Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що на підставі договору дарування від 11.10 2006 року посвідченого державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори за реєстром № 3-2613 їй належить житловий будинок за №6 по вулиці 30 років Перемоги в с Білогородка Києво-Святошинського району Київської області. У будинку проживає та зареєстрована її матір [PERSON] та зареєстрована, але не проживає дочка її брата -відповідачка [PERSON]. Раніш в цьому будинку проживав та був зареєстрований її брат [PERSON], його дружина [PERSON] та їх діти: син [PERSON] та дочка [PERSON]. В 1996 році її брат побудував свій власний будинок в с. Білогородка по вулиці 30-років Перемоги №1, в якій переїхав на постійне проживання зі своєю сім»єю. Пізніше члени його сім»ї знялись з реєстрації з її будинку ( його дружина [PERSON] з сином знялись з реєстрації 29.11.2006 року, брат [PERSON] - зх. 04.06.2010 року. Відповідачка по справі, з 1996 року не проживає в належному їй будинку , але продовжує бути зареєстрована в ньому. З 2007 року відповідачка перебуває у цивільному шлюбі з [PERSON]. Від нього вона має дочку віком 3,5 років і постійно проживає в будинку батьків свого чоловіка за адресою: с Білогородка по вулиці Садова 14. Оскільки відповідачка вже більше 15 років не проживає у вказаному будинку, ним не користується, не несе витрат по його обслуговуванню, належного їй майна в будинку немає, вважає, що вона втратила право користування спірним будинком. Тому просила визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням в будинку № 6 по вулиці 30 років Перемоги в с.Білогородка Києво-Святошинського району Київської області. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідачка до суду не зявилась. Про час і місце розгляду справи був повідомлена належним чином що підтверджується розписками . Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.. 224 ЦПК України. Суд вислухавши позивачку, свідків, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 11.10 2006 року посвідченого державним нотаріусом Першої Київської обласної державної нотаріальної контори за реєстром № 3-2613 та зареєстрованому в КП «Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області « за № 155560488 позивачці належить житловий будинок за №6 по вулиці 30 років Перемоги в с Білогородка Києво-Святошинського району Київської області. У спірному будинку проживає та зареєстрована її матір [PERSON] та зареєстрована, але не проживає відповідачка [PERSON]. Як пояснила позивач в судовому засіданні, раніше в спірному будинку проживав та був зареєстрований брат позивачки [PERSON], його дружина [PERSON] та їх діти: син [PERSON] та дочка [PERSON]. В 1996 році брат позивачки побудував свій власний будинок в с. Білогородка по вулиці 30-років Перемоги №1, в якій переїхав на постійне проживання зі своєю сім»єю. Пізніше члени його сім»ї знялись з реєстрації в спірному будинку. Але відповідачка [PERSON] з 1996 року не проживає в спірному будинку, але продовжує бути зареєстрована в ньому. В даний час відповідачка [PERSON]Л .з 2007 року перебуває у цивільному шлюбі з [PERSON]. Від нього вона має дочку віком 3,5 років і постійно проживає в будинку батьків свого чоловіка за адресою: с Білогородка по вулиці Садова 14. Те, що відповідачка не проживає у спірному будинку без поважних причин більше встановленого законом строку , підтверджується актами складеними за участю Депутата Білогородської сільської ради від 11.02.2011 року, 12. 05.2011 року, 15.09.2011 року, а також допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] 0.1, Чепела Л.1, [PERSON]Г, підтвердили, що відповідачка була зареєстрована у вказаному будинку для отримання земельної ділянки, участі в утриманні будинку не приймає, комунальні платежі не сплачує, на даний час вона вийшла заміж та проживає окремо з чоловіком та дитиною. З будинку відповідачка пішла добровільно, ні фізичної сили, ні якого іншого впливу до неї не застосовували. Речей відповідачки в спірному будинку немає. Відповідно до ст. 163 Житлового кодексу Української РСР у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім»ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст. 71 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу Української РСР право на житлове приміщення за тимчасово відсутнім наймачем зберігається протягом шести місяців, а відповідач не проживає в будинку позивача майже шість років. Ст. 72 Житлового кодексу Української РСР передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За правилами ст.. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік , якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.57-59 ЦПК України.

Outcome: approved