Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-25 00:00:00

Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, залишивши після розірвання шлюбу її прізвище Дєдушева, а також стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини сторін доньки Ірини, [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення дитиною віку повноліття. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що на теперішній час сімейне життя між нею та відповідачем не склалося, головною причиною розірвання сімейних стосунків є те, що на протязі тривалого часу між ними відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на життя, що негативно вплинуло на подружні стосунки, а тому за таких обставин сім'я сторін практично не існує, відповідач добровільно ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала повністю. Відповідач у судовому засіданні з позовними вимогами погодився. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 липня 2007 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували виконкомом Великобобрицької сільської ради Краснопільського району Сумської області, актовий запис №04 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину доньку Ірину, [INFO] (а.с.5). На даний час сімейне життя між сторонами не склалося, головною причиною припинення шлюбних стосунків є те, що на протязі тривалого часу між сторонами відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на життя, що негативно вплинуло на подружні стосунки. Спільне проживання між сторонами припинено , тому шлюб існує лише формально. Дитина сторін проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні , відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, тому позивачка звернулася в суд з позовом. Згідно вимог ст.110, 112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін. Суд вважає, що подальше сімейне проживання і збереження шлюбу сторін буде суперечити інтересам позивачки, тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст.180-183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері), або у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, коли аліменти визначаються в твердій грошовій сумі. Враховуючи те, що дитина сторін знаходиться на утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку кожного місяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 17.01.2012 року до досягнення дитиною віку повноліття. Відповідно до ст. 88, ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 214,60 грн.

Outcome: approved