Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна, звертаючись з позовом до суду, просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором №CL-001/099/2007 від 05 лютого 2007 року в розмірі 56305,53 доларів США, що еквівалентно 448811,38 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості та 616423,82 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., мотивуючи тим, що відповідачем порушено договірні зобовязання в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за його користування, що є предметом позовних вимог. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду за адресою, вказаною у позовній заяві, яка підтверджується даними адресного бюро, та отримані особисто відповідачем, про що свідчить зворотне поштове повідомлення, яке долучено до матеріалів справи, про причини неявки відповідач суд не повідомив. На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 05 лютого 2007 року між Закритим акціонерним товариством ОТП Банк(правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство ОТП Банк) та [PERSON] укладено кредитний договір за №СL-001/099/2007, відповідно до якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 75632,69 доларів США, цільове використання на оплату комісії Банку -1485,87 доларів США; на придбання автомобіля марки VOLKSWAGEN TOUAREG 74146,82 доларів США, зі строком повернення кредиту до 05 лютого 2013 року, розмір платежу щомісячно 1484,78 доларів США, фіксована процента ставка -11,99% річних, а Позичальник зобовязувався погашати кредит та сплачувати проценти по кредиту, та повністю погасити заборгованість та сплатити за кредитом до його закінчення. Факт отримання [PERSON] грошових коштів по кредитному договору №СL-001/099/2007 підтверджується кредитною заявкою від 05 лютого 2007 р., якою передбачено видачу кредитних коштів в сумі 75632,69 доларів США, які були перераховані Банком на поточний рахунок №26208001730559, відкритий на імя [PERSON] в ЗАТ ОТП Банк, МФО 300528, про що свідчить особистий підпис [PERSON] (а.с.17) . У звязку з невиконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору, Публічне акціонерне товариство ОТП Банк, відповідно вимог п.1.9 Кредитного договору, зверталось до відповідача з письмовою вимогою (вих. №22-2-2/16209 від 27.03.2009 року) про добровільну сплату простроченої заборгованості перед Банком за основним боргом, прострочену заборгованість за відсотками і пеню за прострочення повернення заборгованості за основною сумою, з повідомленнями щодо наявної заборгованості за кредитним договором. (а.с. 18) 05 листопада 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україната Публічним акціонерним товариством ОТП Банкукладено Договір купівлі-продажу кредитного портфелю, відповідно до умов договору, Публічне акціонерне товариством ОТП Банк відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Українаприйняло право вимоги за кредитним договором №СL-001/099/2007 від 05 лютого 2007 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством ОТП Банкта [PERSON] (а.с.25-31) [PERSON] з Додатку №1 до Договору купівлі-продажу кредитного портфеля від 05 листопада 2010 року, загальна сума основного боргу по кредитному договору №СL-001/099/2007 від 05 лютого 2007 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством ОТП Банкта [PERSON], складала 56305,53 доларів США, з яких: загальна сума боргу боржника за кредитним договором у валюті договору 42723,44 грн. та загальна сума процентів нарахована на суму заборгованості боржника за кредитним договором у валюті договору 13582,09 грн. (а.с.32) У п.п. а, бп.3.3 Договору купівлі-продажу кредитного портфелю визначено права, що переходять до Покупця за Кредитними договорами у звязку з продажем Кредитного портфелю, а саме: з урахуванням положень статті 3.4 нижче, Покупець набуває усі права вимоги за Кредитними договорами, що є дійсними на дату набрання чинності, включаючи, але не обмежуючись правами вимоги до Боржників щодо сплати суми основного боргу; правами вимоги до Боржників щодо сплати процентів, нарахованих на суму основного боргу, а також правами вимоги до Боржників щодо сплати штрафних санкцій; право нараховувати проценти та штрафні санкції на суму основного боргу за Кредитним договорами з Дати набрання чинності. 15 листопада 2010 року (вих. №42-2-1/162456) АТ ОТП Банкповідомив [PERSON] про укладення Договору купівлі-продажу кредитного портфеля від 05 листопада 2010 року, відповідно до якого Банк продав/передав/відступив всі права кредитора за кредитним договором №СL-001/099/2007 від 05 лютого 2007 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством ОТП Банкта [PERSON], а саме: право вимоги основної суми боргу, нарахованих до сплати відсотків та інших витрат, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україна. (а.с.33) Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України) Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. (ч.2 ст.615 Цивільного кодексу України) Відповідно до частини першої статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. [PERSON] п.1.9 Кредитного договору передбачено, що позивач має право вимагати від відповідача дострокового повернення всієї уми кредиту, нарахованих та несплачених відсотків, суми пені та штрафних санкцій у випадку невиконання останнім своїх зобовязань по кредитному договору. Відповідно до п. 3.1.1 частини № 2 Кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобовязань стосовно поверхня кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені Договором строки, Позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі 1% (одного відсотка) від суми несвоєчасно виконаного зобовязання, за кожен день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно цього Договору. Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведено той факт, що відповідачем [PERSON] порушено умови зазначеного кредитного договору в частині своєчасного повернення кредиту, у звязку з чим виникла заборгованість по кредитному договору №СL-001/099/2007 від 05 лютого 2007 року, яка станом на 18 липня 2011 року складає 56305,53 доларів США, що еквівалентно 448811,38 грн. за офіційним курсом НБУ на дату проведення розрахунку заборгованості, яка включає: загальну суму боргу боржника за кредитним договором 42723,44 грн., що еквівалентно 340548,54 грн. за офіційним курсом НБУ на дату складання розрахунку заборгованості, та суму несплачених процентів за користування кредитом, яка розрахована за період з 08 травня 2007 року по 18 липня 2011 року в сумі 13582,09 доларів США, що еквівалентно 108262,84 грн. за офіційним курсом НБУ на дату складання розрахунку заборгованості, що підтверджується наданими позивачем розрахунками, які долучено до матеріалів справи. Статтею 258 Цивільного кодексу України визначено вимоги до яких застосовується спеціальна позовна давність, серед іншого, позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом (ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України) перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Таким чином, у тому разі, коли на момент звернення з позовом виконання зобовязання було прострочено понад один рік, стягнення неустойки (штрафу, пені) за минулий час обмежується одним роком перед зверненням зацікавленої особи до суду, якщо не будуть визнанні поважними причини пропуску даного строку. Виходячи з наданого позивачем розрахунку заборгованості, за період дії кредитного договору позивачем нарахована пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредитному договору за період з 28 травня 2010 року по 17 червня 2011 року на загальну суму 616423,82 грн. Однак, суд вважає, що в межах даного спору слід застосувати спеціальні строки позовної давності, які передбачені п.1 ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України, до заявлених позовних вимог позивача, які стосуються стягнення з відповідача пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредитному договору, оскільки позивачем не наведено належного розрахунку суми пені, яка підлягає стягненню з відповідача, та має розраховуватись у розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобовязання, за кожен день прострочки (п.3.1.1 Кредитного договору), однак позивачем не деталізовано період нарахування пені та суму заборгованості, що підлягає стягненню в цей період, що свідчить про невідповідність проведених позивачем розрахунків пені у відповідності до умов укладеного між сторонами договору. Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Українадо [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню частково, тому присуджує стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Україназаборгованість за кредитним договором №СL-001/099/2007 від 05 лютого 2007 року на загальну суму 448811,38 грн., в іншій частині позовних вимог позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОТП Факторинг Українапонесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1700,00 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду. Враховуючи наведене та

Outcome: partial