Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки про стягнення боргу за договором позики від 26 серпня 2010 року в сумі 3000 доларів США, при цьому зазначивши, що вона позичила відповідачці 3000 доларів США. В підтвердження своїх зобовязань відповідачка особисто написала розписку про отримання грошових коштів та сторони уклали договір позики у якому зазначається, що відповідачка зобовязується повернути борг до 26 січня 2011 року , але незважаючи на неодноразові вимоги позивачки борг не сплатила, тому позивачка вимушена звернутися до суду за поновленням своїх прав. Позивачка в судове засідання не зявилася, але від неї надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує повністю. Відповідачка в судове засідання не зявилася. Про дату , час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, не повідомила про причини неявки в судове засідання, тому суд вважає розглянути справу без її участі . В судовому засіданні встановлено, що 26 серпня 2010 року позивачка позичила відповідачці під зобовязання повернення боргу до 26 січня 2011 року 3000 (три тисячі) доларів США. Відповідно до встановленого Національним Банком України курсу гривні до іноземної валюти долара США станом на 05 вересня 2011 року становить 3000 доларів США складають в перерахунку 23919,90 грн. В підтвердження повернення боргу відповідачка власноручно написала розписку про отримання зазначених грошових коштів від позивачки, що стверджується копією розписки. На вимоги позивачки про повернення боргу відповідачка зазначену суму боргу не повернула та незважаючи на неодноразові прохання позивачки про повернення суми позики, відповідачка добровільно відмовляється виконувати свої зобовязання по поверненню коштів за договором позики, що і зумовило позивачку звернутися до суду за поновленням своїх прав. Дані правовідносини врегульовані наступними нормативно-правовими актами, а саме: Так, відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти (долари США), а позичальник зобовязується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Стаття. 1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Із змісту ч.1 ст.1049 ЦК України слідує, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В даному випадку судом встановлено, що відповідачка не виконала взяті на себе зобовязання по поверненню боргу за договором позики, тому позов підлягає до задоволення в межах суми боргу 3000 доларів США, що в перерахунку становить 23919,90 грн. Виходячи з вище наведеного суд вважає, що на користь позивачки повинно бути стягнуто з відповідачки 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, з якої слідує, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: approved