overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до відповідача та просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 01.09.1995 р. Гуменською сільською Радою Вінницького району Віницької області, актовий запис № 13 При цьому посилається на те, що подружжя з 01.09.1995 р. знаходяться в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку Анастосію, [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, непорозуміння, відсутність спільних поглядів на життя та сімю. Спільного господарства вони не ведуть. Примирення між ними не можливе, оскільки відповідачка мешкає окремо, шлюб носить формальний характер. Сторони у судове засідання не зявились: позивачка [PERSON]П надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала. Відповідач [PERSON]М у судове засідання не зявився,належним чином повідомлявся, поважних причин неявкі не повідомив. В справі достатньо доказів для її розгляду по суті і немає необхідності в особистих поясненнях сторін, тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 01.09.1995р. знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Шлюб у сторін перший. Від шлюбу є неповнолітня донька - Анастасія, [INFO] На протязі декількох останніх місяців сторони не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, будь-які стосунки не підтримують, втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб став носити формальний характер, майнового спору між ними немає. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача, а шлюб носить формальний характер, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування позовних вимог вказано, що з 1992 року по 1997 року вона перебувала з відповідачем в фактичних шлюбних стосунках. 17.09.1997 року у сторін народився син - [PERSON], в свідоцтві про народження якого батьком записаний відповідач. 09.10.1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського району м. Запоріжжя видано свідоцтво про встановлення батьківства, про що зроблено актовий запис за № 111. Син проживає з позивачем. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх доходів щомісячно до повноліття дитини. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення сторін по справі, а також дослідивши інші докази, що є в справі, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Син проживає з матірю - [PERSON] і знаходиться на її утриманні. Дані обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із змісту ч. 3 ст. 181 СК України слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері батька і (або) у твердій грошовий сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з матеріального становища сторін та враховуючи стан їх здоровя, а також те, що відповідач в добровільному порядку не сплачує аліменти на утримання дитини, не має на утриманні інших непрацездатних осіб, зазначених у статті 182 СК України та не надав суду інших доказів, які б могли вплинути на визначення розміру аліментів, суд дійшов висновку, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з 17.03.2007 р. він перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, але на даний час шлюбні стосунки між сторонами припинені, та спільне господарство не ведеться. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач вважає, що сімя розвалилась остаточно та відновленню не підлягає. У судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі та дав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Відповідач позовні вимоги визнала в повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17.03.2007 р., про що Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції зроблено актовий запис № 81. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. На даний час стосунки між сторонами припинені, сторони мешкають окремо. Відновляти шлюбні відносини позивач не має наміру і подальше збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Шлюб між сторонами є першим для кожного. Ці обставини підтверджуються дослідженими в ході судового засідання доказами. Ст. 112 СК України встановлено, що шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що оскільки сторони припинили спільне життя, тривалий час мешкають окремо один від одного, позивач вважає неможливим збереження шлюбу, суд приходить до висновку, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати щодо оформлення розірвання шлюбу в органах РАЦС повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 12.08.2006 р. вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, але шлюбні стосунки між сторонами припинені в листопаді 2010 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дітину [PERSON], [INFO]. Позивач вважає, що сім'я розвалилась остаточно та відновленню не підлягає. У судовому засіданні позивач позов підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити та дала пояснення в обґрунтування позову аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідачі в суд не з'явилися, про причини неявки суду не відомо. Не маючи відомостей про причину неявки відповідача, с|уд визнав можливим розгляд справи|речі| без їх участі на підставі наявних матеріалів та доказів згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, тобто заочно. Вислухавши пояснення позивача, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.08.2006 р., про що Кам»янською сільською радою Василівського району Запорізької області зроблено актовий запис № 05. Для сторін шлюб є першим. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами припинені з листопада 2010 року, з того часу спільне господарство сторони не ведуть та проживають окремо. Відновити шлюбні стосунки неможливо. Ці обставини підтверджуються дослідженими в ході судового засідання доказами. Ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що оскільки сторони припинили спільне життя, відновлення шлюбних стосунків неможливе ,- збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, посилаючись на те, що 15.12.1995 року між нею та відповідачем по справі було укладено шлюб, від якого сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу, у звязку з чим позивач просить стягнути на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 25 відсотків із всіх видів його заробітків але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити та дала пояснення в його обґрунтування аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з,явився ,повідомлявся за зазначеною у позові адресою. Так як суд не мав відомостей про причину неявки відповідача, останній повідомлявся про день та місце судового засідання, тому суд вирішив справу на підставі наявних матеріалів та доказів згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, тобто заочно. Вислухавши пояснення позивача та представника позивача, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Суд встановлено, що 15.12.1995 року між нею та відповідачем по справі було укладено шлюб, від якого сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальну допомогу. Ці обставини підтверджуються дослідженими в ході судового засідання доказами. На підставі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі ст. 182 ч. 2 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 25 відсотків із всіх видів його заробітків але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття , підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

ВАТ «Запоріжжяобленерго»в особі Східного району Запорізьких міських електричних мереж звернулось з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди у розмірі 2741 грн.45 коп., посилаючись на те, що 19.11.2009 р. електромонтерами Східного району Запорізьких міських електричних мереж була проведена перевірка дотримання Правил користування електричною енергією за адресою м. Запоріжжя, вул. Легендарна, буд.29, за якою проживає відповідач, особистий рахунок №551336015, під час якої встановлено порушення ПКЕЕН - самовільне підключення електропроводки до електромережі ВАТ «Запоріжжяобленерго»після припинення електропостачання за порушення ПКЕЕНи поза лічильником. Електролічильник відсутній. Про даний факт порушення ПКЕЕН, працівниками ВАТ «Запоріжжяобленерго»складено [PERSON] №00106371 від 19.11.2011 р. в присутності [PERSON]. Згідно Правил користування електроенергією для населення, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України і Методики обчислення розміру відшкодування збитків, затвердженої Постановою КМУ №562 від 04.05.2006 р. обчислена кількість неврахованої спожитої електроенергії в період з 27.01.2009 р. по 19.11.2009 р., за 296 днів на погашення якої виписаний рахунок на суму 2741 грн. 45 коп., і оскільки добровільно рахунок не сплачений, позивач просить стягнути на з відповідача його користь зазначену суму в порядку відшкодування матеріальної шкоди, також позивач просить стягнути на його користь понесені судові витрати. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала в повному обсязі і дала пояснення в його обґрунтування аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнала і не заперечував відносно його задоволення. Відповідно до ст. 130 ч. 4 ЦПК України, ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 174, 175 ЦПК України. Оскільки відповідачем позовні вимоги визнані у повному обсязі, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

Відповідач є батьком дочки [PERSON], [INFO], матірю якої є позивачка. [PERSON] посилаючись на те, що відповідач добровільно більше року не надає допомоги на утримання дитини звернулась до суду з позовом про стягнення з нього на її користь аліментів в розмірі по 1/4 частині доходу боржника щомісячно. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день розгляду справи був повідомлений належним чином та за останнім відомим місцем реєстрації, а тому за згодою позивачки постановляється заочне рішення. Судом встановлено, що відповідач дійсно не надає допомоги на свою дитину, яка знаходяться на утриманні позивачки. Тому відповідно до ст. 180 СК України з нього необхідно стягнути аліменти на її користь на утримання дочки до досягнення нею повноліття в розмірі по 1/4 частині доходу боржника щомісячно, оскільки інші стягнення з відповідача не проводяться, а також ніякі інші особи не знаходяться на його утриманні та він є працездатним. З відповідача підлягає також стягненню судовий збір та витрати по інформаційно-технічному забезпеченню розгляду справи. На підставі наведеного, ст. ст. 180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності їй свідоцтва №646, виданого на ім'я [PERSON] Рівненським кооперативним професійно-технічним училищем. Заявниця посилається на те, що вона хоче звернутись до управління Пенсійного фонду України в Костопільському районі з приводу призначення їй пенсії за віком, однак в свідоцтві №646, виданому Рівненським кооперативним професійно-технічним училищем, її ім'я помилково записане "Ніна" замість правильного „Антоніна. Оскільки провести таке виправлення в позасудовому порядку немає можливості, звернулась до суду з даною заявою. В судовому засіданні заявниця доводи заяви підтримала, представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що 05.07.1973 року Рівненським кооперативним професійно-технічним училищем видане свідоцтво №646 на ім'я [PERSON], в якому її ім'я помилково записане „Ніна" замість „Антоніна. Факт належності заявниці свідоцтва №646, виданого 5 липня 1973 року Рівненським кооперативним професійно-технічним училищем, стверджується: свідоцтвом про народження серії ЯЭ №627051; свідоцтвом про укладення шлюбу І-ГЮ №289766 від 08.11.1974 року; паспортом СР 618660, виданим Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області 18.12.1999 року. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, що передбачено п.1 ст.256 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання недієздатною [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вона є інвалідом дитинства, інвалідом ІІ групи внаслідок психічного розладу. У звязку з цим вона не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заявлені вимоги підтримала повністю, покликаючись на обставини, викладені в заяві. Представник заінтересованої особи [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти заявлених вимог. Заслухавши пояснення представника заявника [PERSON] та дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як вбачається з довідки серії 70-АК №091924 [PERSON] від 22 вересня 1977 року є інвалідом дитинства, інвалідом ІІ групи та є непрацездатною. Відповідно до заключення ЛКК №1747 від 17.05.2011 року [PERSON] встановлено діагноз "хвороба Дауна, важка розумова відсталість" та вказано, що вона потребує постійного стороннього догляду і нагляду. Відповідно до акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №319/11 від 12.09.2011 року [PERSON] страждає важкою розумовою відсталістю. В силу стійкої вираженої інтелектуальної недостатності вона не розуміє значення своїх дій і не може керувати ними. Згідно ч.1 ст.241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до висновку виконавчого комітету Костопільської міської ради від 22.06.2011 року виконком Костопільської міської ради не заперечує проти призначення [PERSON] опікуном [PERSON] Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуном [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з названим позовом, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право власності від 04.08.2004 року їй на праві власності належить квартира [ADDRESS]. Зазначає, що з 1977 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 25.10.1989 року, який зареєстрований у вказаній квартирі, але ніколи не проживав у ній, тому просить визнати його таким, що втратив право користування квартирою У судовому засіданні позивачка уточнила позовні вимоги та просила визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою на підставі ст. 405 ЦК України. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення в пресі, причин неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе за згодою позивача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що позивачці на праві власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 04.08.2044 року. Згідно акту обстеження, складеного 21.06.2011 року депутатом Броварської міської ради, відповідач зареєстрований в квартирі, але ніколи не проживав у ній. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки судом встановлено, що відповідач не проживає в квартирі без поважних причин, то суд задовольняє позов. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до Яготинського районного суду з позовною заявою до Сулимівської сільської ради Яготинського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно, в котрій зазначено, що 14 листопада 2007 року померла бабуся позивача [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку який розташований в с.Сулимівка Яготинського району Київської області по вул.Запорізькій, 34. В передбачений законодавством шестимісячний термін позивач звернувся до нотаріальної контори та отримав свідоцтво про право на спадщину. На даний час стало відомо, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вишляді земельної ділянки за № 48, розміром 1,7000 га, яка розташована на території Сулимівської сільської ради Яготинського району Київської області та призначена для ведення особистого селянського господарства. Враховуючи викладене, позивач просив визнати право власності на дану земельну ділянку. В судовому засіданні представник позиваач підтримав вимоги позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Представник відповідача в судове засідання не з'явився, звернувся з заявою про розгляд справи у його відсутність, визнав вимоги позову. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, роз'яснивши сторонам процесуальні наслідки визнання позову, враховуючи, що представник відповідача позов визнав, та визнання представником відповідача позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання представником відповідача позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказав, що 2207.2000 року вони зареєстрували шлюб у Золочівському ВРАГС Харківської області , актовий запис № 34. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що протягом останніх років їх сімейне життя поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен має протилежні погляди на шлюб та сім'ю, в результаті чого між ними часто виникали сварки, свідком яких є дитина. Примирення між ними неможливе, шлюбно-сімейних відносин вони не підтримують, шлюб існує формально. Сторонам судом був наданий строк для примирення до 20.06.2011 р., за збігом якого позивач наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог не заперечувала, згодна на розлучення. Пояснила, що з нею проживаєта проживатиме в майбутньому їх син. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, позов підлягає задоволенню. Зі свідоцтва про одруження серії І-ВЛ №017878, виданого 22.07.2000 року Золочівським ВРАГС Харківської області , видно, що [PERSON], [INFO], та [PERSON] (після одруження „Матяш), [INFO], 22.07.2000 року уклали шлюб, а/з №34 (а.с.7). Від шлюбу мають сина [PERSON], 05.09.2001 роук народження, який проживатиме з відповідачкою (а.с.6). Згідно ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сімї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має п право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка заявила клопотання про залишення її прізвища „Матяш. Згідно ст.105 ч.3 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього ж Кодексу. На підставі викладеного,

Outcome: approved