Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-06 00:00:00

В червні 2011 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про виділення у користування житлове приміщення, мотивуючи свої вимоги тим, що під час перебування з відповідачем у шлюбі ними було придбано квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Соломянського районного суду м. Києва від 04.03.2010 року шлюб між ними було розірвано, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.10.2009 року і до повноліття дитини, визнано квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS] обєктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], визнано за [PERSON] право власності на 2/3 частини квартири, розташованої за адресою [ADDRESS], визнано за [PERSON] право власності на 1\\3 частину квартири, розташованої за адресою [ADDRESS] та стягнуто за [PERSON] на користь [PERSON] 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Рішенням колегії суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 05.05.2010 року рішення Соломянського районного суду м. Києва від 04.03.2010 року в частині вирішення позовних вимог [PERSON] про поділ спільного майна подружжя було скасоване та ухвалено нове, яким було визнано квартиру [ADDRESS] обєктом спільної сумісної власності [PERSON] і [PERSON], визнано за [PERSON] право власності на 1\\2 частини квартири, розташованої за адресою [ADDRESS], визнано за [PERSON] право власності на 1\\2 частини квартири, розташованої за адресою [ADDRESS], в іншій частині рішення було залишено без змін. На підставі рішення Апеляційного суду м. Києва 02.07.2010 року Комунальним підприємством Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна було зареєстровано право власності позивача на 1\\2 частину квартири. Продаж квартири неможливий, оскільки вона знаходиться в заставі у Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку Укрсоцбанк, однак згоди щодо порядку користування квартирою між сторонами також не досягнуто. Враховуючи, що на утриманні позивач перебуває малолітня дитина вона просить виділити їй в користування кімнати площею16,7 м? та 11,8 м?, а кімнату площею 17,9 м? залишити в користуванні відповідача. Кухню площею 11,8 м?, ванну кімнату площею 4,5 м?, вбиральню площею 1,2 м?, коридор площею 21,3 м? та лоджію площею 3.6 м? залишити в загальному користуванні та сягнути з відповідача на її користь судові витрати. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, надавши суду письмові пояснення по справі. Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку Укрсоцбанкв судове засідання свого представника не направив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. ТОВ Житло-експлуатаційна контора Житлоексплуатаціяв судове засідання свого представника не направило, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялось належним чином. Представник Органу опіки та піклування Соломянської РДА у м. Києві позовні вимоги підтримала. Заслухавши пояснення сторін присутніх в судовому засіданні, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.09.1998 року, актовий запис №431. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Судом зясовано, що за час проживання у шлюбі сторонами була придбана на підставі договору кредиту №014-349-КЖ від 17.02.2005р., зобовязання по якому на даний час не виконані у повному обсязі, трикімнатна квартира №46 загальною площею 88,80 кв. м., жилою площею 46,40 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Ф. Ернста, 8. Вартість спірної квартири, у відповідності до іпотечного договору №014-356-ЗП від 01.10.2007р., становить 1\~085\~750 грн. 00 коп. Рішенням Соломянського районного суду м. Києва від 04.03.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21.10.2009 року і до повноліття дитини, визнано квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS] обєктом спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], визнано за [PERSON] право власності на 2/3 частини квартири, розташованої за адресою [ADDRESS], визнано за [PERSON] право власності на 1\\3 частину квартири, розташованої за адресою [ADDRESS] та стягнуто за [PERSON] на користь [PERSON] 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Рішенням колегії суддів Судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 05.05.2010 року рішення Соломянського районного суду м. Києва від 04.03.2010 року в частині вирішення позовних вимог [PERSON] про поділ спільного майна подружжя було скасоване та ухвалено нове, яким було визнано квартиру [ADDRESS] обєктом спільної сумісної власності [PERSON] і [PERSON], визнано за [PERSON] право власності на 1\\2 частини квартири, розташованої за адресою [ADDRESS], визнано за [PERSON] право власності на 1\\2 частини квартири, розташованої за адресою [ADDRESS], в іншій частині рішення було залишено без змін. На підставі рішення суду 02.07.2010 року Комунальним підприємством Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна було зареєстровано право власності за позивачем було зареєстроване право власності на 1\\2 частини квартири розташованої за адресою: м. київ, [ADDRESS]. (а.с. 15) Згідно з технічної характеристики квартири, вищевказана квартира складається з трьох кімнат жилою площею 46.4 м?, у тому числі: 1-а кімната 16,7 м?, 2-а кімната 11,8 м?, 3-я кімната 17,9 м?. П. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 року № 2 Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу Україниговориться, що в силу ст. 104 Житлового кодексу України суд вправі задовольнити вимоги члена сім'ї наймача про поділ жилого приміщення, якщо жилу площу, що припадає на нього (або з урахуванням укладеної угоди про порядок користування жилим приміщенням), може бути виділено у вигляді ізольованого приміщення, яке складається з однієї або кількох кімнат, розмір якого не менше встановленого для надання одній особі. При поділі жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача йому може бути виділено ізольоване жиле приміщення розміром меншим за жилу площу, що припадає на нього. Однак поділ не може бути допущений, коли це призведе до штучного погіршення житлових умов позивача і викличе необхідність постановки його на облік, як такого, що потребує поліпшення житлових умов. Зміна договору найму жилого приміщення за вимогою члена сім'ї наймача не допускається в передбачених ч. 3 ст. 104 Житлового кодексу України випадках, незалежно від наявності згоди наймодавця на зміну такого договору, за винятком випадків, коли жиле приміщення наймач одержав не в зв'язку з трудовими відносинами або коли наймодавець втратив право на його виселення. Норма середньої забезпеченості жилою площею на одну особу становить не менше ніж 9 кв. м. Згідно з ч. 1 ст. 48 ЖК України жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки. Згідно з вимогами ст.356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до вимог ст.358 ЦК України, кожен з співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї спільної частки майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до ст.155 ЖК України, власник квартири чи її частки не може бути позбавлений права користування житловим приміщенням крім випадків, передбачених законодавством. Суд, оцінюючи зібрані по справі докази, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, оскільки приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суму сплачених судового збору в розмірі 25,50 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 37 грн. , а всього 62,50 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved