Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-15 00:00:00

ПАТ «Дельта Банк» звернувся з означеним позовом, посилаючись на те, що 01.11.2006 року між Публічним акціонерним банком «Дельта», правонаступником ТзОВ «Комерційнй Банк «Дельта» та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір № 002-22003-011106, за яким остання отримала кредит в сумі 2938 грн. на придбання певного майна, згідно якого [PERSON] зобовязувалася повернути такий, сплачувати проценти та комісійні за користування кредитними коштами із остаточним терміном повергнення не пізніше ніж 31.10.2008 року. Відповідачка станом на 27.10.2011 року порушила умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Положеннями договору передбачено, що ТОВ Комерційним банком «Дельта» у випадку порушення позичальником строків сплати передбачених договором платежів більше ніж на 1 місяць має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за його користування, а також плати за ведення кредитної справи. При несвоєчасній сплаті позичальником платежів в строки, передбачені договором, кредитор має право вимагати від позичальника оплати боргового зобовязання в примусовому порядку згідно чинного законодавства України. Уклавши договір, відповідачка систематично порушувала свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами. Банк неодноразово здійснював повідомлення на адресу [PERSON] про факт виникнення заборгованості та її розмір. Однак на даний час кредитна заборгованість позичальником погашена не була і станом на 27.10.2011 року за відповідачкою рахується заборгованість на загальну суму 2673,82 грн., яка складається з: - заборгованості за сумою кредиту в сумі 1742,51 грн.; - заборгованості за відсотками в сумі 47,30 грн.; - заборгованості за комісіями в сумі 884,01 грн., яку просять стягнути з відповідачки в судовому порядку. В судове засідання представник позивача подав заяву, згідно якої позов підтримує, розгляд справи просить проводити без його участі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. У відповідності зі ст. 526 Цивільного Кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. З доводів позовної заяви, наданих позивачем доказів, кредитного договору, вбачається, що 01.11.2006 року [PERSON] отримала кредит в сумі 2938 грн., про що свідчить меморіальний ордер № 5704192 від 01.11.2006 року, рахунок-фактура № ФТ-2047 від 01.11.2006 року та видаткова накладна № ФТ-1203 від 01.11.2006 року з кінцевим терміном повернення не пізніше ніж 31.10.2008 року включно зі сплатою процентів та комісійних, погодженими сторонами. Згідно наявного у справі розрахунку ціни позову, який у суду не викликає сумнівів, [PERSON] кредитні зобовязання не виконала і заборгованість по такому станом на 27.10.2011 року склала 2673,82 грн., з яких заборгованість по кредиту становить 1742,51 грн., заборгованість за відсотками 47,30 грн., та комісійні 884,01 грн. Вказаного відповідачка в судовому засіданні не заперечувала. Враховуючи вимоги вище зазначених норм закону, умови кредитного договору, згідно яких банк має право стягнути заборгованість за кредитом, відсотки та комісійні, суд знаходить необхідним провести таке стягнення зі стягненням судових витрат на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved