Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-31 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23.09.1998 року, посилаючись на припинення сімейно-шлюбних відносин з грудня 1998 року, оскільки він виїхав за межі території України. 09.12.2011 року позивачка надала заяву про зміну предмета позову, а саме: просила визнати вище вказаний шлюб недійним. У своїй заяві позивачка посилалася на те, що до шлюбу сторони були знайомі не повні два місяці. З перших днів знайомства відповідач наполягав на реєстрації шлюбу, запевняв позивачку, що хоче створити сім'ю та пропонував [PERSON] виїхати разом з ним на постійне місце проживання до Росії. На той час на утриманні у позивачки була неповнолітня донька [PERSON], [INFO]. [PERSON] прожила разом із [PERSON] близько місяця. На початку листопада 1998 року [PERSON] поїхав у своїх справах до Росії, а [PERSON] залишилась проживати разом із своєю донькою Катериною в м. Полтава. У перших числах грудня 1998 року [PERSON] повернувся до Полтави та запропонував позивачці їхати разом із ним до Росії, на що вона в категоричній формі йому відмовила. Одразу ж після вказаної розмови [PERSON] припинив із [PERSON] шлюбно-сімейні відносини, пояснивши, що його з нею відтепер ніщо не пов'язує та він повертається знову до Росії, а зареєстрований шлюб є помилкою. У зв'язку з тим, що даний шлюб зі сторони відповідача був укладений тільки з метою використання дружини як домогосподарки, а не з наміром створити сім'ю, позивачка вимушена була звернутися до суду. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, наполягаючи на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з»явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення сторін, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23.09.1998 року, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Полтавської міської ради, актовий запис № 1559. Від спільного шлюбу неповнолітніх дітей мають. Спір про майно відсутній. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини в грудні 1998 року. Відповідно до роз'яснень у постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", п.13 - згідно з СК шлюб може бути визнано недійсним за рішенням суду або за заявою заінтересованої особи до органу РАЦС; позасудовий порядок визнання шлюбу недійсним настає при вчиненні сторонами при укладенні шлюбу таких істотних порушень умов вступу в шлюб, в силу яких він вважається недійсним і без рішення суду (ст. 39 СК), зокрема у разі реєстрації шлюбу з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі; між особами, які є родичами прямої лінії споріднення, а також між рідними братом і сестрою; особою, яка до того була визнана недієздатною. У вказаних випадках за заявою заінтересованої сторони орган РАЦС анулює актовий запис про шлюб. При розгляді судом справ про визнання шлюбу недійсним слід мати на увазі, що за наявності одних підстав суд зобов'язаний, а за наявності інших суд може визнати шлюб недійсним. За рішенням суду шлюб обов'язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст. 40 СК). Шлюб не може бути визнано недійсним, якщо на момент розгляду справи відпали обставини, які засвідчують відсутність згоди особи на шлюб або її небажання створити сім'ю. У випадках, передбачених ст. 41 СК, шлюб за рішенням суду може бути визнаний недійсним. У даному разі вирішення цього питання залежить від встановлених судом обставин. СК вказує на підстави, за яких шлюб може бути визнано недійсним, зокрема коли шлюб було укладено між усиновлювачем і усиновленою дитиною; двоюрідними братом і сестрою чи іншими родичами; з особою, яка не досягла шлюбного віку, тощо. Разом з тим, наявності одного із вказаних фактів недостатньо для визнання шлюбу недійсним. Таким чином, вирішуючи справу, судам слід брати до уваги те, наскільки цим шлюбом порушено права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення. Наявність рішення суду про розірвання шлюбу є перешкодою для визнання цього шлюбу недійсним. Згідно до вимог статті 41 СК України «Шлюб, який може бути визнаний недійсним за рішенням суду», ч.1 - шлюб може бути визнаний недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований: 2) між двоюрідними братом та сестрою; між тіткою, дядьком та племінником, племінницею; ч.2 - при вирішенні справи про визнання шлюбу недійсним суд бере до уваги, наскільки цим шлюбом порушені права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їхніх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до вимог статті 42 СК України «Особи, які мають право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним», ч.1 - право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв'язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена. За час перебування в м. Полтаві [PERSON] ніде не був прописаний, свого особистого житла не мав. За такий короткий період сумісного проживання сторони, як подружжя спільне господарство не вели, спільно не проживали, спільним побутом зв'язані не були, кошти на утримання сім'ї відповідач не виділяв та спільного сімейного бюджету у них не було. Відповідач перебуває за межами України, до позивачки та її дитини ніколи не навідувався, про своє місце перебування не повідомляв, подальшою долею позивачки та її доньки не цікавився. Враховуючи те, що при укладенні шлюбу у відповідача не було наміру створити сім'ю та придбати права та обов'язки подружжя, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved