Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-10 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в сумі 13\~223.59 грн.. Мотивує свої вимоги тим, що 25.07.2005 року відповідач отримав кредит у розмірі 2500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору, Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг і Правил користування платіжною карткою. Оскільки відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав, просить стягнути заборгованість, яка станом на 31.05.2011 року, становить 13\~223.59 грн., судові витрати в сумі 132.24 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120.00 грн.. Сторони в судове засідання не зявились. Представник позивача направив до суду письмову заяву в якій зазначив, що визнає позовні вимоги та просить слухати справу без його участі. Відповідач [PERSON], причину неявки суду не повідомив про день місце та час розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 31). Вивчивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно договору б/н від 25.07.2005 року, відповідач отримав кредит у розмірі 2500.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 11-13). Відповідно до п.п. 6.5, 6.6. Договору (а.с. 13) відповідач зобовязаний відповідати за невиконання або неналежне виконання умов кредитного договору. Умови передбачені договором відповідач не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. На підставі ч. 2 ст. 1054 ЦК України положення статей 1048 та 1050 ЦК України застосовуються до правовідносин, що виникають за укладеним сторонами договором. Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначається вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в сумі 13 223.59 грн.. Згідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача належать витрати по сплаті судового збору в сумі 132.24 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120.00 гривень.

Outcome: approved