Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

Позивач 01.12.2010 року звернулася в суд з вищевказаним позовом до відповідача. В позовних вимогах [PERSON] зазначила, що з 1984 року працювала в Новоодеській ЗОШ №1 спочатку на посаді організатора по позакласній роботі, а згодом з 1985 року була переведена на посаду директора цієї школи і за сумісництвом працювала вчителем російської мови і літератури, а згодом зарубіжної літератури по безстроковому трудовому договору. Наказом №218-к від 26.08.2010 року вона, відповідно до п.2 ст.36 КЗпП України, була звільнена з 26.08.2010 року з посади директора школи, в звязку з закінченням терміну трудового договору. Вважаючи себе звільненою з посади директора, а не вчителя зарубіжної літератури, зазначила, що працювала в школі, на посаді вчителя зарубіжної літератури на постійній основі, з 26.08.2010 року по 31 серпня 2010 року, а тому вважає, що між нею та роботодавцем мав місце трудовий договір. Також позивач в своєму позові зазначила, що вона була незаконно звільнена з посади директора школи, так як контракт між нею і роботодавцем на період 2009-2010 років не укладався, а наданий суду контракт за цей час є недійсним. 31.08.2010 року відповідачем було винесено наказ №281-к про її призначення на посаду вчителя зарубіжної літератури Новоодеської ЗОШ №1 з 01 вересня 2010 року до 31.05.2011 року, тобто укладена трудова угода не на умовах запропонованих нею, а самочинно відповідачем на свій лад, що свідчить про незаконність цього наказу. Наказом відповідача №407-к від 24.11.2010 року, після її звернення до суду, наказ №281-к від 31.08.2010 року було скасовано. Зазначила, що 24.11.2010 року вона була на роботі в школі і проводила уроки. 29.11.2010 року в школі вона дізналася, що звільнена з роботи на підставі наказу №407-к від 24.11.2010 року, з 24.11.2010 року, в звязку із скасуванням наказу. Вважаючи своє звільнення з роботи незаконним, позивач просила суд винести рішення, яким поновити її на роботі і посаді вчителя світової літератури в ЗОШ №1 Новоодеської РДА Миколаївської області та стягнути з відповідача середньомісячну заробітну плату з дня звільнення по день поновлення на роботі, просила суд стягнути завдану їй моральну шкоду в розмірі 10000 гривень, а також всі судові витрати по справі. 26.01.2011 року позивач змінила свої позовні вимоги. Посилаючись на ті ж самі обставини справи і підстави позову, позивач просила суд поновити їй строк звернення до суду з позовом про поновлення на роботі в якості директора школи, поновити її на роботі і посаді директора Новоодеської ЗОШ №1 Новоодеського району Миколаївської області, просила поновити її на роботі і на посаді вчителя світової літератури в ЗОШ №1, також просила суд стягнути з відповідача середньомісячну заробітну плату з дня її звільнення по день поновлення на роботі: на посаді директора школи з 27 серпня 2010 року по день винесення рішення, а на посаді вчителя світової літератури з 25 грудня 2010 року по день винесення рішення, а також просила суд стягнути з відповідача 10000 гривень в рахунок відшкодування заподіяної їй, незаконним звільненням, моральної шкоди та всі судові витрати по справі. В частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати в розмірі за один місяць, позивач просила суд допустити негайне виконання рішення суду. 21.09.2011 року в судовому засіданні, представник позивача подав суду письмову заяву про відмову від частини позовних вимог. Посилаючись на те, що позивач через моральні принципи не бажає в подальшому працювати на посаді директора Новоодесської ЗОШ №1, представник позивача, виступаючи та діючи в інтересах позивача, відмовився від частини позовних вимог, а саме від позовних вимог щодо поновлення позивача на роботі і на посаді директора Новоодеської ЗОШ №1 Новоодеського району Миколаївської області і зменшив розмір позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди з 10000 гривень до 1000 гривень. Ухвалою суду від 21.09.2011 року відмову представника позивача від частини позовних вимог було прийнято і справу в частині відмови від позовних вимог про поновлення позивача на посаді і роботі директора Новоодеської ЗОШ №1 Новоодеського району Миколаївської області провадженням було закрито. В судовому засіданні представник позивача зазначив, що відповідач не мав права в односторонньому порядку розривати укладений трудовий договір з позивачем, а скасувавши незаконно наказ відповідач фактично і юридично в односторонньому порядку розірвав цей трудовий договір. Посилаючись на незаконність розірвання трудового договору, позбавлення позивача роботи, заподіяння їй цими діями моральних страждань, представник позивача просив суд винести рішення, яким поновити позивача на роботі і посаді вчителя світової літератури з 25 грудня 2010 року, стягнути з відповідача 1000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди та всі судові витрати по справі. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав. Представник відповідача в обґрунтування своїх заперечень на позов зазначив, що позов безпідставний, що позивач пропустила строк звернення до суду за захистом порушеного права, на те, що вона працювала не за сумісництвом, а суміщала обовязки директора і вчителя, а це не потребує додатково наказу на звільнення з роботи при закінченні строку дії трудового контракту з директором школи. Також представник позивача зазначив, що відповідачем були задоволені позовні вимоги позивача про скасування наказу №281-к від 31.08.2010 року і цей наказ було скасовано наказом №407-к від 24.11.2010 року, а тому вважає позов безпідставним. Посилаючись на те, що ніякого трудового договору між позивачем та відповідачем не було, що позивач на роботу не виходила, посилаючись на відсутність юридичних підстав для задоволення позову, просив суд повністю відмовити в задоволенні позовних вимог. Вислухавши пояснення позивача та її представника, пояснення представника відповідача, третьої особи [PERSON], показання свідків, дослідивши обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Цей висновок суду ґрунтується на наступному: Як вбачається з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, позивач [PERSON], працювала з 1984 року в Новоодеській ЗОШ №1 спочатку на посаді організатора позакласної роботи, а згодом з 1985 року була переведена на посаду директора цієї школи. Також в судовому засіданні із досліджених письмових доказів (документів) вбачається, що крім того, що позивач займала адміністративну посаду директора Новоодеської ЗОШ №1, вона також працювала вчителем зарубіжної літератури цієї ж школи. Наказом №218-к від 26.08.2010 року заступника начальника відділу освіти Новоодеської районної державної адміністрації, [PERSON], директора Новоодеської ЗОШ №1, було звільнено з 26.08.2010 року, в звязку із закінченням терміну трудового договору за п.2 ст.36 КЗпП України. 27.08.2010 року позивач подала на імя відповідача письмову заяву про переведення її на посаду учителя зарубіжної літератури з неповним навантаженням з 01.09.2010 року. Позивач, як встановлено в судовому засіданні, після припинення контракту з виконання функцій і обовязків директора школи, продовжувала працювати вчителем зарубіжної літератури Новоодеської ЗОШ №1, за що отримувала заробітну плату, тобто відповідно до ст.ст.23-24 КЗпП України, перебувала з відповідачем в безстрокових трудових відносинах. Ці обставини крім пояснень позивача та її представника, не заперечуються, визнаються представником відповідача, підтверджуються письмовими документами. Наказом відповідача №281-к від 31.08.2010 року [PERSON] призначено вчителем зарубіжної літератури Новоодеської ЗОШ №1 з 01 вересня 2010 року до 31 травня 2011 року. 01.10.2010 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання наказу №281-к від 31.08.2010 року незаконним і скасування його та відшкодування моральної шкоди. Наказом відповідача №407-к від 24.11.2010 року наказ №281-к від 31.08.2010 року відмінений. Як зазначено в наказі №407-к від 24.11.2010 року підставою для відміни наказу №281-к від 31.08.2010 року явилось невідповідність його змісту вимогам, викладеним в заяві [PERSON] від 27.08.2010 року та висунутими нею у судовому порядку вимогами про скасування зазначеного наказу. За заявою позивача, ухвалою суду від 25.11.2010 року, позов [PERSON] до відділу освіти Новоодеської районної державної адміністрації в Миколаївській області про визнання незаконним і скасування наказу та стягнення моральної шкоди було залишено без розгляду. 29.11.2010 року, позивач вийшовши на роботу дізналась, що до роботи її не допустили, в звязку із скасуванням наказу №281-к від 31.08.2010 року, після чого вона знову звернулася до суду з даним позовом про поновлення на роботі. Суд зазначає, що скасувавши наказ №281-к від 31.08.2011 року, своїм наказом №407-к від 24.11.2010 року, відповідач в односторонньому порядку, в порушення чинного трудового законодавства, ст.ст. 21-22, 24, 36-39 КЗпП України, розірвав укладений з позивачем трудовий договір. З 29.11.2010 року, з моменту, коли позивача не допустили до виконання роботи вчителя, по день звернення до суду з позовом, до 01.12.2010 року пройшло 3 дні, тому суд вважає безпідставними доводи представника відповідача і його посилання на пропущення позивачем, передбачених чинним законодавством строків звернення до суду за захистом порушеного права. Досліджені обставини справи свідчать про те, що відповідачем незаконно було припинено трудові відносини з позивачем, без наявності юридичних і правових підстав. Тому, за таких вищевикладених обставин, суд вважає, що вимоги позивача про поновлення її на роботі вчителя світової літератури Новоодеської ЗОШ №1 являються обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, відповідно до вимог ст.235 КЗпП України. Згідно до ст.235 КЗпП України з відповідача на користь позивача слід стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. Згідно довідок, виданих відповідачем про доходи і середній заробіток позивача під час роботи в школі за 2010 рік, середній заробіток позивача складає в місяць 2733,71 гривень (30070,71 грн. : 11міс.), а середній заробіток за один день складає 124,26 грн. ( 2733,71 : 22 дні), тому за період з 25 грудня 2010 року по 12 жовтня 2011 року( згідно з позовними вимогами) за час вимушеного, за 9 місяців 13 днів, прогулу виплаті підлягає сума в розмірі 26218,77 гривень (2733,71 х 9 міс. = 24603,39 гр. + 621,30 грн. за 5 робочих днів грудня 2010 року та + 994,08 грн. за 8 робочих днів жовтня 2010 року). Що ж стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1000 гривень на відшкодування завданої моральної шкоди, то суд вважає, що цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав: Так, позивач, як на підставу своїх вимог про відшкодування моральної шкоди посилається на порушення відповідачем його трудових прав, факт незаконного звільнення з роботи, погіршення стану здоровя, взаємовідносин з оточуючими людьми. Ці вказані позивачем обставини, в обґрунтування завданої моральної шкоди, на думку суду, являються недоведеними та такими, що не відповідають вимогам розумності і справедливості і співмірності з характером розглядаємого судом трудового спору. Тому, на підставі ст.237? КЗпП України та ст.23 ЦК України, враховуючи характер правопорушення та інші обставини справи, в тому числі характер спірних правовідносин, глибину перенесених душевних страждань, ступінь вини відповідача, приймаючи до уваги вимоги розумності та справедливості, факт поновлення позивача на роботі, суд приходить до висновку, що моральна шкода повинна бути відшкодована позивачу не в грошовому еквіваленті, відповідно до його позовних вимог, а враховуючи вищевикладені обставин, на думку суду, достатньою компенсацією для відшкодування такої моральної шкоди, буде сам факт поновлення позивача на попередньому місці роботи. Відповідно до вимог ст.235 ч.5 КЗпП України, ст.367 ЦПК України рішення суду в частині щодо задоволення позовних вимог про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає обовязковому негайному виконанню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави у вигляді державного мита в сумі 262,18 гривні та витрати на ІТЗ в сумі 120 гривень.

Outcome: partial