Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] і [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка і жінки, які не перебувають у шлюбі. Визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки і свідоцтва про право власності на садовий будинок частково недійсними, визнання Державного акту на право власності на земельну ділянку незаконним та визнання права власності на ? частину земельної ділянки і садового будинку. Позивачка зазначала, що 06.11.1982 року вона уклала шлюб з [PERSON], а 09.01.1992 року шлюб було розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач підтримував з сімєю відносини. В 1998 році вона з [PERSON] поновили сімейні стосунки і почали проживати однією сімєю без шлюбу у фактичних шлюбних стосунках в квартирі [ADDRESS], яку вона придбала у 1997 році за власні кошти. Повторно свій шлюб вони не реєстрували, а 6 листопада 2002 року обвінчались у церкві Успіння пресвятої Богородиці у м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про вінчання, вели спільне господарство та мали спільний сімейний бюджет по вересень 2007 року. Позивачці на праві власності на підставі договору купівлі-продажу належала земельна ділянка площею 0,0601 га, яка розташована на території Дніпровського району м. Києва по вул. 21-й Садовій ділянці 48 (ст. Енергетик). 19.09.2002 року позивачка уклала договір купівлі-продажу земельної ділянки, згідно якого вона продала ділянку площею 0,06001 га за фактичну вартість 42\~636 грн., що по курсу НБУ на той час становило 8\~000 доларів США. В січні 2003 року позивачка дізналась про те, що [PERSON] продає земельну ділянку та садовий будинок № 721 по вул. Садова дачного масиву Ялинка Броварського району Київської області. 25.01.2003 року між ними була досягнута домовленість про істотні умови договору купівлі-продажу та фактична ціна, яка становила 7\~000 доларів США. З 27.01.2003 року по 10.02.2003 року позивачка перебувала в Росії, тому перед виїздом передала відповідачу 2\~665 грн., що по курсу НБУ становило 500 доларів США для того, щоб від імені позивачки дав завдаток [PERSON] 05.03.2003 року був укладений договір купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON], згідно якого [PERSON] С,О. придбав земельну ділянку площею 0,064 га за адресою: Садове товариство Енергія Княжицька сільська рада Броварського район Київської області, так як паспорт позивачки був недійсним, тому вона не змогла оформили земельну ділянку на себе. 05.03.2003 року в приміщенні філії Відділення промінвестбанку в м. Бровари Київської області, яка знаходиться за адресою: м. Бровари, вул. Незалежності, 14-а позивачка передала [PERSON] залишок по договору купівлі-продажу 34\~645 грн., що по курсу НБУ на 05.03.2003 року становила 6\~500 доларів США. Після чого [PERSON] внесла дані кошти на свій рахунок та передала ключі від садового будинку, розташованого на вищевказаній земельній ділянці. 04.11.2004 року [PERSON] отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку, а 14.05.2008 року відповідач отримав свідоцтво про право власності на будинок, який розташований на земельній ідолянці. Вона з ним добудувала будинок в 2006 році, оскільки на момент підписання договору купівлі-продажу він був недобудований. В березні 2005 року позивачка допомагала [PERSON] у приватизації будинку. До приватизації будинку позивачка внесла кошти в розмірі 2\~500 грн. для підведення газу до будинку, а потім ще внесено кошти, тому загальні витрати сімейного бюджету становили 4\~305 грн. Також вважає, що нею не було пропущено строк позовної давності, оскільки у червні 2010 року вона вже зверталась до суду із даним позовом, проте, позовну заяву було залишено без розгляду. До вересня 2007 року позивачка проживала з відповідачем однією сімєю та користувалась вищевказаною земельною ділянкою та садовим будинком, здійснювала оплату за користування земельною ділянкою та використану електроенергію. У вересні 2007 року відповідач повідомив, що в нього є інша жінка і з позивачкою він проживати не буде. Посилаючись на викладене, просила суд встановити факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] з 1998 року по вересень 2007 року. Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 05.03.2003 року земельної ідлянки площею 0,064 га, яка знаходиться за адресою: Садове товариство Енергія масиву садівничих товариств Ялинка Княжицької сільської ради Броварського району Київської області вул.. 3 Садова, буд. 721, укладений між [PERSON] і [PERSON] Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії КВ № 040860, виданий Броварською районною державною адміністрацією 04.11.2004 року на імя [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 12409 від 5 березня 2003 року. Визнати частково недійсним свідоцтво про право власності на садовий будинок, який розташований в Київській області Броварського району Садове товариство Енергія, масиву садівничих товариств Ялинка, виданого 14.05.2008 року виконкомом Княжицької сільської ради Броварського району Київської області на імя [PERSON] Визнати за [PERSON] право власності на ? частину земельної ділянки, розташованої за адресою: Київська область Броварський район Княжицька сільська рада Садове товариство Енергія, вул. 3 Садова, 721 та право власності на ? частину садового будинку № 721, який розташований за адресою: Київська область Броварський район Княжицька сільська рада Садове товариство Енергія, вул. 3 Садова. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та представники позивачки [PERSON] та [PERSON] позов підтримали в повному обсязі, надали пояснення аналогічні позовній заяві та просили суд про його задоволення. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти задоволення позову заперечували, пояснили, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області [PERSON] було відмовлено у задоволенні позову до [PERSON] про визнання права власності на ? частини садового будинку та ? частини земельної ділянки у садовому товаристві Ялинка по вул. Садовій, 721. Ухвалами Апеляційного суду Київської області та Верховного Суду України рішення Броварського міськрайонного суду Київської області було залишено в силі. Всі обставини, які зазначає позивачка в позовній заяві вже були предметом розгляду в суді в 2010 році, так, в рішенні суду від 03.09.2009 року зазначено, що суд вважає безпідставним твердження позивачки про те, що спірне майно було придбано за кошти, виручені нею від продажі у вересні 2002 року належної їй земельної ділянки, оскільки не надано ніяких доказів, що ці кошти використані для придбання спірного майна. Щодо позовної вимоги, що вони з позивачкою з 1998 року до 2007 року жили однією сімєю у цивільному шлюбі, то зазначив, що не зважаючи на те, що спірне майно було придбано у 2003 році позивачка посилається на ст. 74 СК України, однак, цю обставину позивачка вже намагалась довести у суді. У її позові було відмовлено та вказано, що позивачка не надала доказів того, що на час придбання спірного майна була членом сімї відповідача та працею чи коштами приймала участь у придбанні цього майна або доказів про наявність письмової угоди про створення спільної власності. Також не зрозуміло, який строк позовної давності має на увазі позивачка, оскільки угода купівлі-продажу укладена в 2003 році і про зміст цієї угоди їй було відомо, тобто строк збіг ще в 2006 році. Та не зрозуміло із яких обставин позивачка вимагає визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки і свідоцтво про право власності на садовий будинок частково недійсним та визнати Державний акт на право власності на земельну ділянку недійсним Посилаючись на викладене просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В судове засідання відповідачка [PERSON] не зявилась, надала суду заяву, в якій просила слухати справу без її участі за станом здоровя, проти задоволення позову заперечує. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що позивачка та відповідач це її батьки. Проживала постійно з батьком та матірю в м. Києві по вул. Драйзера. У них була дача, яку продали в 2003 році. Потім купили нову дачу на у садовому товаристві Ялинка, Київська область, Броварський район. Батьки організовували свята та працювали разом проводили весілля. Коли купили дачу, то там проживали в літку. В 2005 році на дачу переїхала бабуся, а до цього вона проживала з ними в м. Києві по вул. Драйзера. Батьки вінчались на 20 років спільного життя, вели спільний побут. В 2005 році відмічали 50 років батька. Дачу оформили на батька, так як мати міняла паспорт в 45 років. Власниками квартири в м. Києві по вул. Драйзера є її мати та батько. Коли в 2005 році бабуся переїхала на дачу, то батько проживав з ними, в 2006-2007 році їздив на дачу до бабусі. Перестав ночувати в квартирі з 2007 року, а потім повідомив, що не хоче жити з ними. Гроші заробляли і мати і батько. В літку 2007 року батько повідомив, що є інша жінка. З батьком перестали спілкуватись в 2008 році, погіршились відносини через судові справи, так як батько від них відмовився. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що позивачка та відповідач це її батьки. Проживали однією сімєю в [ADDRESS]. Батько був тамадою, вона монтувала відео, а мати проводила зйомку. В 2002 році продали стару дачу, в 2003 році купили нову дачу, щоб проживати там. Підбирали дачу мати та батько. Разом будували та збирали врожаї. Купили дачу з грошей за які продали попередню дачу. В 2005 році святкувати ювілей батька. Після 20 років спільного життя батьки повінчались. Батьком було зазначено покупцем, так як паспорт матері був не дійсним в звязку з його заміною. В 2006 році він влаштувався на роботу на Ялинці, а в 2007 році він перестав жити з ними. В 2007 році на день народження бабусі він представив свою нову жінку. Батьки перестали проживати разом в 2007 році. За цей період було куплено дачу на Русанівських садах, потім її продали та придбали нову, яку до 2007 року постійно відновлювали. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона придбала у позивачки дачну ділянку. На Русанівських садах проживала мати відповідача - [PERSON], яка, дізнавшись в 2008 році, що дачну ділянку продають, то вони придбали її. Вони приїхали на Троєщину дали завдаток, через місяць оформили договір купівлі-продажу. Речі вивозили сторони разом машиною. Сторони організовували весілля. Де саме було оформлення договору купівлі-продажу не памятає, були і позивачка та відповідач. Продали дачну ділянку за 8000 доларів, яку вона одразу купила. Завдаток дала обом, у нотаріуса були також разом. Зустрічались неодноразово до того часу, як вони повністю виїхали та забрали речі. В судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що зі сторонами разом працювали. Вдома у них був. Стосовно особистого життя подружжя йому нічого не відомо. Раз у пів року бував у них вдома. До якого часу сторони проживали разом йому не відомо. Вони купували у нього гараж, це було в 2004-2006 році. Із сімєю були професійні стосунки. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що була свідком того, що позивачка платила 1000 грн. за проведення газу до будинку на дачі в селі Княжичі. Стосовно їх сімї мало відомо. Знає, що займались зйомкою. Вона дізналась, що її залишив чоловік. В м. Києві по вул. Драйзера була 1-2 рази, на дачі 1 раз. Коли була на дачі, відповідача не бачила. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що відповідач проживав до 2007 року в м. Києві по вул. Драйзера. Вони проживали як сімя. Займались однією роботою, відповідач був ведучим, а позивачка проводила зйомку. Всі сусіди знали, що у них є дача. Після 2007 року перестали бачити [PERSON]. В 2009 році їх донька Лєра виходила заміж, але на весіллі батька не було. Стосовно бабусі не відомо, коли вона там перестала жити. Знає, що була дача, хто і коли придбавав, не відомо. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що знає сторін з 2001 року, відомо про дачу на Русанівських садах. Влітку була на дачі, а взимку проживала в квартирі. У сторін припинились стосунки в 2007 році. Відповідач допомагав робити ремонт, а взимку в 2008 році на дні народженні позивачки його вже не було. В 2007 році бачила відповідача. Вони проживали однією сімєю. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 09 січня 1992 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії IV-БК № 310825. (а.с.12). Відповідно до свідоцтва про вінчання від 06 листопада 2002 року [PERSON] та [PERSON] були вінчанні в храмі Успіння Пресвятої Богородиці (а.с.13). Згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 19 вересня 2002 року [PERSON] продала земельну ділянку площею 0,0601 гектарів, розташовану на території Дніпровського району м. Києва по вулиці 21 Садовій, ділянка 48 (с/т Енергетик) для ведення садівництва (а.с.8). Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 05 березня 2003 року [PERSON] купив у [PERSON] земельну ділянку площею 0,064 гектара, яка розташована в садовому товаристві Енергія Княжицької сільської ради Броварського району Київської області для садівництва. (а.с.9). Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно [PERSON] є власником садового будинку № 721 по вул. Садова, 3 в садовому товаристві Енергія масиву садівничих товариств Ялинка Княжицької сільської ради Броварського району Київської області (а.с.39). Як зазначено в Державному акті серії КВ № 040860 [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 5 березня 2003 року за № 1240 є власником земельної ділянки площею 0,0642 га, яка розташована в Київській області, Броварський район, Княжицька сільська рада СТ Енергія, вул. 3 Садова, 721. (а.с.35) Відповідно довідки від 09 січня 2011 року за № 66 виданої ЖЕК № 306, в [ADDRESS] проживають та зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.57). Відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно - правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони помякшують або скасовують відповідальність особи. Стаття 74 Сімейного Кодексу України, якою передбачено, що якщо чоловік та жінка проживають однією сімєю, не перебуваючи у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності і що на майно, яке є обєктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 Сімейного Кодексу, введено в дію з 1 січня 2004 року. Будинок та земельна ділянка щодо якого заявлені вимоги про визнання спільною сумісною власністю [PERSON] було придбано у 2003 році, тобто до введення в дію зазначеної норми. А відтак ст. 74 СК України не може застосовуватися до правовідносин, що мали місце до введення в дію зазначеної норми, оскільки норми Сімейного Кодексу України зворотної сили не мають. З огляду на це спірний будинок та земельна ділянка не можуть бути визнані спільною сумісною власністю з передбачених ст. 74 СК підстав. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 вересня 2009 року в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на ? частини садового будинку та ? частини земельної ділянки було відмовлено. Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 07 грудня 2009 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 вересня 2009 року залишено без змін. (а.с.84-86). Ухвалою Верховного Суду України від 19 квітня 2010 року рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 03 вересня 2009 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 7 грудня 2009 року залишено без змін. (а.с.87). Відповідно до ст. 17 Закону України Про власність, майно, придбане внаслідок спільної праці членів сімї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Згідно п. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тому обставина, що на час придбання спірного будинку позивачка була членом сімї відповідача та працею чи коштами приймала участь у придбанні цього майна або доказів про наявність письмової угоди про створення спільної власності, а також та обставина, що спірний будинок був придбаний за кошти, виручені позивачкою від продажі у вересні 2002 року належної їй земельної ділянки вже встановлена судом, тому не підлягає доказуванню. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed