Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-14 00:00:00

13 грудня 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 3 500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову. Позивачка посилається на те, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від даного шлюбу у них є троє дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], 5 червня 2010 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, в звязку з чим вона вимушена була звернутися до суду. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, посилаючись на те, що з березня 2011 року позивачка з дітьми переважно проживає у своїх батьків. Відповідач на утримання дітей добровільно сплачує кошти. До листопада 2011 року включно [PERSON] надавав кошти на утримання дітей безпосередньо позивачці. Після звернення позивачки до суду з позовом про розподіл спільно нажитого майна, з грудня 2011 року та до цього часу [PERSON] сплачує позивачці кошти на утримання дітей в розмірі 1 600,00 грн. щомісячно поштовими переказами, що підтверджується відповідними поштовими квитанціями, так як позивачка відмовляється надавати письмові розписки про отримання коштів. Позивачка вказала в позові, що [PERSON] за своїм матеріальним становищем може утримувати дітей, та заявила вимоги про стягнення з відповідача на утримання трьох неповнолітніх дітей 3500,00 грн. щомісячно на підставі ст.184 СК України, однак представник відповідача не погоджується з цією сумою, посилаючись на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України та п.17. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», із заробітної плати на сплату аліментів може утримуватися не більше 50%. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки вдвох повинні приймати участь в утриманні своїх дітей. Статтею 12 Закону України «Про державний бюджет на 2012 рік», встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць з складає: для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 893 гривні, з 1 квітня - 911 гривень, з 1 липня - 917 гривень, з 1 жовтня - 930 гривень, з 1 грудня - 961 гривня; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 1112 гривень, з 1 квітня - 1134 гривні, з 1 липня - 1144 гривні, з 1 жовтня - 1161 гривня, з 1 грудня - 1197 гривень. У позивачки з відповідачем двоє дітей віком від 6 до 18 років, та одна дитина віком до 6 років - син [PERSON] [INFO]. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про державну допомогу сімям з дітьми»в редакції станом на день народження сина [PERSON], позивачка отримує і буде отримувати до досягнення [PERSON] трирічного віку державну допомогу у розмірі 1250 грн. щомісячно. Але про цей факт позивачка умовчала, хоча це має істотне значення для справи. Тому представник відповідача вважає, що до досягнення сином [PERSON] трирічного віку [PERSON] не повинен сплачувати аліменти. Для визначення розміру аліментів, які повинен сплачувати [PERSON] та виходячи з позовних вимог, представник відповідача просить врахувати наступне. [PERSON] постійно працює, має стабільний, хоча й невеликий, дохід. Тривалих перерв у працевлаштуванні, про що вказує позивачка, не має. [PERSON] Відповідач отримує заробітну плату за місцем роботи в розмірі мінімальної заробітної плати, працюючи у приватного підприємця [PERSON] на посаді столяра. [PERSON] хворіє псоріазом та гепатитом С із 2006 року, у 1999 році отримав професійну травму пальців лівої руки, що підтверджується медичними документами. Батько відповідача є інвалідом першої групи безстроково та потребує сторонньої допомоги, що підтверджується довідкою МСЕК. При таких обставинах представник відповідача вважає вимоги позивачки про стягнення аліментів у розмірі 3500 щомісячно необґрунтованими та занадто завищеними. Позивачка у позові не вказала, з яких міркувань вона визначила розмір аліментів у сумі 3500 грн. та не надала жодного доказу у підтвердження своїх вимог. Позивачка не надала доказів того, що відповідач фінансово спроможний сплачувати аліменти у такому розмірі. Оскільки позивачка заявила вимоги про стягнення аліментів на підставі ст. 184 СК України у твердій грошовій сумі, то на цей випадок не розповсюджуються положення ст. 182 цього Кодексу щодо мінімального розміру аліментів. Для забезпечення фізичного і духовного розвитку дитини необхідні кошти у розмірі, який визначений державною та встановлюється законодавчо шляхом затвердження прожиткового рівня для дітей відповідного віку на відповідний період. Враховуючи наведене, отримання позивачкою державної допомоги щомісячно у розмірі 1250 грн., фінансовий стан відповідача, стан його здоровя, стан здоровя його батька, а також інтереси дітей щодо забезпечення обома батьками їх належного фізичного та духовного розвитку, відповідач згоден на рівну з позивачкою участь в утриманні своїх неповнолітніх дітей шляхом сплати аліментів у розмірі половини розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Іншу половину розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дітей повинна виділяти позивачка, з якою проживають діти. Так як відповідач до цього часу сплачує аліменти добровільно, у тому числі включно сплатив аліменти і за березень 2012 року, то аліменти можуть бути присуджені судом з квітня 2012 року та до досягнення дітьми повноліття. На утримання сина [PERSON], [INFO], відповідач згоден сплачувати аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 1 квітня 2012 року та до досягнення ним повноліття, а саме до 9 липня 2014 року. На утримання сина [PERSON], [INFO], відповідач згоден сплачувати аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 1 квітня 2012 року та до досягнення ним повноліття, а саме до 27 квітня 2017 року. На утримання сина [PERSON], [INFO], відповідач згоден сплачувати аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня припинення виплати державою допомоги, тобто з 5 червня 2013 року та до досягнення ним повноліття, а саме до 5 червня 2028 року. Вислухавши пояснення позивачки, представника відповідача та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 28 грудня 1995 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON], який розірваний, на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2011 року. Від даного шлюбу у них народилося троє дітей, [PERSON], [INFO], актовий запис № 583 від 10 вересня 1996 року, виконаний Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Примосрької районної Ради народних депутатів м. Одеси, [PERSON], [INFO], актовий запис № 1070 від 27 жовтня 1999 року, виконаний Відділом реєстрації громадянського стану Київської райадміністрації виконкому Одеської міськради, та [PERSON], [INFO], актовий запис № 938 від 9 червня 2010 року, виконаний Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною першою статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач [PERSON] є працездатною особою, працює столяром у СПД [PERSON] з 11 квітня 2001 року та за період з квітня 2011 року по 31 грудня 2011 року його прибуток складає 8 757,04 грн. [PERSON] хворіє псоріазом та гепатитом С із 2006 року, у 1999 році отримав професійну травму пальців лівої руки, що підтверджується медичними документами. Батько відповідача є інвалідом першої групи безстроково та потребує сторонньої допомоги, що підтверджується довідкою МСЕК. При викладених обставинах вимоги позивачки про стягнення аліментів у розмірі 3500 щомісячно необґрунтованими та занадто завищеними. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України та п.17. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», із заробітної плати на сплату аліментів може утримуватися не більше 50%. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки вдвох повинні приймати участь в утриманні своїх дітей. Статтею 12 Закону України «Про державний бюджет на 2012 рік», встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць з складає: для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 893 гривні, з 1 квітня - 911 гривень, з 1 липня - 917 гривень, з 1 жовтня - 930 гривень, з 1 грудня - 961 гривня; для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 1112 гривень, з 1 квітня - 1134 гривні, з 1 липня - 1144 гривні, з 1 жовтня - 1161 гривня, з 1 грудня - 1197 гривень. Згідно з наявних в матеріалах справи доказів, відповідач у період з грудня 2011 року по березень 2012 року включно добровільно сплачує аліменти в розмірі 1 600,00 грн. У позивачки з відповідачем двоє дітей віком від 6 до 18 років, та одна дитина віком до 6 років. Станом на грудень місяць 2011 року прожитковий мінімуму на дитину віком до 6 років складає 870,00 грн., на дитину віком від 6 до 18 років 1 042,00 грн. Аліменти, які відповідач добровільно сплатив позивачці у грудні місця 2011 року, а саме 1 600,00 грн. значно перевищують мінімальний розмір аліментів, із розрахунку 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме якщо розрахувати 30% від прожиткового мінімуму для дитини віком до 6-ти років та на двох дітей віком від 6 до 18 років, то сума складає 886,20 грн., що є підтвердженням того, що відповідача не приймає дій, що направлені на ухилення від сплати аліментів. Таку аналогію можливо провести і за період з січня 2012 року по березень 2012 року включно, з урахуванням збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також слід зазначити, що позивачкою не надано доказів про можливість позивачем сплачувати аліменти, саме в розмірі 3 500,00 грн. щомісячно. Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням того, що у обох батьків є обовязок утримувати дитину, суд вважає, що буде справедливим стягнути з відповідача аліменти на кожну дитину в розмірі половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з квітня місяця 2012 року до досягнення дітьми повноліття. Суд розглянувши справу в межах заявлених позивачем вимог, на основі дотримання принципів диспозитивності, змагальності справедливості судочинства, всебічного та повного дослідження обставин справи, перевірки їх наданими сторонами доказами, оцінивши їх у сукупності, виконавши вимоги процесуального закону, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial