Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-14 00:00:00

Позивач 11.07.2011 року звернувся до суду з позовом, яким просить стягнути ема Олександровича на його користь суму боргу з урахуванням індексу інфляції за договором позики у розмірі 344248,00 грн., три відсотки річних за користування позикою у розмірі 19048,00 грн., моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн. та витрати на правову допомогу, посилаючись на те, що 06 липня 2009 року між ним та відповідачем укладено договір поруки, відповідно до якого відповідач отримав 19000,00 доларів США, строком до 28 вересня 2009 року. Відповідач зобов'язався повернути кошти, але не виконав взяті на себе зобов'язання, кошти не повернув. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судове засідання позивач та його представник не зявились, направили заяву якою просять слухати справу у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. В судове засідання відповідач не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належний чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути дану справу у відсутності позивача, представника позивача та відповідача і ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, про що позивач та його представник не заперечують, яким задовольнити заявлені вимоги частково, виходячи з наступного. 06 липня 2009 року між позивачем та [PERSON] укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримав від позивача 18000,00 доларів США, які зобовязався повернути до 10 липня 2009 року 4000,00 доларів США, до 19 липня 2009 року 4000,00 доларів США та до 07 серпня 2009 року 10000,00 доларів США, що підтверджується розпискою (а.с. 7). Крім того, 09 вересня 2009 року між [PERSON] та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримав від позивача 19000,00 доларів США, які зобовязався повернути до 28 вересня 2009 року, що підтверджується розпискою (а.с. 8). Згідно ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від прострочення суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до п. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такого самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом 30 днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до розрахунку заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 363297,16 грн., яка складається з сума основного боргу за вищезазначеними договорами позики в сумі 294986,20 грн., інфляційних в сумі 49262,70 грн., три відсотки річних в сумі 19048,27 грн., яка підлягає стягнення з відповідача, оскільки останній не виконав взяті на себе зобовязання. Щодо розміру відшкодування моральної шкоди, то виходячи із розумності та справедливості, характеру і тривалості страждань у звязку з витрачанням часу на звернення до суду за захистом його прав та позбавлення його можливості розпоряджатись власними коштами, суд вважає необхідним розмір цієї шкоди визначити [PERSON] у сумі 700,00 грн., що підлягає стягненню з [PERSON], оскільки заподіяна з вини останнього. Щодо вимог про стягнення правової допомоги, то згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних із розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави»№590 від 27 квітня 2006 року з наступними змінами і доповненнями, якщо компенсація витрат, повязаних з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалене судове рішення у справі, сплачується іншою стороною, граничний розмір такої компенсації не повинен перевищувати суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В матеріалах справи відсутня довідка про розрахунок затрати часу на правову допомогу та достовірні доказів сплати витрат на правову допомогу, а тому ці витрати не підлягають стягненню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача сплачений позивачем судовий збір у сумі 1700,00 грн. і 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: partial