Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся 03.08.2011 р. з позовом до Публічного акціонерного товариства «Євраз [PERSON]», та до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, про відшкодування моральної шкоди. В ході судового засідання позовні вимоги були змінені. По клопотанню представника позивача позовні вимоги до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Кривому Розі Дніпропетровської області про стягнення з нього 192000 гривень за спричинену моральну шкоду залишено без розгляду. В обґрунтуванні своїх позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що він пропрацював на шахті «Ювілейна» в Відкритому акціонерному товаристві «Суха Балка», яке на теперішній час перейменоване в Публічне акціонерне товариство «Євраз [PERSON]», а саме: з 25.09.1998 р. підземним прохідником. Рішенням лікувальної експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини 31 березня 2011 р. (протокол № 603) йому було встановлено професійне захворювання за діагнозом: радикулопатія, часто рецедивуючий перебіг, фаза загострення, з вираженими статико динамічними порушеннями, стійким больовим, мязово тонічним синдромами, деформуючим артрозом колінних суглобів першого ступеню. 14.04.2011 р. було складено Акт розслідування професійного захворювання № 27, в якому встановлено, згідно пункту 17, що причиною отримання професійного захворювання явилось перевищення гранично - допустимих показників праці, а саме фізичного перенавантаження. В пункті 19 Акту… встановлено, що винними в отриманні ним професійного захворювання є адміністрація шахти «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка», де було порушення вимог законодавства, а саме п. 13 Закону України „Про охорону праці та ст. 153 КЗпП України. За висновком медико соціальної експертної комісії 11 травня 2011 р. йому первинно було встановлено 25 % втрати професійної працездатності. Наступне переосвідчення призначено на 01.05.2012 р. Він вважає, що саме з вини підприємства відповідача - він отримав проф. захворювання, втратив значний відсоток працездатності, являється інвалідом 3 групи. По причині вищезазначеного він на теперішній час змушений переносить щоденні фізичні болі, а звідси і моральні переживання, які проявляються в наступному: його турбують ниючі болі в поперековому та шийному відділах хребта, які посилюється при ході, охолодженні; виникають судоми в мязах лівої ноги в процесі ходи в поєднанні зі слабкістю та почуттям оніміння, через що він постійно вимушений кожні декілька метрів відстані зупинятися та відпочивати. Його непокоїть оніміння пальців лівої стопи, біль та обмеження рухів; виникає гострий біль при фізичному навантаженні; турбує біль та обмеження рухів в ліктьових, переважно правому суглобах, правому плечовому, колінних суглобах та суглобах кистей. В результаті він змушений постійно приймати медикаменти, бо через постійні болі в суглобах та в області спини немає можливості спати, а після відпочинку потребує час, щоб піднятися, так як виникає оніміння ніг та гострі болі в суглобах. Через хронічні болі в області спини, а також через оніміння та судоми в ногах, не має змоги довго ходити, навіть сидіти. Від цього він постійно відчуває не лише фізичний дискомфорт, а й моральний. Він почуває себе зовсім виснаженим, бо повноцінно не мае змоги виспатися, відпочити і від цього знаходиться в постійному нервовому стані. Він просить суд стягнути з відповідача на його користь моральну компенсацію у розмірі 192000 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON] не був присутній, про час та місце розгляду справи сповіщений належно, що підтверджено матеріалами справи. Про причини неявки суд не сповіщено. Представник позивача, яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні зазначила, щодо можливості розгляду справи за відсутністю її довірителя, оскільки останній, за станом свого здоровя не має змоги бути присутнім у судовому засідання та надав їй, як представнику усі повноваження, що передбачені законодавством України. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги до Публічного акціонерного товариства «Євраз [PERSON]» підтримує у повному обсязі, просить стягнути відшкодування моральної шкоди у розмірі 192000 грн. При цьому зіслалася на обставини вказані в позовній заяві, просить при винесені рішення врахувати, що з вини підприємства відповідача, позивач отримав проф. захворювання, втратив 25 відсотків професійної працездатності, постійно знаходиться під наглядом лікарів, проходить стаціонарно лікування, в звязку з постійними болями в області спини, що підтверджується виписними епікризами, вказала, що наслідки отриманих профзахворювань, змінили рівень життєвої діяльності позивача. [PERSON] змушений прикладати багато зусиль для організації свого життя та постійного підтримання працездатності, в результаті переносить фізичні та моральні страждання. Представник відповідача - Публічне акціонерне товариство «Євраз [PERSON]» - в судовому засіданні позов не визнала та суду пояснила, що позивач свідомо обрав даний фах та роботу на підприємстві відповідача, знав та повинен був знати про шкідливі фактори та умови праці, за це він мав певні пільги, а саме йому надавалося харчування, засоби індивідуального захисту. Також суду пояснила, що підприємство вважає, що позивачем не доведено факт заподіяння йому моральної шкоди, не надано доказів, які підтверджують глибину фізичних та моральних страждань, погіршення його здібностей, не надано доказів про перенесення позивачем моральних страждань та переживань, позивач не обґрунтував розмір моральних страждань та переживань. Передбачене ст. 237-1 КЗпП України відшкодування моральної шкоди відповідачем не застосовується до осіб, що підлягають обовязковому соціальному страхуванню відповідно до Закону України „Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. Саме такою особою і є позивач. Відповідно до Порядку встановлення медико-соціальними експертними комісіями ступеня втрати професійної працездатності у відсотках працівникам, яким заподіяно ушкодження здоровя, повязане з виконанням трудових обовязків, встановлення факту спричинення моральної шкоди покладено на медико-соціальні експертні комісії. Такого висновку позивач суду не представив. З матеріалів, доданих до позовної заяви не вбачається, що позивач зазнав стресу, депресії чи інших негативних виявів свого стану в результаті отримання профзахворювань. Таким чином, ПАТ «Євраз [PERSON]» не повинно виплачувати позивачеві моральну шкоду. Вислухавши представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав. При обговоренні питання про спричинення позивачеві [PERSON] моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи з урахуванням характеру, обсягу, тривалості та наслідків заподіяних позивачеві моральних страждань, стан його здоров'я, втрату професійної працездатності, інвалідність, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотних вимушених змін у його життєвих стосунках. Із записів в трудовій книжці встановлено, що позивач [PERSON] пропрацював з 15.12.1986 р. по 31.12.1987 р. в Рудоуправлінні ім. «Кірова», з 01.01.1988 р. по 31.12.1989 р. в тресті «Кривбасшахтострой», з 01.01.1990 р. по 12.08.1998 р. в Рудоуправлінні ім. «Кірова», з 25.08.1998 р. працює підземним прохідником 4 розряду в Публічному акціонерному товаристві «Євраз [PERSON]» на шахті «Ювілейна». ( а.с. 8-10). Комісія в складі представників: підприємства відповідача, санітарно - епідеміологічної станції Жовтневого району, Фонду соціального страхування від нещасних випадків…, лікаря невропатолога клініки Українського науково дослідного інституту промислової медицини провела розслідування професійного захворювання. В результаті був складений Акт розслідування профзахворювання № 27 від 14.04.2011 р. ( а.с. 11-12) і встановила, що причиною отримання профзахворювання, згідно пункту 17, явилось фізичне навантаження, що перевищувало гранично допустимі показники: маса вантажу, що підіймається та переміщується вручну до 60 кг при нормі 30 кг; статичне навантаження при утриманні вантажу двома руками: 100000 432000 кг/с при нормі 70000 кг/с; робоча поза вимушена з нахилом тулуба до 30 61,2% за зміну при допустимій нормі 25,0%, нахили корпусу 172 315 разів при допустимому 100 разів за зміну. В пункті 19 Акту… встановлено винних в заподіянні шкоди здоровю позивача, а саме порушення вимог законодавства: п. 13 Закону України „Про охорону праці та ст. 153 КЗпП України зі сторони адміністрації шахти «Ювілейна» Відкритого акціонерного товариства «Суха Балка» (правонаступником являється Публічне акціонерне товариство «Євраз [PERSON]». За висновком МСЕК № 070436 від 11 травня 2011 р. позивачеві первинно було встановлено 25 % втрати професійної працездатності. Наступне переосвідчення позивачеві поризначено на 01.05.2012 р. Лікарями встановлено протипоказання: важка праця, несприятливий мікроклімат, переохолодження. ( а.с. 13).Згідно наданих виписних епікризів, позивач [PERSON] в результаті отримання проф. захворювання неодноразово знаходився на лікуванні в 16 й міській лікарні м. Кривого Рогу (неврологічне відділення) та в Українському науково-дослідному інституті промислової медицини м. Кривого Рогу, де тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні. Відповідно медичних документів лікарями рекомендовано: нагляд лікарів за місцем проживання; лікування у лікарів: ортопеда травматолога, невропатолога; медикаментозне лікування, а саме препарати, що поліпшують трофіку; оздоровлення в профілакторії та санаторно курортне лікування (Приморськ, Словянськ, Бердянськ, Хмільник). Рішенням лікувальної - експертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини 31.03.2011 р. (протокол № 603) було встановлено професійне захворювання за діагнозом: радикулопатія, часто рецедивуючий перебіг, фаза загострення, з вираженими статико динамічними порушеннями, стійким больовим, мязово тонічним синдромами, деформуючим артрозом колінних суглобів першого ступеню. ( а. с. 14-19). Отже, в судовому засіданні встановлено, що при виконанні трудових обовязків здоровю позивача була заподіяна шкода здоровю, винним в отриманні позивачем профзахворювання є підприємство - відповідач. В результаті позивач втратив працездатність в розмірі 25 відсотків, постійно проходить стаціонарно лікування, приймає медикаменти, переносить щоденні фізичні болі та моральні переживання. При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками профзахворювання порушено звичайний для нього спосіб життя, він вимушений витрачати додаткові сили для організації свого життя, а при таких обставинах переносить моральні страждання та переживання. Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, нашли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення моральної шкоди, суд вважає, що причинена моральна шкода підлягає компенсації. Суд вважає, що в даному випадку відповідач повинен виплатити позивачеві моральну шкоду. Суд не може погодитися із запереченнями представника відповідача, що позивач був ознайомлений із шкідливими умовами праці, через що відсутня вина підприємства у заподіянні шкоди, оскільки той факт, що роботодавець ознайомив свого працівника з умовами праці, в тому числі її шкідливими факторами, не позбавляє підприємства від законодавчо встановленого обовязку забезпечити якісні та безпечні умови праці, а в даному випадку показники фізичного перенавантаження, як одного із шкідливого фактору, що став причиною профзахворювання позивача, перевищували гранично - допустимі концентрації, і причиною цього було саме недосконалість робочих місць, як визначено висновками комісії при розслідуванні профзахворювань, і які не оскаржило підприємство-відповідач. Рішенням Конституційного [PERSON] №20-рп/2008 від 08.10.2008 р. встановлено, що обовязок по відшкодуванню моральної шкоди покладається на підприємства, які заподіяли шкоду. Ст. 153 кодексу законів про працю України встановлено, що «Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган». Ст. 173 кодексу законів про працю України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяна каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків. Ст. 237-1 кодексу законів про працю України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законніх прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв,язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя. Обговорюючи розмір відшкодування позивачу [PERSON] моральної шкоди, суд виходить із суми, яку визначив позивач, тобто 192000 грн. Також, суд враховує характер та об'єм його фізичних, душевних, психічних страждань від одержаного проф. захворювання, тривалість лікування, втрату можливості його трудової та соціальної реабілітації, що призвело до значних тяжких змін його життєвих зв'язків, а саме 25 відсотків втрати професійної працездатності, вказані зміни потребують від нього додаткових зусиль для організації свого життя. А також вину підприємства в отриманні позивачем професійного захворювання. Зважаючи на вищевикладене, а також ступінь втрати професійної працездатності позивача 25 відсотків, стан його здоров'я, наслідки які можуть наступити, тяжкість вимушених змін в житті, в результаті отримання професійного захворювання, тривалість страждань і переживань, суд вважає, що компенсацію за заподіяні моральні страждання позивачеві [PERSON] слід призначити у розмірі 17000 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які він зазнає, а в задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити. Згідно ст. 4 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито» позивача у справі звільнено від державного мита.

Outcome: partial