Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-26 00:00:00

07.07.2011 року [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про захист права власності посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право спадщини за законом, вони є власниками житлового будинку, який розташований за адресою: м. Красноармійськ Донецької області, вул. Першого Травня, 38 в якому з травня 2010 року, без укладення договору найму, став проживати відповідач [PERSON], якому було повідомлено про продаж вказаного будинку в майбутньому. В квітні 2011 року вони звернулися до відповідача з проханням звільнити будинок, оскільки вирішили цей будинок продати. На теперішній час відповідач не бажає добровільно звільнити цей будинок в звязку з чим, вони змушені звернутися до суду з позовом про захист права власності та зобовязати відповідача звільнити житловий будинок за адресою: Донецька область, м. Красноармійськ, вул. Першого Травня, 38. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на позові наполягали, позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявились, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю та просили задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової розписки, причину неявки свого представника до суду не повідомив, тому зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 17-26), належить житловий будинок, який розташований за адресою: м. Красноармійськ Донецької області, вул. Першого Травня, 38 (а.с. 7-11). З травня 2010 року, зі згоди позивачів, в указаному житловому будинку став проживати відповідач, який отримав ключі від будинку та вселився для проживання. Договір найму між позивачами та відповідачем не укладався, домовленості з відповідачем про продаж йому будинку також не було, хоча відповідач був повідомлений про продаж вказаного будинку в майбутньому. У квітні 2011 року позивачі звернулись до відповідача з проханням звільнити будинок, оскільки вони оформили документи для продажі вказаного будинку, який відповідач відмовився купувати на їхніх умовах і добровільно відмовився звільнити житловий будинок. Суд вважає, оскільки відповідач не є членом сімї позивачів, то не має права користуватись квартирою для проживання, оскільки ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші незаборонені законом угоди. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном ї на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Згідно ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог позивачів про захист права власності свого житла та про зобовязання відповідача звільнити житловий будинок, яким він без відповідної правової підстави користується. Відповідно до ст. 88 ЦПК з відповідача на користь позивачів необхідно стягнути судові витрати, що складаються із сплаченого ними судового збору у розмірі 8.50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 37.00 грн.

Outcome: approved