Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-03 00:00:00

У березні 2011 року Перший заступник прокурора Миколаївської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особи Миколаївської міської ради до [PERSON] та Управління Держкомзему у м. Миколаєві, в якому просив визнати недійсним державний акт серії ЯИ № 279357 від 14.04.2010 року на право власності на земельну ділянку площею 1000 кв.м. по [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що Управлінням Держкомзему у м. Миколаєві 14.04.2010складено Державний акт серії ЯИ № 279357 на право власності [PERSON] на земельну ділянку площею 1000 кв. м. по [ADDRESS] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. У якості підстави набуття права власності [PERSON] на зазначену земельну ділянку у державному акті визначено рішення Миколаївської міської ради № 44/39 від 04.03.2010року, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 1000 кв. м. за рахунок земель Державного підприємства «Миколаївське лісове господарство» зарахувавши її до земель житлової забудови для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель по [ADDRESS] , яку передано у власність відповідачу. Зазначене рішення Миколаївською міською радою скасовано рішенням № 3/65 від 27.01.2011 року як таке, що прийнято з порушенням вимог законодавства. Враховуючи скасування Миколаївською міською радою незаконного рішення, яке було правовою підставою для видачі державних актів, а також допущені порушення вимог законодавства під час передачі земельної ділянки у власність [PERSON] , позивач вважає, що державний акт серії ЯИ № 279357 на право власності на земельну ділянку площею 1000 кв. м. по [ADDRESS] , має бути визнано судом недійсним. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві. Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити. Представник відповідача Управління Держкомзему у м. Миколаєві у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, за згодою представника позивача та прокурора, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вислухавши пояснення представника позивача, думку прокурора, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Управлінням Держкомзему\~у м.\~Миколаєві 14.04.2010\~складено Державний\~акт серії\~ЯИ №\~279357\~на право\~власності [PERSON] \~на земельну\~ділянку площею\~1000\~кв.\~м.\~по [ADDRESS] для\~будівництва і\~обслуговування жилого\~будинку,\~господарських будівель\~і споруд.\~У якості\~підстави набуття\~права власності\~ [PERSON] \~на зазначену\~земельну ділянку\~у державному\~акті визначено\~рішення Миколаївської\~міської ради\~№ 44/39\~від 04.03.2010\~року,\~яким затверджено\~проект землеустрою\~щодо відведення\~у власність\~земельної ділянки\~загальною площею\~1000\~кв.\~м.\~за рахунок\~земель державного підприємства «Миколаївське лісове господарство» зарахувавши її до земель житлової забудови після будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель по [ADDRESS] , яку передано у власність відповідачу. Зазначене рішення Миколаївською міською радою скасовано рішенням № 3/65 від 27.01.2011 року як таке, що прийнято з порушенням вимог законодавства. Згідно зі ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України можуть набувати права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності. Відповідно до ст. ст. 116,118 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права гласності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування у межах їх повноважень. Громадяни, зацікавлені в одержані безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у межах норми безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб). Сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян. Розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки подається Комісії з розгляду питань, пов`язаних з погодженням документації із землеустрою (далі - Комісія), яка надає відповідному органу місцевого самоврядування свій висновок щодо погодження проекту або відмови у його погодженні. Сільська, селищна, міська рада у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Статтею 186-1 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень Комісії належить забезпечення погодження документації із землеустрою відповідними органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування. До складу Комісії входять уповноважені представники органів державної влади, у тому числі, природоохоронного органу. Результати роботи Комісії оформлюються висновком, який підписується всіма її членами та скріплюється печатками органів, представники яких входять до складу комісії. У разі погодження проектів землеустрою, що розробляються з метою вилучення, надання, зміни цільового призначення земель лісогосподарського призначення, до складу Комісії залучається відповідно представник територіальних органів лісового господарства. Разом з тим, в порушення вимог ст. ст. 118, 186-1 Земельного кодексу України, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність відповідачу [PERSON] з природоохоронним органом не погоджений. Відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землевпорядної документації» проекти землеустрою щодо відведення земель лісогосподарського призначення підлягають обов`язковій державній експертизі. Усупереч викладеним вимогам законодавства проект землеустрою щодо відведення у власність відповідачу земельної ділянки не отримав позитивного висновку державної експертизи землевпорядної документації. Ст. 373 ЦК України, ст. 78 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на землю набувається і реалізується відповідно до закону, на підставі Конституції України, Земельного кодексу України, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Підстави набуття права на землю встановлені ст. 116 Земельного кодексу України, відповідно до якої громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Згідно зі ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Таким чином, право власності на земельні ділянки із земель комунальної власності набувається за рішенням органу місцевого самоврядування і лише посвідчується державним актом. Отже рішення органу місцевого самоврядування про надання у власність земельної ділянки та відповідний державний акт на право власності на земельну ділянку є пов`язаними юридичними фактами. Відповідно до\~ст.\~328\~ЦК України\~право власності\~набувається на\~підставах,\~що не\~заборонені законом,\~та вважається\~набутим правомірно,\~якщо інше\~прямо не\~випливає із\~закону або\~незаконність набуття\~права власності\~не встановлена\~судом. Проте, відповідач набув право власності на зазначену земельну ділянку усупереч встановленого чинним законодавством порядку. Згідно зі ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Враховуючи скасування Миколаївською міською радою незаконного рішення, яке було правовою підставою для видачі державних актів, а також допущені порушення вимог законодавства під час передачі земельної ділянки у власність [PERSON] , суд вважає, що державний акт серії ЯИ № 279357 на право власності на земельну ділянку площею 1000 кв. м. по [ADDRESS] є недійсним.

Outcome: approved