Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-17 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому вказала, що 20.05.1998р. між нею та відповідачкою був укладений у письмовій формі договір купівлі-продажу житлового будинку №68 по вул.Сеченова в м.Бердянську. За цим договором відповідачка продала, а позивачка купила цей будинок. Договір оформлявся на Бердянській регіональній біржі «Нерухомість Приазовя», нотаріально посвідчений не був. Після укладання цього договору сторони виконали всі його умови. В січні 2010 року позивачка вирішила зробити відчуження вказаного будинку, але в нотаріальній конторі їй сказали, що складений договір купівлі-продажу без нотаріального посвідчення не має юридичної сили. Просила суд визнати за нею право власності на домоволодіння №68 по вул.Сеченова в м.Бердянську, що складається з житлового будинку «А», сіней «а», гаража «Ж», вбиральні «Е», басейну «Д», водопроводу «Н», мансарди «Мс», воріт №3, хвіртки №2, забору №1 і вимощення на підставі набувальної давності. В судове засідання сторони надали до суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі, позивач та її представник позовні вимоги підтримали, відповідач позовні вимоги визнала. Вивчивши матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог на підставі наступного. Згідно договору №560 від 20.05.1998р., зареєстрованого на Бердянській регіональній товарній біржі «Нерухомість Приазовя», [PERSON] продала, а [PERSON] придбала житловий будинок №68 по вул.Сеченова в м.Бердянську, що складається з будинку «А», сіней «а», ганку до «а», козирку до «а», гаража «Ж», вбиральні «Е», забору №1, басейну «Д», вимощення «І», хвіртки №2, воріт №3. Згідно відмітки на вказаному договорі, право власності позивача на вказане домоволодіння зареєстровано в Бердянському державному підприємстві технічної інвентаризації 02.06.1998р. Вказана відмітка посвідчена відповідним підписом та печаткою. Відповідно до ст.227 ЦК України (в редакції 1963р.), який діяв на час складання вказаного договору, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Вказаний договір нотаріально посвідчений не був, тому він є недійсним. В той же час, позивач, починаючи з 1998 року до теперішнього часу, тобто близько 13 років відкрито володіє вказаним нерухомим майном, права третіх осіб при цьому не страждають, інші особи, в тому числі і продавець будинку відповідач [PERSON] проти цього не заперечують. Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України (в ред. 2003р.), особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Відповідно до п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. В даному випадку позивачка добросовісно заволоділа чужим майном у вигляді домоволодіння №68 по вул.Сеченова в м.Бердянську і продовжує відкрито, безперервно володіти цим майном протягом десяти років, в тому числі три роки до набрання чинності ЦК України в редакції 2003 року. В той же час, згідно наданого до суду технічного паспорту на вказане домоволодіння, водопровід «Н», мансарда «Мс», хвіртка №2 та ворота №3 відсутні, тому позовні вимоги про визнання права власності на вказані споруди задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: partial