Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-13 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом обґрунтовуючи свої вимоги наступним. 23.08.2007 року між [PERSON] та ТДВ «Росно Україна» засновником якого є «Альянс Україна» був укладений договір добровільного страхування транспортного засобу № 200- 0027791, за яким був застрахований транспортний засіб «VOLKSWAGEN», державний реєстраційний номер AI 5207ВС. 7 листопада 2007 року з вини водія [PERSON] трапилася дорожньо - транспортна пригода в результаті якої зазнав механічних ушкоджень застрахований автомобіль марки засіб «VOLKSWAGEN», державний реєстраційний номер AI 5207ВС. Позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування враховуючи умови договору страхування, тому у позивача виникло право на стягнення з [PERSON] у порядку регресу коштів сплачених внаслідок пошкодження автомобіля «VOLKSWAGEN», д.н.з. AI 5207ВС, тому позивачі просять стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 54 463 грн. 26 коп. та понесені позивачем судові витрати. В судовому засіданні представник позивача не була присутня, однак надала суду заяву у якій позов підтримує та просить задовольнити, крім того уточнила позовні вимога та просила стягнути також з відповідача 350 грн.00 коп. понесених позивачем для виклику у судове засідання через оголошення у пресі. Належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не прибув. Судова повістка відповідачу була вручена відповідно до вимог частини 4 статті 74 ЦПК України, про що свідчить відповідне поштове повідомлення в матеріалах справи штрих-код № 0730102367276. У відповідності до частини 9 статті 74 ЦПК України, відповідача про розгляд справи було повідомлено через засоби масової інформації, а саме через оголошення в газеті «Київська правда» випуск № 103 (22739) від 6 жовтня 2011 року. На підставі статті 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Вислухавши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 23 серпня 2007 року між [PERSON] та ТДВ «Росно Україна» засновником якого є «Альянс Україна» був укладений договір добровільного страхування транспортного засобу № 200-0027791, за яким був застрахований транспортний засіб «VOLKSWAGEN», державний реєстраційний номер AI 5207ВС. 7 листопада 2007 року з вини водія [PERSON] трапилася дорожньо - транспортна пригода в результаті якої зазнав механічних ушкоджень застрахований автомобіль марки засіб «VOLKSWAGEN», державний реєстраційний номер АІ 5207ВС. Факт настання ДТП мав своє місце в результаті порушення [PERSON] ПДР України, відповідальність за яке передбачена статтею 124 КУпАП, про що свідчить постанова № 8\\3-15830\\08, судді Вишгородського районного суду Скрипнк О.Г. від 27 грудня 2007 року. Відповідно до розрахунку страхового відшкодування \\додаток до Страхового акту № 017766\\ сума страхового відшкодування водієві автомобіля «VOLKSWAGEN POLO», д.н.з. АІ 5207ВС становить 54 463 грн.26 кой. Як вбачається з розпорядження № 436 від 14.01.2008 року [PERSON] була проведена виплата страхового відшкодування. Відповідно до статті 1191 особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке Страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до статі 933 ЦК України передбачає перехід до страховика прав до страхувальника щодо особи, відповідальної за завдані збитки, а саме: «Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке Страхувальний має до особи, відповідальної за заподіяний збиток». Враховуючи досліджені матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в заявленому розмірі. Згідно частиною 1 статті 88 ЦПК України сторону на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З відповідача по справі - підлягає до стягнення сума витрат понесених позивачем по справі, а саме: витрати на сплату державного мита у сумі 544 гри. 63 коп., та витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу розміром 120 грн. 00 коп. На підставі статтей 933, 1191 ЦК України, статті 23 Закону України «Про страхування».

Outcome: approved