Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-05 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з вказаним позовом, вказавши, що 11.11.2009 року помер їх брат [PERSON]. Після його смерті вони, як спадкоємці за законом звернулась із заявою про прийняття спадщини, однак державний нотаріус Ульяновської державної нотаріальної контори відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як майно успадкувала спадкоємиця першої черги - дочка померлого - відповідачка [PERSON]. Позивачі просять суд усунути відповідачку від спадкування після смерті [PERSON] на підставі ч.5 ст.1224 ЦК України. На обґрунтування позовних вимог вказали таке: З 2007 року і до дня смерті [PERSON] тяжко хворів через похилий вік та був у безпорадному стані. У звязку з цим потребував постійного лікування, догляду та матеріальної допомоги, яку позивачі йому надавали, за що той обіцяв переписати на них усе своє майно. Так як заощаджень у покійного не було, витрати по догляду, харчуванню та лікуванню, а згодом на поховання та організацію поминок поніс позивач [PERSON]. При цьому, як зазначають позивачі, під час тяжкої хвороби [PERSON], відповідачка мала можливість, але свідомо ухилялась від надання йому будь-якої матеріальної, моральної та фізичної допомоги. На підтвердження цього послались на факт її відсутності та будь-яких відносин під час хвороби її батька та під час його поховання. В судовому засіданні позивачі підтримали позов з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідачка та її представник в судовому засіданні заперечили проти позову, вказавши таке: [PERSON] був батьком [PERSON]. Так як батьки відповідачки не перебували у шлюбі між собою, від її народження і до смерті батька вони не підтримували між собою тісних звязків. Відповідачка визнала те, що не була на похованні батька. При цьому вказала, що не знала про хворобу батька і про його смерть дізналась вже після його поховання. Представник третьої особи Ульяновської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився. Про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином. Направив до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та вказав, що не заперечує проти задоволення позову. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] повідомили, що знали [PERSON]. [PERSON] помер 11.11.2009 року у віці 78 років. Перед смертю у нього були хворі ноги. Його доглядала його дружина, яка померла незадовго до його смерті. Після її смерті близько тижня його доглядали племінниця та позивачка - [PERSON] При тому, що [PERSON] хворів він не був у безпорадному стані. Повідомляють, що відповідачка не доглядала за батьком коли він хворів та не надавала йому матеріальної допомоги. Також повідомили, що її не було на похоронах батька. Не знають, чи знала відповідачка про хворобу батька. З досліджених у судовому засіданні письмових доказів встановлено: З свідоцтва про смерть [PERSON] 1-ОЛ 104139, виданого 14.11.2009 року Віддлу РАЦС Ульяновського району Кіровоградської області [PERSON] помер 11.11.2009 року (а.с.10). Рішенням Ульяновського районного суду від 23.12.2010 року було встановлено факт, що [PERSON] є братом [PERSON] (а.с.6). Відповідно до посмертного епікризу з історії хвороби № 3525 [PERSON] той знаходився на стаціонарному лікуванні в Ульяновській центральній районній лікарні з 06.11.09. по 11.11.2009 року. Хворів на гіпертонічну хворобу на протязі довгих років. 06.11.2009 року вдень його стан погіршився, зявились головні болі, шум у вухах, порушене мовлення. Загальний стан важкий, потеребував підвищеного харчування. У звязку з погіршенням та прогресуванням хвороби хворий помер. Причина смерті набряк головного мозку (а.с.8). Рішенням Ульяновського районного суду від 21.12.2011 року було встановлено факт, що [PERSON] є батьком [PERSON]. З наданих позивачами квитанції до прибуткового касового ордеру № 11 від 11.11.2009 року та накладної № 184 від 11.11.2009 року [PERSON] здійснив оплату витрат на поховання [PERSON] на суму 8300 грн. Постановою б/н від 02.11.2011 року державного нотаріуса Ульяновської районної державної нотаріальної контори було відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті їх брата [PERSON] як спадкоємцям другої черги у звязку наявністю спадкоємця попередньої черги дочки [PERSON] (а.с.13). З витребуваної судом та дослідженої в судовому засіданні спадкової справи [PERSON] встановлено, що в Ульяновській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 126/2010, з заявою про прийняття спадщини звернулись позивачі та відповідачка. Суд приходить до висновку, що до визначених судом правовідносин сторін підлягають застосуванню такі правові норми: Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з положень ч.4 ст.60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі оцінки судом вказаних доказів суд вважає доведеним той факт, що відповідачка [PERSON] є дочкою [PERSON] і в силу ч.1 ст.202 СК України була зобовязана утримувати непрацездатного батька. Судом встановлений факт хвороби [PERSON] та його похилий вік. Також суд вважає доведеним той факт, що позивачка [PERSON] доглядала [PERSON], позивач [PERSON] надавав тому матеріальну допомогу та поніс витрати на його поховання. Суд також визнає доведеним той факт, що відповідачка [PERSON] не надавала матеріальної допомоги [PERSON], не доглядала його та не брала участі у його похованні. Разом з цим суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи із таких міркувань. Виходячи зі змісту ч. 5 ст. 1224 ЦК України, умовами її застосування є встановлення судом фактів перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи та факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так. Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у звязку чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обовязку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, повязане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обовязок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Позивачем по справі не було надано суду доказів на підтвердження того, що при тому, що [PERSON] дійсно хворів та був оособою похилого віку, він перебував у безпорадному стані. У той же час свідки по справі підтвердили, що до останнього часу свого життя спадкодавець не був у безпорадному стані і «міг себе обходити». Наданий позивачами посмертний епікриз з історії хвороби [PERSON] не містить даних про те, що він знаходився у безпорадному стані. Також позивачами не доведено умисної бездіяльності відповідачки, спрямованої на уникнення від обовязку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. В той же час відповідачка повідомила, що не знала про хворобу батька, що, враховуючи їх попередні відносини та нетривалий час передсмертного загострення хвороби спадкодавця є ймовірним. На запитання суду про наявність у позивачів доказів того, що відповідачка знала про хворобу батька вони повідомили про відсутність таких доказів. Сама по собі допомога спадкодавцеві, що надавалася позивачами не свідчить про те, що відповідачка у справі ухилялась від обовязку забезпечити таку підтримку та допомогу зі свого боку. Тому у позиві повинно бути відмовлено. Відповідно ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають покладенню на позивачів.

Outcome: dismissed