Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-25 00:00:00

У жовтні 2011 року [PERSON] акціонерне товариство «Дельта Банк» звернувся із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 12 листопада 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 1921/ФКВ-07, згідно з умовами якого [PERSON] надав [PERSON] кредитні кошти у розмірі 130 000,00 дол. США з розрахунку 12,40 % річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 12 листопада 2007 року по 5 листопада 2027 року. Метою кредитування є придбання нерухомості. 30.06.2010 року між TOB «Укрпромбанк», AT «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань TOB «Укрпромбанку» на користь AT «Дельта Банку», відповідно до п. 4.1 якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, Укрпромбанк передає (відступає) «Дельта Банку» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, що забезпечують виконання кредитних зобов'язань перед Національним банком, внаслідок чого «Дельта Банк» замінює «Укрпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а згідно з п. 4.2 внаслідок передачі «Укрпромбанком» «Дельта Банку» прав вимоги до боржників, «Дельта Банку» переходить (відступається) право вимагати (замість «Укрпромбанку») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» набув права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 1921/ФКВ-07 від 12.11.2007 року. Відповідно до п. 2.4 [PERSON], повернення кредиту здійснюється щомісячно частинами в розмірі не менш як 542,00 дол. США по 20 число, включно, кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту. Виконання [PERSON] зобов'язань за [PERSON] забезпечується іпотекою відповідно до укладеного Іпотечного договору № 1921/Zфпор-07 від 12.11.2007 року між TOB «Український промисловий банк» та [PERSON] (Іпотекодавець), згідно з яким предметом іпотеки є квартира номер 12 в будинку 27-в, по вулиці Якуба Коласа, в м. Києві. Зазначена квартира складається з 3 жилих кімнат, жила площа 42,00 кв.м., загальна площа 72,20 кв.м. Згідно з п. 1.1 Іпотечного договору, іпотека за ним забезпечує вимоги Іпотекодержателя за Кредитним договором № 1921/ФКВ-07 від 12.11.2007 року. У цьому ж пункті договору перераховано які саме вимоги забезпечуються. Виконання [PERSON] зобов'язань за цим договором забезпечується порукою відповідно до укладеного [PERSON] поруки № 1921/Zфпор-07 від 12.11.2007 року між TOB «Український промисловий банк» та [PERSON] (Поручитель), [PERSON] (Боржник), згідно з яким Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником зобов'язань за Кредитним договором № 1921/ФКВ-07 від 12.11.2007 року. Відповідальність Поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) Боржником зобов'язань за [PERSON]. Поручитель і Боржник несуть перед Кредитором солідарну відповідальність, а Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник. Згідно п. 2.6 [PERSON] проценти за користування Кредитом нараховуються у валюті кредиту за період з дня його надання до дня його повернення. Проценти нараховуються щомісячно на фактичну заборгованість по Кредиту за період з першого по останній день кожного календарного місяця. Відповідно до п. 1.7, 2.10 [PERSON] комісія за управління кредитом складає 0,15 % від суми кредиту, нарахування якої здійснюється щомісячно і сплачується [PERSON] у національній валюті по 20 число включно кожного наступного місяця, що слідує за її нарахуванням. [PERSON] виконав свої зобов'язання в повному обсязі за [PERSON] та надав [PERSON] кредитні кошти, що підтверджується заявою на видачу готівки № 0001/14 від 12.11.2007 року. Згідно з п. 5.2 [PERSON] у випадку порушення строків повернення Кредиту та/або сплати нарахованих процентів за користування ним, комісій та інших платежів, передбачених цим [PERSON] має право вимагати, а [PERSON] зобов'язаний сплатити [PERSON] пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення за кожний день прострочення від суми простроченої заборгованості. Відповідно до п. 6.2 [PERSON], [PERSON] має право вимагати повного виконання кредиту, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених цим договором, а також відшкодування збитків, завданих [PERSON] внаслідок невиконання або неналежного виконання [PERSON] та/або його поручителями умов цього [PERSON] та договорів, укладених у забезпечення виконання [PERSON] зобов'язань за цим [PERSON], а [PERSON] зобов'язаний протягом 30 календарних днів з дати надіслання [PERSON] відповідної вимоги повернути суму заборгованості по Кредиту, що залишилась, сплатити проценти, комісії, штрафні санкції, інші платежі за цим [PERSON], а також відшкодувати збитки, завдані [PERSON], у випадках, передбачених пп. а - ж, в тому числі і в випадку порушення [PERSON] строків платежів, що встановлені [PERSON]. 15.04.2011 року [PERSON] була відправлена досудова вимога, проте зобов'язання за кредитним договором № 1921/ФКВ-07 від 12.11.2007 року залишаються невиконаними, внаслідок чого станом на 02.08.2011 року наявна заборгованість на загальну суму 1 259 585,11 грн. 11 коп., з яких: сума заборгованості за кредитом - 962 809,36 грн.; сума заборгованості за відсотками - 253 586,91 грн.; комісії, передбачені кредитним договором - 43 188,84 грн. Враховуючи викладене, [PERSON] акціонерне товариство «Дельта Банк» просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 1921/ФКВ-07 від 12.11.2007 року в сумі 1 259 585,11 грн. 11 коп., а також понесені судові витрати. У грудні 2011 року [PERSON], [PERSON] звернулись із зустрічним позовом до [PERSON] акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання [PERSON] поруки № 1921/Zфпор-07 від 12 листопада 2007 року недійсним, посилаючись на те, що 12 листопада 2007 року укладено Кредитний договір № 1921/ФВК-07 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», згідно якого [PERSON] отримав кредитні кошти у сумі 130 000 доларів США. З метою забезпечення зобов'язання між ТОВ «Український промисловий банк» (Кредитор) та Поручителем за договором), Боржником за кредитним договором було укладено Договір поруки № 1921/Zфпор/07 від 12.11.2007, згідно з яким Поручитель поручається перед Кредитором за кредитним договором, несе із Боржником солідарну відповідальність та відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник. Відповідно до п. 3.2 Кредитного договору передбачено, що виконання умов забезпечення зобов'язань означає належне оформлення правочину іпотеки та договору поруки, що включає підписання кожного договору уповноваженою особою банку та позичальником та/або поручителем позичальника, його нотаріальне посвідчення, проведення встановленої чинним законодавством або договором процедури реєстрації відносин іпотеки та поруки, здійснення всіх необхідних дій, що дозволяють [PERSON] іпотеки (поруки, гарантії) набути чинності. Таким чином, істотною умовою договору поруки, що був укладений між сторонами, було його нотаріальне посвідчення, щодо чого було досягнуто згоди між кредитором і боржником за кредитним договором. Всупереч положень кредитного договору, договір поруки був укладений у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення, тобто із порушенням істотної умови договору, що свідчить також про його неукладеність. Таким чином, враховуючи те, що Договір поруки був укладений із порушенням істотних умов, що були досягнуті сторонами при укладанні кредитного договору, вимоги щодо нотаріального посвідчення дотримано не було, тому вважається, що Договір поруки № 1921/Zфпор/07 від 12.11.2007 року є недійсним і є підстави вважати його неукладеним. Враховуючи викладене, [PERSON] та [PERSON] просили визнати Договір поруки 1921/Zфпор/07 від 12.11.2007 недійсним. У грудні 2011 року третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] акціонерного товариства «Дельта Банк», [PERSON], [PERSON] про визнання [PERSON] поруки № 1921/Zфпор-07 від 12 листопада 2007 року недійсним, посилаючись на те, що 2 лютого 2007 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що був зареєстрований відділом РАЦС Києво-Святошинського району Київської області. Йому стало відомо, що в провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходиться справа за позовом [PERSON] акціонерного товариства «Дельта Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки. Дана інформація стала відома після отримання позовної заяви із суду, надіслану за місцем його проживання. З позовної заяви він дізнався про Договір поруки № 1921/Zфпор/07 від 12.11.2007 року, укладеного між TOB «Український промисловий банк» (Кредитор) та [PERSON] (Поручитель), [PERSON] (Боржник), згідно з яким Поручитель поручається перед Кредитором за кредитним договором, несе із Боржником солідарну відповідальність перед Кредитором та відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник. Договір поруки був підписаний 12.11.2007 року, на той час [PERSON] знаходились з ним у зареєстрованому шлюбі. Про намір підписувати даний договір [PERSON] не повідомляла його, не радилась щодо необхідності та доцільності його укладення, хоча за домовленістю між ними подружжя спільно вирішували питання значних витрат та вчинення правочинів, що можуть до таких витрат призвести. Про факт існування договору поруки він дізнався вже після виникнення спору про стягнення коштів за кредитним договором. Договір позики виходить за межі дрібного побутового. Предмет даного договору відноситься до цінного майна, оскільки розмір грошової суми, одержаної [PERSON] є значним відносно доходів подружжя. Зі змісту [PERSON] поруки випливає, що порука є угодою щодо прийняття поручителем на себе обов'язку перед Кредитором за виконання Боржником свого зобов'язання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов'язання Боржником шляхом відшкодування в грошовій формі того, що не було виконане Боржником. Під час укладання договору Поруки поручитель розпоряджається своїми грошовими коштами, які відповідно до ст. 61 СК України є спільною сумісною власністю. Оскільки, недотримання ПАТ «Дельта Банк», [PERSON], [PERSON] вимог ст. 65 СК України вимоги щодо надання згоди другого з подружжя на укладення правочину, який виходить за межі дрібного побутового, є передбаченою ч. 1 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК підставою для визнання цього правочину недійсним. Враховуючи викладене, [PERSON], просив визнати Договір поруки № 1921/Zфпор від 12.11.2007 року, укладеного між TOB «Український промисловий банк» [PERSON] та [PERSON], недійсним. У січні 2012 року позивач [PERSON] акціонерне товариство «Дельта Банк» подав суду заяву про збільшення позовних вимог, у якій зазначав, що на даний час [PERSON] продовжує ухилятися від виконання своїх зобов»язань за Кредитним договором, від моменту подачі позову минув певний проміжок часу, сума заборгованості по сплаті відсотків та комісії за користування кредитними коштами збільшилась. Станом на 17 січня 2012 року заборгованість за кредитним договором № 1921/ФКВ-07 від 12 листопада 2007 року становить 1 32 4941 грн. 26 грн., з яких: заборгованість по кредиту-542 доларів США, заборгованість по процентам-1272,06 доларів США, заборгованість по щомісячній комісії-1558,01 грн., прострочена заборгованість по кредиту-17344 доларів США, прострочена заборгованість по процентам-36736,98 доларів США, прострочені комісі-49411,32 грн., залишок тіла кредиту-120 786 доларів США. Враховуючи викладене, позивач [PERSON] акціонерне товариство «Дельта Банк» просив стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за Кредитним договором № 1921/ФКВ-07 від 12 листопада 2007 року в сумі 1 324 941 грн. 26 коп. та понесені судові витрати. У судовому засіданні представник позивача (відповідача за зустрічним позовом та позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON]Й.) ПАТ «Дельта Банк» позов підтримав та просив його задовольнити, зустрічний позов та позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON], не визнав та заперечував проти їх задоволення. У судовому засіданні представники відповідачів (позивачів за зустрічним позовом та відповідачів за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON]Й.) [PERSON], [PERSON] просили у задоволенні первісного позову відмовити, зустрічний позов задовольнити повністю, позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON], підтримали. У судовому засіданні представник третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON] просив у задоволенні первісного позову відмовити, його позов та зустрічний позов задовольнити. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, зясувавши дійсні обставини та давши оцінку зібраним в справі доказам, дійшов висновку, що позов ПАТ «Дельта Банк» підлягає задоволенню, у задоволенні зустрічного позову [PERSON], [PERSON] та позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, [PERSON] відмовити, з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 листопада 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» і [PERSON] був укладений Кредитний договір № 1921/ФКВ-07, відповідно до умов п. 1.1.-1.4. якого [PERSON] надає [PERSON] [PERSON] кредитні кошти на наступних умовах: сума кредиту-130000 доларів США, строк кредиткування-240 місяців, дата повернення кредиту-5 листопада 2027 року, мета кредитування-придбання нерухомості. Згідно умов п. 1.5.-1.7 Кредитного договору процентна ставка за користування кредитом-12,40% річних, комісія за управління кредитом-0,15% від суми кредиту, визначеної у п. 1.1. цього [PERSON], щомісячно протягом 120 місяців користування. Відповідно до умов п. 1.9. умов Кредитного договору комісія за дострокове проведення розрахунків по Кредиту становить 1% від суми дострокового повного/часткового повернення Кредиту в перший рік користування кредитом, але не менше 10 грн., 0,5% від суми дострокового повного/часткового повернення кредитку в другий рік користування кредитом, але не менше 10 грн., 0% від суми дострокового повного/часткового повернення кредиту після двох років користування кредитом. Згідно умов п. 1.11. Кредитного договору [PERSON] зобов»язаний сплачувати платежі за цим [PERSON] у розмірі, порядку та строки, встановлені цим [PERSON] та Графіком платежів щодо погашення суми Кредиту, процентів за користування ним, комісій [PERSON], сукупних послуг, які надаються [PERSON] у зв»язку із укладенням цього [PERSON], а також інших фінансових зобов»язань [PERSON], які виникають у зв»язку з укладенням цього [PERSON], який є невід»ємною частиною цього договору (Додаток № 1). Відповідно до умов п. 3.1. Кредитного договору виконання [PERSON] зобов»язань за цим [PERSON] (повернення Кредиту, сплата процентів за його користування, комісій, штрафних санкцій, інших платежів, передбачених [PERSON]), забезпечується іпотекою квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та порукою фізичної особи [PERSON]. Згідно умов п. 3.2. Кредитного договору виконання умов забезпечення зобов»язань за цим [PERSON] означає належне оформлення правочину іпотеки та поруки, що включає підписання кожного договору уповноваженою особою [PERSON] та [PERSON] та/або майновим поручителем/поручителем [PERSON], його нотаріальне посвідчення, проведення (здійснення) встановленої чинним законодавством або договором процедури реєстрації відносин іпотеки та поруки, передачу предмета іпотеки у володіння Іпотекодержателя чи третьої особи (якщо це передбачено відповідним договором), тобто здійснення [PERSON] (іпотекодавцем, гарантом, поручителем, майновим поручителем) всіх необхідних дій, що дозволяють договору іпотеки (поруки, гарантії, іншому договору забезпечення) набути чинності, та встановити пріоритет [PERSON] на предмет іпотеки, а також належне виконання обов»язків за договором іпотеки протягом його дії. Відповідно до умов п. 3.3. Кредитного договору виконання [PERSON] зобов»язань за цим [PERSON] забезпечується також усім належним [PERSON] майном та коштами, на які може бути звернено стягнення в порядку, встановленому законодавством України. Згідно умов п. 4.2.1, 4.2.2. Кредитного договору [PERSON] зобов»язується здійснювати повернення Кредиту, сплату процентів за користування ним, комісій, штрафних санкцій та інших платежів за цим [PERSON] у передбачені цим [PERSON] строки. Грошові кошти на виконання зобов»язань, передбачених цим [PERSON], спрямовувати в наступній черговості: 1) на сплату прострочених процентів за користування кредитом; 2) на сплату прострочених комісій, якщо їх сплата передбачена умовами цього [PERSON]; 3) на сплату простроченої заборгованості по Кредиту; 4) на сплату нарахованих процентів за користування Кредитом; 5) на сплату комісій, якщо їх сплата передбачена умовами цього [PERSON]; 6) на сплату строкової заборгованості по Кредиту; 7) на сплату штрафних санкцій; 8) на сплату інших платежів за цим [PERSON]; 9) на дострокове повернення заборгованості по Кредиту. Відповідно до умов п. 6.2. Кредитного договору [PERSON] має право вимагати дострокового повного повернення Кредиту, сплати процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів, передбачених цим [PERSON], а також відшкодування збитків, завданих [PERSON], внаслідок невиконання, неналежного виконання [PERSON] та/або його поручителями умов цього [PERSON] та/або договорів, укладених у забезпечення виконання [PERSON] зобов»язань за цим [PERSON], а [PERSON] зобов»язаний протягом 30 календарних днів з дати отримання [PERSON] відповідної вимоги від [PERSON] повернути заборгованість по Кредиту, що залишилась, сплатити проценти, комісії, штрафні санкції, інші платежі за цим [PERSON], а також відшкодувати збитки, завдані [PERSON], у разі настання будь-якого із наступних випадків: а) порушення [PERSON] строків платежів, що встановлені цим [PERSON]; б) невиконання [PERSON] передбачених даним [PERSON] зобов»язань по цільовому використанню кредиту; в) інформація та документи, що підлягають поданню [PERSON] [PERSON] у відповідності або в зв»язку з [PERSON], представлені [PERSON] несвоєчасно, в неповному обсязі, або якщо така інформація та документи, їх частина не відповідає дійсності; г) при виникненні обставин, які викликають загрозу своєчасному виконанню [PERSON] зобов»язань за [PERSON] ( у тому числі погіршення матеріального стану [PERSON]); [PERSON] та/або іншими особами, що є поручителями (іпотекодавцями, гарантами, майновими поручителями та ін.) [PERSON] не виконуються обов»язки за укладеними договорами забезпечення виконання [PERSON] зобов»язань за цим [PERSON], у тому числі у разі виникнення загрози втрати або зменшення вартості будь-якого з предметів іпотеки; е) порушення [PERSON] інших умов даного [PERSON]; ж) обмеження з ініціативи [PERSON] та/або інших осіб, в тому числі тих, що є поручителями [PERSON], прав [PERSON] щодо повернення заборгованості за [PERSON]. Зазначені в цьому пункті випадки є істотними порушеннями [PERSON] умов цього [PERSON]. Відповідно до умов п. 6.3. Кредитного договору у разі невиконання позичальником вимоги про дострокове виконання зобов»язань за цим [PERSON] у встановлений строк [PERSON] має право стягнути примусово ( в тому числі шляхом звернення стягнення на заставлене майно, стягнення заборгованості з поручителів тощо, та/або шляхом договірного списання) всю заборгованість за цим [PERSON] ( кредит, проценти, комісії, штрафні санкції та інші платежі). [PERSON] виконав свої зобов'язання в повному обсязі за [PERSON] та надав [PERSON] кредитні кошти, що підтверджується заявою на видачу готівки № 0001/14 від 12 листопада 2007 року. 15 квітня 2011 року [PERSON] була відправлена досудова вимога, проте зобов'язання за Кредитним договором № 1921/ФКВ-07 від 12 листопада 2007 року залишаються невиконаними, внаслідок чого станом на 2 серпня 2011 року наявна заборгованість на загальну суму 1 259 585 грн. 11 коп., з яких: сума заборгованості за кредитом - 962 809,36 грн., сума заборгованості за відсотками - 253 586,91 грн., комісії, передбачені кредитним договором - 43 188,84 грн. Станом на 17 січня 2012 року заборгованість за кредитним договором № 1921/ФКВ-07 від 12 листопада 2007 року становить 1 324 941 грн. 26 коп., з яких: заборгованість по кредиту-542 доларів США, заборгованість по процентам-1272,06 доларів США, заборгованість по щомісячній комісії-1558 грн. 01 коп., прострочена заборгованість по кредиту-17344 доларів США, прострочена заборгованість по процентам-36736,98 доларів США, прострочені комісі-49411 грн. 32 коп., залишок тіла кредиту-120 786 доларів США. З наявних матеріалів справи вбачається, що 12 листопада 2007 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк», з однієї сторони, [PERSON], як Поручителем, з другої сторони, та [PERSON], як Боржником, з третьої сторони був укладений Договір поруки № 1921/Zфпор-07, відповідно до умов п. 1 якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником зобов»язань за Кредитним договором № 1921/ФКВ-07 від 12 листопада 2007 року, за яким останній зобов»язаний до 5 листопада 2027 року повернути кредит у розмірі 130 000 доларів США, сплатити проценти та штрафні санкції у розмірі і у випадках, передбачених Кредитним договором. Відповідно до умов п. 2 [PERSON] поруки відповідальність Поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) Боржником зобов»язань за Кредитним договором. Згідно умов п. 3 [PERSON] поруки Поручитель і Боржник несуть перед Кредитором солідарну відповідальність. Поручитель відповідає перед Кредитором в тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи повернення кредиту, сплату процентів, штрафних санкцій та відшкодування збитків. Згідно вимог ст. ст. 525 і 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно вимог ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до вимог ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Позивач виконав свої зобовязання по договору, надавши кредит, проте ні відповідач, ні його поручитель у встановлені строки борг не повертають та не сплачують відсотки за користування кредитом. Згідно вимог ст. ст. 553, 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Оскільки кредитний договір було забезпечено порукою, відповідачі мають відповідати перед позивачем у солідарному порядку. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] акціонерного товариства «Дельта Банк» підлягає задоволенню і з [PERSON] та [PERSON] слід стягнути солідарно на користь [PERSON] акціонерного товариства «Дельта Банк» заборгованість за Кредитним договором № 1921/ФКВ-07 від 12 листопада 2007 року в сумі 1 324 941 грн. 26 коп. Відповідно до умов п. 3.1. [PERSON] про передачу Активів та кредитних зобов»язань Укрпромбанку на користь [PERSON] від 30 червня 2010 року в порядку, в обсязі та на умовах, визначених цим [PERSON], заборгованість та зобов»язання Укрпромбанку перед Національним банком за Кредитними Зобов»язаннями переводиться на [PERSON], внаслідок чого [PERSON] замінює Укрпромбанк як боржника (стає новим боржником) у зазначених кредитних Зобов»язаннях. Відповідно до положень ст. 520 Цивільного кодексу України переведення боргу Укрпромбанком на [PERSON] погоджено Національним банком шляхом погодження рішення Конкурсної комісії про визначення [PERSON] банком-переможцем Конкурсу, а також шляхом підписання цього [PERSON]. У своєму зустрічному позові позивачі за зустрічним позовом [PERSON] і [PERSON] до [PERSON] акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання [PERSON] поруки № 1921/Zфпор/07 від 12 листопада 2007 року недійсним посилаються на те, що істотною умовою договору поруки, що був укладений між сторонами, було його нотаріальне посвідчення, щодо чого було досягнуто згоди між кредитором і боржником за кредитним договором. Всупереч положень кредитного договору, договір поруки був укладений у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення, тобто із порушенням істотної умови договору, що свідчить також про його неукладеність. Таким чином, враховуючи те, що Договір поруки був укладений із порушенням істотних умов, що були досягнуті сторонами при укладанні Кредитного договору, вимоги щодо нотаріального посвідчення дотримано не було, тому вважається, що Договір поруки № 1921/Zфпор/07 від 12.11.2007 року є недійсним і є підстави вважати його неукладеним. Враховуючи викладене, [PERSON] та [PERSON] просили визнати Договір поруки 1921/Zфпор/07 від 12.11.2007 недійсним. Згідно вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотним умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно вимог ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов»язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов»язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до вимог ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо за коном ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно умов п. 3.2. Кредитного договору виконання умов забезпечення зобов»язань за цим [PERSON] означає належне оформлення правочину іпотеки та поруки, що включає підписання кожного договору уповноваженою особою [PERSON] та [PERSON] та/або майновим поручителем/поручителем [PERSON], його нотаріальне посвідчення, проведення (здійснення) встановленої чинним законодавством або договором процедури реєстрації відносин іпотеки та поруки, передачу предмета іпотеки у володіння Іпотекодержателя чи третьої особи ( якщо це передбачено відповідним договором), тобто здійснення [PERSON] (іпотекодавцем, гарантом, поручителем, майновим поручителем) всіх необхідних дій, що дозволяють договору іпотеки (поруки, гарантії, іншому договору забезпечення) набути чинності, та встановити пріоритет [PERSON] на предмет іпотеки, а також належне виконання обов»язків за договором іпотеки протягом його дії. Під час підписання [PERSON] поруки № 1921/Zфпор-07 від 12 листопада 2007 року сторони дійшли згоди щодо укладення [PERSON] поруки, підписали договір на власний розсуд, враховуючи всі ризики та без будь-якого впливу. За таких обставин суд дійшов висновку, що Договір поруки № 1921/Zфпор-07 від 12 листопада 2007 року укладений відповідно до норм Цивільного кодексу України та умов Кредитного договору, порушень чинного законодавства щодо укладення договору поруки судом не встановлено, а тому у задоволенні зустрічного позову [PERSON] і [PERSON] до [PERSON] акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання [PERSON] поруки № 1921/Zфпор-07 від 12 листопада 2007 року недійсним слід відмовити. Щодо заявлених вимог третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, [PERSON] до [PERSON] акціонерного товариства «Дельта Банк», [PERSON], [PERSON] про визнання [PERSON] поруки № 1921/Zфпор від 12 листопада 2007 року, укладеного між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON], [PERSON] недійсним з тих підстав, що при укладенні вищезазначеного договору поруки сторонами не було дотримано всіх положень норм діючого законодавства, зокрема, не надана його згода як чоловіка [PERSON] на укладення договору поруки, так як оскаржуваний Кредитний договір виходить за межі дрібного побутового і предмет даного договору відноситься до цінного майна, оскільки розмір грошової суми, одержаної позичальником, є значним відносно доходів подружжя., то суд відмовляє у його задоволенні з огляду на наступне. Положення ст. 65 Сімейного кодексу України щодо порядку розпорядження майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, регулюють відносини, які стосуються саме розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного з подружжя на укладення цивільно-правових угод щодо набуття майна, зокрема на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів і не створює обовязків для другого з подружжя, а лише для позичальника, як сторони [PERSON] відповідно до вимог ч. 1 ст. 1054 ЦК України. Щодо [PERSON] поруки, то відповідно до вимог ст. 553 ЦК України поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов»язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов»язання, зокрема, грошового зобов»язання, а не правочином щодо розпорядження майном, належним поручителю. Договір поруки не створює обов»язків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором, а тому до таких правовідносин норми ст. 65 Сімейного кодексу не застосовуються. Судові витрати по справі слід стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] і [PERSON] згідно зі ст. 88 ЦПК України на користь позивача [PERSON] акціонерного товариства «Дельта Банк». Враховуючи викладене та

Outcome: approved