Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

В травні 2011 року орган опіки та піклування Вознесенської районної державної адміністрації в інтересах [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів у розмірі 1/г частини від усіх видів його заробітку. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач без поважних причин не спілкується з ними в достатньому обсязі, не виховує та не утримає їх, не піклується про їх фізичний, духовний та моральний розвиток, не цікавиться їх інтересами, не створює належних матеріально-побутових умов для проживання, виховання та нормального розвитку дітей, отримання останніми освіти, тобто, безвідповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов'язків, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду. Ухвалою суду від 15.06.2011 року до участі в справі допущено Вознесенського міжрайонного прокурора. Представник позивача в судовому засіданні свої вимоги підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. В заяві на адресу суду просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Представник третьої особи без самостійних вимог у судове засідання не з'явився. По час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача, думку прокурора, який вбачав підстави для задоволення позову, а також неповнолітніх дітей, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до висновку про необхідність застосування наслідків визнання позову відповідачем, передбачених ст. 174 ЦПК України, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб та відповідає інтересам неповнолітніх дітей. Зокрема, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Як вбачається з акту обстеження матеріально - побутових умов проживання [PERSON] та інших матеріалів справи останній власного житла не має, проживає в будинку сестри, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується посередньо. Разом з тим відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, саме: з дітьми не проживає та не спілкується з ними в необхідному обсязі, не піклується про стан здоров'я, фізичний, духовний, моральний розвиток відповідно до потреб останніх, \\ займається вихованням, матеріально дітей не утримує. Застосовані до відповідача профілактичні заходи позитивного результату не дали. Водночас відповідач не надав суду доказів, що підтверджують поважність причин ' невиконання в минулому та доказів, що свідчать про бажання виконувати ці обов'язки майбутньому. Відповідно до вимог ст.ст.150, 155, 180 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину д< досягнення нею повноліття. Статтею 12 Закону України „Про охорону дитинства" від 26 .042001 року передбачено що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч,4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За таких обставин, приймаючи до уваги письмовий висновок органу опіки та піклування Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області від 24.05.2011 року, суд вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ч.4,5 ст. 167 СК України, в разі ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне праве перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні, брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Якщо дитина не може бути передана баб/, дідові, повнолітнім братам та сестрам, інший родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Оскільки жодна з вказаних осіб не заявила такої вимоги, діти підлягають передачі для подальшого влаштування органу опіки та піклування Вознесенської райдержадміністрації. Разом з тим, згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Положення ч. 2 ст. 166 СК України передбачають, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Тому, одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину, Ч. З ст. 181 та ст.183 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти (аліменти на утримання дитини присуджується в частині від доходу її батька або у твердій грошовій cумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність в останнього інших осіб на утриманні, тощо (ч. 1 ст.1сІ СК України). За таких обставин, враховуючи вимоги ст. 182 СК України, суд прийшов до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у визначеному позивачем розмірі. При цьому, згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду підлягає негайно!.',, виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь місцевого бюджету м. Вознесенська також підлягає стягненню 59 грн. 50 коп. судового збору та 120 грн. 00 коп. витрат на інформаційне технічне забезпечення абезпечення.

Outcome: approved