Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування 1900 грн. матеріальної шкоди та 1000 грн. моральної шкоди, всього - 2900 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 13 вересня 2010 року, близько 10-30 год., її син [PERSON]. [INFO], учень 6-го класу Пастирської загальноосвітньої школи Смілянського району, знаходячись на перерві в їдальні, на прохання однокласниці, яка йому зателефонувала, передав свій мобільний телефон для спілкування іншій однокласниці [PERSON] дочці відповідача. Анастасія, взявши у [PERSON] мобільний телефон, вийшла з їдальні, а коли повернулася, то сказала [PERSON], що телефон загубила. Мобільний телефон придбаний 26 лютого 2009 року за 1900 грн. В звязку з перенесеним [PERSON] хвилюванням, завданим діями [PERSON], її сину нанесена моральна шкода, яку вона оцінює в 1000 грн., і просить суд стягнути з відповідача ці кошти на її користь. Під час розгляду справи позивачка зменшила розмір позовних вимог в частині відшкодування матеріальних збитків і просить суд стягнути з відповідача на її користь 1500 грн. матеріальної шкоди. Відповідач позов визнав частково, погоджуючись відшкодувати позивачці 900 грн. матеріальної шкоди та 100 грн. моральної шкоди. Позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 13 вересня 2010 року, близько 10-30 год., перебуваючи в приміщенні їдальні Пастирської загальноосвітньої школи Смілянського району [PERSON] син позивачки, на прохання однокласниці, яка йому зателефонувала, передав свій мобільний телефон для розмови іншій однокласниці [PERSON], дочці відповідача, яка вийшла поспілкуватися по мобільному телефону в коридор, а повернувшись через декілька хвилин в їдальню, мобільний телефон [PERSON] не повернула. Ці обставини сторонами визнані і доказуванню не підлягають. Дані обставини стверджуються показаннями малолітньої особи [PERSON], який пояснив суду, що 13 вересня 2010 року, близько 10-30 год., знаходячись на перерві в їдальні Пастирської загальноосвітньої школи, на прохання однокласниці, яка йому зателефонувала, передав свій мобільний телефон для спілкування іншій однокласниці [PERSON], яка вийшла з їдальні з його телефоном, щоб поспілкуватись, а коли повернулася, то сказала йому, що телефон загубила. Допитана в судовому засіданні в якості малолітнього свідка [PERSON], [INFO], пояснила суду, що 13 вересня 2010 року, після третього уроку, коли вона йшла в їдальню, до неї підійшов однокласник [PERSON] та передав їй свій мобільний телефон для розмови з однокласницею. Поспілкувавшись з однокласницею, вона поклала телефон на трюмо, оскільки там було багато дітей і вона вважала, що серед них є і [PERSON], який забере свій мобільний телефон, і пішла в їдальню. Через деякий час, побачивши [PERSON], вона запитала в нього, чи забрав він телефон, на що той спитав «де?», а вона відповіла, що поклала на трюмо. Після цієї розмови вони разом пішли на те місце, де [PERSON] залишила телефон, але там його не виявили. Показання малолітньої особи [PERSON] та малолітнього свідка [PERSON] обєктивно підтверджуються постановою про відмову в порушенні кримінальної справи, з якої вбачається, що 13 вересня 2010 року, близько 10-30 год., [PERSON] на прохання однокласниці, яка йому зателефонувала, надав свій мобільний телефон [PERSON] для розмови, яка потім його загубила. 29 грудня 2010 року оперуповноважений ВКМСД Смілянського МВ УМВС України в Черкаській області виніс постанову про відмову в порушенні кримінальної справи по факту крадіжки майна, оскільки в діях [PERSON] ознак злочину, передбачених ст.185 КК України, немає. Відповідно до видаткової накладної № ЧSМЕ1-0005 від 26 лютого 2009 року вартість мобільного телефону Nokia 5320 становить 1900 грн. Проте, при визначенні розміру матеріальної шкоди суд враховує, що даний мобільний телефон до моменту його втрати був в користуванні малолітньої особи один рік і шість місяців. Крім цього, відсутність самого телефону унеможливлює точно встановити процент його фізичного зносу та оцінити розмір матеріальної шкоди. Враховуючи той факт, що відповідач частково визнав позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 900 грн. та виходячи із засад розумності, суд вважає, що саме такий розмір матеріальної шкоди повинен бути стягнений з відповідача на користь позивачки. Внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] спричинена моральна шкода, яка виразилась в тому, що він терпів фізичні та душевні страждання, хвилювався, був позбавлений можливості вести звичний для нього спосіб життя - спілкуватись по телефону та бути завжди на звязку, це вимагало від нього додаткових вимушених зусиль з організації його життя та побуту. Його батьки змушені були неодноразово звертатися в різні інстанції із скаргами на дії відповідача, що негативно відображалося на самопочутті [PERSON]. Враховуючи характер і тривалість страждань та вимоги розумності і справедливості, у відповідності до ст. 1167 ЦК України, із [PERSON] на користь [PERSON] законного представника її малолітнього сина [PERSON], належить стягнути 500 грн. відшкодування моральної шкоди. Саме такий розмір грошової компенсації суд вважає адекватним заподіяній [PERSON] моральній шкоді. З відповідача на користь позивачки належить стягнути понесені нею судові витрати в сумі 171 грн. На підставі наведеного, ст.ст. 23, 1166, 1167ЦК України та

Outcome: partial