Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-12 00:00:00

27.09.2011 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на його утримання у розмірі 700 грн. щомісячно, який в процесі розгляду справи уточнював. В останній редакції позовної заяви просить стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] у солідарному порядку на його користь аліменти на його утримання, як непрацездатного батька у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн. щомісячно. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що він є батьком відповідачів. З 1994 року позивач працював у Маріупольському вищому металургійному професійному училищі, з 01.09.2009 року - працював слюсарем з ремонту обладнання. Зазначив, що за фахом він є електрозварником ручної зварки, що підтверджується відповідним атестатом, а також токарем, що підтверджується свідоцтвом. Відповідно до довідки та виписки з акту огляду МСЕК позивачу протипоказана робота на висоті, на станках, на рухомих механізмах та діючих електричних установках, з огляду на наведене [PERSON] не може працювати за своїм фахом у зв'язку зі станом здоров'я. З огляду на наведене позивач вважає, що він є непрацездатною особою, оскільки досяг пенсійного віку та має третю групу інвалідності, щомісячно позивач витрачає значні кошти на придбання ліків у зв'язку із хворобами на які він страждає. З 03.09.2010 року позивача було звільнено з роботи у зв'язку із виходом на пенсію по інвалідності. На теперішній час позивач одружений на [PERSON], яка допомагає йому матеріально, оплачує комунальні послуги. Відповідачі у справі [PERSON] ніякої матеріальної допомоги не оказують, хоча їм відомо про факт потреби позивача матеріальної допомоги. Зазначив, що відповідач [PERSON] зареєстрований у квартирі позивача, але не сплачує ніякі комунальні послуги, не надає позивачу допомоги з ремонту квартири, у зв'язку з чим [PERSON] змушений робити це за власні кошти. Окрім пенсії позивач не має більше доходів та не має можливості оформити субсидію для оплати житлово-комунальних послуг у зв'язку з тим, що [PERSON] не надає відповідних документів а також відмовляється сплачувати комунальні послуги. З огляду на наведене [PERSON] вважає, що відповідачі мають можливість оказувати матеріальну допомогу позивачу, оскільки вони є працездатними особами не мають на утриманні інших осіб, їх стан здоров'я є задовільним. Враховуючи непостійний та мінливий дохід відповідачів вважає за доцільне стягнути з них аліменти на його утримання у солідарному порядку у розмірі 1 000 грн. щомісячно. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судове засідання позивач не з'явився в матеріалах справи міститься заява [PERSON] про розгляд справи в його відсутність за участю його представника [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги [PERSON] підтримала з зазначених у позові підстав. Додатково зазначила, що на переконання позивача відповідачі, яки є його синами зобов'язані надавати допомогу на його утримання. [PERSON] на протязі тривалого часу за рішенням суду сплачував аліменти на утримання відповідачів до досягнення ними повноліття, що підтверджується відповідною довідкою виконавчої служби. У зв'язку із поганим станом здоров'я [PERSON] потребує постійного вживання лікарських препаратів. Позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів з відповідачів у солідарному порядку у розмірі саме 1 000 грн. обумовлені наступними підставами. За розрахунками позивача щомісячно на проживання він витрачає приблизно 3 000 грн.: сплачує комунальні послуги, купує продукти харчування, ліки, здійснює ремонтні роботи у квартирі, в якій він мешкає. Пенсія позивача складає 764 грн. на місяць. На переконання [PERSON] 1 000 грн. є грошовою сумою, яку йому не вистачає на проживання, у зв'язку з чим саме цю грошову суму він вважає за доцільне стягнути з відповідачів на своє утримання. Вимоги [PERSON] про стягнення аліментів саме у твердій грошовій сумі обумовлені тим, що дохід відповідачів має нерегулярний характер. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засідання відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнав. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що дійсно позивач є батьком його та [PERSON]. З моменту розірвання шлюбу між позивачем та матір'ю відповідачів позивач сплачував аліменти, які були стягнуті з [PERSON] до досягнення [PERSON] та [PERSON] повноліття за рішенням суду у частці від його заробітку у період з вересня 1998 року по травень 2007 року у розмірі приблизно 50-150 грн. на місяці на обох дітей. Зазначив, що приблизно у 2000 році він потрапив у лікарню з діагнозом гепатит, у зв'язку з чим потребував допомоги на лікування, але ніякої допомоги [PERSON] не надав, не надавав [PERSON] також допомоги на навчання [PERSON] та [PERSON]. З цих приводів, а ні відповідачі, а ні їх матір до суду з відповідними позовними заявами не звертались. На теперішній час відповідач [PERSON] мешкає в квартирі його родичів, за яку сплачує щомісячно послуги у розмірі приблизно 700 грн., залишок його заробітної плати складає 900 1000 грн., які відповідач витрачає на проживання. [PERSON] зазначив, що він зареєстрований за місцем проживання позивача - у квартирі [ADDRESS], але фактично за місцем реєстрації не мешкає з причини неприязних відносин між ним та [PERSON], який чинить йому перешкоди у користуванні квартирою, зазначений спір розглядається у судовому порядку З цього приводу [PERSON] вважає. що не повинен надавати позивачеві допомоги, зокрема, на оплату комунальних послуг, оскільки фактично [PERSON] комунальними послугами за адресою його реєстрації не користується з зазначених вище підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, позовні вимог [PERSON] не визнала з наступних підстав. зазначила, що на її переконання вимоги [PERSON] про стягнення з відповідачів у солідарному порядку у твердій грошовій сумі аліментів на його утримання є необґрунтованими з тих підстав, що відповідачі у справі мають постійне місце роботи та стабільний дохід, що підтверджується довідками, які містяться у матеріалах справи. Щодо посилань [PERSON] на необхідність придбання ним щомісячно медикаментів у зв'язку із погіршенням його здоров'я, вважає. що це не є підставою для виникнення аліментних зобов'язань відповідачів перед [PERSON], оскільки витрати такого роду можна віднести до категорії додаткових витрат, які несе [PERSON], а отже вимоги про їх стягнення з відповідачів не є підставою для стягнення з відповідачів на користь [PERSON] аліментів. Крім того зауважила, що сукупний дохід родини позивача його та [PERSON] значно перебільшує сукупний дохід відповідачів. Щодо посилань [PERSON] на не надання відповідачем [PERSON] допомоги на утримання квартири, а також не надання ним допомоги на оплату комунальних послуг в якій проживає позивач, а [PERSON] є зареєстрованим, зазначила, що на теперішній час це питання розглядається судом при розгляді спору про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою, а отже, на переконання представника відповідача, посилання [PERSON] на ці обставини при розгляді спору про стягнення аліментів на його утримання є необґрунтованим. З огляду на наведене просила в задоволенні позову [PERSON] відмовити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився в матеріалах справи міститься заява [PERSON] про розгляд справи в його відсутність. Позовні вимоги [PERSON] вважає необґрунтованими, зв'язку з чим просить відмовити в задоволенні позовних вимог. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, приходить до висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог [PERSON] при цьому суд виходить з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 202 Сімейного Кодексу України (далі за текстом СК України) повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], 23.05.1989 року є дітьми [PERSON], що підтверджується відповідною відміткою у паспорті позивача /а.с.62/. Інших дітей у [PERSON] немає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до довідки МСЕК № 130752 від 14.08.2007 року [PERSON] присвоєно ІІІ групу інвалідності /а.с.10/ При цьому у наведеній довідці, у графі «висновок про умови праці»зазначено, що [PERSON] протипоказана робота на висоті, на станках із механізмами, що рухаються тощо. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно із посвідченням № 134939 [PERSON] з 27.06.2007 року призначено пенсію по ІІІ групі інвалідності /а.с.8/ Позивач є непрацездатною особою у зв'язку із отриманою ним інвалідністю, а також досягненням позивачем пенсійного віку, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування». Ці обставини визнані сторонами у справі, а отже не підлягають додатковому доказуванню, відповідно до ч. 1 ст. 61 Цивільного процесуального Кодексу України (далі за текстом ЦПК України). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до копії трудової книжки [PERSON] /а.с.6-7/ з 03.09.2010 року позивача звільнено з посади слюсаря з ремонту обладнання Маріупольського металургійного професійного училища на підставі ст. 30 КЗпП України за власним бажанням у зв'язку із виходом на пенсію з інвалідності. Згідно із поясненнями представника позивача та доводами [PERSON], які викладені у його позовній заяві, з цього часу позивач ніде не працює, а отже єдиним джерелом його доходу є його пенсія, розмір якої становить 764 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Приходячи до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог [PERSON] суд виходить з наступних підстав.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі. Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом першої, другої чи третьої групи. Потреба в матеріальній допомозі має визначатися залежно від наявності чи відсутності прожиткового мінімуму. Відповідно до пояснень наданих представником позивача щомісячний дохід [PERSON] складає 764 грн. пенсія позивача, яку останній отримує. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про державний бюджет України на 2011 рік»прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на один місяці для осіб, які втратили працездатність становить: з 1 січня 2011 року - 750 грн.; з 1 квітня 2011 року - 764 грн.; з 1 жовтня 784 грн.; з 1 грудня 800 грн. Згідно із ст. 12 Закону України «Про державний бюджет України на 2012 рік»прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на один місяці для осіб, які втратили працездатність становить: з 1 січня 2012 року - 822 грн.; з 1 квітня 2012 року - 838 грн.; з 1 липня 2012 року 844 грн.; з 1 жовтня 2012 року 856 грн.; з 1 грудня 2012 року 884 грн. Згідно із довідкою УПФУ Жовтневого району м. Маріуполя від 28.09.2011 року розмір пенсії [PERSON] по інвалідності за період з квітня 2011 року по вересень 2011 року складає 764 грн. щомісячно. Відомості щодо розміру отриманої [PERSON] пенсії за період з жовтня 2011 року у матеріалах справи відсутні. Відповідно до даних персоніфікованого обліку [PERSON], які були надані УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя на запит суду, в період січня 2011 року по жовтень 2011 року [PERSON] перебував у трудових відносинах з багатопрофільним підприємством «Азовмашпром», про що свідчать індивідуальні відомості про застраховану особу [PERSON], відповідно до яких за звітний період 2011 року у графі «сума заробітку для нарахування пенсії»зазначено розмір заробітної плати [PERSON] З огляду на наведене пояснення позивача про те, що останній не працює з жовтня 2010 року не відповідають дійсності та спростовуються наведеними даними персоніфікованого обліку. Отже при зверненні [PERSON] до суду із даним позовом позивач мав самостійний заробіток у вересні-жовтні 2011 року, що робить безпідставними посилання [PERSON] на необхідність стягнення з відповідачів аліментів на його утримання у зв'язку із маленьким розміром його пенсії, оскільки матеріалами справи спростовуються посилання позивача про його дохід, який є меншим встановленого рівня прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.З огляду на викладене суд приходить до висновку, щодо відсутності потреби [PERSON] матеріальної допомоги у період вересня 2011 року, жовтня 2011 року, оскільки у зазначений проміжок часу [PERSON] працював та отримував заробітну плату, розмір якої становить: у вересні 2011 року 2 412 грн. 80 коп., у жовтні 2011 року - 2 441 грн. 20 коп. Абзацом 2 п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що згідно з ч.2 ст.205 СК України можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не предявлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків, необхідно враховувати при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків та додаткових витрат. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб Серії 1-НО № 079642 від 08.02.2007 року між [PERSON] та [PERSON] 08.02.2007 року зареєстровано шлюб /а.с.46/ Відповідно до даних персоніфікованого обліку [PERSON], які були надані УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя на запит суду за звітній період 2011 року, остання перебуває у трудових відносинах з Маріупольським вищим металургійним професійним училищем, її середньомісячна заробітна плата складає 2 905 грн. 71 коп. З огляду на наведене, враховуючи розмір середньомісячної заробітної плати [PERSON], суд приходить до висновку, що [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу [PERSON] у разі її потреби. Сукупний середньомісячний дохід подружжя, при в період вересня-жовтня 2011 року складає 6 232 грн. 10 коп. (з урахуванням заробітної плати, отриманої [PERSON]; пенсії по інвалідності, отриманої [PERSON] та заробітної плати [PERSON]О.) В період листопада грудня 2011 року середньомісячний дохід подружжя Малініна-Сирцової складав 4 795 грн. 50 коп. (з урахуванням пенсії по інвалідності, отриманої [PERSON] та заробітної плати [PERSON] за вказаний період) У той же час середньомісячний дохід відповідача [PERSON] складає 1 491 грн. 92 коп. за період з травня 2011 року по грудень 2011 року, відповідно до даних персоніфікованого обліку за вказаний період 2011 року, наданих УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя. Середньомісячний дохід відповідача [PERSON] складає 1985 грн. 33 коп. за період з червня 2011 року по листопад 2011 року, відповідно до довідки від 04.01.2012 року, виданою ТОВ «Марторгсервіс», в трудових відносинах з яким перебуває відповідач [PERSON] З огляду на викладене суд приходить до висновку про безпідставність посилань [PERSON] на потребу ним матеріальної допомоги з тієї причини, що його середньомісячний дохід є меншим ніж встановлений прожитковий мінімум для непрацездатних осіб, оскільки такі посилання [PERSON] спростовуються матеріалами цивільної справи, а саме судом при розгляді даної цивільної справи було встановлено, що середньомісячний прибуток [PERSON] за період вересня 2011 року - жовтня 2011 року значно перевищує середньомісячний прибуток відповідачів. Крім того, приходячи до таких висновків, суд враховує той факт, що дружина позивача працює та отримує заробітну плату, середній розмір якої дорівнює 2 905 грн. 71 коп., а отже має можливість надавати матеріальну допомогу своєму чоловікові. Відповідно до розрахунків щомісячних виплат, наданих [PERSON], щомісячні витрати позивача складаються з витрат на оплату комунальних послуг, витрат на лікарські засоби, витрат на продукти харчування та витрат на ремонтні роботи в квартирі. Щодо посилань позивача на необхідність придбання ним ліків у зв'язку з тяжким станом його здоров'я, якими обумовлено його звернення до суду з даним позовом, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст. 203 СК України дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Згідно із наданими [PERSON] медичними документами, позивач дійсно має проблеми із здоров'ям, крім встановленої позивачу групи інвалідності за станом здоров'я у зв'язку із загальним захворюванням за зором. Відповідно до виписки із історії хвороби № 5478 /а.с.14/ в період з 05.05.2011 року по 13.05.2011 року [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у МЛ № 2 з діагнозом атеросклеротичний кардіосклероз. Відповідно до копії чеків, наданих позивачем він дійсно витрачаються деякі кошти на придбання лікарняних препаратів. Доводи [PERSON] та його представника про те, що в якості підстави для призначення аліментів на утримання непрацездатного батька слід врахувати витрати позивача на придбання лікарняних препаратів, які йому необхідно приймати за станом його здоров'я є безпідставними, оскільки згідно зі статтею 203 СК України ці витрати відносяться до категорії додаткових витрат. Вимоги про стягнення додаткових витрат є самостійними позовними вимогами, які [PERSON] заявлено не було, отже суд не бере до уваги посилання [PERSON] на необхідність витрачати кошти на придбання ліків, як підставу для призначення аліментів на його утримання. Щодо посилань позивача на той факт, що відповідачем [PERSON] не сплачуються комунальні послуги за адресою його реєстрації квартирі [ADDRESS] та не прийняття ним участі у додаткових витратах з здійснення ремонту у зазначеній квартирі, суд також приходить до відома, що зазначені посилання не можуть бути розцінені судом в якості підстави для стягнення аліментів на утримання [PERSON] Відповідно до особового рахунку на квартиру [ADDRESS] за зазначеною адресою зареєстрований [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування комунальних витрат, які понесені [PERSON], а також вимоги про відшкодування витрат, у звязку із здійсненням ремонту у квартирі, в який зареєстрований відповідач [PERSON] також не можуть бути підставою для висування [PERSON] позовних вимог про стягнення аліментів та повинні бути заявлені у самостійному порядку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З огляду на наведене суд не находить підстав для задоволення позовних вимог [PERSON], оскільки [PERSON] суду не наведено та не доведено об'єктивних підстав, які б свідчили про наявність у позивача потреби в матеріальній допомозі у зв'язку із його непрацездатністю. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі ст. ст. 202, 203, 205 СК України, постановою № 3Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»від 15.05.2006 року,

Outcome: dismissed