overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що з відповідачем спільного життя не склалося, вони припинили вести спільне господарство, шлюб носить формальний характер, а тому подальше збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим, проти примирення категорично заперечує. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала повністю, посилаючись на мотиви, викладені у позовній заяві, проти примирення категорично заперечує. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав повністю. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини. Сторони уклали шлюб 28 серпня 1999 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії І-ИД №043637, виданим відділом РАГС Тернопільської міської ради, актовий запис №967 від 28.08.1999року. Від даного шлюбу у них народилась дочка [PERSON], 18.05.2001року народження, про що свідчить свідоцтво про народження серії І-ИД №099410 видане 13.06.2001року відділом РАГС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Судом встановлено, що у сторін внаслідок непорозумінь склалися неприязні стосунки. Подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї є неможливим. Сторони миритись не бажають і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, категорично заперечують проти надання терміну для примирення. За таких обставин суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

У жовтні 2011 року Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 598 гривень 20 копійок. В обгрунтування пред*явлених позовних вимог вказала, що відповідачка має доньку [PERSON], [INFO]. У свідоцтві про народження дитини відомості про батька дитини записані зі слів матері. У зв*язку з цим відповідачці за її особистою заявою з 01 серпня 2003 року була призначена державна допомога, як одинокій матері. За період з 01 серпня 2003 року по 31 липня 2011 року відповідачці допомоги було виплачено у загальній сумі 14.573 гривень 07 копійок. 18 липня 2011 року до Управління з заявою звернулась [PERSON], яка повідомила, що рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 12 травня 2011 року відповідачка була позбавлена батьківських прав стосовно своєї доньки Оасани, [INFO], та що вона, [PERSON], призначена опікуном неповнолітньої [PERSON]. Відповідачці виплату допомоги було припинено з 01 червня 2011 року. Однак вказану допомогу відповідачка отримала за червень та липень 2011 року. Тому відповідачці надмір було виплачено 598 гривень 20 копійок, які добровільно виплачувати не бажає. Просить позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з*явилась. Судом про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причину неявки суду не повідомила. При таких обставинах відповідно до ст.224 ЦПК України суд вважає можливим слухати справу у відсутність відповідачки. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.1166 ЦК України «Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала». У судовому засіданні було встановлено, що відповідачці була призначена державна допомога, як одинокій матері. Також у судовому засіданні було встановлено, що відповідачка була ознайомлена про порядок та виплату їй вказаної допомоги. У судовому засіданні також було встановлено, що рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 12 травня 2011 року відповідачка була позбавлена батьківських прав. Стосовно позбавлення батьківських прав відповідачка позивачу не повідомила та продовжувала отримувати допомогу на дитину, як одинока мати. Тому відповідачці в період з 01 червня по 31 липня 2011 року надмір було виплачено 598 гривень 20 копійок державних коштів, які добровільно повертати не бажає. При таких обставинах суд, оцінюючи всі докази зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, суд приймає до уваги тяжкий матеріальний стан відповідачки та вважає за можливе судові витрати по справі покласти на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

У жовтні 2011 року Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення 151 гривні 71 копійки. В обгрунтування пред*явлених позовних вимог представник позивача вказала, що відповідачці з 01 грудня 2009 року була призначена компенсація за надання соціальних послуг особі похилого віку, яка не здатна до самообслуговування, [PERSON], [INFO]. В період з 01 грудня 2009 року по 30 листопада 2010 року відповідачці було виплачено компенсацію у сумі 1.048 гривень 10 копійок. 28 жовтня 2010 року до Управління надійшла записка, що на момент проведення перевірки надання соціальних послуг [PERSON] За місцем мешкання була відсутня у зв*язку з тим, що з серпня 2010 року у тяжкому стані знаходиться на лікуванні. 10 листопада 2010 року відповідачка звернулась до Управління з заявою про припинення виплати їй компенсації у зв*язу з тим, що [PERSON] з 20 серпня 2010 року постійно знаходиться у лікарні м. Новомосковська. Також відповідачка зобов*язалась у разі виникнення боргу сплатити його добровільно. Відповідачці виплата компесації була припинена з 21 серпня 2010 року. Однак на момент подачі відповідачкою заяви про припинення виплати компенсаціії утворилась переплата у сумі 151 гривні 71 копійки, які відповідачка добровільно повертати не бажає. Просить позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з*явилась. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлена. Про поважність причини неявки у судове засідання не повідомила. При таких обставинах суд відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає можливим слухати справу у її відсутність. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.1166 ЦК України «Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями,діями чи бездіяльністю немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала». У судовому засіданні було встановлено, що відповідачці позивачем була призначена з 01 грудня 2009 року компенсація за надання соціальних послуг особі похилого віку, яка не здатна до самообслуговування. У судовому засіданні також було встановлено, що отримувач соціальної послуги, особа похилого віку, яка не здатна до самообслуговування, Обюоженко марія михайлівна з 20 серпня 2010 року постійно знахождиться у лікарні м. Новомосковська. Однак відповідачка про цю обставину Управлінню повідомила лише 10 листопада 2010 року. У зв*язку з цим відповідачці було надмір виплачено державних коштів - 151 гривню 71 копійку, які вона добровільно повертати не бажає. При таких обставинах суд, оцінюючи всі докази зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, суд приймає до уваги тяжке матеріальне становище відповідачки та вважає за можливе судові витрати по справі покласти на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

У жовтні 2011 року Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Баглійської районної ради м. Дніпродзержинська звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення 65 гривень 32 копійок. В обгрунтування пред*явлених позовних вимог представник позивача вказала, що відповідачці з 15 січня 2007 року була призначена компенсація за надання соціальних послуг особі похилого віку, яка не здатна до самообслуговування, [PERSON], [INFO]. В період з 15 січня 2007 року по 31 січня 2011 року відповідачці було виплачено компенсацію у сумі 3.020 гривень 92 копійок. 17 січня 2011 року відповідачка звернулась до Управління з заяваою про припинення виплати їй компенсації у зв*язу зі смертю [PERSON], яка померла 04 січня 2011 року. Також відповідачка зобов*язалась у разі виникнення боргу сплатити його добровільно. Відповідачці виплата компесації була припинена 05 січня 2011 року. Однак на момент подачі відповідачкою заяви про припинення виплати компенсаціії утворилась переплата у сумі 65 гривень 32 копійок, які відповідачка добровільно повертати не бажає. Просить позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з*явилась. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлена. Про поважність причини неявки у судове засідання не повідомила. При таких обставинах суд відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає можливим слухати справу у її відсутність. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.1166 ЦК України «Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями,діями чи бездіяльністю немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала». У судовому засіданні було встановлено, що відповідачці позивачем була призначена з 15 січня 2007 року компенсація за надання соціальних послуг особі похилого віку, яка не здатна до самообслуговування. У судовому засіданні також було встановлено, що отримувач соціальної послуги, особа похилого віку, яка не здатна до самообслуговування, [PERSON] померла 04 січня 2011 року. Однак відповідачка про її смерть позивачу повідомила лише 17 січня 2011 року. У зв*язку з цим відповідачці було надмір виплачено державних коштів - 65 гривень 32 копійки, які вона добровільно повертати не бажає. При таких обставинах суд, оцінюючи всі докази зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, суд приймає до уваги тяжке матеріальне становище відповідачки та вважає за можливе судові витрати по справі покласти на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

У вересні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування пред*явленого позову паозивач вказав, що з відповідачкою він шлюб уклав 24 червня 1972 року. Шлюб у них перший. Від шлюбу вони мають дорослу дочку, яка проживає окремо від них. Між ними спору стосовно розподілу спільного майна немає. Сімейних стосунків вони не підтримують більше двох років. Сім*я їхня розпалась з тих причин, що між ними не було взаєморозуміння. У них різні характери та погляди на життя. За останній час, що вони мешкають окремо, між ними спроб для примирення та поновлення сімейних стосунків не було. Вважає, що їхня сім*я розпалась. Розривати шлюб в органах РАКСу відповідачка не бажає. Просить позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з*явилась. Судом про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Про поважність причини неявки у судове засідання не повідомила. При таких обставинах суд вважає можливим відповідно до ст. 224 ЦПК України слухати справу у відсутність відповідачки. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що сторони сімейні стосунки не підтримують більше двох років з тієї причини, що між ними не було взаєморозуміння. Сторони припинили спільне проживання, домашнього господарства не ведуть. За минулий час між сторонами спроб для примирення та поновлення сімейних стосунків не було. Позивач вважає, що їхня сім*я розпалась остаточно. При таких обставинах суд, оцінюючи всі докази, зібрані по справі у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

28 листопада 2011 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу було ухвалене рішення по справі за вищезазначеним позовом, яким позовні вимоги були задоволені частково. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом з власної ініціативи було встановлено, що при ухваленні зазначеного рішення не було вирішено питання про судові витрати. Для вирішення цього питання сторони викликались в судове засідання, проте не з'явились, про час і місце розгляду питання були повідомлені належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 220 ЦПК України їх присутність не є обов'язковою. Судом встановлено, що відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються органи прокуратури - при здійсненні представництва інтересів громадян або держави в суді. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Отже, перевіривши матеріали справи, дослідивши зазначене рішення суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 94 грн. 10 коп., згідно з відповідною ставкою судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, встановленого Законом України «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] 28 жовтня 2011 року звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 17 грудня 1999 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у них не склалося. Унаслідок втрати почуття поваги та любові один до одного вони припинили шлюбні відносини приблизно півтора року назад та з того часу проживають окремо за різними адресами, не ведуть спільного господарства. Примирення між ними не можливе, спору про місце проживання дитини не має. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву, у якій уточнила свої позовні вимоги та відмовилася від пункту 3 прохальної частини, щодо стягнення витрат з відповідача. В іншій частині позовних вимог підтримала в повному обсязі, оскільки з відповідачем вона не проживає вже більше чотирьох місяців, збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам її дитини, почуття поваги та любові до відповідача втрачені. Просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоч був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення на а.с.16. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов є законний, а тому підлягає задоволенню. Установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 грудня 1999 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб сторін виявився невдалим. Унаслідок втрати почуття поваги та любові один до одного, через неприязні стосунки та сварки, вони припинили спільне проживання більше чотирьох місяців, спільного господарства не ведуть. Позивач просила суд не призначати їм строк для примирення, так як збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. Згідно статті 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Цих вимог сторони не дотрималися, що призвело до руйнування сімї. За таких обставин суд з підстав статей 110-112 Сімейного кодексу України постановляє рішення про розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору, мотивуючи, що 28 грудня 2007 року [PERSON] відповідно до укладеного договору № МR14G40000002705 отримав кредит в розмірі 106050,00 грн. на термін до 28.07.2023 року . За умовами укладеного договору, погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати. Відповідач повинен надавати банку щомісячний платіж для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав та станом на 25.07.2011 року допустив заборгованість 184260,55 грн., яка складається з наступного: 101457,20 грн. - заборгованість за кредитом, 56226,93 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 26576,42 грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. В звязку з порушенням зобовязання просить стягнути з [PERSON]. заборгованість та понесені судові витрати в розмірі 1700,00 грн. судовий збір та 120 грн. витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду судового процесу. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав в повному обсязі, відповідач в засідання не зявилася, про час і місце розгляду справ належним чином повідомлений, про що свідчать поштові листівки, заперечень проти позову не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, зясував, що 28 грудня 2007 року між ПАТ КБ ПРИВАТБАНК та [PERSON] було укладено кредитний договір № МR14G40000002705 , згідно якого останньому було надано кредит в розмірі 106050,00 грн. на термін до 28.07.2023 року Станом на 25.07.2011 року внаслідок неналежного виконання позичальником умов договору виникла заборгованість в розмірі 184260,55 грн., яка складається з наступного: 101457,20 грн. - заборгованість за кредитом, 56226,93 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 26576,42 грн.- пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. На підставі наведеного позов підлягає до задоволення в повному обсязі та з відповідача підлягає стягненню сума заборгованості та судові витрати, понесені позивачем, в сумі 1700,00 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

ПАТ КБ Надразвернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором свої позовні вимоги мотивуючи наступним. 13 червня 2008 року між ПАТ КБ Надрата [PERSON] було укладено кредитний договір № 1651/ЦВ/08-ПК згідно з умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 6000 грн. 00 коп. з терміном повернення до 13.06.2011 року зі сплатою 3,2% на місяць. Нарахування відсотків здійснюється за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості. В порушення умов кредитного договору та ст. 526 Цивільного Кодексу України, відповідач свої зобовязання належним чином не виконував, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість за кредитним договором № 1651/ЦВ/08-ПК від 13.06.2008 року. Станом на 27 квітня 2011 року заборгованість відповідача перед банком становить 16254 гривні 74 копійки. Представник позивача до суду не зявився, але від них мається заява про розгляд справи без участі уповноваженого ними представника, згідно якого вони повністю підтримують свої позовні вимоги та просять суд їх задовольнити, а також, в разі неявки відповідача в судове засідання, не заперечують поти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча про час, дату та місце розгляду справи була сповіщена належним чином, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки. Причини своєї неявки суду не повідомила, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

\~ [PERSON] звернулась\~ до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме того, що вона є дочкою [PERSON], яка померла 21.05.2008 року. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала з мотивів, викладених у її заяві. Крім того, [PERSON] у суді зазначила, що встановлення вказаного юридичного факту\~ їй необхідно для оформлення спадщини. Суд, заслухавши пояснення заявника, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши та оцінивши докази у справі, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. У свідоцтві про народження заявника зазначено, що її матірю є [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть мати заявниці [PERSON] померла 21.05.2008 року. Після одруження 18 січня 1973 року із [PERSON] прізвище заявника змінено на [PERSON]. Згідно з довідкою Вишнівчицької сільської ради Теребовлянського району від 16 листопада 2011 року на території вказаної ради проживала [PERSON]. Таким чином, суд вважає, що у свідоцтві про народження заявника [PERSON] помилково зазначено по батькові її матері як Йосипівна. Пунктом 1 частини 1\~ статті 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає право для реалізації її спадкових прав. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що [PERSON], [INFO], є дійсно дочкою [PERSON], яка померла 21.05.2008 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом і просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 16.02.1994 року, у Лип*янській сільській раді Карлівського району Полтавської області, актовий запис № 2. У позовній заяві позивач посилається нате, що 16.02.1994 р. зареєструвала шлюб з відповідачем у Лип*янській сільській раді Карлівського району Полтавської області, актовий запис № 2. Від даного шлюбу вони мають неповнолітнього сина та доньку, які після розірвання шлюбу залишаться проживати з матірю. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, в сімї виникали часті сварки та непорозуміння. Почуття любові та взаємоповаги втрачено. З червня 2010 року подружжя не проживає разом. Подальше спільне життя подружжя та збереження сімї вважає не можливим. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві і просить суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Про час, дату та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки. Відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Відповідно до ст. 104 СК України підставою припинення шлюбу є його розірвання судом. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них В судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сімї стали неможливими, оскільки подружжя уже тривалий час не проживає разом. Тому суд приходить до висновку, що шлюб можливо розірвати. В матеріалах справи мається достатньо доказів для ухвалення рішення.

Outcome: approved