Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-19 00:00:00

В липні 2011 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до відповідачки [PERSON] про визначення часток і розділ спадкового майна. В ході розгляду справи позовні вимоги були уточнені та визначені сторони по справі. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві і в ході судового розгляду посилався на те, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 14 грудня 1998 року, виданого виконкомом Дніпропетровської міської Ради народних депутатів на підставі розпорядження від 14.12.1998 року № 3/3972-98 його матері - [PERSON], сестрі [PERSON] та племінниці [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. Право власності на квартиру зареєстроване в КП ДМБТІ. Сестра [PERSON] померла 26 грудня 2006 року, мати [PERSON] померла 07 листопада 2009 року. Після смерті матері відкрилася спадщина, яка складається із належної їй частини у спільній сумісній власності на квартиру, та частини сестри, яка була нею успадкована після її смерті. Спадкоємцем першої черги після смерті матері є він, інших спадкоємців першої черги за законом чи заповітом не має. В передбачений законом строк він звернувся до Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину після матері, але йому було відмовлено у цьому, оскільки відповідно до пункту 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції № 20/5 від 03.03.2004 р., нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Просив суд: визначити, що частки у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] є рівними, та кожному із них: [PERSON] належить 1/3 частка квартири, [PERSON], яка померла 7 листопада 2009 року, [PERSON], яка померла 26 грудня 2006 року за життя належало по 1/3 частці зазначеної квартири та змінити правовий режим у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] зі спільної сумісної власності на спільну часткову. Відповідачка та її представник в судове засіданні зявився. Не заперечували щодо задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Суд, заслухавши позивача, відповідачку, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи і встановлено в судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 14 грудня 1998 року, виданого виконкомом Дніпропетровської міської Ради народних депутатів на підставі розпорядження від 14.12.1998 року № 3/3972-98 [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. Право власності на квартиру зареєстроване в КП ДМБТІ та записано у реєстрову книгу за №242п-7-12 ( а.с.9-11). Згідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного із них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно до ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст.372 ЦК України майно, що є спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. [PERSON] померла 26 грудня 2006 року ( а.с.14). [PERSON] померла 07 листопада 2009 року ( а.с.13) і здійснити виділ часток не можливо. Згідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій державного нотаріуса Шостої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] від 12.05.2011 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на її імя після смерті матері [PERSON], померлої 07 листопада 2009 року на нерухоме майно частки квартири [ADDRESS], в звязку з невизначеністю спадкової маси частки померлої у спільному майні ( а.с.11). Відповідно до п.224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті одного із учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. При таких обставинах суд вважає за можливим визнати, що частки у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] є рівними, та кожному із них: [PERSON] належить 1/3 частка квартири, [PERSON], яка померла 7 листопада 2009 року, [PERSON], яка померла 26 грудня 2006 року за життя належало по 1/3 частці зазначеної квартири та змінити правовий режим у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] зі спільної сумісної власності на спільну часткову. Згідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін.

Outcome: approved