Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-15 00:00:00

До суду надійшов зазначений позов обґрунтовуючи і підтримуючи який в судовому засіданні представник позивача зазначив, що з 1986р., згідно до Наказу по ДГ «Олександрівка»чоловіку позивачки було надано у постійне користування земельну ділянку по вул..Центральна,100 у с.Мала Олександрівка Бориспільського району Київської області площею 0,10 [PERSON]. Вказану земельну ділянку вона обробляла разом з чоловіком, а після його смерті у 2000р. продовжувала обробляти її самостійно. Вона неодноразово зверталась з заявами до Відповідача 2 про передачу їй безоплатно у власність вказану земельну ділянку, але їй було відмовлено. Їй стало відомо, що рішенням від 19.05.2009р. Відповідач 2 передав спірну земельну ділянку у власність Відповідача 1. Вона вважає вказане рішення незаконним і просить його скасувати, оскільки вона тривалий час користувалась вказаною земельною ділянкою і мала першочергове право не передачу її у власність. Відповідач 1 [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що його покійний батько дійсно дозволяв обробляти позивачці частину належної йому земельної ділянки. На цей час він є власником земельної ділянки по вул..Центральна,98 в с.Мала Олександрівка Бориспільського району Київської області, оскільки є державний акт виданий на його імя. Він вважає, що державний акт видано на законних підставах і просить у позові відмовити. Відповідач 2 Великоолександрівськ сільська рада позов не визнала і в запереченнях зазначила, що в Наказі по ДГ «Олександрівка» від 05.05.1986р. на який спирається позивачка, не зазначено точного місця розташування земельної ділянки, яка була надана позивачці, тому виділення її в натурі є неможливим. Також вони заперечують ту обставину, що позивачка використовувала спірну земельну ділянку на протязі 24 років, оскільки за весь цей час вона жодного разу не сплачувала податок на землю. Тому вони вважають, що позов задоволенню не підлягає. Представник третьої особи в судовому засіданні не зявився, у своїй письмовій заяві просить суд слухати справу у його відсутність. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що позивачко обробляла земельну ділянку по вул..Центральна в с.Мала Олександрівка, як таку, що була виділена її покійному чоловікові ДГ «Олександрівка». Свідок [PERSON] в судовому засіданні дала покази аналогічні показам свідка [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що земельна ділянка передана у власність [PERSON], належала його покійному батьку, і з його дозволу, позивачка деякий час обробляла її частину. Свідок [PERSON] в судовому засіданні дав покази, аналогічні показам свідка [PERSON] Суд дослідив, проаналізував та оцінив зібрані по справі докази у їх сукупності і дійшов висновку, що позов необґрунтований і задоволенню не підлягає. Як встановлено в судовому засіданні, Рішенням Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області №1616-40-V від 19.05.2009р. [PERSON] було передано у власність земельну ділянку по вул..Центральна,98 у с.Мала Олександрівка Бориспільського району Київської області. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що нею використовувалась земельна ділянка по вул..Центральна,100 в с.Мала Олександрівка Бориспільського району Київської області. Згідно до вимог ст..60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести суду обставини на які вона посилається. Згідно до вимог ст..119 ЗК України, громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутись до органів місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність. Доказів та обґрунтувань того, що нею використовувалась земельна ділянка по вул..Центральна,98, а не Центральна,100, позивачка суду не надала, хоча мала для цього реальну можливість у випадку наявності такого використання. Рішення сільської ради про відмову у задоволенні заяви про передачу у власність земельної ділянки по вул..Центральна,100 позивачкою не оскаржено. Також сторонами суду не надано доказів того, чи змінювалась нумерація земельних ділянок і, якщо так - то з яких підстав. Зазначені обставини сторонами в судовому засіданні не зазначались, предметом судового розгляду не були, оскільки жодна з сторін не посилалась на них, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд має досліджувати докази в межах заявлених вимог і не вправі збирати докази на користь однієї із сторін, чи обох сторін за своєю ініціативою. Суд вважає за доведену ту обставину, що оскаржене рішення прийнято належним органом, в належному складі, в межах своєї компетенції, а тому з цих підстав та підстав, зазначених позивачем у позовній заяві, - скасування не потребує. Також позивачем у позовній заяві помилково зазначено посилання на норми КАС України. Оскільки зазначений спір є фактично спором про право власності щодо земельної ділянки, він має розглядатись за нормами ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed