Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

[PERSON] 19 вересня 2011 року звернулась до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою про встановлення факту та визнання права власності на спадщину за законом, після смерті чоловіка - [PERSON], померлого 23 грудня 2010 року. У судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, та пояснила, що 24 вересня 2009 року її чоловік [PERSON] на підставі заповіту прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], яка склалася з ? частин земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Волоськобалаклійської сілської ради Шевченківського району Харківської області. Після чого він здав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку до Держкомзему для виготовлення державного акту на земельну ділянку, але він його не отримав , так як 23 грудня 2010 року помер. Після смерті чоловіка, 13 липня 2011 року відділом Держкомзему у Шевченківському районі Харківської області був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №830202 на його прізвище . Вона звернулась до нотаріальної контори для прийняття спадщини але отримала відмову ,т.я. чоловік помер 24 вересня 2009 року , а державний акт на його імя було видано 13 липня 2011 року, тобто після його смерті. Тому вона змушена звернутися до суду та просить визнати той факт , що її чоловік отримав спадок , а вона як його спадкоємиця має право на спадкування за законом . Представник Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області в судове засідання не зявився, надавши до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у своєї відсутності та проти задоволення позову [PERSON] не заперечував. Представник 3-ї особи :Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та проти задоволення позову [PERSON] не заперечував . Суд заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, перевіривши матеріали справи, вважає що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлені такі факти, і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає ,що кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Зі змісту свідоцтва про одруження (серія ІІ-ЯК № 0289229 виданого Палацом одружених в м. Харкова вбачається, що позивачка 25 лютого 1967 року одружилася з [PERSON]. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого державним нотаріусом Шевченківського раойну Харківсської області від 24 вересня 2009 року, [PERSON], отримав в спадщину після смерті своєї матері [PERSON], земельну ділянку в розмірі ? частин. Відповідно до свідоцтва про смерть виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського МУЮ серія І-ЖД № 253323, [PERSON], помер 23 грудня 2010 року. Державний акт на право власності на земельну ділянку,(серія ЯЛ № 830202) виданий 13 липня 2011 року відділом Держкомзему у Шевченківському районі Харківської області засвідчує той факт , що [PERSON] є власником земельної ділянки , площею 6.0420 га в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Волоськобалаклійської сільської ради Шевченківського району Харківської області . З до довідки № 4162/02-14 Головного Управління Юстиції в Одеській області третьої Одеської Державної нотаріальної контори від 11 серпня 2011 року вбачається, що позивачці відмовлено в прийнятті спадщини після смерті чоловіка, так як акт на право власності на земельну ділянку на імя [PERSON] виникло після смерті власника. Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Відповідно до ст.234 ЦПК України суд в порядку непозовного цивільного судочинства може розглядати справи про підтвердження наявності або відсутності і юридичних фактів , що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Таким чином встановлення факту прийняття спадщини має юридичне значення, оскільки відповідно до норм діючого законодавства позивачка може мати право на оформлення спадщини, але відсутність підтвердження вказаних обставин може позбавити її вказаних прав. Відносини спадкування регулюються Цивільним кодексом України, який вступив у дію 01 квітня 2004 року. Стаття 328 Цивільного кодексу України передбачає , що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців ). Згідно до ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Статтею 1256 Цивільного кодексу України передбачено черговість спадкування за законом. У першу чергу спадкоємців згідно до частини 1 ст. 1261 Цивільного кодексу України мають діти спадкодавця , у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті , той з подружжя , який його пережив та батьки. Суд враховує, що позивачка є спадкоємицею першої черги, інші спадкоємці відмовились від прийняття спадщини , визнання за позивачкою права власності не порушає нічиїх інтересів. Оцінивши зібрані докази та давши їм належну оцінку, суд дійшов до висновку ,що позовні вимоги [PERSON] є доведеними та підлягають задоволенню.

Outcome: approved