Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-31 00:00:00

Позивачка у травні 2011 року звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 15.11.2010 р. надала відповідачеві позику у розмірі 20.000, 00 доларів США, що на той час за курсом НБУ дорівнювало 159.600, 00 доларів США, яку останній зобов`язався повернути не пізніше 31.01.2011 р., втім відповідач свої зобов`язання не виконав, що дає позивачці право вимагати повернення позики з урахуванням індексації згідно індексу інфляції та з урахуванням 3% річних. На підставі викладеного позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь 168.856, 80 грн. боргу з урахуванням індексації відповідно до індексу інфляції, а також 1.508, 55 грн. - 3% річних. \\~ Представником позивача надана заява про розгляд справи за його відсутності (а.с. 35). Відповідач до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, втім від отримання судових повісток за місцем реєстрації, підтвердженим обліковими даними МВС (а.с. 11), ухилився (а.с. 36-39), що згідно ст. ст. 197, 224 ЦПК України є підставою для вирішення справи без його участі у заочному порядку. Дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачкою [PERSON] , що на той час мала дошлюбне прізвище « [PERSON] »(а.с. 9), та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики, за яким останній отримав суму у розмірі 20.000, 00 доларів США, яку зобов`язався повернути не пізніше 31.01.2011 р. (а.с. 6). Як вбачається з пояснень представника позивачки та не спростовується матеріалами справи, отримана сума позики відповідачем повернута не була. Аналізуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку про те, що між сторонами виникли правовідносини позики, врегульовані положеннями ст. ст. 1046-1050 ЦК України, а також загальними нормами зобов`язального права. У цих правовідносинах відповідачем був порушений його обов`язок у визначений угодою строк повернути отриману суму, встановлений ст. ст. 526, 1049 ЦК України, тим самим було порушене право позивачки на своєчасне отримання наданої ним позики. Згідно ст. 16 ЦПК України одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. Згідно ст. 533 ЦК України, грошове зобов`язання повинне бути виконане у гривнях, а у випадку визначення грошового еквіваленту в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ст. 625 ЦПК України боржник у грошовому зобов`язанні, що прострочив, має сплатити на користь кредитора суму боргу з урахуванням зокрема встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За викладених обставин суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми позики у межах заявлених вимог, а також з урахуванням 3% річних від простроченої суми боргу, - обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню виходячи з курсу НБУ на день ухвалення рішення, що дорівнює 7,977 грн./долар США, та наступного розрахунку: (20.000, 00 + 20.000х3%/365 х 115) х 7,977 грн./долар США = 161.047, 98 грн. Позовні вимоги в частині стягнення індексації відповідно до індексу інфляції задоволенню не підлягають, оскільки сума боргу виражена в іноземній валюті та не залежить від інфляції гривні. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають присудженню позивачеві з відповідача судові витраті у справі. На підставі викладеного,

Outcome: partial