Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-21 00:00:00

Позивач 27 травня 2011 року звернулася до суду з позовом до Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на самовільні забудови. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що є власником домоволодіння № 46 по пров. Кривому в м. Дніпропетровську. В 1959 році її батьками на території зазначеного домоволодіння було самочинно збудовано літню кухню літ. Г та був переобладнаний житловий будинок А-1. Однак у встановленому порядку її батьки не оформили право власності на самовільні забудови. Позивач просила суд визнати за нею право власності на самочинно збудовану літню кухню літ. Г, площею 14 кв.м., що знаходиться в домоволодінні № 46 по пров. Кривому в м. Дніпропетровську; вважати житловий будинок А-1, що знаходиться в домоволодінні № 46 по пров. Кривому в м. Дніпропетровську, загальною площею 37,0 кв.м., житловою площею 20,6 кв.м. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник Дніпропетровської міської ради в судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав. Судом встановлено, що домоволодіння № 46 по пров. Кривому в м. Дніпропетровську належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 30 червня 1990 року, виданого державним нотаріусом Другої Дніпропетровської державної нотаріальної контори, зареєстрованого в реєстрі за № 3-2879, зареєстрованого в ДМБТІ в реєстрову книгу № 2 за реєстровим № 86 28 серпня 1990 року. На території вищезазначеного домоволодіння батьками позивача [PERSON] та [PERSON] за їх власні кошти та власною працею в 1959 році було самочинно побудовано літню кухню літ. Г, площею 14 кв.м., та переобладнано житловий будинок А-1, в звязку з чим змінилася його площа, загальна становить 37,0 кв.м., житлова 20,6 кв.м. Зазначені обставини підтверджуються технічним паспортом КП «ДМБТІ» Дніпропетровської обласної ради від 05 січня 2011 року. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. У відповідності до вимог ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди, будівлі, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом встановлено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 року № 923 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів здійснюється комісією і полягає у підтвердженні нею готовності до експлуатації обєктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, комунікацій та споруд інженерної і транспортної інфраструктури, їх інженерно-технічного оснащення та забезпечення, пускових комплексів, черг будівництва (далі - закінчені будівництвом обєкти) відповідно до погодженої та затвердженої в установленому порядку проектної документації. Приймальна комісія утворюється інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю, яка видала дозвіл на виконання будівельних робіт на підставі письмової заяви замовника обєкта будівництва, форма якої затверджується в установленому порядку Мінрегіонбудом. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта є дата видачі зареєстрованого інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю свідоцтва. Відповідно до п. 1.6 Тимчасового Положення про порядок державної реєстрації прав власності на обєкти нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 року за № 157/6445 (із змінами та доповненнями станом на 19.05.2005 року) «Реєстрації підлягають права власності тільки на обєкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку, за наявності матеріалів технічної інвентаризації, підготовлених тим БТІ, яке проводить реєстрацію права власності на ці обєкти». Також право власності на обєкти нерухомого майна провадяться з видачею свідоцтва про право власності органами місцевого самоврядування, фізичним особам та юридичним особам на новозбудовані, перебудовані або реконструйовані обєкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети за наявності акта комісії про прийняття обєкта та введення його в експлуатацію. Відповідно до ст. 301 Закону України «Про планування і забудову територій», ст. 18 Закону України «Про основи містобудування» будівництво обєктів містобудування незалежно від форм власності здійснюється з дозволу відповідних рад, які можуть делегувати це право відповідним виконавчим органам; закінчені будівництвом обєкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, як визначено ч. 2 п. 1 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2004 року № 1243, полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації обєктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд, транспортним магістралей, окремих черг пускових комплексів, їх інженерно-технічного оснащення відповідно до затвердженої у встановленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування. Позивач до Дніпропетровської міськради з проханням оформити право власності та про видачу свідоцтва про право власності на самовільно збудоване нерухоме майно не зверталася. Також з технічного паспорту вбачається, що самовільні забудови збудовані до 1 січня 2004 року, тобто під час дії ЦК УРСР в редакції 1963 року. Розділом другим ЦК УРСР в редакції 1963 року регулювання відносин щодо володіння, користування та розпорядженням майном. Громадяни, які збудували жилі будинки, господарські і побутові будівлі та споруди без встановленого дозволу або належно затвердженого проекту не набувають права власності на самочинне будівництво, а мають право володіти та користуватися цими будівлями і не вправі розпоряджатися ними. Нормами ЦК УРСР в редакції 1963 року питання визнання права власності на самочинне будівництво у судовому порядку не врегульовано.

Outcome: dismissed