Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-21 00:00:00

23.07.2009 року [PERSON] звернувся з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог він послався на те, що 10.07.2009 року [PERSON] на загальних зборах членів кооперативу Посейдонна території села Бурлача Балка Овидіопольського району Одеської області поширив про нього недостовірну інформацію про те, що позивач раніше був засуджений, перебував в місцях позбавлення волі протягом трьох років, надавши присутнім на зборах роздруківку КАСКАДіз зображенням начебто його фотографії. Позивач стверджував, що така інформація є негативною та неправдивою, зазіхає на його честь, повязану із соціальною оцінкою в очах членів кооперативу Посейдонта громадської організації Посейдон, частина з яких є його друзями та знайомими, порушує його особисті немайнові права та просив її спростувати. Крім задоволення вимог про спростування недостовірної інформації, [PERSON] стверджував, що діями відповідача, які полягають у приниженні його честі, йому заподіяна моральна шкода, компенсацію якої він визначив у розмірі 10.000 грн. В судовому засідання [PERSON] позов підтримав та просив також стягнути на його користь понесені ним витрати на оплату судового збору та ІТЗ розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання 22.07.2011 року не з'явився, належним чином повідомлений судом про розгляд справи, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надавав. Зясувавши обставини справи та наявні докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Стаття 270 ЦК України встановлює, що відповідно до Конституції України фізична особа має право, зокрема, на повагу до гідності та честі. Відповідно до ст. 297 ЦК України гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Так, судом встановлено, що 10.07.2009 року відбулися загальні збори членів кооперативу Посейдон, на яких також були присутні члени громадської організації Посейдон( протокол зібрання членів кооперативу Посейдон). Як вбачається з показань допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON] та [PERSON], [PERSON] на цих зборах вів себе образливо, поширив про [PERSON] інформацію наступного змісту [PERSON] був раніше засуджений, перебував в місцях позбавлення волі протягом трьох років. Суд вважає, що така інформація за своїм змістом є негативною, оскільки в ній стверджується про порушення [PERSON] норм чинного законодавства та яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності та честі. Відповідно до ч. 3 ст. 277 ЦК України така негативна інформація поширена про [PERSON] вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). При цьому, відповідач, в процесі розгляду справи достовірності такої інформації не довів, в судове засідання 22.07.2011 року не зявився. Крім того, в процесі розгляду справи за клопотанням обох сторін судом були отримані відомості ГУМВС України в Одеській області від 24.05.2011 року та 18.07.2011 року, за якими відомості про факти притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності - відсутні. Подання таких доказів позивачем відповідає вимогам статей 27, 60 ЦПК України. При таких обставинах, суд вважає, що поширена відповідачем інформація є недостовірною, тобто не відповідає дійсності, її поширення порушує особисті немайнові права позивача, завдає шкоди його особистим немайновим благам, перешкоджає йому повно здійснювати своє особисте немайнове право. Враховуючи, що спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширює інформацію, незалежно від її вини, вимоги [PERSON] про її спростування відповідачем є обґрунтованими. При вирішенні способу спростування недостовірної інформації суд виходить з вимог ч. 7 ст. 277 ЦК України, за якою спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена. Крім того, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи. Зазначене узгоджується із Постановою Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи № 1 від 27.02.2009, за якою способами захисту гідності, честі чи ділової репутації від поширення недостовірної інформації можуть бути, крім права на відповідь та спростування недостовірної інформації, також і вимоги про відшкодування збитків та моральної шкоди, заподіяної такими порушеннями як фізичній так і юридичній особі. Такі вимоги розглядаються у відповідності до загальних підстав щодо відповідальності за заподіяння шкоди. Закон встановлює, що моральна шкода, заподіяна громадянину діяннями іншої особи, яка порушила її законні права, відшкодовується особою, яка заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що моральна шкода заподіяна не з її вини (ст. 1167 ЦК України). Розмір відшкодування моральної шкоди визначає суд залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості (Постанова Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)). В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] заподіяна моральна шкода, яка полягає у перенесених моральних стражданнях в звязку із отриманим стресом, хвилюваннями, негативною соціальною оцінкою в очах оточуючих, додаткових моральних зусиллях для продовження активного громадського життя, приниженні його цінності як кожної фізичної особи, конституційним правом якої є право на повагу людської гідності. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості з урахуванням обставин справи і тяжкості страждань позивача суд вважає, що компенсація моральної шкоди підлягає стягненню з відповідача у розмірі 2.000 грн. Судові витрати на оплату судового збору та ІТЗ розгляду справи підлягають стягненню на користь [PERSON] в порядку ст. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial