Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду з позовом, в якому, з врахуванням уточнених позовних вимог, просить суд визнати незаконним п. 1.1 Наказу № 50 - ВК від 07.02.2011 року Про вивільнення, виданий ПАТ Укрсиббанкта Наказу № 141-ВК від 07.04.2011 року, виданий ПАТ Укрсиббанк, яким його звільнено з посади керуючого групою відділень Першого Львівського управління Західного регіонального департаменту ПАТ Укрсиббанк; поновити його на посаді керуючого групою відділень Першого Львівського управління Західного регіонального департаменту ПАТ Укрсиббанк; стягнути з відповідача в його користь моральну шкоду в сумі 100\~000, 00 грн. В обґрунтування позову посилається на те, що в 2005 році був призначений начальником новоствореного відділення ПАТ Укрсиббанкв м. Дрогобич. Безпосередньо під його керівництвом був сформований колектив однодумців у відділенні м. Дрогобич, яке в подальшому стало одним із кращих відділень . В 2008 році його було призначено керуючим групи із шести відділень цього банку з розташуванням в місті Дрогобич. На виконання вимог п.1.4 Наказу від 20 грудня 2010р. №933 по ПАТ УкрСиббанкрозпочалася процедура скорочення в Першому Львівському управлінні Західного регіонального департаменту ПАТ УкрСиббанк. На засіданні комісії по проведенню процедури вивільнення працівників Західного регіонального департаменту ПАТ УкрСиббанквід 22 грудня 2010 року було прийняте рішення про вивільнення посади, яку займав позивач. Наказом по ПАТ "УкрСиббанк" від 07 лютого 2011 року №50-ВК було прийнято рішення, з метою вдосконалення структури банку, у зв'язку із змінами в організації праці ПАТ "УкрСиббанк", що призводить до скорочення чисельності і штату працівників з 08 квітня 2011 року на підставі наказу №933 від 20.12.2010 року Про зміни в штатному розкладі вертикалі роздрібного бізнесу ПАТ УкрСиббанкна підставі п.1 ст.40 КЗпП України, вивільнити працівника [PERSON], керуючого групою відділень Першого Львівського управління Західного регіонального департаменту АТ УкрСиббанк. Вважає такий наказ роботодавця незаконним, оскільки він виданий всупереч вимогам ст.42 КЗпП України. На його думку, дії відповідача свідчать не про вдосконалення структури банку, а виключно про застосування громіздкої процедури скорочення з єдиною метою позбавитися його. Такі дії керівництва АТ УкрСиббанкупо відношенню до нього, призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагали додаткових зусиль для організації життя: дружина не працює, є двоє неповнолітніх дітей. Скоротивши, його позбавили вчасного виконання зобовязань, в тому числі і погашення кредиту, наданого цим банком. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у позовній заяві. Крім цього, в обґрунтування своєї позиції суду пояснили, що, на їхню думку, мала місце заказна акція проти позивача. Пройшло скорочення однієї посади, а кущів було 6. Вважають, що наказ № 50 - ВК підписаний особою, яка фізично не могла його підписати. Існують 4 різні екземпляри даного наказу. Позивача хотіли позбутися через те, що він не захотів звільнити двох людей. Вважають, що всі документи фабрикувалися заднім числом. Судом не витребувана довідка про середню заробітну плату позивача, що унеможливлює перерахунок компенсації при виконанні рішення суду. Працюючи в банку доклав усіх зусиль, щоб добре виконувати свої обовязки. Як попереднє, так і нове керівництво мало можливість його працевлаштувати, однак, по сьогоднішній день банк не провів жодних дій по виконанню чинного законодавства. Представник позивача [PERSON] позицію свого довірителя підтримав, додатково суду пояснив, що відповідно до наказу № 49 [PERSON] отримала повноваження, хоча законодавством по діловодству передбачено, що особа приступає до виконання обовязків після ознайомлення з наказом під розписку. Наказ 49 видано в м. Харкові, а місце роботи [PERSON] м. Київ. Вважає, що порушено процедуру звільнення, що є підставою для поновлення позивача на роботі. [PERSON] звільнено з посади без попереднього погодження з профспілковим комітетом, що також є грубим порушенням вимог чинного законодавства. Відповідно до Статуту банку виключно наказами і головою правління передаються повноваження, причому тільки члену правління. Не надано відповідачем підстав звільнення позивача з роботи. Вважає, що окремі рішення відповідача мають розглянути правоохоронні органи. Представник відповідача позовні вимоги [PERSON] не визнав, заперечив щодо їх задоволення. В обґрунтування своїх заперечень суду пояснив, що відповідно до протоколу засідання Правління АТ УкрСиббанк№36/10 від 20.12.2010 року, Правлінням АТ УкрСиббанкприйнято рішення, що у звязку із змінами в організації праці АТ УкрСиббанк, а також у звязку із зміною кількості груп відділень в Першому Львівському управлінні Західного регіонального департаменту АТ УкрСиббанкна підставі наказу АТ УкрСиббанк№849 від 01.12.2010 року , внести з 25.02.2011 року зміни в штатний розпис АТ УкрСиббанк, а саме: ліквідувати 1 штатну посаду керуючий групою відділень в Першому Львівському управлінні Західного регіонального департаменту із розміщенням в м. Дрогобич. На підставі вищевказаного протоколу засідання Правління АТ УкрСиббанк№36/10 від 20.12.2010 року та відповідно до наказу АТ УкрСиббанк№933 від 20.12.2010 року Про зміни в штатному розпиті вертикалі роздрібного бізнесу АТ УкрСиббанкта у звязку із вказаними змінами в штатному розписі АТ УкрСиббанк, було проведено процедуру вивільнення працівника, який займав посаду керуючого групою відділень Першого Львівського управління ЗРД АТ УкрСиббанкз робочим місцем у м.Дрогобич на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, із дотриманням вимог чинного законодавства України, а саме ст. 42, 49-2 КЗпП України. Звернув увагу суду на те, що до скорочення підлягала єдина наявна посада - керуючого групою відділень Першого Львівського управління Західного регіонального департаменту АКІБ УкрСиббанкз робочим місцем у м.Дрогобич, яку обіймав [PERSON] Тому гарантія переважного права на залишення на роботі не поширювалась на випадок звільнення з роботи позивача. [PERSON] був завчасно та персонально попереджений про майбутнє звільнення -08.02.2011 року. Безпідставним є, на його думку, твердження позивача про застосування до нього різних утисків по роботі, погроз, приниження честі та гідності серед працівників банку та керівництва банку, оскільки дане не відповідає дійсності , а базується лише на припущеннях позивача. Позивач не ставив питання про виплату компенсації. Тому, оскільки така вимога не заявлялася, підстав про надання довідки про середню заробітну плату [PERSON] у відповідача не було. ПАТ УкрСиббанкне зосереджується у місті Львові, а має відділення по всій Укріїні. Тому відповідачеві було надано перелік вакансій, дві з яких були рівнозначними тій, яку він займав, в межах підприємства. 17.03.2011 року позивачеві повторно було надано перелік посад, де було дві рівнозначні у м. Житомирі. Банк не зобовязаний давати посади в тому місті де зручно особі. [PERSON], очолюючи департамент управління персоналом, була вправі видавати наказ про звільнення. Довіреність була посвідчена нотаріально, а нотаріус зобовязаний перевіряти повноваження особи, яка дає довіреність. Вважає, що позивач не навів підтверджуючих фактів, щодо заподіяння йому фізичних та душевних страждань або втрат немайнового характеру, які сталися, на думку позивача, з вини банку, та не надав суду жодного доказу на підтвердження тієї обставини, що позивачу неправомірними діями відповідача завдана моральна шкода і її розмір повинен становити 100 000 грн. Оцінивши встановлені обставини справи, надані докази та відповідні норми закону, суд прийшов до переконання про необґрунтованість вимог позивача, які не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому в задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного: відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику розгляду судами трудових споріввід 06.11.1992 року № 9, розглядаючи трудові спори, повязані із звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП , суди зобовязані зясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом законодавства, що регулює вивільнення працівника, які є докази щодо зміни в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника за його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнений працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Судом встановлено, що позивач перебував із ПАТ УкрСиббанку трудових відносинах, працював на посаді керуючого групою відділень Першого Львівського управління Західного регіонального департаменту АКІБ УкрСиббанкз робочим місцем у м.Дрогобичі. Відповідно до наказу № 849 від 01.12.2010 року Про зміну структури відділень АТ Укр Сиббанк, з ціллю актуалізації інформації в торговій сітці банку, затверджено і введено в дію Перелік відділень АТ УкрСиббанк. Департаменту персоналом наказано внести відповідні зміни в штатний розклад банку, забезпечити виконання необхідних правових процедур у відповідності з КЗпП України. Як вбачається з протоколу засідання Правління АТ УкрСиббанк№36/10 від 20.12.2010 року, Правлінням АТ УкрСиббанкприйнято рішення, що у звязку із змінами в організації праці АТ УкрСиббанк, а також у звязку із зміною кількості груп відділень в Першому Львівському управлінні Західного регіонального департаменту АТ УкрСиббанк, на підставі наказу АТ УкрСиббанк№849 від 01.12.2010 року , внести з 25.02.2011 року зміни в штатний розпис АТ УкрСиббанк, зокрема, відповідно до п.п. 17.1.1 - ліквідувати одну штатну посаду керуючий групою відділеньв Першому Львівському управлінні Західного регіонального департаменту із розміщенням в м. Дрогобич. Відповідно до наказу АТ УкрСиббанк№933 від 20.12.2010 року Про зміни в штатному розписі вертикалі роздрібного бізнесу АТ УкрСиббанк, з метою в організації структури банку, у звязку із змінами в організації праці АТ Укр Сиббанк, а також у звязку зі зміною кількості груп відділень в Першому Львівському територіальному управлінні Західного регіонального департаменту АТ УкрСиббанк, відповідно до наказу № 849 від 01.12.2010 року, на підставі рішення Правління (протокол № 36/10 від 20.12.2010 року) , скорочено 1 штатну одиницю керуючи групи відділеньв 1 ЛТУ ЗРД з розміщенням в м. Дрогобичі. Таким чином, судом встановлено, що у ПАТ Укр Сиббанкдійсно мало місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, скорочення штату працівників. Крім цього, враховуючи зазначені протокол та наказ, скороченню підлягала саме посада, на якій працював позивач, із зазначенням конкретного місця розміщення даної посади. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку - змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Згідно витягу з наказу № 50-ВК від 07.02.2011 року Про вивільнення, з метою вдосконалення структури банку, у звязку із змінами в організації праці АТ УкрСиббанк, що призводить до скорочення чисельності і штату працівників, 08 квітня 2011 року на підставі наказу № 933 від 20.12.2010 року Про зміни в штатному розкладі вертикалі роздрібного бізнесу АТ Укр Сиббанк, на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України прийнято рішення вивільнити працівника [PERSON], керуючого групою відділень Першого Львівського управління Західного регіонального департаменту АТ Укр Сиббанк Відповідно до вимог ст. 49-2 КЗпП України позивач був персонально повідомлений про наступне вивільнення не пізніше ніж за два місяці. Крім цього, на виконання вимог вказаної статті [PERSON] було запропоновано іншу роботу в межах підприємства (ПАТ Укр Сиббанк). Дане підтверджується попередженням та доповненнями до попередження від 08.02.2011 року, 17.03.2011 року, 05.04.2011 року (а.с. 59-60, 62, 64). Однак, як вбачається з долучених до матеріалів справи актів, позивач відмовився від підписання попередження про вивільнення, витягу з наказу № 50 ВК від 07.02.2011 року , доповнення до попередження з переліком можливостей працевлаштування на вакантні посади ( а.с. 56, 58, 60). Згідно витягу з наказу № 141-ВК від 07.04.2011 року Про кадрові питаннязвільнення [PERSON] з посади керуючий групою відділень, перше Львівське управління Західний регіональний департамент, 08.04.2011 року, в звязку із скороченням штату п. 1 ст. 40 КЗпП України (з виплатою допомоги в розмірі середньомісячного заробітку. Суд не бере до уваги посилання позивача на те, що при звільнення його з посади відповідачем, в порушення вимог 42 КЗпП України не врахував його переважного права на залишення на роботі, оскільки, як вбачається з проаналізованих вище матеріалів справи, скороченню підлягала саме конкретна посада, на яку було прийнято позивача - керуючого групою відділень Першого Львівського управління Західного регіонального департаменту АКІБ УкрСиббанк із робочим місцем у М.Дрогобичі Крім цього, необґрунтованим є посилання позивача і на те, що однією з причин незаконності його звільнення із займаної посади є те, що звільнення проведено без попереднього погодження з профспілковим комітетом, оскільки відповідно до положень ст. 43-1 КЗпП України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається, зокрема, у випадку звільнення з підприємства, установи, організації, де немає первинної профспілкової організаціїю Як вбачається з довідки за підписом голови правління ПАТ УкрСиббанк№ 43-5/6820 від 24.02.2012 року, станом на 2010 2011 роки та на сьогодні первинної профспілкової організації (профспілкові комітети, профспілковий представник) в Банку відсутні та не створювались. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищезазначені норми чинного законодавства, суд вважає недоведеними твердження позивача та його представників про те, що протокол від 22.12.2010 року засідання комісії по проведенню процедури вивільнення працівників Західного регіонального департаменту АТ Укрсиббанк, що займають посади, які підлягають скороченню - сфальсифіковано, оскільки дане не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду справи. Крім цього, вказані твердження спростовано показами свідків, даними в судовому засіданні : [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], які, зокрема підтвердили, що засідання вказаної комісії 22.12.2010 року відбулося, і що ними особисто протокол засідання комісії підписувався. Також суд вважає, що необґрунтованими є твердження позивача та його представників про те, що наказ про звільнення [PERSON] із займаної посади підписано не уповноваженою особою, оскільки дане також, на думку суду, не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду справи. Крім цього, суд не бере до уваги посилання представника позивача на те, що до матеріалів справи необхідно було долучити відповідну довідку про середньомісячну заробітну плату позивача, оскільки довідка про середню заробітну плату за два місяця, які передували звільненню [PERSON] із займаної посади в матеріалах справи мається ( а.с. 96), крім цього, позивачем позовна вимога про стягнення з відповідача компенсації за час вимушеного прогулу не заявлялася. При винесенні рішення судом беруться до уваги положення ст. 64 ГК України, якою визначено право власника або уповноваженого ним органу визначати чисельність працівників і штатний розпис. З огляду на зазначене, суд приходить до переконання, що позивача було звільнено з роботи на законних підставах, без порушень встановленого порядку та не порушено його законних прав, а тому немає і правових підстав для задоволення позову в частині визнання незаконними оспорюваних наказів та поновлення [PERSON] на роботі. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди: ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди№4 від 31.03.1995р.. із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25.05.2001р., №5, відповідно до загальних підстав цивільно правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спорів про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в її заподіянні. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивач не довів спричинення йому шкоди відповідачем по справі, не надала суду належних доказів вини останнього, не змотивував належно, з чого він виходив, визначаючи саме вказаний ним розмір моральної шкоди, а відтак, позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди, заявлені [PERSON] до Публічного акціонерного товариства УкрСиббанктакож не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed