overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-04 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанкзвернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № CNXRRC09270161 від 10.06.2008 року в сумі 4315,05 грн. та з [PERSON] і [PERSON] 200 грн. солідарно. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, заперечень проти позову не надали. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки представник позивача проти цього не заперечував. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 10 червня 2008 року [PERSON] та ПАТ КБ ПриватБанкуклали кредитний договір № CNXRRC09270161, згідно якого банк надав йому кредит в сумі 5662,26 грн., а той в свою чергу зобовязаний сплачувати кредитні кошти у визначений строк та інші платежі, передбачені договором. Банк свої зобовязання за договором № CNXRRC09270161 від 10.06.2008 року виконав і надав кредитні кошти позичальнику в повному обсязі. Згідно договору поруки № 02 від 01.06.2011 року між ПАТ КБ ПриватБанкта [PERSON], укладеному в забезпечення виконання [PERSON] зазначеного договору, [PERSON] несе солідарну відповідальність з боржником в межах суми 200 грн. В порушення умов кредитного договору [PERSON] погашення основної суми кредиту та відсотків за його користування своєчасно не здійснював. За таких обставин, загальна сума боргу, відповідно до розрахунку банку, на час звернення до суду складає 4515,05 грн., а саме: 1129,81 грн. заборгованість за кредитом; 451,81 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 509,60 грн. заборгованість по комісії за користуванням кредиту; 1732,64 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 191,19 грн. штраф (процентна складова). Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.ст. 610, 554 ЦК України боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники, проте, обсяг відповідальності поручителя встановлюється договором поруки. Наведене дає підстави вважати вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанкправомірними, а відповідачів таким, що за невиконання умов договору № CNXRRC09270161 від 10.06.2008 року повинні відповідати за цивільними зобовязаннями в розмірах встановлених цим договором та договором поруки № 02 від 01.06.2011 року, сплативши на користь банка відповідну суму боргу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-04 00:00:00

ПАТ КБ ПриватБанкзвернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № CNXRF503383312 від 18.06.2009 року в сумі 19732,33 грн. та з [PERSON] і [PERSON] 200 грн. солідарно. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, заперечень проти позову не надали. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки представник позивача проти цього не заперечував. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 18 червня 2009 року [PERSON] та ПАТ КБ ПриватБанкуклали кредитний договір № CNXRF503383312, згідно якого банк надав йому кредит в сумі 2898,32 грн., а той в свою чергу зобовязаний сплачувати кредитні кошти у визначений строк та інші платежі, передбачені договором. Банк свої зобовязання за договором № CNXRF503383312 від 18.06.2009 року виконав і надав кредитні кошти позичальнику в повному обсязі. Згідно договору поруки № 01 від 27.05.2011 року між ПАТ КБ ПриватБанкта [PERSON], укладеному в забезпечення виконання [PERSON] зазначеного договору, [PERSON] несе солідарну відповідальність з боржником в межах суми 200 грн. В порушення умов кредитного договору [PERSON] погашення основної суми кредиту та відсотків за його користування своєчасно не здійснювала. За таких обставин, загальна сума боргу, відповідно до розрахунку банку, на час звернення до суду складає 19932,33 грн., а саме: 2388,75 грн. заборгованість за кредитом; 71,27 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 366,21 грн. заборгованість по комісії за користуванням кредиту; 15680,75 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 925,35 грн. штраф (процентна складова). Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, згідно якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до ст.ст. 610, 554 ЦК України боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники, проте, обсяг відповідальності поручителя встановлюється договором поруки. Наведене дає підстави вважати вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанкправомірними, а відповідачів таким, що за невиконання умов договору № CNXRF503383312 від 18.06.2009 року повинні відповідати за цивільними зобовязаннями в розмірах встановлених цим договором та договором поруки № 01 від 27.05.2011 року, сплативши на користь банка відповідну суму боргу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудам за адресою: с.Друцьке, Чернігівського району, вул.Набережна, 16, як за спадкоємцем за законом після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 25 червня 2002 року. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач Ладинська сільська рада Чернігівського району справу просила розглянути без участі їх представника, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] справу просили розглядати у їх відсутність позовні вимоги також визнали. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно наданої копії свідоцтва про смерть /а.с.8/, [PERSON] помер 25 червня 2002 року. Після її смерті відкрилась спадщина. До спадкового майна належить житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: с.Друцьке, Чернігівського району, вул.Набережна, 16. Згідно із свідоцтвом про одруження /а.с.9/ позивачка перебувала у шлюбі з [PERSON]. Як вбачається з представлених довідок виконкому Ладинської сільської ради Чернігівського району, Чернігівської області, [PERSON], був зареєстрований та постійно проживав разом з позивачкою за адресою: с.Друцьке, Чернігівського району, вул.Набережна, 16, даний житловий будинок з господарськими спорудами мав статус колгоспного двору, але свідоцтво про право власності він не отримував. За рішенням виконавчого комітету Ладинської сільської ради /а.с.10/ позивачці видане свідоцтво про право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудам за адресою: с.Друцьке, Чернігівського району, вул.Набережна, 16, /а.с.11/. Право власності на іншу частину цього домоволодіння не зареєстровано. Позивачка, відповідно до ст.ст. 529, 549 ЦК України (1963 року) є спадкоємцем за законом спадкового майна померлого [PERSON], оскільки вона на день смерті спадкодавця проживала разом з ним та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом /а.с.13/. Разом з тим, згідно з положеннями ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Сторонами не заперечувалось, що правовстановлюючий документ на спірний будинок спадкодавець не отримав. Проте, оскільки право власності на частину будинку зареєстроване за позивачкою, суд приходить до висновку, що за нею слід визнати право власності і на іншу частину як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті свого чоловіка [PERSON], який помер 25 червня 2002 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-04 00:00:00

Позивач в своїй позовній заяві просить визнати за ним право власності на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами , який розташований в с. Веприк вул. Миру, 108 Бобровицького району Чернігівської області в порядку спадкування за законом після смерті 11.11.1999 року [PERSON], посилаючись на слідуючі обставини: 11 листопада 1999 року померла його дружина [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на Ѕ частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами , які не зареєстровані в Ніжинському МБТІ ,тому він вимушений звернутись до суду з позовною заявою про визнання права власності. Позивач в заяві до суду просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнає та просить їх задовольнити. Відповідач до суду не зявився , надав суду листа в якому просить справу розглянути у відсутності його представника , вказав , що позовні вимоги позивача визнає і не заперечує проти їх задоволення . Враховуючи заяви сторін, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи ,суд вважає , що при таких обставинах позов підлягає задоволенню ,так як викладені в позовній заяві доводи знайшли своє підтвердження дослідженими в суді доказами , а саме : відповідно до свідоцтва про шлюб підтверджується, що [PERSON] яка померла 11.11.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть ( а.с. 6 ) була дружиною позивача; із довідок Веприцької с/Ради вбачається, що позивач разом із померлою проживали та були зареєстровані в [INFO] ( а.с.14); відповідно до довідки Ніжинського МБТІ підтверджується, що Ѕ частина будинку з надвірними будівлями та спорудами в Ніжинському МБТІ не зареєстрована ( а.с.11 ); із довідки Бобровицької нотаріальної контори вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ніхто не звертався ( а.с.21) За таких обставин , суд вважає, що позов ґрунтується на законі ,а тому вимоги позивача про визнання права власності на нерухоме майно підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-04 00:00:00

31 серпня 2011 р. Позивачка звернулася з даним позовом до суду, підтримуючи який пояснила, що [PERSON] є батьком їхніх неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. На сьогоднішній день відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, участі у їх вихованні не приймає. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідач на даний час не має постійного місця роботи, але має мінливий дохід, так як часто їздить на заробітки. Оскільки відповідач є людиною молодого віку, на його утриманні не має інших непрацездатних осіб, а тому просить суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі по 400 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позову, оскільки не має змоги сплачувати аліменти в розмірі по 400 грн. на кожну дитину щомісячно. Просить суд стягувати з нього аліменти в меншому розмірі. Зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с.4/. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, участі у їх вихованні не приймає. Угоди про добровільну сплату аліментів між ним та позивачкою не досягнуто. Діти повністю перебувають на утриманні матері. Згідно статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Оскільки, відповідач є фізично здоровою людиною, має нерегулярний дохід, на його утриманні не має інших непрацездатних осіб, то суд приходить до висновку, що необхідно стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі по 350 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. На підставі ст.,ст. 180, 181, 182, 184 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-04 00:00:00

29 серпня 2011 року позивач звернувся з даним позовом до суду, підтримуючи який представник позивача пояснила, що 14 березня 1979 року позивач зареєстрував шлюб із [PERSON] (д.п. Свищук) [PERSON] в Малоключівській сільській раді, про що зроблено актовий запис № 2. Від шлюбу у них народилося пятеро дітей, але на даний час четверо з них вже повнолітні. Неповнолітній син [PERSON], [INFO], проживає з відповідачкою. Близько десяти років вони разом не проживають і не підтримують будь-яких сімейних відносин. У них різні інтереси і кожен живе своїм власним життям. Вважає, що сімя їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому просить суд розірвати його, так як збереження шлюбу суперечить його інтересам. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином і від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд розглядає справу в заочному провадженні на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 14 березня 1979 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] (д.п. Свищук) [PERSON] в Малоключівській сільській раді, про що зроблено актовий запис № 2 /а.с.3/. Від шлюбу у них народилося пятеро дітей, але на даний час четверо з них вже повнолітні. Неповнолітній син [PERSON], [INFO], проживає з відповідачкою /а.с.4/. Близько десяти років вони разом не проживають і не підтримують будь-яких сімейних відносин. У них різні інтереси і кожен живе своїм власним життям. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить його інтересам, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON] та [PERSON] (д.п. Свищук) Г.В. розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-04 00:00:00

29 серпня 2011 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, підтримуючи який пояснила, що 20 жовтня 2007 року зареєструвала шлюб з [PERSON] у селищі Печеніжин Коломийського району, про що зроблено актовий запис № 29. Від шлюбу у них народилася дочка - [PERSON], [INFO]. З самого початку вони проживали в господарстві її батьків в с-щі Печеніжин вул. Л.Українки 54. У квітні цього року відповідач залишив її та доньку, забрав свої речі й почав жити окремо, після чого перестав спілкуватися із нею, цікавитися життям дитини та забезпечувати сімю матеріально. Він систематично дзвонить її по телефону та погрожує в нетверезому стані, що призводить до частих сварок. Вважає, що сімя їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому просить суд розірвати його, так як збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дочки, неповнолітню дочку залишити проживати із нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище Гриджук. Відповідач заперечив проти позову та просить суд не розривати шлюб укладений із позивачкою, оскільки бажає зберегти сімю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 20 жовтня 2007 року між [PERSON] (д.п. Соколишин) О.М. та [PERSON] зареєстровано шлюб у селищі Печеніжин Коломийського району, про що зроблено актовий запис № 29 /а.с.4/. Від шлюбу у них народилася дочка - [PERSON], [INFO] /а.с.5/. З самого початку вони проживали в господарстві батьків позивачки в с-щі Печеніжин вул. Л.Українки 54. У квітні цього року відповідач залишив позивачку та їх доньку, забрав свої речі й почав жити окремо, після чого перестав спілкуватися із ними, цікавитися життям дитини та забезпечувати сімю матеріально. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дочки, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON] (д.п. Соколишин) О.М. та [PERSON] розірвати. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не зявилась , надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі, прізвище після розірвання шлюбу залишити [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони одружені з 23.11.1991 р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] Андріївну, [INFO], шлюбно-сімейні відносини припинені. Відновлювати відносини позивач не бажає, почуття любові до відповідача утрачені. В даний час позивач вважає, що родина розпалась остаточно і відновлена бути не може. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечувала. Згідно зі ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки родина розпалась остаточно і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-04 00:00:00

Сторони з 25 серпня 2001 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. Позивачка, посилаючись на те, що вона з відповідачем з червня 2011 року не проживають, так як мають різні погляди на сімейне життя, звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач проти позову не заперечує, про що вказав в заяві. Позов підлягає до задоволення, оскільки сторони визнали, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-04 00:00:00

Відповідач є батьком сина [PERSON] [INFO], матірю якого є позивачка. Позивачка, посилаючись на те, що відповідач не надає допомоги на утримання сина, звернулась в суд з позовом про стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач позов визнав, про що вказав в заяві. Оскільки відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь позивачки у вказаному нею розмірі, то позов підлягає до задоволення. З відповідача слід стягнути на користь держави 51 грн. судового збору та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі наведеного, ст.ст.180-182 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-04 00:00:00

23 грудня 1998 року померла [PERSON] - баба позивачки, після смерті якого відкрилась спадщина на земельну частку (пай) розміром 2,15 га, в КСГП «Пам'ять Леніна» с.Попівка Смілянського району. 5 березня 2006 року помер [PERSON] батько позивачки, після смерті якого відкрилась спадщина на земельну частку (пай) розміром 2,40 га, в КСП «Пам'ять Леніна» с.Попівка Смілянського району та майновий пай в КСП «Пам'ять Леніна» с.Попівка Смілянського району розміром 7076 грн., або 0,283 відсотків. [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] матері, та [PERSON] її чоловіка, так як постійно проживала з спадкодавцями. 20 жовтня 2007 року померла [PERSON] мати позивачки, після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 1,85 га на території Попівської сільради Смілянського району та майновий пай в КСГП «Пам'ять Леніна» с.Попівка Смілянського району розміром 6836 грн., або 0,274 відсотків. Позивачка, посилаючись на те, що вона прийняла спадщину після смерті матері, так як постійно проживала з спадкодавцем, однак не може оформити її, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, звернулася в суд з позовом до Попівської сільської ради про визнання за нею права власності на спадкове майно. Представник відповідача проти позову не заперечує. Судом встановлено, що [PERSON] правомірно володіла земельною часткою розміром 2,15 га. в КСГП «Пам'ять Леніна» с.Попівка Смілянського району, а [PERSON] земельною часткою розміром 2,40 га., майновим паєм цього ж КСП розміром 7076 грн., або 0,283 відсотків, [PERSON] земельною ділянкою площею 1,85 га на території Попівської сільради Смілянського району та майновим паєм в КСГП «Пам'ять Леніна» с.Попівка Смілянського району розміром 6836 грн., або 0,274 відсотків. Позивачка прийняла спадкове майно, так як постійно проживала з спадкодавцями на час відкриття спадщини, проте оформити не може оскільки відсутній правовстановлюючі документи на земельні ділянки. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Приймаючи до уваги, що [PERSON] прийняла спадщину, тому за нею повинно бути визнано право власності на земельну частку (пай) розміром 2,15 га, земельну частку (пай) розміром 2,40 га, майновий пай в КСГП «Пам'ять Леніна» с.Попівка Смілянського району розміром 7076 грн., або 0,283 відсотків, земельну ділянку площею 1,85 га на території Попівської сільради Смілянського району та майновий пай в КСГП «Пам'ять Леніна» с.Попівка Смілянського району розміром 6836 грн., або 0,274 відсотків.

Outcome: approved