Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду 14.10.2011 року з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, посилаючись на наступні обставини. Відповідно до укладеного договору № DODMGA40000006 від 23.02.2007 року [PERSON] 23.02.2007 року отримав кредит у розмірі 14728.00 доларів США сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11.04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23.02.2011 року. Згідно умов зазначеного договору погашання заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків Позивача, які мають вираз у залученні Позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпеченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів. У зв’язку з зазначеними порушеннями зобов’язань за кредитним договором відповідач станом на 08.08.2011 року має заборгованість –8903,35 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»і Відповідач року уклали договір іпотеки № 3159 И від 23.02.2007 року. Згідно з договором іпотеки Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру загальною площею 58,0 кв.м., яка розташована за адресою: .83015, [ADDRESS]. Майно належить Відповідачу на праві власності, яке підтверджується Договором міни квартири, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] 14.09.2002 року за реєстровим № 55246 від 30.09.2002 р. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 141 400грн. 00коп. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку»у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку»у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотеко держателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві Названі та інші повноваження надані іпотекодержателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі-покупцеві у разі порушення основного зобов'язання містяться у договорі іпотеки, укладеному між відповідачем та позивачем, у розділі, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. На момент укладення договору іпотеки сторони прийшли до взаєморозуміння, що перелік зазначених у договорі іпотеки повноважень з продажу предмету іпотеки іпотекодержателем не є вичерпним. Договором іпотеки, укладеним між відповідачем та позивачем, передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, позивач вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та статті 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинне відбуватись на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 от. 39 Закону України «Про іпотеку»одночасно з рішенням про звернення: стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку»та ст. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Відповідач підлягає виселенню з житла, яке є предметом іпотеки розташованого за адресою: 83015, Донецька обл., м Донецьк, [ADDRESS]. Просили суд винести рішення, яким звернути стягнення на квартиру загальною площею 58,0 кв.м., яка розташована за адресою: 83015, [ADDRESS], шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк»(49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені Відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк»всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані а/або проживають у квартирі (предмет іпотеки), розташованій за адресою: 83015, [ADDRESS], зі зняттям з реєстраційного обліку у органі МЕС України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], діючий за довіреністю, надав пояснення, аналогічні викладеним в заяві, просив позов задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з’явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень не надав. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали даної справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор), зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Як встановлено у судовому засіданні, Відповідно до укладеного договору № DODMGA40000006 від 23.02.2007 року [PERSON] 23.02.2007 року отримав кредит у розмірі 14728.00 доларів США сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11.04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 23.02.2011 року. Згідно умов зазначеного договору погашання заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Для забезпечення виконання Боржником власних зобов'язань за Кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»і Відповідач року уклали договір іпотеки № 3159 И від 23.02.2007 року. Згідно з договором іпотеки Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: трикімнатну квартиру загальною площею 58,0 кв.м., яка розташована за адресою: .83015, [ADDRESS]. Майно належить Відповідачу на праві власності, яке підтверджується Договором міни квартири, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] 14.09.2002 року за реєстровим № 55246 від 30.09.2002 р. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 141 400 грн. Відповідно до положень статті договору кредиту відповідач зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту. Проте, всупереч даним вимогам договору кредиту відповідач не виконує належним чином свої зобов'язання в частині сплати кредиту та нарахованих процентів. Враховуючи наявність заборгованості Відповідача за договором кредиту, його обов'язок з погашення Кредиту, процентів за ним та пені залишається невиконаним. За змістом положень ч.1 ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до частини першої ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу На підставі викладеного Позивач має право вимагати дострокового повернення всієї заборгованості за договором кредиту, сума якої станом на 08.08.2011 року становить 8903,35 доларів США. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися заставою. Відповідно до ст. 572 ЦК України через заставу кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, отримати задоволення за рахунок закладеного майна. Згідно з ч. 2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. Звернення стягнення на Предмет іпотеки Банк має здійснювати за своїм вибором у тому числі і шляхом передачі Банку права на продаж предмета іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку»(п.4.5 іпотечного договору). Підписанням договору іпотеки Іпотекодавець погодивсь, що у разі настання підстав Іпотекодержатель зверне стягнення на предмети іпотеки. Згідно ч. 1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку»у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивачем у відповідності з ч.1 ст.35 ЗУ «Про іпотеку»Відповідачу було надіслано письмову вимогу №30.1.0.0/2-70223DODML191 від 29.08.2011 року про усунення порушення із попередженням про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі її невиконання протягом тридцяти днів. Відповідно до ч.3. ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Ст.39 ЗУ «Про іпотеку»передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Відповідно до ч.7 ст.38 Закону України «Про іпотеку» розподіл коштів від продажу предмета іпотеки між іпотекодержателем та іншими особами, що мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, здійснюється відповідно до встановленого пріоритету та розміру цих прав чи вимог. Решта виручки повертається іпотекодавцю. Суд вважає, що, враховуючи невиконання відповідачем зобов’язання за договором № DODMGA40000006 від 23.02.2007 перед ПАТ КБ «Приватбанк», звернення стягнення на предмет іпотеки є доцільним, оскільки це задовольнить вимоги ПАТ КБ «Приватбанк». Таким чином, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»до [PERSON] в частині звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволення. В частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»до [PERSON] про виселення суд вважає за необхідне відмовити з огляду на наступне. Відповідно до ст.40 Закону України «Про іпотеку»звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Особи, які проживають у зазначених приміщеннях на умовах договору найму (оренди), не підлягають виселенню, якщо: договір найму (оренди) був укладений до моменту укладення іпотечного договору і про наявність такого договору було доведено до відома іпотекодержателя або такий договір був зареєстрований у встановленому законом порядку; договір найму (оренди) був укладений після укладення іпотечного договору за згодою іпотекодержателя. Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання громадян України»зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі... остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або про користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою)... Тому вимоги позивача щодо виселення [PERSON] є необґрунтованими та задоволенню не підлягає На підставі ст. 88 ЦПК України з [PERSON]О на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1224,01 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 гривень, сплачені позивачем при подачі позовної заяви. На підставі викладеного та

Outcome: partial