Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-22 00:00:00

24.02.2011 року ПАТ "ПроКредит Банк"звернулось до суду з позовом, в якому зазначається, що 29.07.2008 р. між ЗАТ "ПроКредит Банк"та [PERSON] було укладено кредитний договір № 16.9433, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 4500 доларів США зі строком користування кредитними коштами 16 місяців зі сплатою відсотків у розмірі 20,5 % річних. Додатково, для забезпечення повернення кредитних коштів позичальника, на користь банку був укладений договір поруки № 16.9433-ДП від 29.07.2008 р. між ЗАТ "ПроКредит Банк"та [PERSON], відповідно до умов якого поручитель солідарно відповідає перед банком за належне виконання [PERSON] зобов'язань у повному обсязі за кредитним договором № 16.9233. Відповідачі ухиляються від виконання взятих на себе зобов'язань, через що заборгованість за кредитним договором складає 184 931 грн. 81 коп. станом на 4.02.2011 р., з яких: борг по капіталу 4 261, 12 доларів США, борг по процентах -308,78 доларів США, проценти за фактичне користування простроченим капіталом -1 797, 09 доларів США, пеня -134 354 грн. 35 коп. Вказану суму заборгованості позивач просить суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку. Відповідачка [PERSON] пред'явила зустрічний позов про визнання договору поруки недійсним з моменту підписання, посилаючись на той факт, що на момент підписання договору поруки [PERSON] не були роз'яснені зміст та можливість відмови від підписання такого договору, підписаний договір не був виявом внутрішньої волі [PERSON], підписання зазначеного договору поставило неповнолітніх дітей [PERSON] у тяжке матеріальне становище. При укладені договору поруки банком не було перевірено платоспроможність [PERSON] на момент укладення договору поруки, що свідчить про те, що договір поруки був укладений без мети створення правових наслідків та фактично є фіктивним правочином. Просить суд визнати договір поруки недійсним із моменту підписання Представник позивача в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі з підстав, зазначених в позові, проти задоволення зустрічного позову заперечувала в повному обсязі, з тих підстав, що договір поруки між позивачем та відповідачкою [PERSON] було укладено з дотриманням діючого законодавства а посилання відповідачки [PERSON] на фіктивність правочину є спробою уникнути відповідальності за невиконання зобов'язання за кредитним договором. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення первісних позовних вимог в частині солідарного стягнення суми заборгованості за кредитним договором з [PERSON] заперечувала, посилаючись зокрема, на перевищення строку позовної давності щодо стягнення суми пені, також н її думку договір поруки припинився. На задоволенні зустрічної позовної заяви наполягала з підстав, зазначених у зустрічній позовній заяві. Відповідач [PERSON] який належним чином викликався і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, в судове засідання не з'явився, письмових заперечень суду не надавав,внаслідок чого суд згідно ст.169 ЦПК України розглянув справу за відсутності відповідача [PERSON] Всебічно встановивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, заслухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що первісний позов є законним, обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню, зустрічний позов заявлений необгрунтовано, не підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. При частковому задоволенні первісного позову, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що 29.07.2008 р. між ЗАТ "ПроКредит Банк"та [PERSON] було укладено кредитний договір № 16.9433, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 4500 доларів США зі строком користування кредитними коштами 16 місяців зі сплатою відсотків у розмірі 20,5 % річних, про що надано копії кредитного договору. Згідно із п.3.1 договору позичальником погашення кредиту та сплата відсотків за його користування здійснюється в порядку та в строки згідно графіка повернення Кредиту і сплати відсотків. Додатково, для забезпечення повернення кредитних коштів позичальника, на користь банку був укладений договір поруки № 16.9433-ДП від 29.07.2008 р. між ЗАТ "ПроКредит Банк"та [PERSON], відповідно до умов якого поручитель солідарно відповідає перед банком за належне виконання [PERSON] зобов'язань у повному обсязі за кредитним договором № 16.9233.про що надано копію договору поруки. Відповідно до п.п.1.1 та 2.1 договору поруки, поручитель солідарно відповідає перед банком за належне виконання [PERSON] зобов'язань у повному обсязі за кредитним договором № 16.9433. Згідно п.1.4 договору поруки поручитель зобов'язується в разі невиконання та порушення позичальником своїх зобов'язань перед банком виконати їх протягом 3 банківських днів з дня отримання повідомлення банку про невиконання позичальником своїх зобов'язань по договору. З матеріалів справи встановлено, що відповідачці [PERSON] рекомендованим листом з повідомленням було направлено вимогу про виконання зобов'язання за договором поруки, відповідачеві [PERSON] рекомендованим листом з повідомленням, було направлено лист-вимогу про повне дострокове погашення кредиту. Таким чином відповідачі були обязнані про наявність у них заборгованості за кредитним договором, та необхідності здійснити погашення наявної заборгованості згідно кредитного договору та договору поруки. Відповідачі ухиляються від виконання взятих на себе зобов'язань та добровільно суму заборгованості за кредитним договором не сплачують. Відповідно до п.5.1 кредитного договору банк має право вимагати дострокового виконання зобов'язань щодо повернення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, а також можливих штрафних санкцій, у разі виникнення простроченої заборгованості з погашення кредиту або прострочення сплати відсотків згідно графіку більш, ніж три банківські дні. Через невиконання відповідачами взятих на себе зобов'язань, заборгованість за кредитним договором складає 184 931 грн. 81 коп. станом на 4.02.2011 р., з яких: борг по капіталу 4 261, 12 доларів США, борг по процентах -308,78 доларів США, проценти за фактичне користування простроченим капіталом -1 797, 09 доларів США, пеня -134 354 грн. 35 коп., що підтверджено наданим розрахунком заборгованості. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Ст..525 ЦК України передбачено, що не допускається одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов. Згідно ст..530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч. 2 ст. 554 ЦК України, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Як передбачено ст.. 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальний строк позовної давності в один рік. Як вбачається з наданого до матеріалів цивільно справи розрахунку заборгованості за кредитним договором, позивачем заявлено вимогу про стягнення пені за несвоєчасне та неповне виконання зобов'язань за кредитним договором в період з 01.10.2008 року по дату розрахунку, а саме 04.02.2011 року, тобто з пропуском спеціального строку позовної давності до вимог про стягнення неустойки (пені). За змістом ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, за таких обставин суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені у зв'язку із спливом позовної давності пред'явлення вимоги, про що заявлено представником відповідачки в судовому засіданні. Ст..543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. На підставі викладеного, суд вважає можливим стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] заборгованість за кредитним договором, яка складається із заборгованості по капіталу 33 849 грн. 06 коп., процентів по графіку 2452 грн. 86 коп., процентів за фактичне неправомірне користування простроченим капіталом у сумі 14 275 грн. 54 коп., а всього стягнути 50 577 (п'ятдесят тисяч п'ятсот сімдесят сім ) грн. 49 коп. та в порядку ст. 88 ЦПК України стягнути судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам. Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову суд виходиться з наступного. Як вбачається з матеріалів позовної заяви 29.07.2008 року між Закритим акціонерним товариством "ПроКредит Банк", правонаступником якого виступає публічне акціонерне товариство "ПроКредит Банк"та [PERSON] було укладено договір поруки. П. 1.1 договору поруки встановлено, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед кредитором відповідати за зобов'язаннями [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 16.9433 від 29.07.2008 року в повному обсязі цих зобов'язань. За змістом п. 2.1 договору поруки вбачається, що у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, Поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної заяви. Таким чином, при укладенні зазначеного договору поруки відповідач [PERSON] погодилась з умовами договору поруки, про що свідчить її підпис в договорі поруки, факт укладення договору поруки [PERSON] не заперечується. Посилання відповідачки [PERSON] на той факт, що при укладенні договору поруки представником ЗАТ "Прокредит Банк"не було здійснено перевірки платоспроможності відповідачки [PERSON] не є підставою для визнання договору поруки недійсним, оскільки перевірка платоспроможності поручителя на момент укладення договору поруки є правом кредитора, а не його обов'язком. Крім того з матеріалів справи встановлено, що на момент укладення договору поруки [PERSON] отримувала заробітну плату, у власності [PERSON] знаходилося нерухоме майно, тому доводи відповідачки про її неплатоспроможність не знайшли свого підтвердження. Ст. 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч. 1-3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, за змістом ч. 5-6 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Посилання відповідачки [PERSON] на те, що зміст договору суперечить вимогам Цивільного кодексу України, а саме не містить істотної умови укладення договору -строку дії договору не відповідає дійсності, оскільки п. 4.1 договору поруки № 16.9433-ДП від 29.07.2008 року передбачено, що договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та припиняє свою дію з моменту припинення забезпеченого ним зобов'язання. За змістом п. 1.1 Договору поруки № 16.9433-ДП від 29.07.2008 року вбачається, що поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед кредитором відповідати за зобов'язаннями [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 16.9433 від 29.07.2008 року, згідно п. 4.1 договору поруки № 16.9433-ДП сторони договору визначають, що зазначений договір підписаний сторонами на добровільних засадах та відповідає намірам сторін по безумовному виконанню взятих на себе зобов'язань. Відповідачкою [PERSON] доказів на підтвердження факту того, що при укладені договору поруки від 29.07.2008 року її волевиявлення не було вільним, не надано. За змістом п. 1.2 договору поруки № 16.9433-Дп поручитель протягом 3-х банківських днів з дня одержання повідомлення кредитора про порушення позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором по поверненню кредиту, сплати нарахованих відсотків за користування кредитом зобов'язується погасити суму заборгованості по кредитному договору, як передбачено п. 1.3 в разі невиконання поручителем зобов'язань згідно п. 1.2 договору поруки кредитор має право звернути стягнення на майно поручителя, згідно норм чинного законодавства, п. 2.1 зазначено, що поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором на всю суму заборгованості, отже реальними правовими наслідками укладення договору поруки є право позивача за рахунок майна та коштів поручителя виконати зобов'язання за кредитним договором. Твердження відповідачки [PERSON] про те, що укладення нею договору поруки суперечить правам та інтересам її неповнолітніх дітей доказами не підтверджено, яким саме чином, та які конкретно права неповнолітніх дітей було порушено при укладені договору поруки відповідачкою [PERSON] не зазначено. Посилання відповідачки [PERSON] про припинення зобов'язання за договором поруки не відповідають дійсності, оскільки з ч. 4 ст. 559 ЦК України вбачається порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. З матеріалів цивільної справи встановлено, що строк виконання основного забовязання встановлений до 01.12.2009 року, згідно умов кредитного договору. Як вбачається з матеріалів справи вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором та про вимога про виконання зобов'язання за договором поруки були пред'явлені позивачем до відповідачів 18.12.2008 року, які були направлені відповідачам [PERSON] та [PERSON] рекомендованими листами з повідомленням. В момент дії договору позивачем до суду був пред'явлений позов до відповідачів про стягнення суми заборгованості з відповідачів. Отже посилання відповідачки про припинення зобов'язання за договором поруки свого підтвердження не знайшли. За таких підстав суд вважає необхідним в задовленні зустрічної позовної заяви про визнання договору поруки недійсним відмовити. На підставі ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60, 88, 169, 208-209, 212, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 203, 215, 258, 267, 509, 526, 530, 553, 554, 559, 610, 611, 624, 625, 1050, 1054 ЦК України, суд -

Outcome: partial