Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення авансу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02 лютого 2011 року він домовився з відповідачем про укладення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] та передав останній аванс в розмірі 1000 доларів США, що підтверджується письмовою розпискою. За усною домовленістю договір купівлі-продажу сторони повинні були укласти до 01.03.2011 року. 19.02.2011 року відповідач відмовилась укладати договір купівлі-продажу вищевказаної квартири. На письмову вимогу [PERSON] від 16.03.2011 повернути суму авансу відповідач відмовилась. Просить суд, стягнути з [PERSON] в його користь суму попередньо сплаченого авансу в розмірі - 7\~ 964, 70 грн. Крім того, [PERSON] просить суд, стягнути з відповідача в його користь 2000, 00 грн. понесених витрат на правову допомогу та понесені судові витрати по справі. Відповідач в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин. Проте, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Про заочний розгляд справи судом винесено ухвалу від 02.11.2011 року. Позивач в судове засідання не зявився, проте подав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Просила суд, позов задовольнити. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, які не зявились по наявним матеріалам справи. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст. ст. 526, 530, 570 ЦК України. П. 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 570 ЦК України,завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] отримала від [PERSON] аванс на придбання квартири [ADDRESS] в розмірі 1000 доларів США, що підтверджується розпискою від 02.02.2011 р. ( а.с. 6 ). Однак, договір купівлі-продажу вищезазначеного нерухомого сторони не уклали. На письмову вимогу [PERSON] від 16.03.2011 року повернути суму авансу відповідач відмовився. Таким чином, враховуючи ту обставину, що договір купівлі-продажу нерухомого майна з дотримання нотаріальної форми сторони не уклали, тому, внесена позивачем грошова сума в розмірі 1000 доларів США визначається як аванс. Отже, суд приходить до висновку, що слід стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] суму авансу в розмірі - 1000 доларів США, що еквівалентно в національній валюті за курсом НБУ 7 964,70 грн. Крім того, з [PERSON] слід стягнути в користь [PERSON] суму в розмірі 2000, 00 грн. понесених витрат на правову допомогу адвоката в порядку ст.84 ЦПК України. Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 79,64 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляд справи в розмірі - 120 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved