overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

Заявниця звернулася до суду із вищезазначеною заявою, вказавши, що в смт Казанка Миколаївської області, вулиця Робітнича, 3/2 проживав її дядько [PERSON], [INFO], уродженець [INFO] про що свідчить довідка Казанківської селищної ради Миколаївської області № 280 від 24.03.2011 року. В тому ж смт Казанка Миколаївської області проживав рідний брат заявниці по справі, а її батько, [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], про що свідчить довідка Казанковської селищної ради Миколаївської області № 743/03-09 від 29.09.2011 року і свідоцтво про народження заявниці по справі серія ЯЮ № 816038, видане 29 червня 1951 року Каширівською сільською радою Казанківського району Миколаївської області. Заявниця зі своїм чоловіком [PERSON] одружилась 22.07.1972 року і цей факт засвідчується свідоцтвом про одруження серія І-КИ № 319812, запис № 574 від 22.07.1972 року, виданий Центрально-Міським ЗАГС м.Кривого Рогу Дніпропетровської області. 02 січня 2011 року помер заявниці дядько [PERSON], свідоцтво про смерть 1-ФП № 133278, запис № 05 від 06 січня 2011 року, виданий відділом державної реєстрації актів цивільного стану Казанківського районного управління юстиції Миколаївської області. 20 жовтня 2005 року помер [PERSON], свідоцтво про смерть серія 1-ПФ № 022461, запис « 168 від 16.11.2005 року, виданий управлінням юстиції Казанківського району Миколаївської області. 05.11.2005 року померла дружина дядьки [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серія 1-ФП № 108333 1, запис № 109 від 06.11.2005 року, виданий управлінням юстиції Казанківського району Миколаївської області. Після смерті [PERSON] залишилось майно, а саме : квартира за адресою смт Казанка Миколаївської області, вулиця Робітнича, 3 кв.№ 2, земельна частка (пай) площею 3,34 га, яка розташована на території Казанківської селищної ради та грошові внески на рахунку в Ощадному банку України. Після смерті дядька [PERSON] заявниця є його спадкоємницею, спадкоємці першої черги відсутні. Для того, щоб отримати свідоцтво про спадщину в нотаріальній конторі заявниці необхідно в судовому порядку встановити родинні відносини з померлим дядьком [PERSON], свідоцтво про народження батька [PERSON] відсутнє і актовий запис про його народження не зберігся, про що свідчить відповідь на запит № 245/02-20 від 28.03.2011 року. У судове засідання заявниця не з`явилася, надала суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, доводи своєї заяви підтримала повністю. Заінтересованої особи до залу суду не з'явилися, просили суд розглянути справу за їх відсутності, у звязку з відсутністю претензій з даного питання. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення, оскільки надає можливість реалізувати свої майнові права. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України, суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

29.07.2011 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказала, що 17.12.1999 року відділом РАГС Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №328. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] [INFO], який проживає з позивачкою. Відповідач не бере участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Тому позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі нею позовної заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка зменшила позовні вимоги, просила стягувати аліменти в розмірі 'А частини всіх видів заробітку відповідача щомісяця. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши інші докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] [INFO] (згідно свідоцтва про народження І-ФГІ №144977. виданого 16.10.2003 року). Згідно довідки вуличного комітету неповнолітня дитина проживає разом з позивачкою. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст. 181 СК України та ст. 183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності зі ст. 182 СК України суд, врахувавши обставини справи га матеріальне становище платника аліментів, прийшов до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 367 ч.І ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів. Згідно ст.88 ЦІ1К України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

29.07.2011 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що 17.12.1999 року відділом РАГС Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №328. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] [INFO], який проживає з позивачкою. Сторони проживають окремо. спільне господарство не ведеться. Причиною розпаду сім'ї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, відсутні нормальні відносини, в результаті чого відповідач допустив подружню зраду. В зв'язку з цим позивач просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши інші докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що 17 грудня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Вознесенського міськвиконкому Миколаївської області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №328 (свідоцтво про шлюб 1-ФГ1 №017326, видане 09.09.2006 року). Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину : доньку Юлію [INFO] (свідоцтво про народження І-ФП №054636, видане 17.12.1999 року). Сторони проживають окремо з 06.06.2011 року, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач байдуже ставиться до збереження сімї, про що свідчить визнання ним позову та небажання застосувати своє право на надання строку на примирення, тому суд вважає, що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей , що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст. 112, ч.З ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

У червні 2011 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, що він є сином [PERSON], який помер 01 грудня 2008 року. В обґрунтування заяви вказував на те, що після смерті його батька [PERSON] відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташовані за адресою: Чернігівська область, Бобровицький район, село Новий Биків, вулиця Жовтнева, будинок 10. Заявник є спадкоємцем за законом, але при зверненні до державної нотаріальної контори, у нього витребували свідоцтво про народження, в ньому вказано як [PERSON], а в свідоцтві про смерть батька як [PERSON] Через недоведеність факту родинних відносин заявника з померлим, [PERSON] державною нотаріальною конторою відмовлено в оформленні спадщини, шо відкрилась після його смерті. Намагаючись поновити актовий запис про ідентичність прізвищ [PERSON] звертався з відповідною заявою до інституту мовознавства ім. О.О. Потебні. На звернення надійшло повідомлення з приводу ідентичності прізвищ, записаних українською мовою по-різному, які при переводі з російської мови били неправильно записані, інститут підтвердив ідентичність вищевказаних прізвищ. Для отримання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] йому потрібно встановити факт, що останній є його рідними батьком. Заявник [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримав, просив суд задовольнити її. Заінтересована особа - Новобиківська сільська рада Бобровицького району Чернігівське: області у судове засідання представника не направила, повідомлена належним чином. Надала до суду заяву у якій просила розглядати справу без участі представника, проти задоволення вимог заявника не заперечує. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, шо заява підлягає задоволенню. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть [PERSON] 1-ЕЛ № 105078 від 02 грудня 2008 року [PERSON] помер 01 грудня 2008 року у віці сімдесяти років про що в Книзі реєстрації смертей 02 грудня 2008 року зроблено відповідний актовий запис за № 55. Місце смерті - с.Новий Биків, Бобровицький р-н,Чернігівська обл. З копії паспорта громадянина України серії МЕ 093795, виданого Броварським МВ ГУ МВС України в Київській області 12 червня 2002 року видно, що [PERSON] народився 23 квітня 1965 року в с.Н-Биків Бобровицького району Чернігівської області. Із свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], видно, що батько є [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає встановленим факт, що [PERSON], який нарадився [INFO], є сином [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

В серпні 2011 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Петрашівської сільської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказала, що 09 вересня 2006 року в с.Петрашівка Теплицького району помер її батько [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Коли вона звернулась до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, то виявилось, що шестимісячний строк, який передбачений законодавством України для подання заяви про прийняття спадщини, закінчився, тому їй відмовили у прийняті заяви про прийняття спадщини. Вважає, що вказаний строк пропущено нею з поважної причини, оскільки вона проживала за кордоном України, і вважала, що наявність заповіту не обмежує в часі оформлення спадщини. Від представника позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 08 квітня 2011 року, надійшла заява, в якій представник просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. Від відповідача Петрашівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, вимоги [PERSON] визнають. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 09 вересня 2006 року в с.Петрашівка Теплицького району Вінницької області помер [PERSON], після його смерті залишилось майно. Позивач [PERSON] є спадкоємцем після його смерті за заповітом, який 30 березня 2005 року [PERSON] склав в Петрашівській сільській раді Теплицького району. Позивач до нотаріальної контори звернулась після спливу шестимісячного строку, який встановлено ст.1270 ЦК України, тому відповідно до постанови державного нотаріуса Теплицької державної нотаріальної контори їй було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини. У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи встановлені судом обставини, те, що відповідач позовні вимоги визнає, суд вважає причину пропуску строку на прийняття спадщини поважною і вважає можливим його продовжити. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

В серпні 2011 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Стражгородської сільської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказала, що 12 січня 2011 року в с.Стражгород Теплицького району померла [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Коли вона звернулась до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, то виявилось, що шестимісячний строк, який передбачений законодавством України для подання заяви про прийняття спадщини, закінчився, тому їй відмовили у прийняті заяви про прийняття спадщини. Вважає, що вказаний строк пропущено нею з поважної причини, оскільки їй не було відомо про наявність заповіту, який на її імя залишила [PERSON], про його існування вона дізналась під час проведення ремонту в будинку. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, направила на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. Від відповідача Стражгородської сільської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, вимоги [PERSON] визнають. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 12 січня 2011 року в с.Стражгород Теплицького району Вінницької області померла [PERSON], після її смерті залишилось майно. Позивач [PERSON] є спадкоємцем після її смерті за заповітом, який 22 січня 2004 року [PERSON] склала в Стражгородській сільській раді Теплицького району. Позивач до нотаріальної контори звернулась після спливу шестимісячного строку, який встановлено ст.1270 ЦК України, тому відповідно до постанови державного нотаріуса Теплицької державної нотаріальної контори їй було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини. У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи встановлені судом обставини, те, що відповідач позовні вимоги визнає, суд вважає причину пропуску строку на прийняття спадщини поважною і вважає можливим його продовжити. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

В серпні 2011 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Орлівської сільської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказала, що 03 серпня 2005 року в с.Орлівка Теплицького району помер її батько [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Коли вона звернулась до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, то виявилось, що шестимісячний строк, який передбачений законодавством України для подання заяви про прийняття спадщини, закінчився, тому їй відмовили у прийняті заяви про прийняття спадщини. Вважає, що вказаний строк пропущено нею з поважної причини, оскільки їй не було відомо про наявність заповіту, який на її імя залишив батько, про його існування вона дізналась під час проведення ремонту в батьківському будинку в травні 2011 року. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, направила на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. Від відповідача Орлівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, вимоги [PERSON] визнають. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 03 серпня 2005 року в с.Орлівка Теплицького району Вінницької області помер [PERSON], після його смерті залишилось майно. Позивач [PERSON] є спадкоємцем після його смерті за заповітом, який 21 червня 2004 року [PERSON] склав в Орлівській сільській раді Теплицького району. Позивач до нотаріальної контори звернулась після спливу шестимісячного строку, який встановлено ст.1270 ЦК України, тому відповідно до постанови державного нотаріуса Теплицької державної нотаріальної контори їй було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини. У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи встановлені судом обставини, те, що відповідач позовні вимоги визнає, суд вважає причину пропуску строку на прийняття спадщини поважною і вважає можливим його продовжити. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

В серпні 2011 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до Веселівської сільської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказали, що 27 травня 2005 року в с.Веселівка Теплицького району помер їх батько [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Коли вони звернулись до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, то виявилось, що шестимісячний строк, який передбачений законодавством України для подання заяви про прийняття спадщини, закінчився, тому їм відмовили у прийняті заяви про прийняття спадщини. Вважають, що вказаний строк пропущено ними з поважної причини, оскільки були відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не зявились, направили на адресу суду заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутність, позовні вимоги просять задовольнити. Від відповідача Веселівської сільської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, вимоги [PERSON] та [PERSON] визнають. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 27 травня 2005 року в с.Веселівка Теплицького району Вінницької області помер [PERSON], після його смерті залишилось майно. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями після його смерті за законом як діти, що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Позивачі до нотаріальної контори звернулись після спливу шестимісячного строку, який встановлено ст.1270 ЦК України, тому відповідно до постанови державного нотаріуса Теплицької державної нотаріальної контори їм було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини. У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи встановлені судом обставини, те, що відповідач позовні вимоги визнає, суд вважає причину пропуску строку на прийняття спадщини поважною і вважає можливим його продовжити. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором у сумі 6040,09 грн. Вимоги мотивовані тим, що 25.06.2007 року [PERSON] уклав з ПАТ КБ ПриватБанк кредитний договір, відповідно до якого він отримав споживчий кредит у сумі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитом ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак позичальником умови договору виконуються неналежним чином, графік виплати відсотків за позикою та погашення позики частинами систематично не додержуються, у звязку з чим заборгованість станом на 28.02.2011р. за кредитним договором складає 3431,46 грн., заборгованість по сплаті відсотків складає 1398,79 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 446,03 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 263,81 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору та сплачені судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача на позові наполягала, просила стягнути заборгованість за кредитним договором. Відповідач в судове засідання неодноразово не зявився, хоча був повідомлений належним чином. Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі за наступних підстав. Відповідно до кредитного договору від 25.06.2007 року [PERSON] отримав споживчий кредит у сумі 3000,00 грн. зі сплатою 36 % річних. Строк дії договору відповідає строку дії платіжної картки. Відповідачем порушено умови договору та існує заборгованість по сплаті кредиту. Станом на 28.02.2011 року заборгованість відповідача за кредитним договором складає 3431,46 грн., заборгованість по сплаті відсотків складає 1398,79 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 446,03 грн., штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 263,81 грн. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі, що і було виконано сторонами. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

Outcome: approved