Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-06 00:00:00

Позивач 02.09.2011 року звернувся до суду з вказаним позовом, яким просить стягнути з [PERSON] на користь Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ витрати на забезпечення навчання та утримання відповідача у Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ в розмірі 7008,86 грн. та судові витрати в сумі 190,09 грн., посилаючись на те, що [PERSON] уклав угоду про підготовку фахівців у вищому навчальному закладі МВС України із Юридичною академією України, правонаступником якої є Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2005 року за № 880, відповідно до якої позивач зобовязався виконувати положення п.1 вказаної угоди, а відповідач в свою чергу зобовязався дотримуватись обовязків передбачених п.2 вказаної угоди. Наказом ректора Юридичної академії МВС України від 07.08.2004 року за № 60 ос [PERSON] був зарахований на навчання курсантом 1 курсу факультету міліції громадської безпеки з подальшим перебування на повному державному забезпеченні. Крім того, зазначив, що вказана угода передбачає підстави відшкодування МВС України вартості навчання в разі її дострокового розірвання, у разі звільнення з органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни, вчинення проступку, не сумісного з перебуванням на службі в органах внутрішніх справ. Відповідно до наказу № 24 ос ректора Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни. Також зазначив, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року за № 313 «Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ», витрати відшкодовуються згідно з договором про підготовку фахівця у навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом та особою. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, посилаючись на мотиви, викладені в заяві та просив їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову та просив застосувати строки позовної давності і відмовити в задоволенні заявлених вимог. Суд, вислухавши учасників судового процесу, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06.09.2004 року між Юридичною академією МВС України та [PERSON] укладено угоду про підготовку фахівців у вищому навчальному закладі МВС України за державним замовленням із числа осіб цивільної молоді, рядового і молодшого начальницького складу органів внутрішніх справ України та їх працевлаштування (а.с.4), відповідно до якого позивач зобовязався забезпечити державним замовленням на денній формі навчання підготовку фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня «Спеціаліст», за спеціальністю «Правоохоронна діяльність», безкоштовним житлом та харчуванням за нормами курсантського пайка, працевлаштування випускника в системі МВС України після закінчення повного курсу навчання та одержання відповідної кваліфікації, а відповідач зобовязався виконувати в повному обсязі навчальну програму відповідно фахової спрямованості та освітньо-кваліфікаційного рівня, виконувати правила внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу, дотримуватись вимог Кодексу честі працівника органів внутрішніх справ, у разі звільнення з органів внутрішніх справ після закінчення навчання до встановленого 3-річного терміну за підставами, передбаченими п.3 цієї угоду відшкодувати МВС України витрати за період навчання. Відповідно до витягу з наказу № 24 ос від 03.04.2007 року по особовому складу ректора Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ [PERSON] (а.с.5), [PERSON], курсанта третього курсу факультету міліції громадської безпеки відрахувати з навчання та звільнити зі служби в органах внутрішніх справ за п. «є»ст. 63 (за порушення дисципліни). Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи (а.с. 10) правонаступником юридичної академії МВС України є Дніпропетровський державний університет внутрішніх справ. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2007 року за № 313 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України», витрати за навчання та утримання відшкодовуються згідно договором про підготовку фахівця у навчальному закладі, який укладається між навчальним закладом та особою. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 1 ст. 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частинами 3, 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачем заявлено клопотання про застосування позовної давності та дана обставина є самостійною підставою для відмови у позові, а тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову Дніпропетровському державному університету внутрішніх справ до [PERSON] про відшкодування витрат повязаних з утриманням у вищому навчальному закладі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed