Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-30 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до кредитної спілки "Флагман" про повернення вкладу в сумі 165 100 грн., відсотків за користування коштами в сумі 12 729,92 грн., відшкодування упущеної вигоди в сумі 50 925,54 грн., моральної шкоди в сумі 5 000 грн. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі пояснивши, що вона 16.11.2007 року уклала з кредитною спілкою „Флагман договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №53, строком до 16.05.2009 року, за яким вона передала відповідачу грошові кошти в сумі 80 000 гривень строком на 18 місяців, а відповідач зобовязався за договором нараховувати плату за користування внеском позивачці в розмірі 24 % річних від суми внеску. Після спливу строку дії вказаного договору, а саме 16.09.2009 року сторони уклали додатковий договір №2, продовживши строк дії договору на три місяці до 16.12.2009 року, а 16.11.2009 року сторони уклали додатковий договір №3, продовживши строк дії договору на пять місяців до 16.05.2010 року. Крім того, 05.05.2008 року вона уклала з кредитною спілкою „Флагман договір про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №26, строком до 05.05.2009 року, за яким вона передала відповідачу грошові кошти в сумі 700 гривень строком на 12 місяців, а відповідач зобовязався за договором нараховувати плату за користування внеском позивачці в розмірі 25 % річних від суми внеску. Після спливу строку дії вказаного договору, а саме 16.09.2009 року сторони уклали додатковий договір №25, продовживши строк дії договору на три місяці до 05.08.2009 року. По спливу строку додаткової угоди позивач звернулася до відповідача з заявою про повернення їй суми грошового вкладу та відсотків, але хоча і отримала частину вкладу, але остання виплата відбулась 07.12.2010 року, після чого виплати припинились. У зв'язку із чим просила суд стягнути з кредитної спілки "Флагман" борг за договорами вкладу в сумі 165 100 грн., відсотки за користування коштами в сумі 12 729,92 грн., упущену вигоду в сумі 50 925,54 грн. та моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях та погіршення стану її здоровя, в сумі 5 000 грн. Представник відповідача кредитної спілки "Флагман" в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи був сповіщений належним чином, що підтвердується повідомленням від 09.09.2011 року, від 26.09.2011 року, оголошенням в газеті "Рідне Прибужжя" №120 від 25 жовтня 2011 року, поштовим повідомленням від 23.11.2011 року. Згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, враховуючи думку позивача, яка не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги позивачки законні, обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 16 листопада 2007 року між кредитною спілкою «Флагман» та членом кредитної спілки [PERSON] укладено договір по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок № 53, згідно умов якого кредитна спілка приймає від останньої грошовий внесок (вклад) на депозитний рахунок у розмірі 80 000 грн. строком на 18 місяців та зобовязується повернути цей внесок та сплатити проценти, нараховані за користування ним на умовах та в порядку, встановлених договором зі сплатою відсотків у розмірі 24 % річних від суми внеску за користуванням вкладом, строком по 16 травня 2009 року (а.с.№6). 16 вересня 2009 року сторони уклали додатковий договір №2, продовживши строк дії договору на три місяці до 16 грудня 2009 року, а 16 листопада 2009 року сторони уклали додатковий договір №3, продовживши строк дії договору ще на пять місяців до 16 травня 2010 року (а.с.№7). Крім того, 05 травня 2008 року між кредитною спілкою «Флагман» та членом кредитної спілки [PERSON] укладено договір по залученню внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок №26, строком до 05 травня 2009 року, згідно умов якого кредитна спілка приймає від останньої грошовий внесок (вклад) на депозитний рахунок у розмірі 700 гривень строком на 12 місяців, а КС "Флагман" зобовязалася за договором нараховувати плату за користування внеском позивачці в розмірі 25 % річних від суми внеску (а.с.№8). І починаючи з 05.05.2008 року до 16.07.2009 року здійснювала внески на загальну суму 114 680 грн. (а.с.№10). 16 вересня 2009 року сторони уклали додатковий договір №25, продовживши строк дії договору на три місяці до 05 серпня 2009 року (а.с.№9). 02 липня 2010 року КС "Флагман" на адресу позивача був надісланий лист №2/07/4, відповідно до якого КС "Флагман" на заяву [PERSON] від 25.05.2010 року повідомляє, що грошові кошти за вищезазначеними договорами будуть виплачені в повному обсязі частинами (а.с.№34). Згідно членської книжки (а.с.№22) виплата внесків за договором №53 від 16 листопада 2007 року відбулася 05.08.2010 року і склала 200 грн. Але як вбачається з особової картки №26 члена КС "Флагман" (а.с.№10) остання виплата внесків за договором №26 від 05 травня 2009 року відбулася 07.12.2010 року і склала 29 180 грн. В порушення договорів по залученню внеску (вкладу) відповідач свої зобов'язання не виконав та хоч і повернув позивачу суми вкладів, але не в повному обсязі. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А в силу ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.3.1.2, 5.2 Договорів № 53 та №26 КС «Флагман» зобовязана сплачувати проценти за користування внеском в кінці строку дії внеску та повернути вкладнику внесок в повному розмірі, а також виплатити проценти шляхом видачі грошових коштів з каси спілки, або шляхом перерахування зазначених коштів на розрахунковий рахунок. Заборгованість по вкладу за вказаними договорами склала 165 100 грн. (79 800 грн. + 85 300 грн.), заборгованість по відсоткам складає 12 729,92 грн. (а.с. №10,11). За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідача суми внеску та нарахованих відсотків є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сума депозиту в розмірі 16 5100 грн. та нараховані відсотки в розмірі 12 729,92 грн. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача упущену вигоду в сумі 50 925,54 грн. Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що позивач предявив позов до відповідача про відшкодування матеріальних збитків, завданих у формі упущеної вигоди, внаслідок невидачі вчасно вкладу за договорами та збитками позивач вважає позбавлення її можливості розміщення вкладу в іншому банку. Але доказів, які б підтверджували виконання нею вказаних дій, позивачем не надано, а намір розмістити вклад в іншому банку не є підставою для стягнення. Ппозивачем не доведено наявність збитків та безпосередній причинний звязок між неправомірними діями та заподіянням збитків. Тому вимоги позивача в частині стягнення з відповідача упущеної вигоди задоволенню не підлягають. Що ж стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, то ч. 1 ст. 23 ЦК України закріплює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно із ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Факт заподіяння позивачу моральної шкоди з вини відповідача в судовому засіданні підтверджується відповіддю на запит №2307 від 16 вересня 2011 року, наданою начальником СМСЧ№2 м.Южноукраїнська (а.с.№30), згідно якої [PERSON] знаходилась на лікуванні у психіатра 03 березня 2010 року та 15 листопада 2010 року і знаходиться на консультативном спостереженні. Визначаючи розмір заподіяної позивачу моральної шкоди, суд вважає її розмір завищеним і приходить до висновку про необхідність її задоволення у розмірі 500 гривень, оскільки саме зазначена сума, на думку суду, є еквівалентом моральних страждань позивача. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На вказані правовідносини поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів» згідно норм якого позивач звільнений від сплати судового збору. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги частково, то з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1 966,50 грн. (1 778,30 грн. +188,20 грн.) у відшкодування судового збору.

Outcome: partial