Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього заборгованості по сплаті аліментів в сумі 11635,99 грн., яка виникла в зв'язку з несплатою аліментів згідно виконавчого листа № А-18, виданого 14 травня 1992 року Томаківським районним судом Дніпрпетровськоїобласті. 14 травня 1992 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області було ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Виконавчий лист, виданий на підстав зазначеного рішення, перебував на виконанні у відділі державної виконавчої служби Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області. Аліменти на утримання дитини сплачувалися боржником несвоєчасно та не в повному обсязі. 27 жовтня 2009 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Томаківського районного управління юстиції Дніпропетровської області було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з відповідача аліментів у зв'язку із закінченням передбаченого законом строку для стягнення (до досягнення дитиною повноліття). Виконавчий документ повернуто стягувачеві. Проте, за відповідачем залишилась заборгованість за аліментами, яка на момент досягнення дочкою повноліття склала 11635,99 грн. Добровільно сплатити виниклу заборгованість відповідач відмовляється. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач проти позову не заперечує, але пояснив суду, що він немав змоги сплачувати аліменти та їз заборгованість, оскільки ніде не працював. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії VІ-КИ № 361815, виданим Мирівською сільською радою Томаківського району. На підставі виконавчого листа, виданого 14.05.1992 року Томаківським районним судом з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягувались аліменти на утримання дитини [PERSON], в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 28 квітня 1992 року і до її повноліття. Під час перебування на виконанні у відділі ДВС виконавчого листа стосовно [PERSON] державному виконавцю не надалось можливості стягнути з відповідача по справі вищевказану заборгованість за аліментами, що підтверджується актом державного виконавця від 26.10.2009 року, де зазначено, що майно на яке можливо звернути стягнення у боржника відсутнє. Сума боргу за аліментами підтверджується розрахунком заборгованості державного виконавця, де зазначено, що станом на повноліття дитини (на 13 серпня 2009 року) заборгованість [PERSON] складає 11635,99 грн., нарахована за період з 01 вересня 2007 року по 13 серпня 2009 рік. Відповідно до вимог ст.ст. 180,181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні їх від цього обов'язку, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Згідно ч.4 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. Вказана сума заборгованості за аліментами не погашена на момент розгляду справи судом, а тому підлягає примусовому стягненню із відповідача. Оскільки відповідач винен у виникненні спору, він повинен відшкодувати позивачці в повному розмірі сплачені нею судові витрати (судовий збір та витрати на ІТЗ розгляду справи). На підставі викладеного та

Outcome: approved