Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-21 00:00:00

Позивач 15.04.2011 року звернувся до суду з позовом до відкритого акціонерного товариства бурової компанії «Букрос»про стягнення середньомісячного заробітку за весь час затримки, посилаючись на те, що наказом від 09.11.2010 року був звільнений за угодою сторін, але підприємство не провело із ним розрахунок по заробітній платі, у зв»язку із чим утворилася заборгованість в сумі 12996,43 грн.. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 28 березня 2011 року на користь позивача стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 12996,43 грн. Позивач просив стягнути із відповідача середню заробітну плату за час затримки з 10.11.2010 року по 28.03.2011 року в сумі 10048,52 грн.. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що позивач у день звільнення не працював і з вимогою виплати йому заробітної плати не звертався. Оскільки, застосування положень ст. 117 КЗпП України передбачає в свою чергу наявність вини власника у порушенні строків розрахунку при звільненні, а в даному спорі вини підприємства у невиплаті заробітної плати немає, представник позивача просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що наказом від 09.11.2010 року позивач був звільнений за угодою сторін. Згідно довідки №155 від 18.03.2011 року ВАТ бурової компанії «Букрос»заборгованість по заробітній платі становить 6763,71 грн.. Рішенням Октябрського райсуду м.Полтави від 28 березня 2011 року на користь позивача стягнуто заборгованість по заробітній платі в сумі 12996,43 грн.. Відповідно ст.115 ч.1 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися регулярно в робочі дні в терміни, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць. Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Середній заробіток обчислюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.95 р. № 100, норми якого є обов'язковими для застосування на підприємствах, в установах, організаціях усіх форм власності і господарювання. Як зазначено в абзаці 3 п. 2.2 Порядку № 100, середньомісячна зарплата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата. Згідно з п. 5 Порядку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати. Тобто перед тим як визначити середній заробіток за останні два місяці, необхідно обчислити середньоденну зарплату шляхом ділення нарахованої заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів. А середня місячна заробітна плата обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середню кількість робочих днів за ці два місяці ( середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді ). Середньомісячне число робочих днів, своєю чергою, розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства (п. 8 Порядку № 100 ). Згідно із постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.12.99 р. № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" (п. 6) у випадках, коли заробітна плата або інші доходи стягуються з підприємств, установ і організацій на користь громадян за рішенням судових органів, задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян ( податку з доходів фізичних осіб ) є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Середньомісячний заробіток на час звільнення з роботи позивача складав 2109,21 грн.. Відповідач повинен сплатити позивачу середній заробіток за затримку виплати сум розрахунку при звільненні з 10.11.2010 року по 28.03.2011 року в сумі 10048,52 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved