Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-27 00:00:00

27.07.2010р. [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу недійсним. Свій позов мотивувала тим, що 29 липня 2004 року померла її сестра [PERSON], [INFO]. З 2002 року по день смерті сестра хворіла на церебральний атеросклероз, гіпертонічну хворобу та інші. Протягом останніх років стан сестри був дуже тяжкий, їй постійно необхідна була стороння допомога, тому вона доглядала сестру до останніх днів життя. Їй було відомо про заповіт сестри від 05 квітня 1999 року, зареєстрований Першою Луцькою нотаріальною конторою, за № 1-772, серія та номер бланка ААР № 617242, посвідчений держнотаріусом [PERSON], згідно якого [PERSON] все належне їй майно, де б воно не було та з чого воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на момент її смерті та на що вона за законом матиме право, в тому числі на квартиру [ADDRESS] заповідала їй- своїй сестрі [PERSON]. На час відкриття спадщини вони проживали разом із померлою. Вона вважала себе спадкоємцем, яка прийняла спадщину у пасивний спосіб (ст.1268 ЦК України), так як на час відкриття спадщини і протягом строку для прийняття спадщини (тобто шести місяців від дня смерті спадкодавця) вона не відмовилася від неї. Вона має двоє дітей: [PERSON] та [PERSON]. У січні-лютому 2009 року вона віддала дочці та її чоловіку [PERSON] 4000 доларів США для придбання автомобіля. У листопаді 2009 року вона прийняла рішення зробити заповіт, яким розподілити все належне їй на день смерті майно між її дітьми [PERSON] та [PERSON] Юрієвною. Її син проживає у [INFO]. У листопаді 2009 року він повинен був приїхати до м. Луцька для оформлення даного заповіту. Це було її волевиявленням. У цей період у місці зберігання всієї її особистої документації зникли документи на квартиру [ADDRESS]. З метою поновлення документів вона звернулася до КП Волинське обласне бюро технічної інвентарізації. Там їй повідомили, що ця квартира їй не належить та була продана її сестрою [PERSON] у 2004 році її дочці [PERSON]. Відомості про це знаходяться у матеріалах Другої Луцької нотаріальної контори за 2004 рік. Дочці було відомо про хворобу тітки [PERSON]. Покійна [PERSON], враховуючи її діагноз, станом на 2004 рік не могла усвідомлювати значення своїх дій, не могла керувати ними. Тому вважає даний договір купівлі-продажу нікчемним. Посилаючись на вищенаведене, просила суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] 04 червня 2004 року, посвідчений державним нотаріусом [PERSON] та зареєстрований у реєстрі № 1959 та стягнути судові витрати з відповідача. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, змінила підставу позову, просила визнати недійсним вищевказаний договір купівлі-продажу квартири, в звязку з тим, що у договорі замість своєї сестри [PERSON] вона не підписувала, підпис від її імені виконано іншою особою. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні, оскільки договір купівлі-продажу спірної квартири вчинений у відповідності з вимогами чинного законодавства. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В матеріалах справи міститься оригінал договору купівлі-продажу, за яким [PERSON] нібито уклала 04.06.2004р. з відповідачем [PERSON] договір купівлі-продажу, згідно якого продавець [PERSON] продала, а покупець [PERSON] купила належну продавцю квартиру [ADDRESS](а.с.49). Допитані в судовому засіданні в якості свідка державний нотаріус [PERSON] пояснив, що він дійсно посвідчував договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], згідно якого [PERSON] цю квартиру продала [PERSON] Приймаючи до уваги, що [PERSON] була людиною похилого віку, в договорі замість неї, як продавця, свій підпис поставила [PERSON], яка була присутня при укладенні цього договору. Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 20 квітня 2011року було призначено по даній справі судово-почеркознавчу експертизу. З висновку експерта № 288 від 04.08.2011р., який міститься в матеріалах справи, вбачається, що підпис на зворотній стороні договору в рядку підписи - продавецьпісля рукописного запису за [PERSON]К.в договорі купівлі-продажу квартири, бланк серії ВВЕ № 451775 від 04 червня 2004 року, посвідчений державним нотаріусом 2-ї Луцької державної нотаріальної контори Волинської області [PERSON], укладений між [PERSON] та [PERSON] про те, що [PERSON] продала [PERSON] квартиру [ADDRESS] виконаний не [PERSON], а іншою особою з загальним наслідуванням підпису [PERSON]. Пояснення відповідача [PERSON] та державного нотаріуса [PERSON] спростовуються вищевказаним висновком експертизи, який суд вважає безспірним доказом по даній справі. Частина 3 ст. 215 ЦК України передбачає, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до положень ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Із змісту статті 203 ЦК України вбачається , що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та приймаючи до уваги висновок експерта № 288 від 04.08.2011р., згідно якого підпис від імені продавця квартири [PERSON] виконаний не [PERSON], суд прийшов до висновку, що даний договір вчинений з порушенням вимог чинного законодавства та не відповідає внутрішній волі сторони договору. За таких обставин, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу недійсним слід задовольнити. В звязку з тим, що спір доведено до суду з вини відповідача, витрати по сплаті державного мита (судового збору) , витрати на інформаційно-технічне забезпечення та витрати за проведення судової-почеркознавчої експертизи слід стягнути з відповідачів в користь позивача у відповідності до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved