Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 15 березня 2011 року звернулася в суд з позовом про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування. В поданій до суду позовній заяві посилалася на те, що 04 квітня 2009 року померла її мати [PERSON], якій на праві власності належав житловий будинок з господарськими спорудами в м. Полтаві по пр. Лінійному, 4-А. Вказувала, що домоволодіння було збудовано під час перебування батьків [PERSON] та [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, тому є їх спільною сумісною власністю. За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого заповіла позивачу належну їй на праві власності ? частину даного домоволодіння. [PERSON] 16 вересня 2009 року зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] Також вказувала, що її батько [PERSON] 03 лютого 2010 року помер, позивач звернулася в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, відповідач [PERSON] у встановленому законом порядку спадщину після смерті [PERSON] не прийняла. Позивач просила суд визнати за нею право власності на домоволодіння в м. Полтаві по пр. Лінійному, 4-а. В судовому засіданні позивач та представник позивача повністю підтримали подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в заяві обставини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позовних вимог, але вважає, що має право на частину спірного домоволодіння в порядку спадкування після смерті [PERSON] Інші особи в судове засідання своїх представників не направили, будучи повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду. [PERSON] державна нотаріальна контора та ПП Полтавське БТІ Інвентаризатор просили суд розглядати справу без їх участі. Суд, заслухавши пояснення позивача та представника позивача, відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON]. На підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки від 30 липня 1964 року за [PERSON] зареєстровано домоволодіння по пр. Лінійному, 4-а. Також встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 17 травня 1962 року знаходилися в зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ст.22 КпШС України 1969 року, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Оскільки домоволодіння по пр. Лінійному, 4-а в м. Полтаві набуто подружжям [PERSON] та [PERSON] за час шлюбу, воно є їх спільною сумісною власністю. Також судом встановлено, що [PERSON] 04 квітня 2009 року померла. Відповідно до ст.ст. 1222, 1223, 1261 ЦК України спадкоємці визначаються за законом і за заповітом, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом в першу чергу мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив, та батьки. Як встановлено судом, за життя [PERSON] склала заповіт від 21 березня 1985 року, згідно якого належну їй на праві власності ? частину жилого будинку з частиною надвірних будівель в м. Полтаві по пр. Лінійному, 4-а повністю заповіла дочці [PERSON]. Другою [PERSON] державною нотаріальною конторою після померлої [PERSON] відкрита спадкова справа, є заява про прийняття спадщини від [PERSON], про відмову від прийняття спадщини, від отримання обовязкової частки та про видачу свідоцтва згідно ст. 65 СК України від [PERSON] Також встановлено, що [PERSON] 16 вересня 2009 року зареєстрував шлюб з [PERSON]. 03 лютого 2010 року [PERSON] помер. За життя [PERSON] не отримав свідоцтво згідно ст. 65 СК України та не зареєстрував своє право власності на ? частину домоволодіння по пр. Лінійному, 4-а. За таких обставин, хоча [PERSON] та [PERSON] і не отримали свідоцтва про право власності на частини домоволодіння по пр. Лінійному, 4-а в м. Полтаві та не зареєстрували право своє право власності, суд приходить до висновку, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається в тому числі з ? частини домоволодіння по пр. Лінійному, 4-а в м. Полтаві. Позивач [PERSON] хоча і не отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON], але у встановленому законом порядку прийняла спадщину, що складається з ? частини домоволодіння по пр. Лінійному, 4-а в м. Полтаві. Статтями 1269-1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як встановлено дослідженими в справі доказами, після померлого 03 лютого 2010 року [PERSON] наявна спадкова справа, є заява про прийняття спадщини згідно закону від [PERSON] та від [PERSON] про наміри звертатися до суду з заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] є спадкоємцем майна померлого 03 лютого 2010 року [PERSON] та у встановленому законом порядку прийняла спадщину, що складається з ? частини домоволодіння по пр. Лінійному, 4-а в м. Полтаві. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] на час смерті [PERSON] не проживала постійно зі спадкодавцем, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася, тому є такою, що не прийняла спадщину. Встановивши дані обставини, враховуючи, що позивач [PERSON] є спадкоємцем майна померлої 04 квітня 2009 року [PERSON] та померлого 03 лютого 2010 року [PERSON], у встановленому законом порядку прийняла спадщину, але отримати свідоцтво про право власності на домоволодіння в порядку спадкування не може у звязку з відсутністю державної реєстрації на нерухоме майно за [PERSON], суд приходить до висновку, що порушене право позивача підлягає захистові. Крім того, згідно з даними технічного паспорту на спірне домоволодіння, сарай літ. Бє збудованим самовільно. Згідно з висновком № 40-11 експертного будівельно-технічного дослідження сарай літ. Бвідповідає вимогам ДБН, технічний стан його задовільний. Статтею 392 ЦК України передбачено право предявлення позову про визнання права власності на майно, у разі, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. За нормами ст. 376 ЦК України суд може визнати право власності на самочинно збудоване нерухоме майно, якщо це не порушує права інших осіб. Тому суд, обираючи спосіб захисту порушеного права позивача [PERSON], вважає за необхідне визнати за позивачем [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими спорудами по провулку Лінійному, 4-а в місті Полтаві, в тому числі на самовільно збудований сарай літ. Б.

Outcome: approved