overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання непрацездатної повнолітньої дитини, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем в них є повнолітня донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. У 2011 році [PERSON] була встановлена 2 група інвалідності, на даний час вона не працює, через стан здоровя є непрацездатною. Відповідач працездатний, працює, а тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі ? частини усіх видів його заробітку. У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти стягнення з нього аліментів. Третя особа просила суд позовні вимоги задовольнити. Суд, вислухавши у судовому засіданні пояснення позивачки, відповідача,третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Встановлено, що у сторін є повнолітня донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. [PERSON] з 01.10.2011 року була встановлена друга група інвалідності на строк до 01.10.2013 року, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 10 ААА №565871. На підставі вищевикладеного, враховуючи матеріальний стан сторін: відповідача який працездатний, працює, стягнень по виконавчим листам з нього не проводиться, позивачки ,яка не працює, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки, стягнувши з відповідача аліменти у розмірі ? частини на період встановленої дитині інвалідності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-15 00:00:00

У звязку з тим, що складання рішення у повному обсязі потребує певного часу, суд, відповідно до ст.218 ЦПК України, оголошує вступну та резолютивну частини рішення. З рішенням у повному обсязі сторони зможуть ознайомитись через 5 днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-15 00:00:00

09 листопада 2010 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зазначивши, що він разом з [PERSON] та [PERSON] зареєстровані в квартирі, розташованої за адресою: [ADDRESS]. В 1993 році відповідачі [PERSON], [PERSON] виїхали на постійне місце проживання до Росії. В квартирі не проживають, речей їх в квартирі не має, комунальні платежі відповідачі не сплачують. На даний час вони відсутні вже більше чотирнадцяти років. Позивач просить визнати [PERSON], [PERSON] визнати таким, що втратили право користування житловим приміщення, та зняти відповідачів з реєстрації у квартирі [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] допитана Воркутинським міським судом по судовому дорученню Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, позовні вимоги не визнає, просить справу розглянути в її відсутність. Відповідач [PERSON] допитаний Воркутинським міським судом по судовому дорученню Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, позовні вимоги не визнає, просить справу розглянути в його відсутність Представник ВГІРФО Красноармійського МРВ ГУМВС України у Донецькій області до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, просить справу розглянути в його відсутність. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволенню з таких підстав. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] мешкає та зареєстрований в [INFO]. Разом з ним в квартирі зареєстровані [PERSON] та [PERSON], про що свідчить довідка КП Красноармійський центр єдиного замовника(а.с.9). Вказана квартира належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане Ясинуватським відділенням дороги від 28.03.1994 оку (а.с. 12). Судом встановлено, що у 1993 році відповідачі [PERSON], [PERSON] виїхали на постійне місце проживання до Росії. В квартирі не проживають, речей їх в квартирі не має, комунальні платежі відповідачі не сплачують. На даний час вони відсутні вже більше чотирнадцяти років.. Факт відсутності відповідача з 1993 року підтверджується актом, складений 03.10.2010 р. за № 154 робітниками ПП Красноапрмійськ-реал-сервісу присутності свідків (а.с. 10). Відповідно до ч. 2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом У ст. 72 ЖК України зазначено: Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку На підставі вищевикладеного, суд вважає можливим [PERSON], [PERSON] визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, доньки [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини, доньки - [PERSON] щомісячно у твердій грошовій сумі 500 гривень, до повноліття дитини, починаючи з дня подачі позовної заяви. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, потворно не зявився в судове засідання і від нього не надійшло повідомлення про причину неявки, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до свідоцтва про народження батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON] (а.с.4). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судові витрати відносяться за рахунок відповідача відповідно до ст.88 ЦПК України, оскільки вимоги позивача задоволені. На підставі викладеного ст.180, ч.2 ст.181, ст.183 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-15 00:00:00

У вересні 2011 року [PERSON] звернулась із позовоим до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 23 серпня 2003 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Вони проживали однією сім»єю до травня 2010 року, після чого її проживання однією сім»єю з [PERSON] було фактично припинено. В шлюбі у них є дитина [PERSON], [INFO], що на даний момент проживає разом із нею. Спільне життя з [PERSON] не склалось за відсутності взаємного порозуміння. Враховуючи викладене, іванова Г.В. посила розірвати шлюб між нею і [PERSON] У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просили його задовольнити. У судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав заявлений позов та не заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що з 23 серпня 2003 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі подружжя має дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя виявилось неможливим, оскільки в позивачки та відповідача різні характери та погляди на життя, в сім»ї часто виникали сварки і непорозуміння. Як пояснили позивачка та відповідач їхня сім»я розпалась, з травня 2010 року вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, сім»ю зберегти не бажають. Позивачка [PERSON] просила залишити їй прізвище [PERSON]. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері [PERSON], яка померла 9 листопада 2008 року, до складу якої входить - земельна частка ( пай) розміром 2,67 га, яка знаходиться на території Врадіївської селищної ради Миколаївської області та належить її на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ № 420949 виданого Врадіївською РДА Миколаївської області 25 грудня 2006 року. На момент звернення до суду земельна ділянка ніким не була успадкована. При зверненні позивачки до Врадіївської державної нотаріальної контори із заяаою про прийняття спадщини піля [PERSON] їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв»язку з пропущенням нею шестимісячного строку для прийняття спадщини. Позивачка в судове засідання нез»явилась, але надала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, наполягає на задоволенні позовних вимог. Відповідач - Врадіївська селищна рада в судове засідання не з»вилася, але направила на адресу суду заяву, в якій просить суд розглянути дану справу в її відсутності, заявлені позивачкою позивні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Третя особа - Врадіївська державна нотаріальна контора в судове засідання не з»вилася, але надала до суду заяву, в якій просить суд розглянути дану справу в її відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд встановив слідуюче: 10.11.2008 року померла [PERSON], після якої залишилася спадщина - земельна частка ( пай) розміром 2,67 га, яка знаходиться на території Врадіївської селищної ради Миколаївської області ( свідоцтво про смерть серії 1-ЖД № 167870 від 10.11.2008р., сертифікат на земельну частку ( пай) серії ЯБ № 420949 від 25.12.2006 р.). Померла [PERSON] є матір»ю позивачки ( свідоцтво про народження серії ЯФ № 383022 від 20.07.2011 року ). Зміна прізвища «Ворона» на «Кучер» відбулася після вступу позивачки в шлюб 20.06.1969 року з [PERSON] ( витяг з держреєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 12.10.2011 р.). Зміна прізвища «Кучер» на «Рябініна- Скляревська» відбулася після вступу позивачки в шлюб 01.06.1985 року з Рябініним -[PERSON] ( свідоцтво про укладення шлюбу серії 11-ЖД № 401171 від 01.06.1985 р.). Повідомленням приватного нотаріуса № 633/01-16 від 13.10.2011 року Рябініній- Скляревській відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв»язку з пропущенням нею строку для прийняття спадщини. Згідно ст.. 1272 ч.З ЦК України, у разі коли спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подачі ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене суд вважає, що вказані обставини дають підстави визначити позивачеві додатковий шестимісячний строк для подання нею заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON]. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 9 вересня 2000 року виконкомом Миронівської селищної ради м. Дебальцевого Донецької області, актовий запис № 35, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем були припинені з квітня 2011 року через відсутність взаєморозуміння, сім`я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків вона не бажає. Від спільного пожружнього життя сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка в судове засідання не зявилася, позов підтримала, просила справу слухати у її відсутність, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причину нез'явлення суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 9 вересня 2000 року виконкомом Миронівської селищної ради м. Дебальцевого Донецької області, актовий запис № 35, подружні стосунки були припинені через відсутність взаєморозуміння, сім`я фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків позивачка не бажає. Від спільного пожружнього життя сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вважається, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивачки, є передбачені ст.112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-15 00:00:00

Комсомольська міська рада звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідачів, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою № 39 в будинку № 66 по вул. Леніна у м. Комсомольську та зобовязати СГІРФО Комсомольського МВ зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Заявлені вимоги мотивує тим, що після смерті власника квартири [ADDRESS] З.В., за рішенням суду спадщину останньої було визнано відумерлою, квартиру передано у власність територіальній громаді м міської ради. Проте, за вказаною адресою є зареєстрованим син померлої [PERSON], який з 2000 року у помешканні не проживає, майном не опікується, має заборгованість за житлово-комунальні послуги. Представники Комсомольської міської ради та СГІРФО Комсомольського МВ до суду не зявились. Про час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, направили заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач заявлені вимоги підтримав повністю. Будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи за місцем реєстрації відповідач до суду не зявився з невідомих причин, будь-яких заперечень проти позову не надав. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі письмових доказів. Встановивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у їх сукупності, судом встановлено, що рішенням Комсомольського міського суду від 02.08.2007 р. спадщина померлої [PERSON] у виді квартири [ADDRESS] визнана відумерлою та передана у власність територіальній громаді. Згідно з наданим КП «КМБТІ» витягом право власності на вказане нерухоме майно зареєстроване за територіальною громадою м. Комсомольська в особі Комсомольської міської ради. За адресною довідкою відповідач [PERSON] починаючи з 19.02.1990 р. є зареєстрованим за адресою: [INFO]. Відповідно до довідки ОСББ «Промінь» [PERSON] з 2000 року у вказаному помешканні не проживає. Розглянувши справу у межах заявлених вимог, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача і вважає за необхідне позов Комсомольської міської ради задовольнити, оскільки відповідно до положення ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім»ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт не проживання відповідачем в квартирі [ADDRESS] понад шести місяців без поважних причин, що підтверджений рішенням Комсомольського міського суду від 02.08.2007 р. про визнання спадщини [PERSON] відумерлою, яке набрало законної сили 13.08.2007 р. На виконання рішення суду в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, СГІРФО Комсомольського МВ зобовязано зняти відповідача з реєстраційного обліку, тому окрема вимога позивача про зобовязання СГІРФО Комсомольського МВ зняти [PERSON] з реєстраційного обліку є зайвою і задоволенню не підлягає. Питання про судові витрати по справі вирішено судом відповідно до норми ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-15 00:00:00

27 вересня 2011 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання онука [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилається на те, що згідно рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 червня 2010 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає з позивачкою, яка є його опікуном. Відповідач гроші на утримання дитини не надає протягом останніх пяти років, у звязку з чим виникає необхідність забезпечити утримання дитини шляхом стягнення аліментів. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, письмових заперечень проти позову не надала. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд розглядає справу в заочному порядку. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що згідно рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 червня 2010 року [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії 1-ВЛ № 007285 (а.с. 5). Дитина мешкає з позивачкою, яка є його опікуном, згідно рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 17.08.2011 року № 602. Відповідач гроші на утримання дитини не надає протягом останніх пяти років. Згідно довідки з КП Жилкомсервіс від 20.09.2011 року, дитина проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS]. У відповідності до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача . З відповідача також підлягає стягненню судовий збір у розмірі 188,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом зазначав, що сторони знаходяться у шлюбі, який зареєстрований 22 серпня 1998 року Харківським міським відділом РАГС, актовий запис № 1253. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стало те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння та спільні погляди на життя, наявна несумісність характерів. Такі відносини привели до втрати почуттів кохання, шлюбні стосунки припинені з жовтня 2010 року, сторони не проживають однією сімєю з січня 2011 року, позивач з цього часу перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою, з якою бажає зареєструвати шлюб. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить його інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, якою просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги визнає, просить після розірвання шлюбу прізвище Соболєвазалишити без змін. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 22 серпня 1998 року Харківським міським відділом РАГС, актовий запис № 1253, під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище Радчукна [PERSON](свідоцтво про шлюб серії І-ВЛ № 075373). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ВЛ № 148092) Як встановлено у ході розгляду справи, причиною розірвання шлюбу стало те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння та спільні погляди на життя, що привело до втрати почуттів кохання. З жовтня 2010 року між сторонами припинені шлюбні стосунки, з січня 2011 року сторони не проживають однією сімєю, позивач з цього часу перебуває у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим. При таких обставинах, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Суд зазначає про вибір прізвища після розірвання шлюбу відповідачем, яка у своїй заяві просить після розірвання шлюбу прізвище Соболєвазалишити без змін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-15 00:00:00

Заочним рішенням Перечинського районного суду від 24 жовтня 2011 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволений. Шлюб між [PERSON] та [PERSON]І розірвано та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/ 3 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04 жовтня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття.Також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у сумі 8 (вісім) грн. 50 коп., як сплачений судовий збір та 30 (тридцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з»явилася, хоча була повідомлена у встановленому законом порядку. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з»явився, хоча був повідомлений у встановленому законом порядку. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно з п.4 ч.11 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Так, у судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Перечинського районного суду від 24 жовтня 2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON]І розірвано та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/ 3 частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04 жовтня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття.Також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у сумі 8 (вісім) грн. 50 коп., як сплачений судовий збір та 30 (тридцять) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. При постановленні вказаного заочного рішення не було вирішено питання про розподіл судових витрат з позовною вимогою про стягнення з [PERSON] аліментів. Відповідно до п.6 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що судом при ухваленні заочного рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів не було вирішено питання про розподіл судових витрат за позовною вимогою про стягнення аліментів, а тому суд вважає, що з [PERSON]І слід стягнути 51 грн. судого збору на користь держави та 90 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved