Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати недійсними кредитний договіру №014/2181/74/02042 від 20.04.2007року, укладений між [PERSON] та ВАТ Акціонерний комерційний банк Престиж, кредитний договір №0145150/3/12756 від 02.04.2008року, укладений між [PERSON] та ВАТ Ерсте Банк, договір іпотеки від 23.04.2007року, укладений між [PERSON] та ВАТ Акціонерний комерційний банк Престижта посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON]В мотивуючи незаконністю видачі кредиту в іноземній валюті, порушенням прав споживача, посилаючись на порушення банком вимог Закону України Про захист прав споживачів, норм ЦК України, Декрету КМ України, Про систему валютного регулювання і валютного контролюПостанову правління НБУ №168 від 10.05.2007року та інше. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав за підставами в ній визначеними просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, мотивуючи їх безпідставністю та необґрунтованістю, посилаючись на наявність у банку права видачі кредитів у іноземній валюті, доведеності позичальнику всіх кредитних умов. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, встановивши факти і відповідні їм правовідносини дійшов до наступного. Між [PERSON] та ВАТ Акціонерний комерційний банк Престиж укладений кредитний договір №014/2181/74/02042 від 20.04.2007року на суму 32000доларів США до 19.04.2027року з процентною ставкою 12% річних. В забезпечення цього зобовязання укладений договір іпотеки від 23.04.2007року, між [PERSON] та ВАТ Акціонерний комерційний банк Престижта посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу [PERSON] Між [PERSON] та ВАТ Ерсте Банкукладений кредитний договір №0145150/3/12756 від 02.04.2008року на суму 27900 доларів США строком до 01.04.2018року з процентною ставкою, 13,50 % річних. За положеннями статті 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. При цьому Конституцією України не встановлено обмежень щодо можливості використання грошових одиниць держави в Україні. Відповідно до статті 192 ЦК України в Україні може використовуватися іноземна валюта у випадках і в порядку, встановлених законом. Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання та валютного контролю, є Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю". Відповідно до статті 5 цього Декрету за відсутності нормативних умов для застосування режиму індивідуального ліцензування щодо вказаних операцій достатньою правовою підставою для здійснення банками кредитування в іноземній валюті є наявність у банку генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, отриманої в установленому порядку, тобто отримання дозволу НБУ на операції, пов'язані з іноземною валютою. Надання кредитів у валюті за наявності в банку відповідної генеральної ліцензії (дозволу НБУ на здійснення кредитних операцій у валюті) не суперечить вимогам чинного законодавства України. Чинним законодавством не установлено і межі термінів, і сум надання або одержання кредитів в іноземній валюті. Як встановлено постановою Верховного Суду України від 21 березня 2011 року за відсутності нормативних умов для застосування режиму індивідуального ліцензування щодо вказаних операцій достатньою правовою підставою для здійснення банками кредитування в іноземній валюті згідно з вимогами ст. 5 Декрету КМУ є наявність у банку генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, отриманої в установленому порядку, тобто отримання письмового дозволу НБУ на операції, пов'язані з іноземною валютою. Порядок надання дозволу НБУ на банківські операції та генеральних ліцензій встановлюється також Положенням про порядок видачі банкам банківських ліцензій, письмових дозволів та ліцензій на виконання окремих операцій, затверджених постановою Правління НБУ від 17 липня 2001 року N 275, у п. 5.3 зазначено, що письмовий дозвіл на здійснення операцій з валютними цінностями, що перераховані в зазначеному Положенні, є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій згідно з Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року N 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю". Оскільки ПАТ "Ерсте Банк" (ВАТ АКБ Престиж, ВАТ Ерсте Банк) як фінансова установа в установленому законом порядку отримав в НБУ банківську ліцензію на право здійснення операцій з валютними цінностями, що підтверджується матеріалами справи, то застосування індивідуального ліцензування щодо кредитування в іноземній валюті не вимагалося. За вказаних обставин, кредитні договори за підстав їх отримання в іноземній валюті не можуть бути визнані недійсними. Позивачем безпідставно обґрунтовується порушення його прав як споживача, оскільки за кредитним договором від 20.04.2007року Постанова Правління НацБанку України від 10.05.2007року №168 не може застосовуватися. Кредитний договір містить всі суттєві умови і обставини з якими позивачка ознайомлена під підпис, що підтверджується заявою-анкетою на отримання кредиту від 07.03.2007року. Кредитний договір від 02.04.2008року містить всі вимоги передбачені названою постановою Нацбанку, що підтверджується кредитним договором та додатками до нього в якому містяться відомості щодо реальної процентної ставки. Таким чином представник позивача не довів суду щодо яких саме обставин, які мають істотне значення, банк навмисно ввів в оману позичальницю. Суд також не може погодитися з твердженнями представника позивача щодо порушень ЗУ Про захист прав споживачів, оскільки окрім їх відсутності, недоведеності, положення цього Закону регулюють відносини, які передують укладанню кредитного договору , після його укладання в силу положень ст.. 11 ЦК України, на підставі кредитного договору у сторін виникають взаємні права та обовязки і відносини регулюються спеціальним законодавством в системі кредитування. Виходячи з викладеного, позовні вимоги про визнання кредитних договорів недійсними є безпідставними, необґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню. Внаслідок цього відсутні підстави для визнання недійсним договору іпотеки.

Outcome: dismissed