Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання сина. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] зазначає, що 30.12.2003 року постановою Буського районного суду Львівської області стягнуто з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини із всіх видів заробітку, але не менше як ? неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Після постановлення постанови з нього стягуються щомісячно аліменти. У 2008 році ним було створено нову сім»ю на даний час народилось двоє синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], тому він просить зменшити розмір аліментів, оскільки потрібні значні кошти на утримання двох дітей. Просить зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] з ? частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просить задовольнити його позов. Суду додав, що він додатково приймає і буде приймати додатково витрати на утримання неповнолітнього сина [PERSON]. Вважає зменшення розміру аліментів встановить рівність між всіма його дітьми. Відповідачка [PERSON] заперечила проти задоволення позову. Суду пояснила, що неповнолітній син [PERSON] проживає з нею. Після розірвання шлюбу з батьком дитини, відповідачем по справі дитина має психологічний стрес. Вона є інвалідом третьої групи, знаходиться на пенсії, постійно проходить лікування у лікаря у Львівській області клінічній лікарні в неврологічному відділенні. Вона не працює, живе на призначену пенсію по інвалідності в сумі 724 гривні. Відповідач сплачує аліменти щомісяця, ніяких додаткових витрат на утримання сина він не несе. При відвідуванні батька в його новій родині дитина постійно перебуває у стресовому стані, оскільки постійно стверджує, що батько краще забезпечує дітей, не так як його. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Постановою Буського районного суду Львівської області від 30.12.2003 року (а.с. 10) встановлено розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини із всіх видів заробітку, але не менше ? неоподатковуваного мінімуму доходів громадян з 23.12.2003 року. З представленого довідки про доходи вбачається (а.с 6), що позивач [PERSON] працює вчителем в середній школа с.Побужани, з його доходу щомісячно стягують аліменти. Згідно свідоцтва про шлюб (а.с. 7) позивач зареєстрував новий шлюб, 20.05.2008 року. Від подружнього життя є двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 8, 9). В судовому засідання було встановлено, що ніяких додаткових витрат на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] позивач не несе, оскільки не представив суду будь-яких доказів, крім тверджень в судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 182 СК України обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення суд відносить те, що відповідачка є інвалідом ІІІ групи, про що свідчить довідка з психічного МСЕК, яка долучена до матеріалів справи, на даний час отримує пенсію по інвалідності про що свідчить пенсійне посвідчення від 24.03.2005 року, яке долучено до матеріалів справи, розмір пенсії становить 764 гривні. Крім цього, неповнолітньому сину [PERSON], [INFO], виповнеться 15 років [INFO], він є школярем, потреби дитини значно більші ніж ті які надаються батьком дитини. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 п. 17 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров»я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось з них та в інших випадках передбачених цим Кодексом. На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що слід відмовити в задоволенні позову [PERSON], з тих підстав, що зменшення розміру аліментів поставить дитину в скрутне матеріальне становище.

Outcome: dismissed