Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом обґрунтовуючи тим, що по [ADDRESS] зареєстрована гр.. [PERSON], 1959 р.н., яка [INFO] народила доньку [PERSON], відомості про батька дитини записані згідно ч.1 ст.135 Сімейного Кодексу України. 24.01.2011 року за направленням ПМПК № 1 від 08.12.2010 року з діагнозом: розумова відсталість легкого ступеня, ДЦП неповнолітню [PERSON] влаштовано до Таращанського навчального - реабілітаційного центу. Мама неповнолітню не відвідує на вихідні та канікули не забирає. В травні 2011 року дитину забрала знайома матері [PERSON] та привезла до матері, але в зв'язку з антисанітарними умовами проживання неповнолітню було доставлено до Білоцерківського районного центру соціально психологічної реабілітації дітей де вона знаходить в даний час. Оскільки відповідач не відвідує доньку у реабілітаційному центрі, вихованням доньки та належним утриманням не займається, зловживає алкогольними напоями, в будинку брудно, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її доньки [PERSON],[INFO] В судовому засіданні представник позивача Органу опіки та піклування Глушківської сільської ради позов підтримала. Відповідач [PERSON] позов не визнала, надала до суду заперечення та просила відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи Служби у справах дітей Білоцерківської райдержадміністрації позовні вимоги підтримала. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, свідків, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON],[INFO] проживає за адресою: [ADDRESS], має доньку - [PERSON], [INFO], яка також прописана за зазначеною адресою, відомості про батька дитини записані згідно ч.1 ст.135 Сімейного Кодексу України. [PERSON], [INFO] перебуває в Білоцерківському районному центрі соціально психологічної реабілітації дітей з 22.06.2011 року, [PERSON] доньку не відвідувала в зв'язку з тим, що з отримала перелом ноги, пересувається на милицях. Дівчинку відвідували її сестри, передавали одяг та гостинці, дані обставини не оспорюються сторонами. Ст.164 СК України надає вичерпний перелік підстав щодо позбавлення батьківських прав. Позивач зазначає підставу позбавлення батьківських прав згідно п. 2 ч.1 ст.164 СК України, тобто ухилення [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В підтвердження вимог до суду надано акти комісії Глушківської сільської ради ( а.с.4,5,6) від 20.08.2010 року, 15.02.2011 року та 13.06.2011 року, відповідно до яких було встановлено, що [PERSON] не працює, не створює належні умови для навчання та проживання дитини, через поламану ногу не пересувається, проживає з братом , який час від часу працює в місцевому господарстві різноробочим, що позивачем не оспорюється. Також в даних актах зазначено, що [PERSON] зловживає спиртними напоями та живе за кошти , які виділяє дитині - інваліду держава, що в судовому засіданні не підтверджено належними доказами. Відповідно до акту обстеження матеріально - побутових умов сім'ї від 08.06.2011 року встановлено, що будинок [ADDRESS] знаходиться в занедбаному стані, санітарно - гігієнічні умови незадовільні, в будинку брудно та скрізь розкидано пляшки від спиртних напоїв, [PERSON] - інвалід, не може обслуговувати себе і дитину, веде аморальний спосіб життя, не доглядає за собою та дитиною, вживає спиртні напої. ( а.с.9). Але відповідного акту станом на розгляд справи в суді до суду не надано, позивачем не додано доказів щодо злісного ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідача за період з червня 2011 року по даний час. Представник позивача в судовому засіданні 14.11.2011 року зазначила, що останнім часом [PERSON] змінилась в кращий бік, свідок [PERSON] зазначила, що її мати на обліку з приводу алкогольної залежності не перебуває, протягом останніх трьох місяців змінила своє ставлення до алкоголю, оскільки в неї хвора нога не має можливості працювати, проживає в м. Біла Церква і допомагає доглядати за дитиною, а вони з сестрою допомагають в будинку провести ремонт, на даний час побутові та проблеми зі здоров'ям вирішуються. Свідок [PERSON] в суді зазначила, що дитину відвідувати її сестри, привозили гостинці, дитину крім матері нікому не мають права віддавати, їй повідомляли що в мами проблеми з ногою і вона обмежена в русі. Представник позивача в обґрунтування вимог в судовому засіданні зазначила, що відповідач свідомо ухиляється від батьківських обов'язків, але до суду не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування вимог. Ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. В даному випадку, [PERSON] не мала реальної можливості виконати обов'язок по вихованню та утриманню дитини, але в її діях вбачається бездіяльність в усунені обставин, які заважають виконувати батьківські обов'язки та права щодо виховання доньки. Суд не вбачає злісного ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, оскільки вона протягом трьох років має проблеми з ногою, в зв'язку з чим не має можливості працювати, з донькою спілкується в телефонному режимі та через старших доньок, в судовому засіданні щиро розкаялась в тому, що неналежно ставилась до своїх обов'язків щодо виховання та утримання дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» це має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд вважає можливим враховуючи обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав відповідача, попередивши її про необхідність змінити ставлення до виховання дитини та покласти на Службу у справах дітей контроль за виконанням нею батьківських обов'язків. Враховуючи все наведене та

Outcome: dismissed