Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-12 00:00:00

Позивач 06 січня 2011 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 13 травня 2008 року між Публічним акціонерним товариством «Універсал Банк», який є правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № VG3309, відповідно до умов якого позивач відкрив відповідачу кредитну лінію у сумі 60\~000,00 грн. для поточних потреб та сплати комісійної винагороди за надання кредиту на необмежений строк до розірвання Договору, а відповідач зобовязується погасити кредит, сплатити за його користування проценти за обслуговування, в сумах строках та на умовах що передбачені вищевказаним Договором. Позивач свої зобовязання виконав, кредит надав, однак відповідач свої зобовязання не виконав, в звязку з чим заборгованість [PERSON] має прострочену заборгованість за кредитом 59948,59 грн.; заборгованість по процентах 25322,04 грн., плати по кредиту 2772,34 грн. Позивач просив, стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № VG 3309 від 13 травня 2008 року в сумі 88042,97 грн. та судові витрати по справі. Позивач в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового зсідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Просив справу розглядати без присутності свого представника, позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки у судове засідання не повідомив, письмових заяв про розгляд справи за його відсутністю до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу дострокового повернення грошових коштів у зв'язку із порушенням його виконання. Суд, вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, якщо кожна із сторін у зобовязанні має одночасно і права, і обовязки, вона вважається боржником у тому, що вона зобовязана вчинити на користь другої сторони, в одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. В ході судового засідання встановлено, що 22 квітня 2008 року відповідач звернувся до установи банку із Анкетою Заявою на отримання кредиту (а.с. 14,15). На підставі Анкети Заяви на отримання кредиту 13 травня 2008 року між сторонами було укладено Договір про видачу та використання кредитних карток VISA CLASSIC/ELECTRON/GOLD Ват «Універсал Банк» № VG3309 (а.с. 7-12). Відповідно до умов якого позивач відкрив відповідачу кредитну лінію у сумі 60\~000,00 грн. для поточних потреб та сплати комісійної винагороди за надання кредиту на необмежений строк до розірвання Договору, а відповідач зобовязується погасити кредит, сплатити за його користування проценти за обслуговування, в сумах строках та на умовах що передбачені вищевказаним Договором. Відповідно до п. 5.3 Договору у випадку зняття готівки в банкоматах та відділеннях Банку, відповідач повинен сплатити плату, що встановлена Додатком до Договору, а саме 3% від знятої суми, але не менше ніж 10 гривень. Згідно до п.5.6 Договору у кожному випадку зняття готівки, на зняту суму нараховуються відсотки з дня зняття згідно процентної ставки, що визначається Додатком до Договору, а саме 22,15 % річних. Відповідно до Договору за несвоєчасну сплату мінімального платежу нараховується штраф, що визначається Додатком до Договору, а саме 1% від суми заборгованості, але не менше ніж 50 грн. 13 травня 2008 року між сторонами було укладено Заяву підтвердження про відкриття карткового рахунку (а.с. 13). Однак відповідач, в порушення умов кредитного договору, взяті на себе зобовязання не виконав, в звязку з чим за ним, станом на 15 червня 2010 року становить 88042,97 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 59948,59 грн.; заборгованості по процентах 25322,04 грн., плати по кредиту 2772,34 грн. (а.с. 19, 20-22). Згідно статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Про наявність заборгованості перед банком відповідач повідомлявся за допомогою вимоги-попередження № 41 від 29 січня 2009 року та повідомленням від 27 березня 2009 року (а.с. 23,24). Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню, внаслідок чого слід солідарно стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 88042,97 грн. Крім того згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову були сплачені судові витрати, і його вимоги задоволені, з відповідачів належить стягнути на користь позивача державне мито в сумі 880,42 грн. та інформаційно технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved