Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-20 00:00:00

Позивач ДПТНЗ «Львівський професійний політехнічний ліцей» звернувся до суду із позовом про виселення [PERSON] з кімнати № 68 учнівського гуртожитку на вул. О. Басараб, 3-б у м. Львові без надання іншого жилого приміщення. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до наказу тресту «Південьзахіделектромережбуд»(зараз ВАТ «Південьзахіделектромережбуд») № 20 від 15.02.1972 р. гуртожиток на вул. Брюсова (на теперішній час вул. [PERSON]), 3-б у м. Львові переданий на баланс позивача. Відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи ОКП ЛОР «БТІ та ЕО»даний об»єкт має статус студентського гуртожитку та призначений для тимчасового проживання учнів. Проте склалась ситуація, що у нього поселялись працівники професійно-технічної освіти та інші мешканці, з якими укладались строкові договори на проживання. 01.09.2008 р. вказаний договір був укладений з відповідачем, якій разом з донькою для проживання надано кімнату № 68 площею 13 кв.м. Після закінчення терміну його дії 30.06.2009 р. позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням звільнити займану житлову площу, але остання на звернення не реагує. При цьому, щодо вселення [PERSON] не приймалося спільне рішення адміністрації ліцею та профкому, ордер на поселення не видавався. Наказом Міністерства освіти і науки від 15.09.2003 р. № 623 наказано до 01.08.2004 р. припинити дії договорів оренди житлових та санітарно-побутових приміщень будівель гуртожитків навчальних закладів, підпорядкованих міністерству. Крім того, прокуратурою Личаківського району м. Львова винесено подання про усунення порушень норм житлового законодавства шляхом виселення з гуртожитку осіб, які проживають без достатніх правових підстав. Оскільки гуртожиток на вул. Басараб, 3-б у м. Львові відноситься до студентських, які призначені лише для проживання іногородніх учнів, студентів, слухачів, відповідач не має ніяких правових підстав для проживання у ньому, просить позов задовольнити. Представник позивача [PERSON], що діє згідно довіреності від 28.10.2009 р., у судовому засіданні позов підтримала та надала аналогічні пояснення. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON], що діє відповідно до довіреності від 05.07.2011 р., у судовому засіданні заперечили з приводу заявлених позовних вимог. Надали пояснення про те, що гуртожиток на вул. О. Басараб, 3-б у м. Львові переданий на баланс позивача згідно наказу тресту «Південьзахіделектромережбуд»з тією умовою, що 40 місць в згаданому приміщенні залишаються в розпорядженні Мехколони № 43 на праві постійної безстрокової оренди та використовуються для забезпечення житлом сімей працівників тресту, що перебувають на квартирному обліку до підходу черги. При цьому акт передачі майна позивачу відсутній. Батько відповідача [PERSON] (вітчим-Плювак Я.Я.) у 1985 р. як працівник тресту був поставлений на чергу для отримання житла, а з 1987 р. отримав кімнату № 81 у вказаному гуртожитку для проживання разом з сім»єю. З того часу, відповідач разом з матір»ю та її чоловіком проживала в даному житловому приміщенні, а з 2001 року у зв»язку з народженням у неї дитини їй для проживання було виділено окрему кімнату № 68. У цьому житловому приміщенні вона проживає на теперішній час уже з двома малолітніми дітьми. Вказують, що позивач не мав права укладати з [PERSON] договору найму житлової площі, оскільки єдиним законним розпорядником спірного житла є ВАТ «Південьзахіделектромережбуд». Вважають позовні вимоги про виселення [PERSON] безпідставними, оскільки відповідач проживає разом з малолітніми дітьми у вказаному гуртожитку на законних підставах як член сім»ї працівника мехколони ВАТ «Південьзахіделектромережбуд», якому надано для проживання кімнату у зв»язку з перебуванням на квартирному обліку. Представник відповідача ВАТ «Південьзахіделектромережбуд»у судове засідання на неодноразові виклики не з»явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Органу опіки і піклування Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради –[PERSON] у судовому засіданні заперечила з приводу заявлених позовних вимог з тих підстав, що у вказаній кімнаті гуртожитку разом з відповідачем проживають двоє її малолітніх дітей, права яких будуть порушені при виселенні матері. При цьому, вказала, що підстави для вселення даних осіб в приміщення гуртожитку органом опіки та піклування не досліджувалися. Заслухавши пояснення учасників процесу, з’ясувавши обставини справи, дослідивши представлені по справі докази, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що наказом тресту «Південьзахіделектромережбуд»від 19.01.1972 р. № 7 3-тя секція гуртожитку на вул. Брюсова, 3 на 340 місць загальною площею 3140 кв.м. була передана на баланс Механізованої колони № 34 тресту «Південьзахіделектромережбуд», яку зобов»язано укласти договір оренди з Львівським міським профтехучилищем № 33 на 300 місць у цьому гуртожитку (а.с.108). Вказаний документ був змінений наказом тресту «Південьзахіделектромережбуд»(зараз ВАТ «Південьзахіделектромережбуд») від 15.02.1972 р. № 20 (а.с.10), згідно з яким Механізовану колону № 34 зобов»язано безкоштовно по акту передати на баланс Львівському міському профтехучилищу № 33 (зараз ДПТНЗ «Львівський професійний політехнічний ліцей») вказану секцію гуртожитку на вул. Брюсова, 3 (на даний час вул. О.