overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилися діти: дочка [PERSON]»я Костянтинівна, [INFO] та син [PERSON], [INFO], які знаходиться на утриманні та виховуються позивачем одноособово. Батько дітей, відповідач [PERSON] ухиляється від утримання дітей, добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей: [PERSON]»ї Костянтинівни, [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму громадян для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги. Відповідач в суді позов визнав в повному обсязі та проти стягнення з нього аліментів на користь позивача на утримання дітей: [PERSON]»ї Костянтинівни, [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму громадян для дітей відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що батьками неповнолітніх дітей: [PERSON]»ї Костянтинівни, [INFO] та [PERSON], [INFO] є сторони по справі. Діти проживають разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні, батько дітей, відповідач [PERSON] добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд врахував, що позивач утримує дітей одноособово, відповідач є працездатним, проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей не заперечує. Відповідно до Закону України «Про судовий збір», підлягають до стягнення з відповідача на користь держави 107,30 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, на даний час сімя розпалася, просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в суді позов визнав, на розлучення згодний. Згідно п.4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення в разі визнання позову провадиться в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України. За п. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В даному випадку, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 вересня 2002 року в відділі РАГС Білоцерківського міського управління юстиції Київської області, в шлюбі мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], вже на протязі тривалого часу сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, мають окремі сімейні бюджети, в сімї постійно виникають непорозуміння, спроби до примирення позитивного результату не дали, сім'я розпалася остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить інтересам позивача. Враховуючи, що відповідач позов визнав, згодний на розірвання шлюбу, спроби до примирення не привели до відновлення сімї, а збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до Закону України «Про судовий збір», підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати, а саме: 107 грн. 30 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-05 00:00:00

08 травня 1996 року [PERSON] і [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Лукянівською сільською радою Баришівського району Київської області, актовий запис № 03. Від шлюбу сторони мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. У листопаді 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що створити міцну і дружню сімю їй з відповідачем не вдалося через психологічно несумісні характери та суперечливі погляди на подружнє життя, взаємні права та обовязки подружжя. [PERSON] вихованням дітей не займається, матеріально сімю не утримує, проявляє подружню невірність. За таких обставин сімейні відносини між ними загострилися, почали виникати сварки. З жовтня 2010 року шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем є неможливим. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав та пояснив, що за наданий судом час примирення між ним не відбулося. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, а також фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-05 00:00:00

Позивач звернулася з заявою до Великомихайлівського районного суду Одеської області з вимогою до відповідача про стягнення заборгованості по аліментам, свої позовні вимоги підтверджує тим, що 14 червня 1997 року позивач уклала шлюб з [PERSON] Від шлюбу сторони мають двох дочок - [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами, було розірвано. Згідно рішення Великомихайлівського районного суду Одеської області від 24 червня 1999 року відповідач зобов'язаний виплачувати аліменти на користь позивача на утримання дочок [PERSON] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно до настання їх повноліття. Але відповідач рішення суду не виконував, злісно ухилявся від сплати коштів (аліментів) на утримання дочок. Внаслідок чого Великомихайлівським районним судом Одеської області 21.05.2009 року [PERSON] притягнуто до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1ст. 164 Кримінального Кодексу України. Однак, відповідач і надалі продовжував ігнорувати вимоги законодавства України та рішення суду щодо зобов'язання виплачувати аліменти на утримання дочок, та сплачував періодично значно меншу їх частину. Таким чином заборгованість по аліментам весь час збільшувалась, і її розмір станом на 12.01.2011 року склав 11498.23 грн. Тому, позивач вважає, що необхідно стягнути з відповідача заборгованість по аліментам у зазначеному розмірі. У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила суд стягнути з відповідача борг по аліментам 11498,23 грн.. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, оглянувши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в тому обсязі, у якому вони заявлені. У відповідності зі ст. 194 Сімейного Кодексу України, заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-05 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк»звернулось до Рівненського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити повністю, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 16529, 38 грн. за кредитним договором та судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась заздалегідь та у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомила, заперечень проти позову не надала. За наведених обставин, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача з постановленням заочного рішення у відповідності до положення ст. 169 ч. 4 ЦПК України. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволення повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 лютого 2008 року відповідно до укладеного договору № б/н (далі Договір), [PERSON] отримала від позивача кредит у розмірі 8 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення умов Договору, відповідач не виконує перед позивачем взятих на себе зобовязань, щомісячних погашень кредиту у сумі, визначеній договором не здійснює. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк. Згідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. За положенням ст. 612 ЦК України, - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Сума заборгованості відповідача по кредиту перед позивачем станом на 30 вересня 2011 року становить 16529, 38 грн. та складається з - 7821 грн. 73 коп. заборгованість за кредитом; 7682 грн. 44 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 250 грн. штраф (фіксована частина); 775 грн. 21 коп. штраф (процентна складова), яку необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 188 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-05 00:00:00

Заявниця звернулась із заявою де просить встановити факт, що трудова книжка серії УКР №0407667 видана на імя [PERSON], належить [PERSON] і посвідчує її трудовий стаж. Встановлення цього факту їй необхідно для отримання пенсії. В обґрунтування своїх вимог заявниця повідомила, що при прийнятті на роботу їй була виписана трудова книжка серії УКР №0407667. Однак, при її заповненні, посадова особа відділу кадрів вказала її імя «Анюта», в той час як її імя [PERSON], про що зазначено в її свідоцтві про народження, паспорті, а також інших документах. Розбіжності в документах не дозволяють їй оформити відповідну пенсію із врахуванням всього трудового стажу. Усунення протиріч можливе лише в судовому порядку. Іншим шляхом встановити зазначений факт не вбачає можливим. В судовому засіданні заявниця підтримала свої вимоги. Заслухавши заявницю, розглянувши письмову заяву заінтересованої особи-Управління Пенсійного Фонду України в Куликівському районі Чернігівської області, яка вважає за можливе задовольнити заяву, а також дослідивши інші матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі. В судовому засіданні встановлено, що при прийнятті на роботу заявниці була виписана трудова книжка серії УКР №0407667. Однак, при її заповненні, посадова особа відділу кадрів вказала імя заявниці «Анюта», в той час як її дійсне імя [PERSON], про що зазначено в її свідоцтві про народження, паспорті, а також інших документах. Розбіжності в документах не дозволяють заявниці оформити відповідну пенсію із врахуванням всього трудового стажу. Усунення протиріч можливе лише шляхом встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Вищевикладене підтверджується свідченнями заявниці, заінтересованої особи, копією свідоцтва про народження заявниці, копією свідоцтва про народження її сина, копією свідоцтва про укладення шлюбу, копією трудової книжки та копією з паспорту заявниці. За вказаних обставин є всі підстави вважати, що трудова книжка серії УКР №0407667 видана на імя [PERSON], належить [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], і посвідчує її трудовий стаж. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-05 00:00:00

Заявник звернувся в суд із заявою про визнання [PERSON] недієздатним. Заявлені вимоги мотивували тим, що [PERSON], [INFO] є інвалідом І-ї групи з дитинства і являється вихованцем дитячого будинку-інтернат для інвалідів та сиріт починаючи з 20.04.2003 року з діагнозом тяжка розумова відсталість. Оскільки він не спроможний самостійно керувати своїми діями, то просять визнати його недієздатним. Представник заявника в судове засідання не зявилася, однак подала до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, заявлені вимоги підтримує повністю, просить суд їх задоволити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву в якій зазначив, що не заперечує проти визнання [PERSON] недієздатним, просять справу розглядати у їхню відсутність. Суд, дослідивши і перевіривши зібрані докази приходить до висновку, що заява підставна і підлягає до задоволення з наступних мотивів. [PERSON] путівки № 12 від 30.04.2003 року [PERSON], [INFO] направлений в Снятинський дитячий будинок інтернат з діагнозом тяжка розумова відсталість. З довідки МСЕК серії ІФ № 0254806 від 01.04.2009 року слідує, що [PERSON], [INFO] являється інвалідом І групи з дитинства, інвалідність встановлена повічно. [PERSON] № 30 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 23.01.2012 року [PERSON], [INFO] страждає стійким хронічним психічним розладом глибокою розумовою відсталістю. Зазначене захворювання позбавляє підекспертного [PERSON] здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відповідно до вимог ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психологічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Все вищенаведене дає суду підстави вважати, що оскільки [PERSON] не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, то його слід визнати недієздатним. На підставі викладеного та ст. 39 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-05 00:00:00

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що на даний час перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалося, вони стали проживати окремо. Окрім цього, відповідач не дбає про матеріальне забезпечення сім»ї, виховання сина, не цікавиться станом його здоров»я, тому просить стягнути аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі по 500 грн. щомісячно та до досягнення ним повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач позов підтримала та дала пояснення, які по суті, змісту і мотивам відповідають викладеному в позовній заяві. Доповнила, що їй самій важко дбати про матеріальне забезпечення сина, яке буде достатнім для його виховання та розвитку. Відповідач позов визнав частково, пояснивши, що не відмовляється від утримання свого сина, однак, не в змозі забезпечувати його коштами у розмірі по 500 гривень щомісяця. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, в якому у них народився син [PERSON], [INFO] (а.с.4). Обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно. Разом з тим, як встановлено в судовому засіданні, на час звернення позивачки до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини -сина, останній проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні (довідка ЖЕО Дрогобицької міської ради від 31.01.2012 року №794). Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує матеріальне становище позивачки, виховує дитину і відповідача - платника аліментів (є працездатною особою, спроможний платити аліменти, відсутність в останнього інших неповнолітніх дітей, працює на Дрогобицькому машинобудівному заводі, його заробітна плата становить 900 гривень - зі слів відповідача) і визначає їх у твердій грошовій сумі по 400 гривень щомісячно на утримання дитини всіх видів доходу та до досягнення повноліття для дитини відповідного віку. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 79, 80, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 214,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-05 00:00:00

У листопаді 2011р. позивачка звернулася до суду з даним позовом про поділ спільного майна подружжя, в якому зазначає, що в шлюбі вони придбали автомобіль DACIA LOGAN, 2008 року виготовлення, реєстраційний номер [NUMBER], просить поділити набуте майно під час шлюбу, що належить їм на праві спільної сумісної власності. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач заперечував проти позову в частині вартості автомобіля, надав висновок спеціаліста Державного науково дослідного експертно криміналістичного центу про ринкову вартість транспортного засобу. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, придбали автомобіль марки DACIA LOGAN, 2008 року виготовлення. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином, придбаний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя. Згідно ст. 71 СК України майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі, та в разі коли один з подружжя виявляє бажання стати власником певного майна в натурі передбачає другому сплату грошової компенсації. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. №11 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжяу п.22 зазначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Відповідач надав суду висновок спеціаліста Державного науково дослідного експертно криміналістичного центу про дійсну вартість автомобіля, яка складає 71\~033, 02 грн. Автомобілем постійно користується відповідач, тому вимоги позивачки в частині стягнення грошової компенсації законні та підлягають задоволенню частково. При цьому на користь позивачки слід стягнути грошову компенсацію за належну їй частку, а саме в розмірі 35\~516,51 грн. (71\~033, 02: 2=35\~516,51) На підставі викладеного, оцінюючи докази в їх сукупності, а також фактичне визнання позовних вимог,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно. Позивач посилається на те, що 29 березня 2009 року померла його жінка, [PERSON]. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді рухомого і нерухомого майна. А саме: житловий будинок за адресою Поліський район с.Буда Радинська, вул.Гагаріна, 64 та земельна ділянка площею 0,25 га. Відразу після смерті жінки він фактично прийняв спадщину, оскільки на час її смерті вони проживали разом; почав користуватись майном, яке їй належало - будинком в с.Буда радинська Поліського району та всіма речами домашнього вжитку, іншим майном, яке належало [PERSON] Про те, що йому протягом піврічного терміну належить звернутись для прийняття спадщини в нотаріальному порядку не знав, оскільки не орієнтується в цивільному законодавстві. Крім того, після смерті жінки дуже погано себе почуває, через що не звертав уваги на необхідність вирішення питань щодо майна, яке перебувало у їхній спільній власності та у власності [PERSON] Крім того, являється інвалідом другої групи загального захворювання опорно-рухового апарату (ампутована нога), а тому в пересуванні обмежений. Заповіт [PERSON] при житті складений не був. Інших близьких родичів у [PERSON] не має. У відповідності до ст. 1261 ЦК України позивач відноситься до спадкоємців першої черги при спадкуванні за законом. Вважає, що ним з поважних причин пропущений шестимісячний строк прийняття спадщини в нотаріальному порядку, який встановлений ст.1270 ЦК України, а тому просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, що залишилась після смерті його жінки - [PERSON]. У судове засідання сторони не зявилися. Представник позивача, Кучеренко 1.1, подала до суду заяву про те, що позов [PERSON] підтримує та просить розглядати справу у її відсутності. Відповідач, Радинська сільська рада, звернулися до суду з листом про те, що не заперечують проти позову [PERSON] та просять розглядати справу без участі представника сільської ради. Суд, вивчивши письмові докази, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, приходить до висновку про задоволення позову як обґрунтованого доказами та такого, що відповідає вимогам ст. 1272 ЦК України, оскільки строк прийняття спадщини позивачкою пропущений з поважної причини, ніхто, крім нього, на спадщину не претендує. На підставі наведеного ст.ст.1261, 1270,ч.3 ст. 1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved