Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом. Просить в рахунок погашення заборгованості за кредитом в сумі 199806,92 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки 4-х кімнатну квартиру, розташовану на 9 поверсі 9-поверхового житлового будинку, загальною площею 77,9 кв.м, житловою площею 48,7 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить на праві приватної власності [PERSON]; також просить стягнути витрати у справі: судовий збір 1700 грн. та ІТЗ 120 грн. В ході розгляду справи позивач позивні вимоги збільшив, зазначив, що станом на 20.01.2012 року заборгованість за кредитом складає 216384,25 грн., тому в рахунок погашення заборгованості в загальній сумі 216384,25 грн. просить звернути стягнення на вказану квартиру, а також просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати у справі: судовий збір 2163,84 грн. та ІТЗ 120 грн. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, по причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст.212 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст.1 ЦПК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах. У судовому засіданні встановлені наступні факти, обставини та правовідносини, які регулюються ЦК України. Судом встановлено, що 10.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», яке перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», та відповідачем [PERSON] було укладено договір відновлювальної кредитної лінії №ВКЛФ-068/08, у звязку з яким відповідачу було надано кредит у сумі 150000,00 грн. Відповідно до умов договору відповідач зобовязувався належним чином використовувати та повернути кредит, сплатити проценти за користування ним у розмірі 21,5% річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку на умовах та у строки, визначені договором. В забезпечення виконання зобовязань відповідачем по договору відновлювальної кредитної лінії було укладено іпотечний договір. Предметом іпотеки за іпотечним договором є нерухоме майно, а саме: 4-х кімнатна квартира, розташована на 9 поверсі 9-поверхового житлового будинку. Квартира має загальну площу 77,9 кв.м, житлову площу 48,7 кв.м, що знаходиться за адресою: м.Кривий Ріг, бульвар Вечірній, 1/316. Позивач неодноразово телефонував, направляв відповідачу письмові вимоги про необхідність погашення заборгованості. Станом на 20.01.2012 року відповідач має заборгованість перед позивачем на загальну суму 216384,25 грн. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Заборгованість на даний час становить 216384,25 грн. Відповідно до п.2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) в разі коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України наслідками порушення відповідачем зобовязання є право позивача достроково вимагати повернення суми кредиту. Відповідно до п.2 ст. 590 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) в разі коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк. Згідно ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна. В силу ст. 12 ЗУ «Про Іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно ст. 35 ЗУ «Про Іпотеку», якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Вимога, встановлена частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені статтею 12 цього Закону, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки. Відповідно до ст. 38 «Про Іпотеку», якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобовязаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. Договір купівлі-продажу предмета іпотеки, укладений відповідно до цієї статті, є правовою підставою для реєстрації права власності покупця на нерухоме майно, що було предметом іпотеки. На підставі ст. 34 ЗУ «Про Іпотеку», після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду. Ухвалюючи рішення, суд бере до уваги, що відповідач в судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав, таким чином суд дійшов висновку, що відповідач не заперечує проти позову та згоден з позовом. Тому суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Також, з відповідача на підставі ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у сумі 2163,84 грн., та витрати по оплаті за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved