overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-24 00:00:00

Позивач звернувся в суд з дійсним позовом, указуючи на те, що він є наймачем квартири [ADDRESS]. Відповідачка проживала в даній квартирі, як дружина [PERSON], який є сином позивача. За вказаною адресою вона не проживає з січня 2009 року, особистих речей у квартирі не залишилося, оплату комунальних послуг вона не проводить, та виїхала на інше місце проживання. Шлюб між відповідачкою та сином позивача 08.02.2011 року розірваний. Просить усунути перешкоди в користуванні квартирою шляхом визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Просив позов задовольнити. У судовому засіданні позивач позовні вимоги за підставами, вказаними у позові, підтримав, просив позов задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно договору найму житлового приміщення від 14.04.1972 року позивач являється наймачем квартири №10 у будинку №71 по провул.Спартаківському в м.Херсоні. Як пояснив свідок [PERSON] відповідачка була дружиною [PERSON] та з січня 2009 року вона виїхала із зазначеної квартири. Особистих речей відповідачки в квартирі не залишилося, оплату комунальних послуг вона не проводить, виїхала у невідомому напрямку. Вказані факти підтверджуються також поясненнями свідка [PERSON], яка надала суду свідчення аналогічні свідченням [PERSON], та матеріалами справи: договором найму житлового приміщення, актом здачі і приймання квартири від 14.04.1972 р., рішенням суду від 08.02.2011 р., довідкою про склад сімї та іншими. Згідно зі ст. 825 ЦК України, ст. 167 ЖК України член наймача жилого приміщення, у разі вибуття втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Таким чином, з огляду на те, що відповідачка продовжує бути зареєстрованою в квартирі позивача, але фактично в ньому не проживає, тим самим створює позивачу перешкоди в користуванні житловим приміщенням, позивач, як наймач житла, вправі вимагати усунути перешкоди в користуванні житлом шляхом визнання відповідачки такою, що втратила право користування квартирою №10 у будинку №71 по провул. Спартаківському в м.Херсоні. Таким чином позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-24 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у шлюбі, зареєстрованому 18.05.1992 року, який розірваний 21.01.1997 року Комсомольським відділом РАЦС Херсонського МУЮ, актовий запис № 21. Від шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO] Позивачка просить стягнути аліменти на утримання сина, який навчається, посилаючись на відсутність з боку відповідача належної допомоги на утримання їхньої дитини. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги за підставами, вказаними у позові, підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що має на утриманні іншу дитину, при винесенні рішення покладався на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони являються батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-КГ №325136. Згідно довідки № 835 від 17.06.2011 року [PERSON] навчається в Херсонському політехнічному коледжі Одеського національного політехнічного університету на третьому курсі за спеціальністю монтаж і експлуатація електроустаткування підприємств і цивільних споруд. Відповідно до ч. 1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач має змогу частково надавати сину матеріальну допомогу до закінчення ним університету. Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивачки, матеріалами справи. За вказаних обставин, вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина до досягнення ним 23 років, в силу ст.ст. 198, 199, 200 СК України, є законними та обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню в розмірі ј частини. Підстав для відмови у задоволенні позову суд не вбачає. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-24 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. У своєму позові позивач пояснила, що відповідач по справі [PERSON] є батьком її неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. З березня 2008 року відповідач по справі проживає окремо, його місце реєстрації проживання або перебування невідомо. Протягом трьох років відповідач по справі не виконуює своїх обов*язків. Аліменти добровільно не сплачує, сума заборгованості по аліментам станом на 15.03.2011 року складає 15354,85 грн. Всі питання щодо виховання дитини позивач вирішує самостійно без участі та підтримки відповідача. Дитина повністю знаходиться на утриманні позивача. Додатково син позивача займається в гуртках інформатики, образотворчого мистецтва та Юні акваріумісти. Крім того, позивач без дозволу батька, відповідача по справі, виїхати з сином за межі України до близьких родичів. Відповідач ухиляється від участі в вихованні сина. Позиач у судове засідання не з*явилася, але свій позов підтримала і просить розглянути її позов без її участі при заочному розгляді справи, про що надала до суду заяву. Відповідач у судове засідання не з*явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи через оголошення в газеті Запорізька правда№ 125 від 23.08. 2011 року. Суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Третя особа орган опіки та піклування позов підтримала. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Із свідоцтва про народження 1-ЖС № 035219 встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є: [PERSON] та [PERSON]. Із висновку органу опіки та піклування № 01-14/ 323 від 05.07.2011 року вбачається, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст..164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Судом встановлено, що неповнолітня дитина проживає разом з матір*ю [PERSON] і повністю знаходиться на її утриманні і вихованні. Відповідач по справі [PERSON] сином не займається, участі в його утриманні та вихованні не приймає. Таким чином, суд приходе до висновку, що позов [PERSON] про позбавлення батьківських прав повністю знайшов своє обґрунтування і докази в судовому засіданні і тому повністю підлягає задоволенню. .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-24 00:00:00

У суд з позовною заявою звернулась [PERSON]. Просить ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини в розмірі ? частки зі всіх видів заробітку (доходу) до досягнення нею повноліття. Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Свої вимоги обґрунтувала тим, що перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач працює, має змогу надавати матеріальну допомогу, однак свого батьківського обов'язку по утриманню дитини не виконує. В судовому засіданні позивач зменшила позовні вимоги просить присудити стягувати з відповідача по ? частки від його доходу. Відповідач в судове засідання на з'явився. Подав заперечення проти позову. Зазначив, що позивач отримує та розпоряджається соціальними виплатами, передбаченими законодавством про допомогу малозабезпеченим та сімям з дітьми; він залишив за дружиною значну частину набутого за час шлюбу спільного майна тощо. Разом з тим, визнає свій обовязок по утриманню сина. Просить суд зменшити розмір позовних вимог. Зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). Дослідженням доказів по справі суд встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 27 вересня 2005 року. Від шлюбу у подружжя народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з матірю в селі Римачі Любомльського району. Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі -- СК) встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 183 СК визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 182 СК встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи дослідженні у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову. Згідно пункту 1 частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) рішення у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до статей 81, 88 ЦПК судові витрати у формі судового збору та витрат на ІТЗ розгляду справи слід покласти на [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-24 00:00:00

У суд з позовом звернулась [PERSON]. Просить ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу). Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Свої вимоги обґрунтувала тим, що перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку Олену, яка народилася 28 січня 1996 року. Син навчається на першому курсі університету Львівська політехніка. Відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу сину, адже працює на Ягодинській митниці, крім того отримує пенсію як інвалід третьої групи. Позивач в судове засідання не зявилася. Подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково. Проти надання допомоги сину не заперечує, однак просить врахувати, що згідно рішення Любомльського районного суду від 08 липня 2009 року він продовжує сплачувати аліменти на доньку. Аналізом доказів по справі суд встановив наступне. Сторонами визнається обовязок відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання сина, який навчається. Вказані обставини на підставі статті 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд визнає як доведені. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України ( далі СК), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно статті 200 СК суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Щодо визначення розміру матеріальної допомоги враховано, що позивач має постійне місце роботи, відповідач продовжує сплачувати аліменти на іншу дитину подружжя. Беручи до уваги викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково та присудити стягувати з [PERSON] щомісячно по 1/6 частки від усіх його доходів. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК рішення у межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання. Згідно зі статтею 88 ЦПК судові витрати у формі судового збору та витрат на ІТЗ розгляду справи слід покласти на відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що 15 листопада 2008 року вона уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований РАГС Генічеського районного управління юстиції м. Генічеськ актовий запис 239, Серія 1-кг № 040244 від 15 листопада 2008 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку Діану, [INFO] Впродовж шлюбу жили погано по причині непорозумінь між ними, вони різні люди з несумісними поглядами на життя, постійно виникали сварки, які розпочинав відповідач, на даний час також живуть окремо. Також, причиною розірвання шлюбу є те, що відповідач утримується під вартою за звинуваченням у скоєнні злочину, спільного господарства не ведуть та шлюбних стосунків не підтримують . Наміру на примирення та збереження сімї немає. Просить суд шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не зявився, однак, направив до суду заяву в якій позов визнав, в даний час перебуває під вартою в СІЗО. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб який зареєстрований РАГС Генічеського районного управління юстиції м. Генічеськ актовий запис 239, Серія 1-кг № 040244 від 15 листопада 2008 року (а.с.4) Сімейні стосунки не склалися, на момент розгляду справи проживають окремо. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Дані відносини відносяться до сімейних правовідносин і регулюються нормами сімейного законодавства: ст.ст. 110, 111, 112, 115 Сімейного кодексу України, відповідно до яких за заявою одного із подружжя за наявністю підстав шлюб може бути розірваний в судовому порядку. На підставі викладеного ст. 110-112, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання двох дітей та стягнення додаткових витрат на утримання. Позовні вимоги мотивувала тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилося двоє дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. На даний час діти повністю перебувають на її утримання. Крім того син [PERSON] є дитиною інвалідом, а тому постійно хворіє та потребує додаткових витрат на лікування. Їй самій тяжко утримувати двох дітей, а тому просить стягувати з відповідача аліменти на їх утримання у твердій грошовій сумі по 250 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття та 200 грн. щомісячно додаткових витрат на утримання сина [PERSON]. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю, просила його задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, згідний на стягнення з нього аліментів на утримання дітей та на стягнення з нього додаткових витрат на утримання сина інваліда. Суд вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, аналізуючи обставини встановлені в судовому засіданні та зібрані докази приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних мотивів. Із свідоцтв про народження [PERSON] [INFO] серії І-НМ № 118213 від 19.03.1999 року та [PERSON] [INFO] серії І-НМ № 149909 від 22.05.2002 року слідує, що їхніми батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3,4). Шлюб між [PERSON] та [PERSON]М. розірваний, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-НМ № 001439 від 18.03.2005 року (а.с.5). Згідно довідки Борщівської сільської ради № 545 від 27.07.2011 року [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] проживають біля матері [PERSON] та перебувають на її утриманні (а.с.6). З витягу з протоколу № 7 від 05.03.2010 року засідання ЛКК ОПНЛ № 3, дитяче відділення та виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 783/10 [PERSON] слідує, що він часто хворіє, рекомендовано продовжити отримувати соціальну допомогу як дитина-інвалід (а.с.7,8). Згідно посвідчення серії ААБ № 000157 [PERSON] отримує державну соціальну допомогу на дитину інваліда (а.с.9). Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. А відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину зобовязаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Зі змісту ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного суд вважає, що з [PERSON], слід стягувати аліменти в користь [PERSON] на утримання синів: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] до досягнення ними повноліття в твердій грошовій сумі по 250 грн. щомісячно на кожну дитину, а також стягувати додаткові витрати на утримання сина [PERSON] [INFO] у розмірі 200 грн. щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що зареєстрували шлюб з відповідачем 28.08.2009 року. Шлюб у сторін перший. Від шлюбу дітей не мають. Причиною розпаду сімї є непорозуміння, внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на життя та ведення спільного господарства. З липня 2010 року вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків. Враховуючи наведені обставини, позивач вважає, що шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] розпався, носить формальний характер і просить його розірвати. Позивач та її представник в судове засідання не зявились подали суду заяви з проханням розглянути справу в їх відсутності. Позов підтримують в повному обсязі. Не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, не надав суду відомостей про причини неявки. Згідно відповіді на запит в СГІРФО Заставнівського РВ УМВС України в Чернівецькій області №5714 від 26.07.2011р. відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO]. Згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача [PERSON] суд постановляє рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28.08.2009 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Шлюб у сторін перший. Від шлюбу дітей не мають. Причиною розпаду сімї є непорозуміння, внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на життя та ведення спільного господарства. Як наслідок, з липня 2010 року сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть. Враховуючи відсутність у позивача бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження сімї суперечить його інтересам, а тому шлюб слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-24 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що зареєстрували шлюб з відповідачем 02 травня 1998 року. Шлюб у сторін перший. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають біля неї та знаходяться на її утриманні. Причиною розпаду сімї є сварки та скандали, внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на життя та ведення спільного господарства. Відповідач зловживав алкоголем, під дією якого вчиняв побутові скандали. З квітня 2011 року вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків. Враховуючи наведені обставини, позивач вважає, що шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] розпався, носить формальний характер і просить його розірвати. Позивач в судове засідання не зявилась подала суду заяву з проханням розглянути справу в її відсутності. Позов підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, в яких зазначено, що адресат відсутній за вказаною адресою, не надав суду відомостей про причини неявки. Згідно відповіді на запит у ВГІРФО Заставнівського РВ УМВС України в Чернівецькій області №5710 від 26.07.2011р. відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO]. У відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача [PERSON] суд постановляє рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02 травня 1998 року, що стверджується свідоцтвом про одруження (а.с.6). Шлюб у сторін перший. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що відповідно підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 7 8). Малолітні діти проживають разом з відповідачем та знаходяться на її утриманні. Причиною розпаду сімї є сварки та скандали, внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на життя та ведення спільного господарства. Відповідач зловживав алкоголем, під дією якого вчиняв побутові скандали. Як наслідок, з квітня 2011 року сторони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть. Враховуючи відсутність у позивача бажання зберегти сімю, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження сімї суперечить її інтересам, а тому шлюб слід розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved