Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], в якому просила постановити рішення, яким поділити між ними будинковолодіння та земельну ділянку, що знаходяться по вул. Грушевського, 8 в с.Оболоня Долинського району Івано-Франківської області, виходячи з принципу рівності їхніх часток. Свої вимоги мотивувала тим, що вони з відповідачем з 18.07.1987 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19.11.2010 року шлюб між ними розірвано. Відповідно до договору дарування від 08.12.1989 року її батько [PERSON] подарував їм 15000,00 карбованців, які вони використали для купівлі будинку. 08 грудня 1989 року вони з відповідачем купили незакінчений будівництвом житловий будинок без господарських споруд, готовністю 80%, за адресою: вул. Піонерська, 8 в с.Оболоня Долинського району Івано-Франківської області, який знаходиться на земельній ділянці, площею 0,13 га. За час перебування в шлюбі з відповідачем вони закінчили будівництво даного будинку і добудували господарські споруди: стайню, стодолу, гараж, вбиральню та криницю. Оскільки житловий будинок та господарські споруди придбані та споруджені під час шлюбу, то відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України є їхньою спільною сумісною власністю. Однак, відповідач виробив на своє ім»я правовстановлюючі документи на право власності на вказане будинковолодіння та земельну ділянку і виганяє її з будинку, кажучи, що вона не має на нього жодного права. Так як добровільно вирішити спір не вдається, то вона змушена звернутися в суд з даним позовом. В судовому засіданні позивачка повністю підтримала заявлені позовні вимоги, зіславшись на вищевикладені обставини. Просила позов задоволити, постановити рішення, яким поділити між сторонами спільне сумісне майно - будинковолодіння по вул. Грушевського, 8 Долинського району Івано-Франківської області згідно з варіантом поділу № 1 по висновку № 29 судової будівельно-технічної експертизи від 01.11.2011 року та стягнути з відповідача всі понесені нею витрати по справі. Відповідач позов визнав та пояснив, що згідний з варіантом поділу спільнонажитого майна подружжя, який пропонує позивачка. При цьому просив не покладати на нього понесених позивачкою витрат, оскільки він все одно не буде їх сплачувати. Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов належить до задоволення, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить чоловікові та дружині на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Ст. 70 даного кодексу передбачено, що у разі поділу майна, яке є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.07.1987 року по 19.11.2010 року, про що вони самі ствердили, а також свідчить рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 19.11.2010 року (а.с. 6). З договору дарування від 08.12.1989 року, посвідченого секретарем виконкому Оболонської сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за номером № 105 (а.с 9-10), вбачається, що батько позивачки [PERSON] подарував сторонам 15000,00 карбованців для купівлі житлового будинку. Про те, що під час перебування в шлюбі сторони купили незакінчений будівництвом житловий будинок, готовністю 80%, за адресою: вул. Піонерська, (тепер Грушевського), 8 в с.Оболоня Долинського району Івано-Франківської області, закінчили будівництво даного будинку і добудували господарські споруди: стайню, стодолу, гараж, вбиральню та криницю, свідчить договір купівлі-продажу від 08.12.1989 року, посвідчений секретарем виконкому Оболонської сільської ради та зареєстрований в реєстрі за номером № 104, свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 08.12.2004 року, витяг № 56752765 про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.12.2004 року (а.с. 7-8,11,12). Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 986635 від 19.05.2009 року (а.с. 18) підтверджує, що [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 0,1350 га по вул. Грушевського, 8 в с.Оболоня Долинського району Івано-Франківської області, цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Як вбачається з технічного паспорта на будинковолодіння по вул. Грушевського, 8 в с.Оболоня Долинського району Івано-Франківської області, що виданий 09.09.2004 року Івано-Франківським ОБТІ (а.с. 13-17), дане будинковолодіння складається з житлового будинку, загальною площею 123,7 кв. м., гаража, стайні, стодоли, вбиральні, криниці, воріт та огорожі.. Ухвалою суду від 03.08.2011 року по даній було призначено будівельно-технічну експертизу і згідно висновку експерта № 29 від 01.11.2011 року (а.с 28-39) дійсна вартість спірного будинковолодіння становить 178968,00 грн. В судовому засіданні сторони прийшли до згоди про реальний поділ будинковолодіння та земельної ділянки у відповідності до варіанту поділу № І висновку судової будівельно- технічної експертизи від 01.11.2011 року, а тому суд вважає за доцільне присудити сторонам частини будинку та земельної ділянки згідно з варіантом № І по висновку експерта № 29, виділивши позивачці приміщення, що вказані у висновку як першому власнику, а відповідачу - приміщення, які вказані як другому власнику, оскільки при цьому враховуються інтереси та бажання сторін і принцип рівності їх часток. Виконавчий комітет Оболонської сільської ради прийняв рішення про надання дозволу на переобладнання та перепланування житлового будинку № 8 по вул. Грушевського в с.Оболоня, про що свідчить рішення виконкому Оболонської сільської ради Долинського району Івано-Франківської області № 65 від 28.10.2011 року. Суд вважає, що понесені позивачкою судові витрати, в тому числі і на проведення експертизи та надання їй правової допомоги у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України слід стягну ти з відповідача. На підставі викладеного та ст.ст. 60, 61, 70, 71 Сімейного кодексу України, ст.ст. 328, 368, 372 ЦК України,

Outcome: approved