Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дійсним договору купівлі-продажу легкового автомобіля та визнання права власності на автомобіль. Посилався в позові на те, що 18.12.06 року він познайомився з відповідачем [PERSON], який продавав там автомобіль - пасажирський мікроавтобус марки «RENAULT-TRAFIK», 2003 року випуску, білого кольору, державний реєстраційний номер [NUMBER]. Вартість даного автомобіля становила 16000 доларів США. Такої суми в нього не було, але автомобіль відповідача сподобався, та вони почали домовляться про продаж автомобіля у розстрочку. [PERSON] спочатку не погоджувався, але потім, коли він сказав йому, що напише відповідну розписку, [PERSON] погодився і вони оговорили з ним кінцеву суму продажу - 15700 доларів США, що було еквівалентно 78500 грн. Одночасно вони домовились з відповідачем, що він сплатить йому цю суму в три етапи на протязі року. Вказує, що після цього 18.12.06р. вони склали письмовий договір купівлі-продажу цього автомобіля і оговорили в ньому, що цей договір вступає в законну силу після повної сплати обумовленої суми ціни цього автомобіля і буде посвідчений після цього в органах нотаріату. Зазначає, що вони поїхали до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу [PERSON] і по проханню [PERSON] вона роздрукувала йому довіреність на право користування та керування цим автомобілем ним, його дружиною [PERSON] та сином [PERSON]. Після цього позивач передав у руки відповідача в його автомобілі біля офісу нотаріуса перший транш обумовленої ціни продажу автомобіля - 38 (тридцять вісім) тисяч гривень у різних купюрах. Вказує, що 27.03.07р. він зареєстрував куплений у відповідача автомобіль в Кельменецькому 5-му міжрайонному відділення РЕР і отримав на нього тимчасовий реєстраційний талон РАР № 646117. Наступний транш коштів в сумі 20000 (двадцять тисяч) гривень різними купюрами позивач передав у руки відповідача 15.09.07р. року в приміщенні його службового кабінету авто мийки та техсервісу «Фенікс» по вул. Миргородській, 12-а в м.Чернівці. Останній транш цієї суми 20500 (двадцять тисяч п'ятсот) гривень позивач передав відповідачу 21.06.08р. також у його службовому кабінеті. Зазначає, що повністю сплатив відповідачу обумовлену ними суму вартості вказаного автомобіля і після цього звернувся до нього з проханням посвідчити в установленому законом порядку договір купівлі-продажу даного автомобіля, але він відмовився це зробити, посилаючись на свою занятість. В подальшому на протязі 2008-2011 років він неодноразово звертався до відповідача по цьому поводу, на що він обіцяв посвідчити договір купівлі-продажу автомобіля пізніше, але весь час ухилявся від цього. Вказує, що в травні 2011 року в черговий раз звернувся до нього по цьому поводу, але він повідомив, що взагалі відмовляється посвідчувати договір купівлі-продажу автомобіля між ними. На підставі вищевикладеного, просить суд, визнати дійсним договір купівлі-продажу пасажирського мікроавтобуса марки «RENAULT-TRAFIK», 2003 року випуску, білого кольору, державний реєстраційний номер [NUMBER], заключеного між ним та [PERSON], [INFO], проживаючим в [INFO], та визнати за ним право власності на вищевказаний автомобіль. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилався на доводи викладені в позовній заяві. Просив суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Крім того, відповідачем було надано до суд нотаріально посвідчену заяву про визнання позову.(а.с.50) Суд не приймає визнання позову відповідачем, оскільки це суперечить визначеній процедурі укладання договору купівлі-продажу та нормам цивільного кодексу України. До даного висновку суд приходить виходячи з наступного: Так відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним Проте згідно, п. 13 Постанови № 9 ВСУ «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року, встановлено, що «При розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість.» У судовому засіданні не було доведено, що відповідачі дійсно ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу спірного автомобіля. Навпаки, як вбачається з матеріалів справи між сторонами відсутній спір, тому, у відповідності до ст. 220 ЦК України відсутні правові підстави для задоволення позову. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги не відповідають можливому способу захисту його цивільних прав та інтересів, можливість оформлення права власності відповідача на автомобіль та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу автомобіля марки «RENAULT-TRAFIK», 2003 року випуску на даний час між сторонами не втрачена, а тому позов задоволенню не підлягає. Враховуючи вищенаведене

Outcome: dismissed