Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство ПАТ [PERSON] «Приватбанк» в особі представника [PERSON], звернулось до суду із зазначеним позовом, в якому вказано, що відповідно до укладеного договору від 10 червня 2009 року [PERSON] 10 червня 2009 року отримала кредит у розмірі 3800 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 28 лютого 2011 року має заборгованість 5029 гривень 46копійок, з якої: 3168.92 грн. - заборгованість за кредитом; 1034.38 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 348.57 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250.00 грн. - штраф (фіксована частина), 227.59 грн. - штраф (процентна складова). У звязку з наведеним в позивача виникла необхідність у зверненні до суду із даним позовом в якому просить суд стягнути із відповідача заборгованість за кредитом та сплачені позивачем судові витрати. Представник позивача по справі ПАТ КБ „Приват Банк в судове засідання не зявився, звернувся до суду із заявою якою просить позов задоволити, розглянути справу у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання черговий раз не зявилася, хоча була завчасно повідомлена належним чином про час та місце судового засідання, про що свідчать розписки про отримання рекомендованих поштових повідомлень, а саме: на 29 червня 2011 року та 13 вересня 2011 року. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача та до Іллінецького районного суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність відповідача, який належним чином повідомлений, в порядку заочного розгляду справи. Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, вважає за можливе розглянути справу у відсутність належним чином повідомленого відповідача, а позовні вимоги задоволити в повному обємі, оскільки вони крім наданих доказів позивачем ніким не спростовані та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи та підтверджуються наступними а саме: копією кредитного договору та умов и правил надання банківських послуг (а.с. 4-6), розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с. 3). Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст.1050 та ч.2. ст.1054 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Частиною 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання. Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Таким чином, із досліджених доказів слідує, що [PERSON] із Публічним акціонерним товариством [PERSON] банк „Приват Банк укладено кредитний договір від 10 червня 2009 року. На виконання кредитного договору Публічним акціонерним товариством [PERSON] банк „Приват Банк [PERSON] було надано грошові кошти. Проте, зобов'язання боржника перед банком належним чином не виконано, в установлений строк грошові кошти боржником не повернуто. Оцінюючи в сукупності всі досліджені по справі докази, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані та доведені повністю, а тому вони підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved