Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-22 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з названим позовом, просять зобов»язати відповідача звільнити з-під арешту рухоме майно, автобус «Богдан А-09201, реєстраційний номер АІ 2738АК, мотивуючи тим, що на виконання рішення Васильківського міськрайонного суду за виконавчим листом № 1-80/08 про стягнення з [PERSON] 150000 грн. боргу, відповідачем, відділом державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції 25.11.2008 року накладено арешт на рухоме майно боржника, автобус «Богдан», який перебуває у них в заставі відповідно до договору застави від 10.04.2006 року і який був укладений на забезпечення виконання кредитного договору між позивачем та третьою особою [PERSON] Вважають, що постановою державного виконавця про накладення арешту порушено вимоги закону, права позивачів, так як позивачі не мають право реалізувати заставлене майно в зв»язку з невиконанням боржником [PERSON] умов кредитного договору, а тому просять зобов»язати відповідача звільнити з-під арешту автобус «Богдан а-09201» р.н.АІ 2738 АК, 2006 року випуску. До початку розгляду справи по суті позивачі в особі представника за довіреністю [PERSON] уточнили позовні вимоги, просять відповідача зобов»язати зняти з під арешту рухоме майно, автобус «Богдан», який є предметом застави, визнати дії відповідача неправомірними та скасувати постанови серії АК № 696836 від 30.09.2009 року та постанову серії АК № 703711 від 25.11.2008 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчудження, зобов»язати відповідача подати заяву про вилучення обтяження рухомого майна з державного реєстру обтяжень рухомого майна, автобуса «Богдан А-09201». В судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, суду показала, що між банком та третьою особою у справі [PERSON] 10.04.2006 року було укладено кредитний договір № 1004/06 про надання споживачеві кредиту в розмірі 27500 доларів США зі сплатою 14,5 % річних та кінцевим терміном заборгованості 10.04.2011 року. З метою забезпечення виконання умов кредитного договору між позивачами та позичальником 10.04.2006 року також було укладено договір застави рухомого майна- автобуса «Богдан», який був посвідчений нотаріально. В зв»язку з тим, що позичальник [PERSON] не виконав умов кредитного договору, позивачі почали процедуру реалізації заставленого майна, яке перебуває у їх віденні, однак 26.08.2011 року їм стало відомо, що 25.11.2008 року при примусовому виконанні виконавчого листа №1-80/08, виданого Васильківським міськрайонним судом, державним виконавцем Шемет О.В., у вересні 2009 року іншим державним виконавцем Прохацьким Р.О. на виконання виконавчого листа Білоцерківського міськрайонного суду №2-5481 були винесені постанови про накладення арешту на все майно боржника [PERSON] та оголошено заборону на його відчудження, тобто в тому числі і на заставлений автобус, чим порушено право заставодержателя на реалізацію заставленого майна, а тому просять позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позову та суду показав, що постанови про накладення арешту на все майно боржника [PERSON] виносились на законних підставах, під час виконання рішень суду про стягнення грошових коштів на користь інших осіб, під час винесення постанов не було відомо про те, що у боржника мається автобус та він перебуває у заставі, просить відмовити в задоволенні позову, яким позивачі просять повністю скасувати постанови про накладення арешту на майно боржника, так як накладення арешту на інше майно [PERSON] ніяким чином не порушує прав позивачів. Третя особа у справі [PERSON] в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення позовних вимог, суду пояснив, що дійсно, його автобус «Богдан» був переданий ним у заставу заставодержателям, позивачам у справі та в даний час перебуває у позивачів на стоянці. У нього відсутні кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, а тому він не заперечує, щоб заставодержатель продав заставлене майно в зв»язку з існуванням заборгованості за кредитними відносинами. Суд, заслухавши представників сторін, третю особу, оглянувши та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, прийшов до висновку що позов обґрунтований та підлягає задоволенню частково по таким підставам. Як встановлено в судовому засіданні, підтверджується матеріалами справи, між позивачами та третьою особою у справі [PERSON] 10.04.2006 року було укладено кредитний договір № 1004/06 про надання споживачеві кредиту в розмірі 27500 доларів США зі сплатою 14,5 % річних та кінцевим терміном заборгованості 10.04.2011 року. З метою забезпечення виконання умов кредитного договору між позивачами та позичальником 10.04.2006 року також було укладено договір застави рухомого майна- автобуса «Богдан А-09201», реєстраційний номер АІ 2738АК, який був посвідчений нотаріально. В зв»язку з тим, що позичальник [PERSON] не виконав умов кредитного договору, позивачі розпочали процедуру реалізації заставленого майна, яке перебуває у їх віденні, однак 25.11.2008 року при примусовому виконанні виконавчого листа №1-80/08, виданого Васильківським міськрайонним судом, державним виконавцем Шемет О.В., у вересні 2009 року державним виконавцем Прохацьким Р.О. на виконання виконавчого листа Білоцерківського міськрайонного суду №2-5481 були винесені постанова серії АК № 696836 та постанова серії АК № 703711 про накладення арешту на все майно боржника [PERSON] та оголошено заборону на його відчудження, в тому числі і на заставлений автобус, чим порушено право заставодержателя на реалізацію заставленого майна, яке встановлене договором застави та законом, а тому позов підлягає задоволенню. Вищенаведене підтверджується окрім показань представників сторін, копією кредитного договору між позивачами та третьою особою у справі [PERSON]В від 10.04.2006 року та копією договору застави від 10.04.2006 року, з якого вбачається, що автобус «Богдан А-09201», реєстраційний номер АІ 2738АК переданий у заставу позивачам в забезпечення виконання зобов»язань за кредитним договором, договір посвідчений нотаріально. З постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчудження від 25.11.2008 року та вересня 2009 року вбачається, що постановами державних виконавців накладено арешт на все майно боржника [PERSON] а також заборонено вчиняти дії по відчудженню майна боржника. Позов підлягає задоволенню на підставі ст.ст.1,58 Закону України «Про заставу» відповідно до вимог яких в силу застави заставодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов»язання одержати задоволення із вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Якщо в результаті видання органом державної виконавчої влади акта, яким порушується право заставодержателя щодо володіння, користування та розпорядження предметом застави, такий акт визнається недійсним. Відповідно до ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя, звернення стягнення на предмет застави для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, допускається лише у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів, коли вартість предмета застави значно перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. В судовому засіданні встановлено, що право застави виникло у позивачів раніше винесення судом рішень про стягнення з боржника коштів на користь інших стягувачів, вартість предмета застави менше ніж заборгованість боржника перед заставодержателями, а тому під час винесення постанов державними виконавцями було порушено право позивачів щодо володіння, користування та розпорядження предметом застави, названі постанови слід визнати недійсними в частині накладення арешту та заборони відчудження предмета застави, автобуса «Богдан А-09201», реєстраційний номер АІ 2738АК, який належить на праві власності боржнику [PERSON] Враховуючи те, що постанови про накладення арешту відповідачами винесені на підставі вимог закону та на все майно, яке не є предметом застави згідно договору застави від 10.04.2006 року, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково, зобов»язати відповідача зняти з під арешту рухоме майно, автобус «Богдан», який є предметом застави, та відповідача слід зобов»язати подати заяву про вилучення обтяження рухомого майна з державного реєстру обтяжень рухомого майна, автобуса «Богдан А-09201», чим будуть усунені порушення прав позивача в частині реалізації заставленого майна, в задоволенні інших позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial