Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] борг за договором позики з урахуванням коефіцієнту інфляції та трьох відсотків річних в сумі 338397,66 гривень, а також моральну шкоду у розмірі 5000 грн. та судові витрати. При цьому позивач посилається на те, що 06 березня 2007 року між нею і відповідачкою було укладено договір позики в сумі 30000 доларів США, що є еквівалентом 237600 грн., /по курсу Національного Банку України, 100 доларів США 792.5800 на 16.04.2010 р./. Відповідачка добровільно борг не повертає, в зв*язку з чим позивач змушена звернутись до суду. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала, але не заперечувала, що склала розписку про отримання грошей в присутності свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], однак гроші віддала сторонній особі по справі для отримання земельної ділянки, які їй не повернули з приводу чого порушено кримінальну справу. Представник відповідачки [PERSON] підтримав заперечення відповідачки у повному обсязі. Однак, до судового засідання 3 листопада 2011 року відповідач та її представник не з*явились, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином. Вислухавши представника позивача, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON].В., [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, відповідачка [PERSON] 06 березня 2007 року отримала від позивачки [PERSON] гроші в борг в сумі 30000 доларів США, що є еквівалентом 237600 грн. /за курсом НБУ 100 доларів США 792.5800 на 16.04.2010 р./, про що в присутності свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] власноручно склала розписку, що відповідачкою не оспорювалось в судовому засіданні. Пояснення відповідачки та її представника стосовно того, що розписка була складена не з метою отримання грошей в борг, а зовсім з іншою метою, в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження, так як суду не було надано будь-яких письмових доказів укладення 06.03.2007 року між позивачкою і відповідачкою іншої письмової угоди. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], підтвердили факт передачі грошей в борг відповідачці [PERSON], позивачкою [PERSON], 6.03.2007 року в їх присутності. Також підтвердили факт, що відповідачка обіцяла повернути борг через рік. Факт передачі грошей з іншою метою не підтвердили. Свідки [PERSON], [PERSON].В., [PERSON], підтвердили факт вимоги позивачки повернути борг, однак при передачі грошей не були присутні і володіють інформацією зі слів відповідачки. Окрім того, обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені документом, не можуть ґрунтуватися на свідченнях свідків. Судом досліджений протокол допиту свідка [PERSON] та копія супровідного листа № 06/149-09 сл. від 10.11.2009 р., витребуваного з Одеської обласної прокуратури, яким було направлено виділені з кримінальної справи № 051200900149 матеріали по факту шахрайських дій з боку [PERSON] для проведення перевірки /а.с.39-43/. З протоколу слідує, що між [PERSON] та [PERSON] є стосунки щодо боргових зобов*язань, однак вони не спростовують доводів позивача та необхідності повернення відповідачкою коштів позивачу згідно розписки. Згідно зі ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до п. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача стосовно стягнення з відповідачки суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення часу повернення боргу та 3% річних від простроченої суми підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Згідно ст.23 ЦК України та постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкодипід моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних та фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі. Таким чином, доводи позивачки з цього приводу суд вважає необґрунтованими та нічим не підтвердженими, тому вони не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають частковому задоволенню, так як частково обґрунтовані та доведені. Судові витрати відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки.

Outcome: partial