Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення з нього заборгованості за договором позики в сумі 119 700 грн. У підтвердження своїх позовних вимог зазначає, що 01 липня 2008 року між нею та відповідачем було укладено договір позики, оформлений розпискою відповідача, згідно якого відповідач одержав від неї кошти в розмірі 15000 доларів США строком до 31 грудня 2008 року. На теперішній час борг не повернутий, відповідач ігнорує всі вимоги позивача, що спонукало позивача звернутися до суду. Просить стягнути борг в розмірі 15 000 доларів США, що згідно курсу НБУ на момент звернення до суду еквівалентно 119 700 грн. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав в повному обсязі. Вислухавши пояснення позивача та його представника, відповідача, дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно розписки від 01 липня 2008 року, відповідач позичив у позивача гроші в сумі 15000 доларів США. Відповідач зобовязувався повернути суму позики до 31 грудня 2008 року, але своє зобовязання не виконав до теперішнього часу та ігнорує всі вимоги позивача про повернення боргу. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). Як передбачено ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У зв'язку з тим, що відповідач до тепер не повернув позивачу позичені в неї гроші, позов визнав в повному обсязі, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 119 700 гривень, а також судовий збір в розмірі 1197 грн.

Outcome: approved