overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, сина [PERSON], [INFO]. Відповідач, являючись батьком неповнолітнього сина, не приймає участі в його утриманні, не займається вихованням сина, тому просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву в якій вказала про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих причин, хоча був повідомлений своєчасно та належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають спільного неповнолітнього сина; [PERSON], [INFO]. (а.с.5). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач, являючись батьком неповнолітнього сина; [PERSON], [INFO]., ухиляється від належного добровільного його утримання, не надає матеріальної допомоги, а тому з нього слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~03 жовтня 2011 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В зазначеній квартирі зареєстрована, але не проживає відповідачка [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Реєстрація відповідачки за зазначеною адресою перешкоджає позивачу як власнику майна у повній мірі реалізовувати право власності відносно вказаного майна, в звязку з чим позивач в позовній заяві просить суд зобовязати відповідача не чинити перешкод позивачу у здійсненні ним права власності шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку за зазначеною адресою. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про підтримання позову, який просив розглянути у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідачка належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, в судове засідання не зявилась, про причини неявки суду не повідомила. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи квартира [ADDRESS] належить на праві власності позивачу [PERSON], що підтверджується копією витягу про державну реєстрацію прав від 22 липня 2011 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У зазначеній квартирі зареєстрована, але не проживає відповідач [PERSON], що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов зазначеної квартири від 14 червня 2011 року та довідкою Овідіопольської селищної ради № 2127 від 14 червня 2011 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З врахуванням встановлених по справі обставин, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що даний позов є законним та обгрунтованим, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

У липні 2011 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначила, що їй на праві власності належить 38/100 частин жилого будинку з господарчими будівлями та спорудами, що розташовані по вул. Тіниста,9 в с. Нова Долина Овідіопольського району. Її судід [PERSON] на належній йому земельній ділянці з порушенням будівельних та санітарних норм, на відстані ближче 1 м до межі, побудував сарай, в якому утримує домашню птицю курей та гусей. Неприємний запах та крик птиці з двору відповідача чинять їй перешкоди в користуванні належною їй на праві власності частиною жилого будинку. З цих підстав позивачка просила зобовязати відповідача знести самочинно побудований ним сарай для утримання птиці. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позов не визнав з підстав його необгрунтованості. Суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Право власності позивачки на 38/100 частин жилого будинку з господарчими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Тіниста,9 в с. Нова Долина, підтверджено рішенням Овідіопольського районного суду від 15.10.2009 р. (а.с. 10-13) Судом з пояснень сторін та фотокарток встановлено, що приміщення, яке [PERSON] використовує для утримання домашньої птиці на належній йому присадибній ділянці, є колишньою холодильною камерою, не є капітальною будівлею чи спорудою, тобто не є нерухомим майном. З пояснень сторін слідує, що до судового засідання відповідач добровільно перемістив холодильну камеру на відстань більше 1 м від межі земельної ділянки позивачки, тобто усунув порушення державних будівельних норм щодо розміщення зазначеної споруди відносно межі земельної ділянки позивачки. З позовних вимог та пояснень позивачки судом встановлено, що перешкоди у користуванні належною їй на права власності частиною жилого будинку чинить не сама по собі встановлена відповідачем на його земельній ділянці холодильна камера, як споруда, а та обставина, що на порушення діючих санітарних норм та правил відповідач утримує в цій камері домашню птицю. При цьому позивачка заявила вимоги про знесення споруди, а не про зобовязання відповідача усунути порушення ним санітарних норм. У відповідності до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не обгрунтовані і задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

29.08.2011 року ДКП Дзержинськжитлосервісзвернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідачі зареєстровані за адресою [INFO]. Більш ніж 2 роки відповідачі за вказаною адресою не мешкають. Помешкання з того часу пустує, за призначенням не використовується, знаходиться в занедбаному стані, квартплата та плата за комунальні послуги не сплачується, у звязку з чим утворилась заборгованість станом на 01.08.2011 р. в сумі 4206,48 грн. У судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги, просив визнати таким, що втратив право користуватися житловим приміщенням тільки [PERSON], від позовних вимог відносно інших відповідачів відмовився. Відповідачі до судового засідання не зявились, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що квартира за адресою: м.Дзержинськ, вул.Польова, 2/2, де зареєстрований [PERSON], знаходиться на балансі ДКП Дзержинськжитлосервіс(а.с.10). Вказана квартира пустує більше ніж 2 роки, за призначенням не використовується, знаходиться в занедбаному стані, квартплата та плата за комунальні послуги не сплачується, що підтверджено актами від 28.01.2011 року, 29.10.2010 року, 29.01.2010 року (а.с.3-5). Згідно зі ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи вищевказане, маються всі підстави для визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: м.Дзержинськ, вул.Польова, 2/2.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

29.08.2011 року ДКП Дзержинськжитлосервісзвернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідачі зареєстровані за адресою [INFO]. З початку 2011 року відповідачі за вказаною адресою не мешкають. Помешкання з того часу пустує, за призначенням не використовується, знаходиться в занедбаному, антисанітарійному стані, квартплата та плата за комунальні послуги не сплачується, у звязку з чим утворилась заборгованість станом на 01.08.2011 р. в сумі 3950,64 грн. У судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги, просив визнати такими, що втратили право користуватися житловим приміщенням [PERSON] та [PERSON], від позовних вимог відносно [PERSON] відмовився. Відповідачі до судового засідання не зявились, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що квартира за адресою: м.Дзержинськ, вул.Леніна, 18/5, де зареєстровані [PERSON] та [PERSON], знаходиться на балансі ДКП Дзержинськжитлосервіс(а.с.10). Вказана квартира пустує з початку 2011 року, за призначенням не використовується, знаходиться в занедбаному стані, квартплата та плата за комунальні послуги не сплачується, що підтверджено актами від 18.07.2011 року, 16.05.2011 року, 17.02.2008 року (а.с.5-7). Згідно зі ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи вищевказане, маються всі підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: м.Дзержинськ, вул.Леніна, 18/5.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

29.08.2011 року ДКП Дзержинськжитлосервісзвернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідачі зареєстровані за адресою [INFO]. Більш ніж 4 роки відповідачі за вказаною адресою не мешкають. Помешкання з того часу пустує, за призначенням не використовується, знаходиться в занедбаному стані, квартплата та плата за комунальні послуги не сплачується, у звязку з чим утворилась заборгованість станом на 01.08.2011 р. в сумі 3803,62 грн. У судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги, просив визнати такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням тільки [PERSON], від позовних вимог відносно інших відповідачів відмовився. Відповідачі до судового засідання не зявились, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що квартира за адресою: м.Дзержинськ, вул.Дзержинського, 63/48, де зареєстрована [PERSON], знаходиться на балансі ДКП Дзержинськжитлосервіс(а.с.10). Вказана квартира пустує більше ніж 4 роки, за призначенням не використовується, знаходиться в занедбаному стані, квартплата та плата за комунальні послуги не сплачується, що підтверджено актами від 29.07.2010 року, 30.05.2011 року, 05.09.2008 року (а.с.5-7). Згідно зі ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи вищевказане, маються всі підстави для визнання відповідача такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою: м.Дзержинськ, вул.Дзержинського, 63/48.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

В травні 2011 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» про повернення банківського вкладу. Позивачка вказує на те, що 23 листопада 2007 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено договір № 793375/04-Д. Згідно п.п. 2.1 2.4 договору позивачка передала, а відповідач прийняв 51,1035 грам золота 999,9 проби, що складає 1,64 тройських унцій з відсотковою ставкою 5 % річних строком дії вкладу 18 місяців. Всупереч взятих на себе зобовязань відповідач станом на 28 квітня 2011 року вклад позивачці не повернув. Посилаючись на викладене, а також на положення ст. 1058, 1060 ЦК України, позивачка просила зобовязати ПАТ КБ «Надра» повернути їй вклад, а саме: 1,77 тройських унцій золота 999,9 проби, що складає 1,64 тройських унцій вклад та 0,13 тройських унцій - нараховані проценти, що еквівалентно 21585 грн. 20 коп., а також стягнути на її користь сплачені нею судові витрати. У судовому позивачка заявлені вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечувала, просила в позові відмовити. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 23 листопада 2007 року між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON] укладено договір № 793375/04-Д. Згідно п.п. 2.1 2.4 договору позивачка передала, а відповідач прийняв 51,1035 грам золота 999,9 проби, що складає 1,64 тройських унцій з відсотковою ставкою 5 % річних строком дії вкладу 18 місяців. Як слідує з матеріалів справи, термін дії депозитного договору закінчився 23 травня 2009 року. Як слідує з пояснень позивачки зверталася до банку з заявою про повернення депозитних коштів. Проте відповідач порушив умови договору, внесені кошти позивачці та нараховані відсотки за користування вкладом не повернув. Згідно звіту ПАТ КБ «Надра» по депозиту станом на 22 квітня 2011 року загальна сума депозиту та нарахованих відсотків складає 1,77 унцій золота. Вимогами ст.526 та ст.610 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, а порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Враховуючи викладене, вимоги позивачки щодо стягнення з відповідача суми вкладу, а саме: золото 999,9 проби загальною вагою 51,1035 гр. або 1,64 тройських унцій та відсотків за користування вкладом у розмірі 0,13 тройських унцій, а всього 1,77 тройських унцій, що еквівалентно 21585 грн. 20 коп., є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову інформаційно-технічних витрати у розмірі 120 грн. та судові витрати у розмірі 215 грн. 86 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. На підставу своїх вимог спирається на те, що 20.02.1979 року між ним та відповідачкою в Красятинській сільській раді Поліського району Київської області, за актовим записом №2, було зареєстровано шлюб. Шлюбні відносини припинені, причиною розлучення несумісність характерів та різні погляди на життя, спільного господарства не ведуть, примирення неможливе, в звязку із чим і подано позов до суду. До початку судового засідання позивач подав заяву в якій позов підтримав та просив суд, справу слухати без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачка до судового засідання тричі не зявилась хоча про час і місце розгляду справи була завчасно повідомлена, а тому суд вважає, що оскільки відповідачка не зявилася до суду без поважних причин, про час і місце слухання справи вона була повідомлена завчасно, що підтверджується відповідними документами по справі, то на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України справу необхідно слухати за наявними у справі матеріалами. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази надані по справі, приходить до висновку, що відповідно до ст. 105 ч. 3, ст. 112 СК України позов підлягає до задоволення. На підставі вищевикладеного, позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, крім того, суд вважає за доцільне стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 08 грн. 50 коп. Майновий спір при розірванні шлюбу не розглядався. На підставі ст. 105 ч. 3, ст. 112 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини та дружини та додаткових витрат. На підставу своїх вимог посилається на те, що 02.10.1993 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб зареєстрований відділом ЗАГСу Тальнівського району Черкаської області, актовий запис № 114. Від цього шлюбу мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем виявився не вдалим, на протязі тривалого часу через несходження характерами почали виникати непорозуміння та конфлікти, подружні стосунки не підтримуються, спільне господарство не ведеться, відповідач будь-якої допомоги добровільно на утримання позивачки та дитини не надає, а тому позивачка просить суд розірвати шлюб, стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини та аліменти на її утримання, так як вона являється інвалідом загального захворювання третьої групи з 23.11.2010 року . До початку попереднього судового засідання позивачка подала заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила справу розглядати без її участі. До початку попереднього розгляду відповідач подав заяву в якій позов визнав повністю, а справу просив слухати у його відсутність. На підставі вищевикладеного, суд вважає за доцільне шлюб розірвати оскільки сімя розпалась з мотивів неможливості спільного проживання, шлюб носить формальний характер, зберегти сімю неможливо та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дитини відповідно до ст.ст. 180, 182, 183 СК України. Відповідно до ст.75 Сімейного кодексу України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Також, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача, аліменти на утримання дружини. Майновий спір при розірванні шлюбу не розглядався. Крім того суд вважає за доцільне, стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки судові витрати в сумі 38 грн. 50 коп., які складаються з витрат по оплаті судового збору в розмірі 08 грн. 50 коп. та витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30 грн. 00 коп. Стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 51 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. На підставу своїх вимог посилається на те, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають спільного сина [PERSON], [INFO], який на даний час навчається на другому курсі Тальянківського агротехнічного коледжу Уманського національного університету садівництва. Відповідач, батько дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає, на власні кошти позивачка не має змоги забезпечити себе всім необхідним. В звязку з чим вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на її користь 1150 грн. 00 грн., в якості ? частини коштів, сплачених позивачкою в якості оплати навчання сина в Тальянківському агротехнічному коледжі Уманського національного університету садівництва та проживання в гуртожитку. До початку попереднього судового засідання позивачка подала заяву в якій позов підтримала повністю та просила суд позов задовольнити, справу слухати в її відсутність. Відповідач до початку попереднього судового засідання подав до суду заяву, в якій позов визнав та просив суд слухати справу в його відсутність. В звязку з тим, що відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю. Суд зазначає, що для прийняття рішення необхідно керуватися ст. 185 СК України, згідно якої, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу покликаючись на те, що з самого початку шлюбні відносини були нормальними з відповідачкою, однак згодом не склались подружні відносини, із за того, що вони різні люди, що призвело до виникнення конфліктів, скандалів, що негативно вплинуло на їх відносини. Більше 10 років не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, стали чужими людьми, просить позов задовольнити та розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, та пояснив, що він з відповідачкою одружений з 30 червня 1990 року, від шлюбу дітей не мають. Спільне життя не склалось через різні характери, різні погляди на життя, збереження сімї є неможливим, шлюб носить формальний характер,позивач тривалий час проживає з іншою жінкою, просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не зявилася, про причини неявки не повідомила суд, хоча була повідомлена про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу слід слухати у її відсутності, на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки конфлікт між сторонами набув затяжного характеру, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження сімї стало неможливим.

Outcome: approved