Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: Білинська сільська рада Рахівського району, Закарпатської області про повернення самовільно захопленої ділянки та усунення перешкод в її користуванні. Позов мотивує тим, що рішенням Рахівського районного суду від 31 січня 2003 року зобов`язано Білинську сільську раду Рахівського району, Закарпатської області виділити [PERSON] та [PERSON] по 0,175 га. землі для обслуговування 1/2 будинку [ADDRESS]. Рішенням 7- сесії 4-го скликання Білинської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області №57 від 01.06.2003 року "Про надання земельних ділянок для обслуговування частин будинку [ADDRESS]" їй та [PERSON], безкоштовно передано земельну ділянку в розмірі по 0,175 га. для обслуговування 1/2 частини будинку [ADDRESS]. Незважаючи на дане рішення, [PERSON] з початку 2010 року перешкоджає їй використовувати законно виділену земельну ділянку в розмірі 0,175 га. за її цільовим призначенням, захопив її та використовує її в власних цілях, збирає з неї урожай та перешкоджає в складанні відповідного акту про самовільне захоплення ним земельної ділянки. З даним питанням вона неодноразово в усній та письмовій формі зверталася до голови села Білин, та отримувала як усну так і письмову відповідь про те, що виконком Білинської сільської ради не має змоги провестиобстеження належної їй земельної ділянки, оскільки відповідач [PERSON] не дає доступу до ділянки, усно погрожував землевпоряднику сільської ради, який намагався владнати земельний конфлікт, вводив виконком в оману, пояснюючи що по даному питанню справа знаходиться в Рахівському районному суді та прокуратурі, хоча ніяких справ в даних установах не розглядалося, в дані установи її ніхто не викликав по даному питанню. Таким чином, [PERSON] не виконує рішення Рахівського районного суду від 31 січня 2003 року та рішення сьомої сесії 4-го скликання Білинської сільської ради про виділення позивачці земельної ділянки в розмірі 0,175 га. для обслуговування житлового будинку [ADDRESS], чим створює їй перешкоди в користуванні земельною ділянкою. Тому позивачка в своєму позові просить суд, винести рішення, яким зобов`язати відповідача [PERSON], повернути їй самовільно захоплену земельну ділянку розміром 0,175 га., виділену їй для обслуговування житлового будинку [ADDRESS] та усунути перешкоди в її користуванні. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати по справі та витрати за надання юридичної допомоги. Позивачка - [PERSON] та її представник [PERSON], в судовому засіданні позовні позовні вимоги підтримали, покликаючись на доводи наведені в позовній заяві просять таку задовольнити. Відповідач - [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, ставердивши, що позивачка не вправі вимагати повернення земельної ділянки, яка їй на даний час не виділена в передбаченому законом порядку. Тим більше, відповідачеві відомо, що позивачка має намір продати належну їй частину будинку та земельної ділянки, з чим він категорично не погоджується. Просили в позові відмовити. Представник Білинської сільської ради, Рахівського району - Магас М.В. позовні вимоги підтримала, ствердивши, що не дивлячись на рішення суду, яке набуло законної сили, а також на рішення сільської ради, відповідач чинить всіляки перешкоди, аби не дати позивачці можливості користуватися її земельною ділянкою. Просить позовні вимоги задовольнити. Свідок - [PERSON] ствердив, що відповідач перешкоджає позивачці використовувати за призначенням належні їй, згідно рішення суду та сільської ради, земельною ділянкою. Не дає доступу до такої, як самій позивачці, так і представникам сільської ради та землевпорядних служб. Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. У ході судового дослідження достовірно встановлено, що Рішенням Рахівського районного суду від 31 січня 2003 року зобов`язано Білинську сільську раду Рахівського району, Закарпатської області виділити [PERSON] та [PERSON] по 0,175 га. землі для обслуговування будинку [ADDRESS], який їм належить по 1/2 частині. Дане рішення набуло законної сили. Судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України (стаття 124 Конституції). Виконання рішення суду чи судового наказу в цивільній справі здійснюється відповідно до статей 367-389 Цивільного процесуального кодексу, Закону «Про виконавче провадження», Інструкції Міністерства юстиції «Про проведення виконавчих дій»та інших правових актів. З метою виконання судового рішення, Рішенням 7- сесії 4-го скликання Білинської сільської ради, Рахівського району, Закарпатської області №57 від 01.06.2003 року "Про надання земельних ділянок для обслуговування частин будинку [ADDRESS]" [PERSON] та [PERSON], безкоштовно передано земельну ділянку в розмірі по 0,175 га. кожному, для обслуговування по 1/2 частини будинку [ADDRESS]. Рішенням 15 сесії 5 скликання Білинської сільської ради від 24 грудня 2007 року, надано дозвіл [PERSON], та [PERSON] на розробку технічної документації щодо посвідчення права власності на земельну ділянку, яка розташована на території [ADDRESS], ур. "Росішка", для обслуговування частини жилого будинку, господарських будівель і споруд, згідно свідоцтва про право на спадщину за Законом від 17 липня 2007 року. Рекомендовано гр. [PERSON] та [PERSON] звернутися для оформлення відповідної землевпорядкої документації, в організації, які мають дозволи (ліцензії) для проведення відповідних робіт. Незважаючи на дані рішення, [PERSON] з початку 2010 року перешкоджає [PERSON] використовувати законно виділену земельну ділянку в розмірі 0,175 га. за її цільовим призначенням, захопив її та використовує її в власних цілях, збирає з неї урожай та перешкоджає в складанні відповідного акту про самовільне захоплення ним земельної ділянки. З даним питанням вона неодноразово в усній та письмовій формі зверталася до голови села Білин, та отримувала як усну так і письмову відповідь про те, що виконком Білинської сільської ради не має змоги провести обстеження належної їй земельної ділянки, оскільки відповідач [PERSON] не дає доступу до неї, усно погрожував землевпоряднику сільської ради, який намагався владнати земельний конфлікт, вводив представник сільської ради в оману, пояснюючи що справа по даному питанню знаходиться на розгляді в Рахівському районному суді та прокуратурі Рахівського району (лист сільського голови с. Білин В.І. Боркан № 167 від 25.05.2010 року). Дані оставини підтверджені показами позивача свідка та представника сільської ради і в ході судового дослідження. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", самовільним заняттям земельної ділянки є будь-які дії особи, які свідчать про фактичне використання не наданої їй земельної ділянки чи намір використовувати земельну ділянку до встановлення її меж в натурі (на місцевості), до од6ржання документу, що посвідчує право на неї, та до його державної реєстрації, отже, вищевказані дії відповідача, суд розцінює як самовільне заняття земельної ділянки, наданій [PERSON] для обслуговування 1/2 частини, належного їй житлового будинку. Стаття 212 Земельного Кодексу України передбачає повернення власникам чи користувачам землі, самовільно зайнятої земельної ділянки. Відповідно до ст. 13 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом і відповідно, громадянам і юридичним особам забезпечені рівні умови захисту права власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. У відповідності до положень статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, заслухавши та дослідивши пояснення сторін, суд вважає їх належними та достатніми для вирішення справи по суті, та такими, що відповідають вимогам статей 59-60 ЦПК України, згідно яких належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Враховуючи наведене та зважаючи на обставини справи, ті докази, які були здобуті судом в ході розгляду справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], третя особа без самостійних вимог: Білинська сільська рада Рахівського району, Закарпатської області про повернення самовільно захопленої ділянки та усунення перешкод в її користуванні. є підставним та обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення. У відповідності до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1245,50 гривень судових витрат, які скаладаються з 1200 гривень за надання юридичних послуг (квитанція №741490 від 08 квітня 2011 року), 8,50 гривень судового збору та 37 гривень витрат за інформаціно-технічне забезпечення розгляду справи в суді (квитанції №13, №14 від 30 березня 2011 року). Також, враховуючи положення ч.6 ст. 154 ЦПК України слід скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Рахівського районного суду від 26 квітня 2011 року.

Outcome: approved