Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій посилаючись на поважність причин пропуску строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом після смерті його батька [PERSON], що мала місце 13.03.2007 року, просив визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав заявлені вимоги і пояснив, що за життя його батько [PERSON] на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку від 18.08.2004 року набув право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,43 га, розташовану в межах території [PERSON] міської ради. Після смерті батька, що мала місце 13.03.2007 року , тому при зверненні на початку квітня 2011 року до нотаріальної контори з питання оформлення спадщини йому було відмовлено у звязку з пропуском шестимісячного строку. При цьому, нотаріусом було повідомлено про наявність спадкової справи, відкритої за заявою про прийняття спадщини спадкоємця за законом [PERSON], згодом довідався, що останній на день смерті спадкодавця був непрацездатним і відповідно має право на обовязкову частку в спадщині незалежно від змісту заповіту від 25.11.2005 року, складеного на імя позивача, проти чого не заперечує, просила зважити вказані обставини і задовольнити позов та визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном в три місяці. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, але надіслав суду заяву в якій просив розглядати справу за його відсутності. Співвідповідач [PERSON], як видно з його письмової заяви, позов [PERSON] не визнав і пояснив, що громадянка [PERSON], яка померла 22.09.2010 року, є його рідною матірю. Після смерті матері у встановлений законом шестимісячний строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, про те, що мати за життя залишила заповіт від 25.11.2005 року на імя позивача [PERSON] йому стало відомо нещодавно, на день смерті матері був непрацездатним, тому відповідно до закону має право на обовязкову частку в спадщині незалежно від змісту заповіту від 25.11.2005 року, складеного на імя позивача, крім того, вважає, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини без поважних причин, так як повідомляв останнього про смерть спадкодавця до спливу шестимісячного строку. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] державна нотаріальна контора явку свого представника не забезпечила та надіслала заяву про розгляд справи за відсутності представника. Вислухавши доводи представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №012565 від 22.05.2003 року [PERSON] набула право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,65 га, розташовану на території [PERSON] міської ради Миколаївської області. 25 листопада 2005 року [PERSON] на випадок смерті зробила розпорядження, яким належну їй земельну ділянку заповіла [PERSON] (заповіт посвідчено приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] 25.11.2005 року і зареєстровано в реєстрі за №1153). З свідоцтва про смерть (копії) серії 1-ФП №134845, виданого відділом РАЦС Ново бузького РУЮ 22.03.2011 року, вбачається, що громадянка [PERSON] померла 23 вересня 2010 року у віці 79 років в м. Новий Буг, Миколаївської області. Відповідно до вимог ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з повідомлення [PERSON] нотаріальної контори за заявою спадкоємця за законом [PERSON] після смерті його матері [PERSON], що мало місце 22.09.2010 року, заведена спадкова справа за №40/2011 р. Спадкоємцю за заповітом [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, так як ним пропущений встановлений законодавством 6-ти місячний термін для прийняття спадщини. В силу ч.1 ст.1241 ЦК України неповнолітні, повнолітні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка). Як вбачається з довідки до акта огляду МСЕК серії 10 ААА №450137 від 02.07.2010 року та посвідчення серії Б №533437 від 02.07.2010 року [PERSON], [INFO] встановлено третю групу інвалідності (безстроково). За таких обставин співвідповідач [PERSON] згідно ст.1241 ЦК України має право на обовязкову частку в спадщині, незалежно від складеного заповіту на імя [PERSON] При цьому, позивач [PERSON] в силу ст.1216, 1217, ч.1 ст.1222, ч.1 ст.1223, ч.1 ст.1225 ЦК України має право на спадкування за заповітом після смерті спадкодавця [PERSON] Між спадкоємцями [PERSON] та [PERSON] не існує спору щодо часток у спадковому майні, що видно з пояснень представника позивача, яка визнає право співвідповідача [PERSON] на обовязкову частку в спадщині. Згідно до вимог ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи доводи представника позивача щодо поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та представлені документи, суд вважає, що позивачем [PERSON] пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин, тому маються підстави для задоволення заявленого позову.

Outcome: approved