Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] міської ради про визнання права власності на нерухоме спадкове майно, яке знаходиться за адресою вул. Ворошилова 11 м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, свій позов мотивує тим, що 08.06.1985 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб. У її чоловіка був батько [PERSON] який помер 26.10.2004 року, у якого був дід, [PERSON], який помер 9.06.1965 року. На день момент смерті [PERSON] разом з ним проживав його онук [PERSON], який фактично прийняв спадщину після смерті свого діда. Фактично на її думку він спадщину прийняв. На день смерті [PERSON] разом з ним проживав його син та її чоловік [PERSON] та вважає, що він також фактично прийняв спадщину, яка вже залишилась після смерті його батька [PERSON] При зверненні в нотаріальну контору їй було відмовлено у видачі свідоцтва на право власності на вказаний житловий будинок. Просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок за адресою вул. Ворошилова 11 м. Новгород-Сіверський Чернігівської області. В судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити та надала суду докази, що даний будинок зареєстрований за померлим [PERSON] Також не надала доказів поважності пропущеного строку звернення з заявою до нотаріуса та поважності пропуску строку давності до суду.. Представник відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] позов не визнав в повному обсязі та пояснила, що позивачка пропустила без поважних причин всі строки звернення до суду та зазначив, що дані правовідносини чинними нормами з якими звертається позивач не регулюються і тому в позові слід відмовити. Суд заслухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущений строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що [PERSON], який помер 9.06.1965 року був власником житлового будинку за адресою вул.. Ворошилова 11 м. Новгород-Сіверський.. На день момент його смерті разом з ним проживали члени його родини, а саме, разом з ним проживав його онук [PERSON] у якого був син [PERSON] З заявами про прийняття спадщини спадкоємці до нотаріальної контори не зверталися. Згідно постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, при вирішенні даних позовних вимог застосовуються норми чинного на час відкриття спадщини ЦК Української PCP 1963 року. Відповідно до ст. 549 ЦК Української PCP 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про її прийняття. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Як установлено судом, всі спадкоємці які б мали на це право до нотаріуса не звертались, і заповіти не посвідчувались Відповідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на я вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі - Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і іг:: » яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не м:и| ґрунтуватися на припущеннях. Позивач не довела суд\' факту, що її чоловік прийняв спадщину тому її твердження з ць:' приводу ґрунтуються на припущеннях. Більш того, в судовому засіданні позивач не надала суду доказів поважності пропущене строку позовної давності для звернення до суду. Згідно статті 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обовязки (цивільні правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Враховуючи наведене в ст.25 ІЗ України випливає, що у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація при. власності на яке не була проведена і право встановлювальний документ відсутній, питанні належності цього майна власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися в судовому порядку. Згідно ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки с; і може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо не не порушує права інших осіб. Відповідно до ст..1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за Законом На час розгляду справи в суді Заповіти не посвідчувались. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON]. безпідставними та не ґрунтуються на вимогах Закону, і тому задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed