Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості, приросту інфляції та трьох процентів річних, в якому вказав, що Публічне Акціонерне Товариство "Донецькобленерго" здійснює постачання електроенергії відповідачам та контролює оплату за її використання. Відповідач є споживачем електричної енергії (особовий рахунок № 050122005). Відкриття особового рахунку слід вважати фактичним укладенням договору на умовах, передбачених Законом України “Про електроенергетику” та Правилами користування електричною енергією для населення (надалі за текстом - ПКЕЕН), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду України від 4 червня 2008 року). Відповідно до п. 42 Правил користування електричною енергією для населення затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року №1357, споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію, здійснюючи її перерахування виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Згідно п. 48 ПКЕБН. споживач несе відповідальність згідно з діючим законодавством за порушення вищевказаних Правил. Згідно п. 19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно п. 20 ПКЕЕН. розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Згідно п. 21 ПКЕЕН знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. За період з 20.04.2005 р. по 29.04.2011 р. відповідач спожив 1695 кВт/г електроенергії, за яку мав сплатити 387,85 грн., але оплату здійснено лише в розмірі 96,66 грн., в зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 291,19 грн. На даний час вартість спожитої електричної енергії відповідачем повністю не сплачена. Позивач вказує, що ухвалою Артемівського мiськрайонного суду від 16.11.2011 р. в прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення заборгованості, суми інфляційної складової, нарахованої за прострочення грошових зобов’язань на суму боргу і трьох процентів річних –відмовлено. Таким чином відповідач повинний сплатити позивачу приріст інфляції, який складає: (291,19 грн. * 2,16) –291,19 грн. = 337,78 грн., де 2,16 - індекс інфляції, та суму трьох процентів річних від простроченої суми, яка складає: (291,19 грн. * 1887 днів * (3%/365 днів)/100%) + (291,19 грн. * 366 днів * (3%/366 днів)/100%) = 53,90 грн. Крім того позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати по оплаті при подачі позову до суду в розмірі 188,20 грн. У судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, та пояснив, що до теперішнього часу у добровільному порядку приріст інфляції та сума трьох процентів річних від простроченої суми відповідачем не сплачена. Відповідач у судове засідання не з’явився, був належним чином повідомлений про час розгляду справи, відповідно до ст.76 ЦПК України, повідомлення про причину неявки до суду не надійшло. Приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд згідно зі ст. 224 ЦПК України ухвалив заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно зі ст.67, 68 ЖК України наймач зобов’язаний своєчасно і повністю, щомісяця вносити плату за комунальні послуги, к яким відносяться послуги по електропостачанню. Згідно з Правилами користування електричною енергією для населення, плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію, повинна вноситися відповідачем щомісячно, на підставі показань приладу обліку. З матеріалів справи вбачається, що відповідач є споживачем електричної енергії і на його ім‘я за адресою м.Соледар відкрито особовий рахунок № 050122005; має заборгованість за спожиту електричну енергію, яка за період з 20.04.2005 р. по 29.04.2011 р. складає 291,19 гривень. Вказана сума заборгованості на теперішній час не сплачена, тому підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч. І ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ухвалою Артемівського мiськрайонного суду донецької області від 16.11.2011 року ПАТ “Донецькобленерго” відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення суми заборгованості, індексу інфляції та суми трьох відсотків річних. Згідно зі ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Згідно зі статтею 625 ЦК України –боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання. Згідно до розрахунку, сума заборгованості складає 219,19 грн., сума приросту індексу інфляції за весь час прострочення складає 337,78 грн. три проценти річних від простроченої суми складає 53,90 грн. Таким чином, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, бо відповідачем порушено право позивача. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved