Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-09 00:00:00

03.10.2011 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 10 житлового будинку № 34 по вул. Танасчішина м. Вознесенськ Миколаївської області внаслідок відсутності в ньому понад шість місяців без поважних причин. Свої вимоги позивачка обгрунтовує тим, що квартира [ADDRESS], належить їй на праві власності, окрім неї в квартирі зареєстрований відповідач, її син -[PERSON], який з березня 2002 року по теперішній час не проживає у вказаному помешканні. Позивачка зазначила, що відповідач не сплачує комунальні послуги, фактично проживає в [INFO] разом з нею з 2002 року. Зазначила, що має намір продати квартиру, а відповідач чинить їй перепони тим, що не знімається з реєстрації, тим самим порушує її права власника, тому просить позова задовольнити. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник позивачки адвокат [PERSON] позов підтримав повністю. Відповідач [PERSON] 07.12.2011 року, 10.01.2012 року в судове засідання не з'явився, хоча судом належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе, згідно ст. 224 ч.1 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивачки [PERSON], представника позивачки та свідків [PERSON], [PERSON] та дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено що згідно договору купівлі-продажу від 05.06.1996 року (а.с.5, 6) та довідки МБТІ від 20.09.2011 року (а.с.4) квартира [ADDRESS] зареєстрований за позивачкою [PERSON] Відповідно до даних будинкової книги в квартирі [ADDRESS] відповідач [PERSON] значиться зареєстрованим з 09.06.1999 року ( а.с. 7-10). Відповідно до довідки вуличного комітету від 13.09.2011 року відповідач [PERSON] за вказаною адресою не проживає з березня 2002 року (а.с.13). В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є родичкою сторін, знає, що відповідач за власним бажанням разом з матір"ю переселився до будинку № 124 по вул. Літвінова в м. Вознесенську доглядати за немічною бабусею. Знає, що після смерті бабці відповідач не має наміру жити в квартирі, хоча має до неї доступ. Свідок [PERSON] пояснив, що живе по сусідству з квартирою позивачки, іноді бачить її, а відповідач 5-7 років взагалі не з"являвся в зазначеному помешканні. Оскільки позивачка є власником зазначеної квартири, вона, як власник, має право вимагати усунення будь-яких порушень свого права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст. 379, 382 ЦК). Права власника житлового будинку (квартири), визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Аналіз змісту вказаних правових норм свідчить про те, що право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Передбачаючи право власника житлового будинку (квартири) на відчуження цих об'єктів, закон не передбачив при цьому перехід прав і обов'язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом (житлового сервітуту) членів сім'ї колишнього власника у випадку зміни власника будинку (квартири) (на відміну від договору найму (оренди) житла - ст. ст. 810, 814 ЦК). У зв'язку з вищезазначеним позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved