Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-13 00:00:00

13.02.2012 року позивачка подала до суду позов про розірвання шлюбу з відповідачем та стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/ 4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину щомісячно, грошової допомоги на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/ 4 частини всіх видів його заробітку (доходу). Позов обґрунтувала тим, що з 26.07.2008 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого має дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Вказала, що подружні відносини між сторонами не склалися через різності характерів, відсутність взаєморозуміння і довіри. Проживають окремо, подальше збереження шлюбу не можливе. Позивачка в судове засідання не зявилась. Про час і місце судового розгляду оповіщена у встановленому законом порядку. Подала до суду заяву, у якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, після розірвання шлюбу просить повернути їй прізвище - «Петрик». Також заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності та вказала, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце судового розгляду був оповіщений у встановленому законом порядку. Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З досліджених у справі доказів встановлені такі обставини та визначені такі правовідносини сторін, що з них випливають: З дослідженого у судовому засіданні свідоцтва про шлюб (а.с.5) встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26.07.2008 року відділом РАЦС Васильківського міжрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 185. З дослідженого у судовому засіданні свідоцтва про народження (а.с.4) встановлено, що сторони є батьками дитини [PERSON] [INFO]. Суд приходить до висновку, що до визначених судом правовідносин сторін підлягають застосуванню такі правові норми: Відповідно до ч.2 ст.104, ст.110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що збереження шлюбу неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини. Відповідач записаний батьком дитини, а тому зобовязаний утримувати до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів повинен визначатись у пропорційних частках до заробітку відповідача. Дитина проживає з позивачкою, тому позивачка має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved