Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-05 00:00:00

ПАТ «КБ «Надра»» 18 травня 2011 року звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Позивач у своєму позові посилався на те, що 24 квітня 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, згідно умов якого позивач надав відповідачу картку з пільговим періодом кредитування з сумою ліміту 5600 грн., а відповідач зобовязалася їх прийняти, належним чином використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договором. Разом з тим, відповідач свої зобовязання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконала, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 10 грудня 2010 року склав 10190,53 грн. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у сумі 10190,53 грн. та судові витрати по справі. У своїй заяві до суду представник позивача просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 27 квітня 2007 року між ВАТ «КБ «Надра»», правонаступником якого відповідно до Статуту є ПАТ «КБ «Надра»», та [PERSON] було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, згідно умов якого позивач надав відповідачу картку з пільговим періодом кредитування з сумою ліміту 5600 грн., а відповідач зобовязалася їх прийняти, належним чином використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договором. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідачем порушуються взяті на себе зобовязання щодо повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого станом на 10 грудня 2010 року відповідно до розрахунку виникла заборгованість у розмірі 10190,53 грн. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. З урахуванням того, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість, яка [PERSON] добровільно не сплачується, а одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у сумі 10190,53 грн., яка складається з непогашеного кредиту в розмірі 5443,63 грн., несплачених відсотків у розмірі 3857,37 грн. та штрафу за несвоєчасне погашення мінімального платежу в розмірі 889,53 грн. Частиною 1 статті 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на інформаційно-технічне забезпечення. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 101,91 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн., тому з відповідача на користь позивача також слід стягнути судові витрати, які ним було сплачено при поданні позову, а саме: судовий збір і витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved