Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, вказуючи, що працювала на ПАТ МГЗК з 1967 року на посадах учнем зарядчика акумуляторів на шахті № 9-10, зарядчиком акумуляторів, підземним колектором на дільниці гірничо-капітальних робіт, поверховим колектором в Басанському карєрі, дільничним гідрогеологом. Під час роботи захворіла хронічним захворюванням, 17.08.2011 року, згідно висновку МСЕК їй встановлено 3 групу інвалідності, 45 % втрати працездатності. В результаті професійного захворювання на виробництві позивач змушена додавати додаткових зусиль для забезпечення та організації свого життя, відчуває незручність при спілкуванні з близькими йому людьми та іншими особами. Просить стягнути завдану моральну шкоду в розмірі 20\~000 гривень. В судовому засіданні позивач просить задовольнити позов в повному обсязі та суду пояснила, що вона повинна була додавати додаткові зусилля для організації свого життя, під час роботи не завжди була забезпечена спеціальним одягом, засобами індивдуального захисту. Постійно знаходиться на лікуванні, що підтверджується амбулаторною картою. Представник відповідача ПАТ «МГЗК» [PERSON] позов не визнала і пояснила, що Позивач знала, що буде працювати у шкідливих умовах праці, за що сплачується підвищена заробітна плата, та погодилася на це. Крім того, позивачем не доведена наявність моральної шкоди, а також сума відшкодування позивачем не доведена. Факт встановлення професійного захворювання, час перебування на лікуванні, встановлення відсотку втрати працездатності в суді не оспорювалися. Судом досліджені медичні документі, надані позивачем, щодо стану його здоровя. Суд приходить до наступного: Позивач [PERSON] працювала у ПАТ «МГЗК» з 1967 року на посадах учнем зарядчика акумуляторів на шахті № 9-10, зарядчиком акумуляторів, підземним колектором на дільниці гірничо-капітальних робіт, поверховим колектором в Басанському карєрі, дільничним гідрогеологом, згідно копії трудової книжки. Під час роботи на підприємстві [PERSON] захворіла хронічними захворюваннями. 15.07.2009 року було складено [PERSON] розслідування хронічного захворювання відповідно до якого причинами професійного захворювання є вплив на протязі трудової діяльності пилу, марганцю. Згідно висновку МСЕК від 5.08.2009 року [PERSON] встановлено 20 % втрати професійної працездатності. 30.05.2011 року було складено [PERSON] розслідування хронічного захворювання відповідно до якого причинами професійного захворювання є вплив на протязі трудової діяльності пилу, марганцю, вимушена поза «стоячи». Згідно висновку МСЕК від 17.08.2011 року [PERSON] встановлено 45 % втрати професійної працездатності ( тридцять пять повторно та десять первинно) та 3 групу інвалідності. Позивач працювала у небезпечних для здоровя умовах, а вина відповідача полягає в незабезпеченні належних умов праці, або в неприйнятті заходів для максимального зменшення шкідливого впливу небезпечних умов, тобто в порушенні вимог ст.153 КЗпП. За моральну шкоду, спричинену працівникові під час виконання трудових обовязків несе організація, з якою працівник перебуває у трудових відносинах. За ст..237-1 КЗпП відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівникові проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків, і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає, що позивач має право на відшкодування моральної шкоди, і вважає наявність моральної шкоди доведеною. Внаслідок професійного захворювання позивач багато часу проводить на лікарняному. Це підтверджується обєктивними даними виписками з лікарень. Перебування в лікарні, навіть при відшкодуванні вартості всіх ліків, не може не викликати моральних страждань, тому що це є обмеженням для людини на вибір способу життя, пересування, тощо. Тому суд не може погодитись з поясненнями представника відповідача про те, що сам факт перебування в лікарні, погіршення стану здоровя не може бути доказом моральних страждань. Суд вважає справедливою, такою, що відповідає нанесеній шкоді, є сума в 4000 грн. Відшкодування шкоди за статтями 237-1 КЗпП України не передбачає звільнення від сплати податків. Тому податковим агентом, яким є відповідач, повинно бути проведене утримання всіх належних платежів. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача ПАТ «МГЗК».

Outcome: partial