Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-01 00:00:00

У березні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування майнової та моральної шкоди. Свої вимоги обгрунтовує тим, що він як голова обласного комітету «Справедливість» допомагав захищати свої права у правоохоронних органах та в суді інваліду II групи [PERSON], [INFO]. У звязку з цим син [PERSON] - [PERSON] звернувся до Корабельного районного суду м. Миколаєва з позовом до нього про захист честі, гідності та стягнення моральної шкоди. Крім того, відповідач поширював чутки, неправдиві / відомості про роботу правозахисної організації, обмовив його як голову обласної організації, хотів знищити благодійний комітет, який допомагає інвалідам та бідним людям. Через що в нього піднявся тиск та 12 днів він знаходився в лікарні 100 грн. та витратив на лікування. А також, неправомірними діями відповідача йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 1000грн.. Посилаючись на викладене просив суд зобовязати відповідача спростувати відомості, що не відповідають дійсності та порочать його честь, гідність та ділову репутацію, зобовязати відповідача вибачитись публічно через пресу та місцеве телебачення, стягнути в рахунок відшкодування майнової шкоди 100грн. та 1000грн. в рахунок моральної шкоди. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав та при цьому пояснив, що неправдиві відомості відносно його честі, гідності та ділової репутації були викладені лише в позовній заяві з якою відповідач звернувся до суду. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечував, пояснивши, що в 2010 році звертався до суду з позовом до позивача, але в цьому ж році позов було залишено без розгляду, ніяких чуток та неправдивих відомостей щодо [PERSON] він ніде не розповсюджував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст.ст.3,10 Конституції України честь та гідність людини визнаються в Україні одними з найвищих соціальних цінностей. Статтею 297 ЦК України передбачено, що кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Згідно ч.І ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сімї недостовірної інформації, має право на відповідь, також на спростування цієї інформації. Вимогами ч.З ст. 277 ЦК України передбачено, що негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативної слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка на думку позивача, порушує його право на повагу д гідності, честі чи ділової репутації. Згідно ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Відповідно до ч.1,2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, крім іншого, полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. 13 січня 2010 року [PERSON] звернувся до Корабельного районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] про захист честі гідності та стягнення моральної шкоди, який обгрунтовував тим, що відповідач направляє в правоохоронні органи заяви про притягнення його до кримінальної відповідальності за начебто побиття та нанесення тілесних ушкоджень його матері - [PERSON], розповсюджує відомості, що не відповідають дійсності та порочать його честь гідність. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17 грудня 20101 року вказаний позов було залишено без розгляду. Як встановлено судом, [PERSON] тільки в позовній заяві до суду зазначив, про недостовірну інформацію відносно нього розповсюджену [PERSON]. Згідно розяснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України п. 15 та п.17 від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радії, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації в мережах Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного звязку; викладення в характеристиках, заявах, листах адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Інформація, зазначена у позовній заяві чи іншій заяві, адресованій до суду, а також в процесуальних документах (запереченнях на позов, апеляційних чи інших скаргах тощо), може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації, за винятком випадків, коли ця інформація була визначена підставою предявленого позову і стосувалася його предмета, була доказом у справі, а так само предметом апеляційного чи іншого перегляду в порядку, встановленому процесуальним законом. За такого, інформація, що була підставою для предявленого позову [PERSON] не може бути підставою для захисту гідності, честі чи ділової репутації [PERSON]. Враховуючи вищевикладене суд вважає вимоги позивача про захист честі, гідності та ділової репутації необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а відтак і не підлягають задоволенню й вимоги про відшкодування майнової та моральної шкоди. Згідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати сплачені при предявленні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed