Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] консорціума Екосорб, третя особа: ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвеститаційний банк про визнання майнових прав на квартиру, визнання права власності на квартиру та зобовязання надати документи, посилаючись на те, що 10 червня 2008 року між [PERSON] та ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвеститаційний банк було укладено договір купівлі-продажу цінних паперів, згідно якому вона купила пакет іменних безпроцентних (цільових) облігацій, емітентом яких є відповідач. Згідно Інформації про випуск облігацій, зареєстрованої державною комісією з цінних паперів та фондового ринку відповідач зобов'язався закріпити за власником цінних паперів квартиру (квартири) у житловому будинку за будівельною адресою : вул. Коцюбинського, 9 (будівельний номер № 36), с Чайки, Києво-Святошинського району Київської області та передати її (їх) власнику цінних паперів у власність в рахунок погашення цінних паперів, а власник зобов'язується пред'явити цінні папери до погашення емітенту (відповідачу) та прийняти квартиру у власність. За придбані цінні папери вона сплатила 584\~056,98 гривень. Між позивачкою та банком був складений акт від 11 червня 2008 року про виконання зобов'язань до договору купівлі-продажу цінних паперів.. 10 червня 2008 року між позивачем, ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвеститаційний банк та [PERSON] консорціумом Екосорб був укладений договір про бронювання квартири №55, яка складається з двох кімнат загальною площею 80,89 кв. м. в секції №1, поверх 10, в житловому будинку за будівельною адресою: вул. Коцюбинського 9 (будівельний №36), с Чайки Києво- Святошинського району Київської області. Згідно договору бронювання відповідач зобов'язався передати у власність позивача квартиру до 31 грудня 2009 року шляхом підписання акту приймання передачі квартири. 31 березня 2010 року позивачка надала до погашення, а відповідач прийняв до погашення пакет облігацій. Сторонами було складено акт пред'явлення до погашення облігацій від 31.03.2011 року. 31 березня 2010 року між сторонами був укладений договір про внесення змін та доповнень до договору бронювання. Майнові права, що є предметом договору бронювання та договору купівлі-продажу цінних паперів були передані в іпотеку згідно іпотечного договору, який був укладений між нею та банком, в забезпечення виконання позивачем своїх зобов'язань по кредитному договору. На даний час відповідач свої зобов'язання не виконав: будівництво житлового будинку за будівельною адресою: вул. Коцюбинського 9 (будівельний №36), с Чайки Києво-Святошинського району Київської області не завершив; будинок в експлуатацію не ввів, квартиру №55 позивачу не передав. На даний час готовність житлового будинку в якому знаходиться спірна квартира складає 85 %. 16 вересня 2011 року в газеті «Урядовий кур'єр» №170(4568) було розміщено оголошення про порушення господарським судом м. Києва провадження по справі №28/131-6 про банкрутство [PERSON] консорціуму «Екосорб», та недобудований житловий будинок, у якому знаходиться спірна квартира, майнові права на яку належать позивачу, може бути включений до складу ліквідаційної маси та реалізована на користь третіх осіб з направленням коштів від реалізації на задоволення грошових вимог кредиторів банкрута, позивач вважає, що внаслідок цього права позивача можуть бути порушені, у зв'язку з ліквідацією юридичної особи боржника. Тому просила визнати за нею майнові права на отримання у власність квартири №55, яка складається з двох кімнат загальною площею 80,89 кв. м. в секції №1, поверх 10, в житловому будинку за будівельною адресою: вул. Коцюбинського 9 (будівельний №36), с. Чайки Києво-Святошинського району Київської області; зобов'язати відповідача в рахунок часткового виконання зобов'язань за належними їй майновими правами, передати у власність спірну квартиру, також належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких здійснюється будівництво, і які необхідні для державної реєстрації прав власності на спірну квартиру, а саме: договору оренди земельної ділянки від 23 серпня 2006 року, який був укладений між [PERSON] консорціумом «Екосорб» та Петропавлівсько-Борщагівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області; ліцензії серія АВ №409871, виданої 21.10.08 р. Міністерством регіонального розвитку та будівництва України на ведення господарської діяльності, пов'язаної із створенням об'єктів архітектури; рішення №8 від 15 червня 2006 року Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області «Про погодження місця розташування об'єкту та на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] консорціуму «Екосорб»; рішення №9 від 27 липня 2006 року Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області «Про передачу в оренду земельної ділянки [PERSON] консорціуму «Екосорб». В судовому засіданні позивач позов підтримав. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечував. Представники третьої особи позов визнали. Суд, вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє частково з наступних підстав: Судом встановлено, що 10 червня 2008 року між позивачкою та третьою особою був укладений договір №Д/27.2/080610-126 купівлі-продажу цінних паперів. Згідно вказаного договору позивач купив пакет іменних безпроцентних (цільових) облігацій, емітентом яких є відповідач. Згідно Інформації про випуск облігацій, зареєстрованої Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку 14.03.2007 року за реєстраційним номером 132/2/07 та опублікованої в офіційному виданні «Вісник. Цінні папери» №№57-58 (1871) від 16.03.2007 року, відповідач зобов'язався закріпити за власником цінних паперів квартиру у житловому будинку за будівельною адресою: вул. Коцюбинського, 9 (будівельний номер № 36), с Чайки, Києво-Святошинського району Київської області та передати її власнику цінних паперів у власність в рахунок погашення цінних паперів, а власник зобов'язується пред'явити цінні папери до погашення емітенту (відповідачу) та прийняти квартиру у власність. За придбані цінні папери позивачка згідно меморіального ордеру №10 від 11.06.2008 року перерахувала кошти в сумі 584\~056,98 гривень. Вказані кошти були отримані позивачкою згідно кредитного договору №131 від 19.06.08 р., який був укладений між нею та банком. Між позивачкою та банком був складений акт від 11 червня 2008 року про виконання зобов'язань до договору Д/27.2/080610-126 купівлі-продажу цінних паперів від 10 червня 2008 року, яким підтверджується здійснення оплати і поставки облігацій. 10 червня 2008 року між сторонами був укладений договір №36-330/Б-ЧК про бронювання спірної квартири, згідно якому відповідач зобов'язався передати у власність позивачки квартиру до 31 грудня 2009 року шляхом підписання акту приймання передачі квартири. 31 березня 2010 року позивачка надала до погашення, а відповідач прийняв пакет облігацій. Сторонами було складено акт пред'явлення до погашення облігацій від 31.03.2010 року. 31 березня 2010 року між сторонами був укладений договір про внесення змін та доповнень №1 до договору бронювання. Майнові права, що є предметом договору бронювання та договору купівлі-продажу цінних паперів були передані в іпотеку згідно іпотечного договору від «31» березня 2010 року, який був укладений між позивачем та банком, в забезпечення виконання позивачем своїх зобов'язань по кредитному договору. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦКУ встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). На даний час відповідач свої зобов'язання не виконав: будівництво житлового будинку в якому знаходиться спірна квартира не завершив; будинок в експлуатацію не ввів, спірну квартиру позивачу не передав. На даний час готовність житлового будинку в якому знаходиться спірна квартира складає 85 %. Стаття 190 ЦКУ визначає, що майном вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. У відповідності до цієї статті майнові права позивача є майном, щодо якого мають застосовуватися положення закону щодо захисту права власності. Позивачка є власником майнових прав на квартиру. Згідно статті 386 ЦК власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частиною 1 ст. 319 ЦКУ передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦКУ право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦКУ право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Стаття 15 ЦКУ передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. За правилами ст. З ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду саме за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як свідчать матеріали справи, а також твердження представника позивача, позивачкою та її представником не обґрунтовано та не надано жодних доказів, які б вказували на правові підстави для визнання за нею права власності на незавершене будівництво. Як встановлено судом, спірна квартира, на яку позивачка просить визнати майнові права на передачу у власність її, знаходиться в будинку який не зданий в експлуатацію. Відмовляючи в позові відповідачу в частині визнання права власності на квартиру, суд враховує вимоги Закону України Про державну реєстрацію речових прав та їх обмежень (п.5 Прикінцевих положень цього Закону).а також Тимчасове положення про порядок Реєстрації прав власності на нерухоме майно затвердженого наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 року за №7/5 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (із змінами та доповненнями) Інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна (затвердженою наказом Держбуду України від 24.05.2001 №127 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.07.2001р. За №582/5773 (зі змінами та доповненнями), згідно з якими реєстрація спірного об»єкту незавершеного будівництва виключається.). Частина 2 ст.331 ЦКУ передбачає, що право власності на новостворене майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо), виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. БТІ проводять державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно відповідно до вимог Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 р. № 7/5, на підставі документів, що визначені цим Тимчасовим положенням. Згідно п. 1.6. Положення, реєстрації підлягають права власності тільки на об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та, які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці об'єкти. Отже для того, щоб БТІ зареєструвало право власності на спірну квартиру житловий будинок, в якому знаходиться квартира, має бути завершений будівництвом та у відповідності до чинного законодавства зданий в експлуатацію згідно порядку який визначає Постанова Кабінету Міністрів від 08.10.2008р. за №923 Про порядок прийняття в експлуатацію закінчиних будівництвом об'єктів із змінами та доповненнями внесеними 20.05.09 року Частина 3 ст. 331 ЦКУ визначає, що до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використанні в процесі цього будівництва. У разі необхідності така особа може укласти договір щодо обєкта незавершеного будівництва (далі ОНБ) на право власності на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення обєкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис обєкта незавершеного будівництва. Також слід зазначити, що договір про внесення змін та доповнень №1 до договору бронювання обєкта нерухомого майна №36-330/Б ЧК від 10.08.2008 року є належним підтвердженням того факту, що єдиним законним власником майнових прав на квартиру є власник облігацій, що відповідно буде підставою для оформлення та реєстрації права власності на квартиру виключно за власником облігацій. Емітент зобовязується перед власником облігацій не вчиняти будь-яких дій, наслідком яких може бути відчуження майнових прав на квартиру третім особам або обтяження цих майнових прав на квартиру будь-якими зобовязаннями будь-якого характеру, що є свідченням визнання майнових прав на спірну квартиру за позивачкою. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Представник позивача не довів тих обставин на які посилався як на підставу позовних вимог про визнання права власності на квартиру, не надав докази в обґрунтування цих вимог, що є його обовязком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України. При цьому суд створив всі умови для змагального процесу, розяснював позивачу його права та обовязки. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про часткову обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони частково відповідають вимогам ст.ст. 57-59 ЦПК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд судові витрати покладає на відповідача.

Outcome: partial