Басараб, 3-б), та наказано мехколоні № 34 укласти договір з ДПТУ-33 на постійну оренду 40 місць в гуртожитку. На виконання цього наказу між позивачем та відповідачем ВАТ «Південьзахіделектромережбуд»22.11.1992 р. укладено договір оренди жилих приміщень (а.с.55). Відповідно до якого останньому надано до 31.12.1997 р. у користування 15 кімнат у підвальному приміщенні та 7 кімнат на першому поверсі згаданого гуртожитку (без номерної ідентифікації кімнат). Проте відповідно до довідки ВАТ «Південьзахіделектромережбуд» від 08.11.2011 р. (а.с.108) вказаний акт приймання-передачі приміщень на баланс втрачений. Як вбачається з довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 22.12.2009 р. об»єкт нерухомого майна по вул. О.Басараб, 3-б у м. Львові згідно матеріалів інвентаризаційної справи має статус студентського гуртожитку, право власності на даний об’єкт не зареєстровано, даний гуртожиток знаходиться на балансі ДПТНЗ «Львівський професійний політехнічний ліцей»(колишнє ДПТУ № 33) (а.с.15). Дані обставини стверджуються довідкою ДПТНЗ «Львівський професійний політехнічний ліцей»від 03.11.11р. (а.с.117). Крім цього, Управлінням професійно-технічної освіти в довідці № 9а-1380 від 19.12.11р. підтверджено, що об’єкт є державною власністю і знаходиться в оперативному управлінні та перебуває на балансі ліцею. Таким чином, в судовому засіданні беззаперечно встановлено, що гуртожиток на вул. О.Басараб, 3-б у м. Львові має статус студентського та перебуває на балансі ДПТНЗ «Львівський професійний політехнічний ліцей», який у встановленому законом порядку як належний позивач звернувся з позовом про виселення відповідача. При цьому, в ході розгляду справи не здобуто жодних належних та допустимих доказів, що кімната № 68, де проживає [PERSON], передавалася позивачем в постійну оренду ВАТ «Південьзахіделектромережбуд»та дане товариство видавало відповідні документи на вселення відповідача. П. 1.2 Положення про учнівський гуртожиток Львівського професійного політехнічного ліцею від 20.01.2009 р. (а.с.19-23) передбачено, що гуртожиток на вул. О. Басараб, 3-б у м. Львові призначений для проживання на період навчання іногородніх учнів навчального закладу, а також студенів, слухачів тощо. За результатами проведеної перевірки Прокуратурою Личаківського району м. Львова внесено подання про усунення порушень житлового законодавства № 72-09 від 10.04.2009 р. (а.с.16-18) , яким встановлено факти проживання осіб у кімнатах вказаного гуртожитку без спільного рішення адміністрації установи та профкому та ордерів на їх вселення у житлові кімнати. У відповідності до ч.1 ст. 128 ЖК України порядок надання жилої площі в гуртожитках визначається законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Згідно із ч.2 ст. 128, ст. 129 ЖК України, п. 9 «Примірного положення про гуртожитки», затвердженого [PERSON] Міністрів УРСР від 03.06.1986 р. № 208, жила площа у гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної чи іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації відповідно до п. 10 вказаного Положення видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Як вбачається з пояснень сторін та досліджених у судовому засіданні доказів, спільне рішення адміністрації ліцею та профкому про надання жилої площі відповідачу в студентському гуртожитку на вул. О.Басараб, 3-б не видавалося, ордеру на вселення у кімнату № 68 [PERSON] ніколи не отримувала. При цьому, укладений між сторонами договір від 01.09.08р. на тимчасове проживання в учнівському гуртожитку згідно вказаних вимог закону не надає правових підстав відповідачу для проживання в займаному нею приміщенні. Однак, з довідки від 11.04.2011 р. (а.с.9) вбачається, що вона і надалі разом з дітьми фактично там проживає. Разом з тим, суд звертає увагу, що кімната № 81 гуртожитку на вул. О. Басараб, 3-б у м. Львові, де, як вказує відповідач, вона проживала з 1987 р. разом з матір»ю та її чоловіком [PERSON] та іншими членами сім»ї, не є предметом даного спору. Тому суд не приймає до уваги ту обставину, що [PERSON] був поселений в кімнату № 81 як працівник мехколони тресту. При цьому, всупереч п. 4 «Примірного положення про гуртожитки»[PERSON] не отримував дозволу виконкому відповідної [PERSON] народних депутатів на проживання в приміщенні з сім»єю. Посилання представників відповідача і третьої особи на факт порушення при виселенні прав малолітніх дітей [PERSON] є необґрунтованим, оскільки відповідач проживає в приміщенні разом з дітьми без відповідних правових підстав. Дослідивши обставини справи, оцінивши всі докази в сукупності, та вирішуючи спір в межах пред’явлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов є підставним, оскільки відповідач [PERSON] за відсутності спільного рішення адміністрації ліцею та профкому, не отримавши ордеру, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу, без жодних правових підстав проживає у кімнаті № 68 гуртожитку на вул. О. Басараб, 3-б у м. Львові, а тому відповідач підлягає виселенню без надання іншого житла. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача судові витрати, виходячи з розміру витрат, які підлягали сплаті за пред’явлення позову немайнового характеру на час звернення до суду, а саме стягує з [PERSON] на користь позивача сплачені ним 37 грн. витрат на ІТЗ та 8,50 грн. судового збору, а всього 45,50 грн. судових витрат (а.с.1-3)

Outcome: approved