Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-21 00:00:00

11травня 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом ( згідно уточнених позовних вимог) до фізичної особи-підприємця [PERSON] , [PERSON] про стягнення завдатку за попереднім договором -4000,00 грн. та витрат за оформлення документів -794,08 грн.. моральної шкоди - 1000,00 грн. та судових витрат, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 17 березня 2008 року між нею та відповідачкою [PERSON] - клієнтами фізичної особи-підприємця [PERSON] , був укладений попередній договір, предметом якого є згода сторін, згідно якої відповідачка [PERSON] бажає продати, а позивачка [PERSON] купити однокімнатну квартиру [ADDRESS] . Тобто сторони домовилися між собою, що в майбутньому між ними буде укладено договір купівлі - продажу квартири. За вказаним договором позивачкою відповідачці було сплачено грошові кошти в сумі 5050 грн., що на той час являлося еквівалентом однієї тисячі доларів СІЛА, як завдаток та підтвердження того, що в майбутньому позивач придбає у відповідачки квартиру. Квартира, як зазначено в позові, купувалося в кредит, тому всі правовстановлюючі документи, які передав продавець квартири [PERSON] позивачка [PERSON] передала в банк, банк зобов`язав її предоставили повторно довідку ЖБК-109, у зв`язку з чим банком лише 14 травня 2008 р. було прийняте рішення про видачу кредиту позивачці. За умовами попереднього договору ( п. 1.1) купівля -продаж квартири мала бути укладений сторонами терміном до 12 травня 2008 року. Договір купівлі-продажу між сторонами у вищевказаний термін не був підписаний, як вважає позивач з вини відповідача [PERSON] . Позивачка звернувся з усною вимогою до відповідачці , [PERSON] повернути їй половину суми завдатку, сплаченого нею на виконання умов попереднього договору, остання повернула 24.06.2008 року їй 2525,00 грн. Просить стягнути з відповідачів солідарно на її користь 4794,08 грн.,(4000,00 грн. еквівалентно 500 доларів США, залишок сплаченого за попереднім договором авансу, 194,08 грн. витрати понесені на оформлення та підготовку документів для підписання договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , 600,00 грн. оцінка вказаної квартири, 1000,00 грн. моральної шкоди завдану їй діями відповідачів в сумі, та понесені ним судові витрати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. В судовому засіданні відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала та пояснила, що договір купівлі-продажу квартири в зазначений в договорі термін , не був укладеним не з п вини, а з вини позивачки [PERSON] , яка своєчасне не оформили в банку кредит. А тому вона повернула передбачену договором (п.5.2 ) частину завдатку 2525,00 грн., вважає, що вона не повинна ще раз повертати позивачці завдаток та і ще з розмірі 4794,08 грн, а крім того сплачувати моральну шкоду та відшкодовувати витрати на оформлення кредиту та судові витрати. Відповідач фізична особа-підприємець [PERSON] позов не визнала та просила застосувати строк позовної давності і у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] , відповідачів [PERSON] та [PERSON] , дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ч. 1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Основними ознаками завдатку являється те, що завдаток слугує доказом укладення договору, який він одночасно і забезпечує та виступає одночасно і способом платежу, і способом забезпечення Таким чином, завдатком може бути забезпечено лише зобов`язання, що випливає з договору, в якому сторони набувають статусу боржника та кредитора. Завдаток виконує забезпечувальну функцію щодо виконання основного договору - зобов`язання, так як в разі порушення забезпеченого завдатком зобов`язання встановлені негативні наслідки. Отже про завдаток як вид забезпечення виконання зобов`язання можна говорити, коли між сторонами укладений основний договір (в даному випадку це договір купівлі-продажу). За ч. 2 ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. В судовому засіданні встановлено, що 17 березня 2008 року між позивачкою [PERSON] та відповідачкою [PERSON] - клієнтами фізичної особи-підприємця [PERSON] , був укладений попередній договір, предметом якого є згода сторін, згідно якої відповідачка [PERSON] бажає продати, а позивачка [PERSON] купити однокімнатну квартиру [ADDRESS] . Тобто сторони домовилися між собою, що в майбутньому між ними буде укладено договір купівлі - продажу квартири. За вказаним договором позивачкою відповідачці було сплачено грошові кошти в сумі 5050 грн., що на той час являлося еквівалентом однієї тисячі доларів СШ [PERSON] . Відповідачка [PERSON] мала продати цю квартиру [PERSON] . а 252500 грн., що еквівалентно 50000,00 доларів США. Однак оскільки основний договір, а саме договір купівлі-продажу квартири між сторонами укладений не був в подальшому, в зв`язку з тим, що позивачкою не був своєчасно отриманий кредит для купівлі квартири, а відповідачка [PERSON] не погодилася ще чекати невизначений термін, то суд враховуючи вимоги ст. 570 ЦК України, приходить до висновку про те, що між сторонами був укладений не договір завдатку, а авансу, так, як сторони не набули статусу боржника та кредитора і основне зобов`язанння не було укладено, а сума в 5050 грн., яку позивачка [PERSON] сплатила відповідачці [PERSON] в рахунок належних з неї платежів по вартості квартири, яку вона мала намір придбати і відносно якої мала намір укласти договір купівлі-продажу (але не оформила) не може вважатися завдатком, а фактично являється авансом, який підлягає поверненню в тому ж розмірі, в якому надавався, тобто 5050,00 грн. Оскільки сума авансу поділена у відповідності до п.5.2 між продавцем ( [PERSON] ) та посередником - фізичною особою-підприємця [PERSON] і відповідачкою [PERSON] повернуто позивачці [PERSON] половина авансу - 2525,00 грн. То друга половина авансу підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] . Разом з тим, не можуть бути задоволені позовні вимоги [PERSON] щодо відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів або у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. За матеріалами справи, позивачкою [PERSON] не доведено спричинення їй моральної шкоди з боку відповідачів [PERSON] , [PERSON] . Не підлягають зо задоволення позовні вимоги щодо стягнення витрат за оформлення документів -794,08 грн., оскільки ці витрати пов`язані з оформленням [PERSON] кредиту в банку. Крім того, враховуючи вимоги ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати а саме 51,00 грн. судового збору і 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. .

Outcome: partial