Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

В липні 2011 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому вказував, що 16.04.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є позивач) та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав останньому кредитні кошти у розмірі 5000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Проте позичальник умови договору в частині вчасного повернення кредиту, процентів за користування ним та комісії виконував не належним чином в звязку з чим станом на 31.05.2011 року виникла заборгованість по кредитному договору на загальну суму 14897,26 грн. в тому числі: - заборгованість по кредиту 6862,63 грн.; - заборгованість по процентам 6196,04 грн.; - заборгованість по комісії 653,01 грн. - нарахованих штрафів 500 грн.(фіксована частина) та 685,58 грн. (процентна складова). Вказану заборгованість позивач просив стягнути з [PERSON] в повному обсязі. В судове засідання представник позивача [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, надав суду докази повної сплати заборгованості за кредитним договором. Вислухавши відповідача, дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Зокрема судом встановлено, що 16 квітня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є позивач) та відповідачем був укладений кредитний договір, відповідно до якого банк надав останньому кредитні кошти у розмірі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3% щомісяця на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зі своєї сторони позичальник зобовязався частинами повертати отриманий кредит, а саме кожного місяця сплачувати встановлений щомісячний платіж. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з матеріалів справи, позичальник повинен був повністю погасити заборгованість за кредитом протягом періоду з 16.04.2007 року до кінця строку дії платіжної картки, станом на 31 травня 2011 року банком нараховується заборгованість по кредитному договору в сумі 14897,26 гривен. В судовому засіданні відповідачем надано докази (квитанції) сплати кредитних платежів на загальну суму 13\~612 гривень. Крім того ні заявою, ні Умовами та правилами надання банківських послуг не передбачено нарахування та розмір щомісячної комісії, враховуючи викладене, суд вважає, що нарахування заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 653,01 взагалі необґрунтоване. Таким чином, враховуючи повне виконання відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог про стягнення кредитної заборгованості необхідно відмовити.

Outcome: dismissed