Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до ТОВ «АТБ маркет» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, посилаючись на те, що 05.11.2009 року, приблизно о 09-00 годині, на тротуарі, прилеглому до магазину «АТБ» на пл..Ярмарковій, 30-А в м.Лубни, на відстані близько 2 метрів від приміщення вона підковзнулась і впала на спину, отримавши серйозний закритий гвинтовидний перелом правої руки зі зміщенням і травму голови, через що тривалий час лікувалася. Падіння і важкий перелом були результатом того, що працівники магазину АТБ своєчасно не очистили від криги та снігу прилеглий тротуар. У зв»язку з наведеним просила стягнути з ТОВ «АТБ-маркет» матеріальну шкоду в розмірі 23 557 грн. 04 коп. та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. Прохала також провести індексацію розміру матеріальної шкоди. В судовому засіданні [PERSON] свої позовні вимоги змінила, пояснивши суду, що в результаті падіння на слизькому тротуарі біля магазину АТБ отримала травму, перебувала на лікуванні, знаходячись на лікарняному, а 10.09.2010 року була визнана інвалідом . Внаслідок отриманої травми вона понесла витрати на придбання ліків, витрати на поїздки, витрати на збереження робочого місця ( оренда та охорона), втратила дохід та отримала моральні страждання і тому вона прохала стягнути з відповідача 52778 грн.50 коп. матеріальної шкоди та 15 000 грн. моральної шкоди. Представник відповідача заявлені позовні вимоги не визнав, пояснивши, що зазначені у позові обставини не знайшли свого підтвердження, не відповідають дійсності. Так, 05.11.2009 року за допомогою до магазину «АТБ» ніхто не звертався, ніякого нещасного випадку не було зафіксовано і позовні вимоги [PERSON] не мають під собою правового підґрунтя. Заслухавши учасників судового розгляду справи, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.11.2009 року , приблизно о 09-00 год. на тротуарі, прилеглому до магазину «АТБ» в м.Лубни на пл..Ярмарковій, 30-А, позивачка підковзнулась і впала, отримавши травму. Як слідує із виписки з картки виклику Лубенської станції швидкої медичної допомоги (а.с.5) за № 303 від 05.11.2010 року о 09-02 год. на станцію надійшов виклик за адресою магазин «АТБ»- базарна площа до [PERSON] (судом встановлено механічну помилку, щодо написання року виклику, а саме, 2010 замість 2009). На виклик виїхала чергова бригада швидкої допомоги в складі якої був лікар [PERSON], який повідомив суду, що [PERSON] отримала травму саме на тротуарі, прилеглому до магазину «АТБ», де було дуже слизько. Вказані обставини підтвердив суду свідок [PERSON], пояснюючи суду, що ранком 05.11.2009 року він знаходився поряд з [PERSON] біля магазину «АТБ». Тротуар біля магазину був настільки слизьким, що не було можливості донести потерпілу до карети швидкої допомоги. Вона тривалий час перебувала на лікуванні і їй встановили ІІІ групу інвалідності загального захворювання. Судом встановлено, що у зв»язку з отриманою травмою [PERSON] понесла витрати на лікування 358,54 грн., платежі за оренду робочого місця 3698,50 грн., сплатила патент на право торгівлі 80 грн. Згідно «Правил благоустрою та утримання території м.Лубни» межі прибирання прилеглої території тротуари, території, прилеглі до торгівельних центрів, об»єктів побутового обслуговування, громадського харчування, магазинів, ринків та інших об»єктів торгівлі на відстані 50 метрів навколо них - покладаються на суб»єктів господарювання , що експлуатують вказаний об»єкт. Виходячи з цього та встановлених судом фактів, суд дійшов висновку, що відповідальність за неналежне прибирання прилеглої території приміщень лежить саме на власнику будинку, яким є відповідач ТОВ «АТБ-маркет» і воно повинно нести цивільно-правову відповідальність за заподіяну потерпілій шкоду. Так, відповідно до ч.1ст.1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров»я фізичній особі, зобов»язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід) втрачений ним внаслідок втрати чи зниження професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду, тощо. Згідно ст.1198 ЦК України, розмір доходу від підприємницької діяльності, втраченої фізичною особою-підприємцем внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров»я визначається на підставі даних органу Державної податкової служби. Правило ч.2 ст.1198 ЦК України, закріплює, що розмір доходів від підприємницької діяльності, втраченого фізичною особою-підприємцем або іншого ушкодження здоров»я, що підлягає відшкодуванню визначається з її річного доходу, одержаного в попередньому господарському році, поділеного на 12 і цей розмір визначається на підставі даних органу державної податкової служби. Згідно ч.3 ст.1198 ЦК України, розмір доходу, втраченого фізичною особою підприємцем внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров»я обчислюється виходячи з розміру доходу, який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров»я, у сумах, нарахованих до вирахування податків. Таким чином, виходячи із змісту ст.ст.1195, 1198 ЦК України, для визначення суми, яка підлягала відшкодуванню позивачці, слід визначити отриманий нею у 2008 році , як суб»єктом малого підприємства, дохід. Про те [PERSON] як у позовній заяві так і в судовому засіданні не навела і не надала суду доказів, які могли б дати змогу вирахувати прибуток позивачки, виходячи із саме цих доказів. За таких обставин, враховуючи, що позивачкою не використано процесуальне право у наданні суду доказів і судом також не здобуто таких доказів, суд вважає за доцільне відмовити [PERSON] у відшкодуванні не отриманого доходу фізичної особи-підприємця. Таким чином, суд приходить до висновків, що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню, а саме, витрати на лікування 358,54 грн., платежі за оренду робочого місця 3698,50 грн., за патент на право торгівлі 80 грн. Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд виходить із загальних положень ст.1167 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», враховує глибину заподіяних позивачці моральних страждань, зміни в умовах її життя, ступінь зусиль, які їй доводиться докладати для відновлення нормальних умов життя і приходить до висновку, що сума 15 000 грн. в повній мірі зможе компенсувати заподіяну [PERSON] моральну шкоду. Судові витрати підлягають відшкодуванню, виходячи із положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: partial