Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на майно, посилаючись на те, що відповідно до укладеного між ними та відповідачем договору № DNР0АЕ00000433 від 03.07.2007 року, позивач зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 29010.95 дол.США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03.07.2012 року, а Відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Відповідно до договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Відповідач свої зобовязання перед банком не виконав в звязку з чим, станом на 17.05.2011 року має заборгованість - 11245.59 дол.США, з яких заборгованість за кредитом 11039.36 дол.США, заборгованість по процентам за користуванням кредитом 205.04 дол.США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 1.19 дол.США. Позивач просив в рахунок погашення заборгованості за договором № DNР0АЕ00000433 від 03.07.2007 року у розмірі 11245.59 дол.США - звернути стягнення на предмет застави: автомобіль MERCEDES-BENZ, модель:SPRINTER, рік випуску:2003, тип ТЗ: автобус-D, №кузова/шасі: №WDВ9036631R534416, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON], шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ комерційним банком ПриватБанк(49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням ПриватБанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Просив стягнути судові витрати повязані з розглядом справи. Представник позивача надав судові заяву з проханням справу розглянути у його відсутність, зазначивши що позов підтримує, просить його задовольнити в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання у встановленому законом порядку, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони 03.07.2007 року уклали кредитний договір № DNР0АЕ00000433 згідно якого, позивач зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 29010.95 дол.США. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 03.07.2012 року, а Відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлені кредитним договором. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. На неодноразові письмові звернення з вимогою погасити існуючу заборгованість відповідач не реагує. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Таким чином відповідач станом на 3.10.2011 року має заборгованість -10 721.29 дол.США, з яких поточна заборгованість за кредитом 5384.40 дол.США, прострочена заборгованість за кредитом 5165.50 дол.США, прострочені проценти по кредиту 171.39 дол.США. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором сторони 03.07.2007 року уклали договір застави рухомого майна. Згідно за договором застави Відповідач надав в заставу належне йому майно, а саме автомобіль: автомобіль MERCEDES-BENZ, модель:SPRINTER, рік випуску:2003, тип ТЗ: автобус-D, №кузова/шасі: №WDВ9036631R534416, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договором застави передбачено, що у випадку порушення Заставодавцем/Позичальником зобовязань за кредитним договором, або за договором застави, Заставодавець зобовязаний передати предмет застави Заставодержателю в заклад. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, Відповідач зобовязання за кредитним договором не виконує; предмет застави в заклад банку не передав. Відповідно до ст. 19 Закону України Про заставу, за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 ЗУ Про заставу. Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави (ч. 6 ст. 20 ЗУ Про заставу). Згідно з договором застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору, у тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу Предмету застави від імені Заставодавця. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів є примусове виконання зобовязання в натурі. Примусове виконання зобовязання в натурі, - це спосіб захисту, який випливає з загального принципу повного і належного виконання зобовязання та полягає в зобов'язанні здійснити дію, або утриматися від її здійснення, незалежно від застосування до боржника інших заходів впливу. З огляду на те, що законом та умовами договору передбачено обовязок Відповідача передати предмет застави в заклад Заставодержателя (ПриватБанку), вважаю вимогу Позивача стосовно зобовязання Відповідача виконати зобовязання в натурі, законною і обґрунтованою. Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень, якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобовязання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобовязаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Відповідно до ст. 25 Закону України Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Враховуючи викладене та

Outcome: approved