги, тому просила суд задовольнити її позовні вимоги та стягнути з відповідача 4 000 грн. в рахунок сплати аліментів. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив суд про причини неявки, заяв про відкладення розгляду справи суду не подав. Суд, враховуючи думку позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, справу розглянув заочно, без участі відповідача, на основі наявних у справі даних та доказів. Суд, вислухавши пояснення позивача та, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволення за наступних обставин. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON]. зареєстрували шлюб 24 листопада 1989 року. Дружині присвоєно прізвище Вовк. (а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Стаття 5 протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен із подружжя зобовязаний виконувати обовязки цивільного характеру, що виникають зі шлюбу, сім»ї та необхідності виховання дитини. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно ст. 51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже відповідач зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, дитини та матеріальне становище відповідача, інші обставини справи. Позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 4 000 грн. задоволенню не підлягають, оскільки відповідач є приватними підприємцем та отримує дохід, тому, виходячи з положень ст. 183 СК України, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненю аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial