Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що проживала з ним в зареєстрованому шлюбі, від якого має доньку [PERSON] [INFO]. Шлюб між сторонами було розірвано і відповідач сплачував аліменти на утримання доньки до її повноліття. З 01.09.10 року донька позивачки навчається в Сумському державному педагогічному університеті ім. А.С. Макаренка на денній платній формі навчання і потребує матеріальної допомоги. Тому вона звернулася до суду і просила стягувати з [PERSON] аліменти на утримання доньки в звязку з її навчанням в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму та стягнути з відповідача додаткові витрати, понесені нею в звязку з навчанням - половину вартості навчання доньки. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, послалася на те, що її дочка має здібності до малювання і саме тому обрала спеціальність, пов»язану з образотворчим мистецтвом. Також вона мотивувала свої вимоги тим, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, так як має постійне місце роботи і власний автомобіль. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, а допитана в якості свідка показала, що відповідач в минулому обіцяв надавати їй матеріальну допомогу. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, мотивуючи це тим, що хоча раніше і давав обіцянку дочці надавати кошти на навчання, проте на час розгляду позову внаслідок незадовільного стану здоров»я вимушений змінити професію і отримує невелику заробітну плату, яка є його єдиним джерелом доходу, не має у приватній власності житла та транспортних засобів, проте має ще одну дитину, яка є неповнолітньою і теж потребує коштів на утримання та додаткових витрат на лікування. Також він мотивував свої заперечення тим, що після розірвання шлюбу за домовленістю з позивачкою в рахунок аліментів залишив їй та дитині жилу квартиру, отриману ним від держави замість власного будинку, знесеного в суспільних потребах. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила, послалась на те, що відповідач не має можливості надавати допомогу на навчання та на те, що позивачка не приймала мір до стягнення аліментів до тих пір, поки не домоглася зняття позивача з реєстрації в його квартирі та не приватизувала її, не виділивши останньому ніякої частини житлової площі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що є матір»ю позивачки і підтвердила, що її онука [PERSON] розвивала свої здібності в дитячій школі мистецтва і те, що відповідач обіцяв їй надати матеріальну допомогу на навчання. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що знає сторони тривалий проміжок часу і в минулому чув від відповідача про те, що після розірвання шлюбу той залишив першій дружині та дочці власну житлову квартиру. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З паспорту (а.с. 3-5), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що позивачкою є [PERSON], [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З свідоцтва (а.с. 6), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що [PERSON] народилася 1 травня 1993 року і її батьками є [PERSON] та [PERSON] З свідоцтва (а.с. 7), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що 5 вересня 2000 року в Лебединському міському відділі РАЦС Сумської області управління юстиції сторони розірвали шлюб, актовий запис № 92. З довідки, договору, характеристики (а.с. 8-9, 85), досліджених в судовому засіданні вбачається, що [PERSON] є студенткою 1 курсу факультету мистецтв Сумського державного педагогічного університету ім. А.С. Макаренка денної форми навчання на комерційній основі. Термін навчання з 01.09.2010 року по 01.07.2014 року. [PERSON] за місцем навчання характеризується позитивно. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З довідок (а.с. 10, 15-16), досліджених в судовому засіданні вбачається, що [PERSON] отримує щомісячну допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та пенсію за вислугу років розміром 778 грн. 44 коп. і проживає по вул. Гастелло 48/7 в м. Лебедині Сумської області. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З довідок (а.с. 11, 13-14), досліджених в судовому засіданні вбачається, що за [PERSON] зареєстрованих транспортних засобів не значиться, у приватній власності земельних ділянок та паїв (часток) вона не має, стипендії не отримує. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З довідки (а.с. 12), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що за адресою вул. Гастелло, 48/7 м. Лебедина Сумської області зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] знята з реєстрації на час навчання, але знаходиться на забезпеченні матері. З паспорта, довідки (а.с. 24-26, 78), досліджених в судовому засіданні вбачається, що відповідачем є [PERSON], [INFO], який проживає по вул. Кобижча 112 в м. Лебедині Сумської області разом з дружиною [PERSON] та дочкою [PERSON] З свідоцтва (а.с. 27), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що [PERSON] народилася 31 липня 2001 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON] З довідок (а.с. 28-29, 57, 74, 79), досліджених в судовому засіданні вбачається, що [PERSON] в 2005-2006 роках працював на посаді слюсаря в ТОВ „Маркон, до 01.11.2010 року отримував державну допомогу як працездатна особа, що не працює, а з листопада 2010 року працює на посаді агента з постачання в ПАТ „Лебединський завод поршневих кілець та має постійний дохід. З довідки (а.с. 30), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що [PERSON] на території Лебединської міської ради земельних ділянок та паїв не має. З довідок (а.с. 31-37), досліджених в судовому засіданні вбачається, що [PERSON] має вади зору, перебуває на диспансерному обліку та потребує постійного лікування в Сумській обласній дитячій клінічній лікарні та Національній дитячій спеціалізованій лікарні „ОХМАТДЕТ м. Києва. З договору, техпаспорту, рішення, пояснення та паспорту (а.с.38-42,65-73 ), досліджених в судовому засіданні вбачається, що 30.05.1991 року мати відповідача [PERSON] за договором дарування передала у власність [PERSON] будинок жилою площею 14,9 кв.м. з надвірними спорудами, розташований по вул. Подлесна 17 в м. Лебедині Сумської області, який в звязку з відведенням земельної ділянки під будівництво 57 квартирного будинку по вул. Першогвардійська 37/А в м. Лебедині Сумської області було знесено, з наданням взамін квартири жилою площею 21,7 кв.м., яка розташована по вул. Гастелло 48/7 в м. Лебедині. З довідки (а.с. 43), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що за архівними інвентаризаційними документами КП „БТІ виконавчого комітету Лебединської міської ради власність за [PERSON] не зареєстровано. З свідоцтва (а.с. 49), дослідженого в судовому засіданні вбачається, що квартира по вул. Гастелло 48/7 м. Лебедина Сумської області належить на праві приватної спільної власності [PERSON] та [PERSON] З довідок, постанови, рішень, скарги (а.с. 50, 75,77,80-83), досліджених в судовому засіданні вбачається, що рішеннями Лебединського районного суду було присуджено стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дочок [PERSON] та [PERSON], проте відповідач не сплачував їх в повному обсязі. З довідки (а.с. 51), дослідженої в судовому засіданні вбачається, що [PERSON] перебуває на обліку у лікаря - гастролога. Вислухавши сторони та свідків і вивчивши матеріали справи, суд вважає що позов обґрунтований, позовні вимоги витікають із сімейних правовідносин і підлягають до задоволення частково, так як в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] [INFO] є дочкою відповідача і навчається в Сумському державному педагогічному університеті імені [PERSON] на комерційній основі, стипендії не отримує і потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість її надавати. Вказані обставини стверджуються поясненнями сторін, свідка та матеріалами справи. Згідно вимог ст. ст. 198, 199 СК України - батьки зобовязані утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд приймає до уваги те, що [PERSON] є повнолітньою особою, проте продовжує навчатися і не має можливості самостійно заробляти кошти на своє проживання та навчання, внаслідок чого потребує матеріальної допомоги. Також суд враховує, що відповідач має можливість допомагати дочці, оскільки має постійне місце роботи та отримує заробітну плату і не може прийняти до уваги його заперечення в тій частині, що він не має інших джерел доходу та залишив позивачці з дочкою свою квартиру, поскільки в судовому засіданні не було доведено того, що вказана квартира була залишена саме в рахунок виплати аліментів а зарплати відповідача буде недостатньо для сплати аліментів на утримання дітей та на його власне проживання. При цьому, суд враховує, що аліменти на утримання повнолітніх дочки та сина, які потребують матеріальної допомоги можуть стягуватися до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони продовжують навчання і тому вважає необхідним покласти на відповідача обов»язок сплачувати аліменти в період навчання [PERSON] позивача в Сумському ДПУ ім. А.С. Макаренка до 01.05.16 року. Разом з тим, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача аліментів в розмірі не меншому 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, поскільки в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] не є дитиною а досягла повноліття. Крім того, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог і щодо стягнення з відповідача коштів на відшкодування додаткових витрат на дитину, а саме на відшкодування половини вартості навчання, так як вказаний обов»язок згідно ст. 185 СК України покладається на батьків неповнолітніх дітей, а в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є повнолітньою особою. В той же час, вирішуючи питання щодо відшкодування додаткових витрат - вартості навчання суд приймає до уваги і майновий стан відповідача, те що отримуючи заробітну плату за місцем роботи він не має інших джерел доходів і повинен сплачувати не тільки аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] а й аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] і кошти на її лікування та витрачати кошти на власне проживання і на проживання інших членів своєї сім»ї, що на думку суду не дає йому можливості нести додаткові витрати. Також суд не може прийняти до уваги і доводи позивачки в тій частині, що відповідачеві належить легковий автомобіль, так як в судовому засіданні не було доведено, що відповідач є власником цього автомобіля чи використовує його для отримання доходів. Тому суд вважає необхідним задовільнити позовні вимоги частково, покласти на відповідача обов»язок сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно на час її навчання і до досягнення нею 23 років а в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити. Крім цього, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи до бюджету Лебединського району Сумської області. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial