Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

19 травня 2011 року позивачі звернулись з позовом до суду та просили ухвалити рішення, відповідно до якого визнати за нимии право власності на садовий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку, розташовані за адресою: м. Одеса, садовий кооператив „Зелена Гірка, 42 в порядку спадкування за законом. Свої вимоги мотивували тим, що вони являються дітьми померлого [PERSON], який ще при житті залишив на їхнє ім `я заповіт, відповідно до якого заповів позивачам вказаний житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку. Спірне нерухоме майно розташоване за адресою м. Одеса, садовий кооператив Зелена Гірка, № 42. Вказаний житловий будинок належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами від 17.11.2002 року. Даний будинок розташований на земельній ділянці площею 0,03га, яка передана для ведення будівництва та належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 06.08.1998 року. Після смерті батька позивачі звернулись до нотаріальної контори для прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на садовий будинок з надвірними спорудами, а також на земельну ділянку, що розташовані у м. Одеса, Зелена Гірка№ 42, їм було відмовлено оскільки немає реєстрації прав власності за батьком позивача в КП ОМБТЇ та РОН. На теперішній час позивачі не мають можливості реалізувати своє право на спадкування, тому звернулись до суду для захисту свого права. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Представники відповідачів та третьої особи у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, вказуючи на існування іншого (не судового) порядку для вступу до спадщини. Суд, вислухавши сторони по справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належав садовий будинок, розташований на території Таіровської селищної ради по вул. с\\т Зелена Гірка, № 42 згідно свідоцтва про право власності на садовий будинок з господарчими будівлями та спорудами, виданого на підставі рішення Виконкому Таіровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області від 29.08.2002 року №260 ( а.с.25). Вказаний садовий будинок 26.12.2002 року був зареєстрований в Овідіопольському бюро технічної інвентаризації (а.с.24). Крім того, матеріали справи містять державний акт на право приватної власності на землю, який був виданий на ім`я [PERSON] на підставі рішення виконкому Таїровської селищної ради народних депутатів від 26.06.1998 року №70, згідно якого померлому належала земельна ділянка, розташована на території Таїровської селищної ради, с. Чорноморка, с/к „Зелена Гірка, 42 (а.с.29). 25.03.2008 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Третьої ОДНК, відповідно до якого належний йому житловий будинок з надвірними спорудами та земельну ділянку, що розташовані в Одеській області, Овідіопольському районі на території Таїровської селищної ради, садовий кооператив Зелена Гірка, № 42 заповів позивачам по справі у рівних частках кожному ( а.с.31). 05 листопада 2009 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 5891 від 06 листопада 2009 року (а.с.37). Як пояснили позивачі по справі в судовому засіданні після смерті батька вони звернулись у встановлений законом строк в Третю одеську державну нотаріальну контору для оформлення спадщини, однак, їм було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину на садовий будинок та вказану земельну ділянку, оскільки спірний будинок з надвірними спорудами не зареєстрований за батьком в КП ОМБТЇ та РОН. Однак, матеріали справи такої відмови Третьої одеської ДНК на ім`я позивачів не містять. З листа КП ОМБТЇ та РОН від 16 грудня 2010 року на ім`я начальника КП „Овідіопольське районне бюро технічної інвентарізації вбачається, що відповідно до Постанови Верховної ради Україну „Про зміну меж міста Одеси, Одеської області від 07 лютого 2002 року за № 3064-111 та рішення Одеської міської ради № 5313-1V від 06.03.2009 року Про межі міста Одесив адміністративно-територіальні межі м. Одеси увійшла земельна ділянка за адресою: Одеська області, Овідіопольський район, Таїровська селищна рада, с. Чорноморка, с\\к Зелена гірка, ділянка № 42 (а.с.34), у зв`язку з чим заступник директора Одеського комунального підприємства просив передати інвентарну справу до КП „ОМБТІ та РОН (а.с.34). Дана обставина також підтверджується довідкою селищного голови Таїровської селищної ради від 13.12.2010 року, згідно якої земельна ділянка, розташована за адресою: с. Чорноморка, с/к „Зелена Гірка, 42 увійшла до складу м. Одеси на підставі рішення обласної ради від 12.08.2004 року №470-V (а.с. 30). Згідно відповіді КП „ОМБТІ та РОН завідувачу Третьої одеської нотаріальної контори від 23.12.2010 року надати витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно для оформлення спадщини на садовий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: м. Одеса, с/т „Зелена Гірка, 42, що належала [PERSON], неможливо у зв`язку з тим, що реєстрація прав власності в КП „ОМБТІ та РОН відсутня (а.с.33). Як вбачається з відповіді КП „ОМБТІ та РОН на ім`я [PERSON] від 12.10.2011 року в результаті огляду наданих нею документів було встановлено, що витяг про державну реєстрацію права власності на садовий будинок [PERSON] не видавався, а реєстраційний напис на звороті свідоцтва про право власності не є штампом про державну реєстрацію прав. Також зазначено, що реєстраційний напис на свідоцтві про право власності [PERSON] на садовий будинок анульований КП „Овідіопольське РБТІ проставленим штампом „погашено 20.12.2010року, тобто з цієї дати право власності [PERSON] на садовий будинок не зареєстровано у єдиній державній реєстраційній системі. Причини, з яких реєстраційний запис на свідоцтві було анульовано, не відомі. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Згідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті або оголошення особи померлою. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Як вбачається з вимог ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час її відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Згідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Частиною 1 ст.81 Земельного Кодексу України чітко визначені підстави, на яких громадяни набувають право власності на земельні ділянки, до яких не належить рішення суду. Відповідно до п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про внесення змін до Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмеженьта інших законодавчих актів Українивід 11.02.2010 року № 1878 встановлено, що до 1 січня 2012 року державна реєстрація права власності, користування земельними ділянками та інш. проводиться територіальними органами земельних ресурсів. Територіальним органом Держкомзему, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, розташованих у межах м.Одеси є управління Держкомзему у м. Одесі. Однак, доказів звернення до Управління Держкомзему у м. Одесі чи ДП „Центр державного земельного кадастру позивачі у судовому засіданні взагалі не надали. Як вбачається з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику у справах про спадкування №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. У зв`язку з тим, що позивачами не надано доказів відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадкування, суд вважає, що при зверненні до суду позивачі не врахували, що існує інший порядок прийняття спадщини за заповітом, ця компетенція покладена на нотаріальні органи та їхніх посадових осіб та не є компетенцією судів. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed