Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-17 00:00:00

У червні 2011 року [PERSON] та [PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом посилаючись на те, що 22 травня 1999 року померла мати позивачки [PERSON], якій за життя було виділено земельну ділянку №5 по вул.Ушакова в с.Білогородка, на якій вона побудувала житловий будинок. Рішенням виконкому Києво-Святошинської районної ради №207/7 від 17 квітня 1978 року [PERSON] виділено суміжну земельну ділянку площею 0,08 га по вул.Щорса, 63 в с.Білогородка для будівництва нового житлового будинку, а будинок по вул.Ушакова,5 її зобовязано знести. Однак, [PERSON] старий будинок не знесла і продовжувала в ньому проживати аж до дня смерті, хоча право власності на нього не оформила. Позивачі вселилися в спірний будинок №5 по вул.Ушакова в с.Білогородка у 1997 році у звязку з необхідністю догляду за хворою [PERSON], а з часу смерті [PERSON] користуються цим будинком та прибудинковими спорудами, проживають в ньому в літній період кожного року, проводять ремонти, сплачують комунальні платежі. Посилаючись на те, що вони добросовісно, відкрито, безперервно користуються житловим будинком по вул.Ушакова, 5 в с.Білогородка, Києво-Святошинського району Київської області більше останніх 13 років, просили визнати за ними право власності на це нерухоме майно за набувальною давністю у відповідності до ст.334 Цивільного Кодексу України. В подальшому позивачі уточнили позовні вимоги, просили визнати за ними право власності в рівних частках за кожним на житловий будинок №5 по вул.Ушакова в с.Білогородка, Києво-Святошинського району Київської області, позначений в технічному паспорті під літерою А, загальною площею 45,7кв.м., житловою 20,9кв.м. та на прибудинкові будівлі і споруди. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та їх представник позов підтримали. Представник Білогородської сільської ради в судове засідання не зявився? направив суду заяву, в якій просив слухати справу в його відсутність. Ввислухавши пояснення позивачів та її представника, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що мати позивачки [PERSON] [PERSON] з 1952 року постійно проживала разом із сімєю в відокремленій частині житловому будинку №5 по вул.Ушакова в с.Білогородка, який був побудований на дві сімї. В іншій частині будинку проживали сімя [PERSON]. Відповідно довідки виконкому Білогородської сільської ради від 08.08.2011 року №547/117, [PERSON] згідно запису в погосподарській книзі станом на 1978 рік належала ? частина житлового будинку №5 по вул.Ушакова в с.Білогородка, інша ? частина цього будинку належала [PERSON]. 17 квітня 1978 року рішенням виконкому Києво-Святошинської районної ради №207/7 [PERSON] виділено в користування сусідню земельну ділянку площею 0,08га по вул.Щорса, 63 в с.Білогородка для будівництва нового житлового будинку площею 59,8кв.м. Відповідно до плану забудови садиби, що додавався до рішення Києво-Святошинської районної ради, частина старого житлового будинку №5 по вул.Ушакова в с.Білогородка, в якій проживала [PERSON], підлягав знесенню після побудови нового житлового будинку. Однак, і після зведення нового житлового будинку по вул.Щорса, 63 в с.Білогородка, [PERSON] продовжила жити в своїй частині старого житлового будинку №5 по вул.Ушакова в с.Білогорка, яка так і не була знесена. У 1997 для догляду за хворою [PERSON] в її частині стали проживати позивачі у справі [PERSON] та [PERSON] Зазначені обставини підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON]. 22 травня 1999 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 24.05.1999 року. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивачка по справі [PERSON], оскільки на день смерті спадкодавиці проживала з нею разом в житловому будинку №5 по вул.Ушакова в с.Білогородка, проте за оформленням свого права на спадщину [PERSON] до нотаріальної контори не зверталась. Судом також встановлено, що з дня смерті [PERSON], тобто з 22.05.1999 року, позивачі [PERSON] та [PERSON] самостійно, відкрито, безперервно і добросовісно користуються будинковолодінням по вул.Ушакова, 5 в с.Білогородка Києво-Святошинського району Київської області, а саме житловим будинком, що в технічному паспорті БТІ від 02.09.2011 року позначений під літерою А загальною площею 45,7кв.м., житловою 20,9кв.м., сараєм літера Б, погребом літера підБ, вбиральнею літера В; літнім душем літера Г, доріжкою №І, колодязем №ІІ, хвірткою, воротами та огорожею, що позначені під №1-6, що підтверджується письмовими доказами у справі, а саме довідками виконавчого комітету Білогородської сільської ради від 25 травня 1999 року №40/2 та від 30.09.2008 року №486 про те, що позивачі проживають у спірному будинку з 1997 року баз реєстрації, актом депутата Білогородської сільської ради від 14.01.2011 року, технічним паспортом на будинок КП БТІ Києво-Святошинської районної ради від 02.09.2011 року, виданий на імя позивачів, договором №510071 від 14.05.2002р. про користування електричною енергією, квитанціями про сплату комунальних платежів. 18 березня 2010 році частина житлового будинку №5 по вул.Ушакова в с.Білогородка, що належала [PERSON], повністю знищена вогнем, що підтверджується довідкою відділу державного пожежного нагляду Києво-Святошинського району №475 від 23 квітня 2010 року та довідкою виконавчого комітету Білогородської сільської ради від 08.08.2011 року №547/117. Таким чином, з 18.03.2010 року позивачі займають весь житловий будинок №5 по вул.Ушакова в с.Білогордка. Крім письмових доказів у справі, обставини, викладені в позовній заяві, підтверджуються показами свідків [PERSON] та [PERSON], які в судовому засіданні пояснили, що позивачі [PERSON] та [PERSON] дійсно проживали в [INFO] доглядаючи за хворою матірю [PERSON], а після її смерті кожного року в літній період проживають в зазначеному будинку, ведуть господарство, у 2010 році робили відновлювальний ремонт після пожежі, що сталася в частині будинку, яка належала [PERSON], в іншу пору року також часто приїжджають до вказаного домоволодіння. Відповідно до статті 344 Цивільного кодексу України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Згідно п.8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, правила статті 344 ЦКУ про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та визнання за позивачами права власності на будинковолодіння №5 по вул.Ушакова в с.Білогородка, Києво-Святошинського району Київської області за давністю користування. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачі та їх представник довели ті обставин на які посилалися як на підставу вимог позивачів, надали докази в обґрунтування своїх вимог. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивачки оскільки вони відповідають вимогам ст. ст.. 57-59 ЦПК України.

Outcome: approved