Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

28.10.2011 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], мотивуючи тим, що 01.09.2006 року між сторонами був укладений кредитний договір № 003-14053-010906, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 8079 грн. 75 коп. на придбання певного майна з остаточним терміном повернення кредиту, процентів та комісійних не пізніше 31.08.2007 року. Позивач свої зобовязання за договором виконав, надав [PERSON] обумовлену суму грошей. [PERSON] з 20.06.2008 року припинила вносити гроші на повернення кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість по тілу кредиту в сумі 1813 грн. 99 коп. Добровільно погасити заборгованість відповідач не бажає. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] повністю підтримав позов, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, мотивуючи тим, що повністю погасила кредит ще у 2008 році, однак жодних доказів на підтвердження таких обставин суду не надала. Також відповідач просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на закінчення строку позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до Кредитного договору № 003-14053-010906, укладеного 01.09.2006 року між ТОВ КБ «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк»(згідно Статуту), та [PERSON], остання отримала кредит в сумі 8079,75 грн. на придбання майна згідно з переліком, зазначеним у рахунку-фактурі №56 від 01.09.2006 року з оплатою кредитору плати за надання кредиту, яка становить 384,75 грн. (п.1.1, 1.2 Договору) з кінцевим терміном повернення кредиту, сплати відсотків та комісійних не пізніше 31.08.2007 року. Відповідно до п.2.1 Договору моментом погашення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки кредитора в повному обсязі суми кредиту, нарахованих процентів, інших плат, передбачених договором та можливих штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання умов договору. Пунктом 2.3 Договору встановлено відсотки за користування кредитом у розмірі 5% на рік, які нараховуються згідно п. 2.4 Договору щомісячно в день, який відповідає даті укладення Договору, на суму фактичної заборгованості. Згідно п. 2.5 Договору за ведення кредитної справи Позичальник сплачує кредитору плату в сумі 1,99 % на місяць. Відповідно до п. 2.8 Договору відповідач була зобовязана щомісяця до 31 числа сплачувати кредитору рівними частками суму грошових коштів, яка включає заборгованість за кредитом (тіло кредиту), заборгованість по сплаті відсотків та платі за ведення кредитної справи у загальному розмірі 853,00 грн. Згідно до п. 3.3 Договору для остаточного розрахунку за цим договором Позичальник повинен зателефонувати за 3 дні до настання кінцевого терміну повернення кредиту за певним номером та дізнатись про фактичний розмір своєї заборгованості. Також відповідно до п. 3.5 позичальник зобовязана повідомляти кредитора про зміну свого місця проживання та інших даних. Пунктом 3.6 договору встановлено відповідальність позичальника за порушення строків сплати платежів у вигляді штрафних санкцій в розмірі 1% від простроченої суми за кожен день прострочення. Відповідно до п.10.1 Договору строк дії договору встановлено з дня його підписання сторонами і діє до повного виконання Позичальником зобовязань за цим Договором. Як видно з розрахунку погашення кредиту, відповідач перші три місяці з моменту отримання кредиту своєчасно та в обумовленій в договорі сумі сплачувала визначені договором платежі. Однак потім вносила платежі в сумі, меншій, ніж обумовлено договором, внаслідок чого банком були нараховані штрафні санкції за пропуск платежів, і в подальшому суми, які [PERSON] вносила як погашення кредиту, відсотків та комісії, відповідно до п.2.11 Договору правомірно зараховувались Банком на погашення в першу чергу штрафів та пені, в другу чергу по платі за ведення кредитної справи, в третю заборгованість за нарахованими процентами, в четверту заборгованість за кредитом. Таким чином, утворилась заборгованість [PERSON] перед Банком саме по тілу кредиту в сумі 1813 грн. 99 коп. В порушення п. 3.3 Договору перед здійсненням остаточного розрахунку [PERSON] не звірила з Банком суму заборгованості, і, діючи на власний розсуд, внесла особисто нею розраховану суму на погашення кредиту 20.06.2008 року, після чого сплачувати кредит припинила. В порушення п. 3.5 Договору [PERSON] змінила місце проживання і не повідомила про це Банку, що підтверджується довідкою СГІРФО, отриманою на запит суду. Таким чином Банк був позбавлений можливості повідомити відповідача про наявну заборгованість по кредиту. Відповідачем в обґрунтування своїх заперечень не надано суду жодного доказу, а відповідно до ст. 60 ЦПК України обовязок доказування в цивільній справі покладено на сторони. Оцінивши досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і на підставі ст.ст. 525, 526, 530, 554, 549-551, 1048-1050, 1054 ЦК України підлягають задоволенню у повному обсязі. З [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість за Кредитним договором № 003-14053-010906 від 01.09.2006 року в сумі 1813 грн. 99 коп. Крім того, на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь ПАТ «Дельта Банк» слід також стягнути, понесені і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає, що строк звернення до суду з наданим позовом позивачем не пропущено, оскільки згідно до п.10.1 Кредитного договору строк дії Договору встановлюється з дня його підписання сторонами і діє до повного виконання позичальником зобовязань за цим договором. Так як позичальник [PERSON] не виконала повністю свої зобовязання за вказаним договором і такі обставини підтверджуються наданими суду доказами, то відповідно до п.10.1 такого Договору, він є діючим і сторони такого договору мають право вимагати його належного виконання.

Outcome: approved