Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-01 00:00:00

Позивач [PERSON]. звернулась до суду з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соцстрахування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Драбівському районі про про визнання акту про нещасний випадок правочинним,про зобов"язання вчинення дій для отримання страхових виплат та соціальних послуг в зв"язку з нещасним випадком на виробництві, посилаючись на те, що вона з 1958 року працювала на Чорнобаївському заводі продтоварів, з 01 січня 1987 року працювала на цьому підприємстві машиністом тістофасовочних машин. 04 листопада 1988 року о 10 год. 45 хв. позивач [PERSON] та інші члени її бригади - [PERSON] та [PERSON] - за вказівкою адміністрації заводу продтоварів працювали у недобудованому хлібобулочному цеху, будівництво якого проводило Чорнобаївське МПМПК-1, що належало до відомства Украгробуду. Виконуючи доручену роботу, позивач протирала, стоячи на підмостках, облицювальну плитку та люмінісцентні лампи, забруднені вапном, і, коли позивач протирала одну із ламп, крайня дошка, на якій вона стояла, прогнулася, позивач втратила рівновагу, впала на підлогу та отримала травму хребта та голови. Протягом одного року позивач була визнана інвалідом другої групи, а потім з 31 травня 1993 року безстроково позивач була визнана інвалідом третьої групи і їй було встановлено втрату 50 % професійної працездатності безстроково, що підтверджується довідкою МСЕК №115640 від 31 травня 1993 року та довідкою ЛТЕК від 04 березня 1991 року. Належні позивачу кошти по втрату працездатності весь час добровільно виплачувались Чорнобаївським заводом продтоварів, а в даний час вони відмовляються виплачувати ці кошти. Мотивуючи тим, що позивач [PERSON] має право на отримання страхових виплат та надання соціальних послуг від Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві, але не може оформити таку допомогу по тій причині, що акт про нещасний випадок, складений 05 листпада 1988 року, не був затверджений керівником підприємства і не засвідчений печаткою, позивач просить визнати правочинним акт про нещасний випадок на виробництві від 05 листопада 1988 року; зобов"язати Чорнобаївський завод продтоварів передати до Фонду соціальнго страхування всі необхідні документи для виплати та зобов"язати відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань продовжувати надавати соціальні виплати та послуги з моменту передачі відповідних документів . В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги в повному обсязі та просила задовольнити позов на підставах, викладених в позовній заяві. Представник відповідача - Чорнобаївського заводу продтоварів - позов визнала та пояснила, що нещасний випадок з позивачкою дійсно мав місце; підприємство виплачувало позвиачці відшкодування в зв"язку з втратою працездатності, але в даний час проводити ці виплати не має можливості. Документи з невідомих причин залишилися недооформленими, в зв"язку з чим Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві не може прийняти документи та здійснювати такі виплати. Представник відповідача - правонаступника Чорнобаївськго МПМК-1 - КБМП "Райагробуд" - пояснив, що згідно журналу реєстрації нещасних випадків на виробництві за 1988 рік нещасний випадок з позивачкою не зареєстрований; комісія з розслідування нещасного випадку не створювалась. З яких причин акт про нещасний випадок відносно позвиачки залишився неоформленим- йому невідомо. Представник відповідача - Відділення виконавчої дирекції Фонду соцстрахування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в Драбівському районі - пояснив, що нещасний випадок на виробництві з позивачкою дійсно мав місце 04 листопада 1988 року, але здійснювати виплати Фонд не в змозі через відсутність належним чином оформлених документів, зокрема, акту про нещасний випадок від 05 листопада 1988 року. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини справи та визначив відповідно до них правовідносини. Позивач головко Н.А. з 1958 року працювала на Чорнобаївському заводі продтоварів, з 01 січня 1987 року працювала на цьому підприємстві машиністом тістофасовочних машин. 04 листопада 1988 року о 10 год. 45 хв. позивач [PERSON] та інші члени її бригади - [PERSON] та [PERSON] - за вказівкою адміністрації заводу продтоварів працювали у недобудованому хлібобулочному цеху, будівництво якого проводило Чорнобаївське МПМК-1, що належало до відомства Украгробуду. Виконуючи доручену роботу, позивач протирала, стоячи на підмостках, облицювальну плитку та люмінісцентні лампи, забруднені вапном, і, коли позивач протирала одну із ламп, крайня дошка, на якій вона стояла, прогнулася, позивач втратила рівновагу, впала на підлогу та отримала травму хребта та голови. Про нещасний випадок на виробництві був складений акт 05 листопада 1988 року комісією в складі керівника підрозділу [PERSON], інженера з охорони праці [PERSON], громадського інспектора з охорони праці [PERSON] В акті зазначено, що нещасний випадок мав місце о 10 год. 45 хв. 04 листопада 1988 року. Обставини нещасного випадку викладені наступним чином: " На будівництві хлібобулочного цеху робітниця хлібобулочного цеху [PERSON] спільно з робітницями [PERSON] та [PERSON] протирали облицювальну плитку від забруднень вапном і люмінісцентні лампи з підмосток. Після того, як робітниця [PERSON] протирала одну з ламп, крайня дошка дещо прогнулась, вона зашаталась, втратила орієнтацію та впала донизу. Акт про нещасний випадок від 05 листопада 1988 року не підписаний керівником підприємства і не засвідчений печаткою. Протягом одного року позивач була визнана інвалідом другої групи, а потім з 31 травня 1993 року безстроково позивач була визнана інвалідом третьої групи і їй було встановлено втрату 50 % професійної працездатності безстроково, що підтверджується довідкою МСЕК №115640 від 31 травня 1993 року та довідкою ЛТЕК від 04 березня 1991 року. Належні позивачу кошти по втрату працездатності весь час добровільно виплачувались Чорнобаївським заводом продтоварів, а в даний час вони відмовляються виплачувати ці кошти. Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються параграфом 2 глави 82 Цивільного кодексу України, Законом України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності ". У відповідності до ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа , яказавдала шкоди каліцтвом або і ншим ушкодженням здоров"я фізичній особі, зобов"язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід) , втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідінстю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезуування, стороннього догляду тощо. Статтею 21 Закону України " Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" визначено, що у разі настання страхового випадку Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку: своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні. Відповідно до розділу Х1 "Прикінцеві положення" вищевказаного Закону передача документів, що підтверджують право працівника на страхову виплату, інші соціальні послуги внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, а також розміри цієї виплати та послуг здійснюється підприємствами до Фонду соціального страхування від нещасних випадків по акту, форма якого встановлена Інструкцією від 20 квітня 2001 року. Таким чином, судом встановлені підстави для задоволення позову.

Outcome: approved