Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про звернення стягнення заборгованості за кредитним договором на предмет іпотеки. Мотивує свої вимоги тим, що між Банком та відповідачем 20.12.2006 року було укладено кредитний договір № NКUCGК06150446 згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 11 550.00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10.08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.12.2021 року. З метою забезпечення виконання відповідачем умов за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 20.12.2006 року було укладено договір іпотеки б/н, згідно якого відповідач надала Банку в іпотеку нерухоме майно, а саме, квартиру [ADDRESS], загальною площею 47.60 кв.м., що належить їй на праві власності. Відповідач [PERSON] зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує, в результаті чого станом на 06.06.2011 року заборгованість перед Банком становить 11\~802.93 доларів США, що відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.05.2011 року за курсом 7.98 грн., складає 94 187.38 грн.. Просить в рахунок погашення заборгованості за вказаним кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], шляхом її продажу, виселити відповідача та стягнути з неї понесені позивачем судові витрати. Сторони в судове засідання не зявились. Представник позивача направив до суду письмову заяву в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги та просить слухати справу без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] причину неявки суду не повідомила про день місце та час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши письмові матеріали справи суд приходить до наступного. Згідно договору № NКUCGК06150446 від 20.12.2006 року, відповідач отримала кредит у розмірі 11 550.00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10.08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19.12.2021 року (а.с. 5-7). В забезпечення виконання відповідачем умов за кредитним договором, 20.12.2006 року сторони уклали договір іпотеки б/н посвідчений приватним нотаріусом Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], згідно якого відповідач [PERSON] надала Банку в іпотеку нерухоме майно, а саме, квартиру [ADDRESS], загальною площею 47.60 кв.м., яка належить їй на праві власності на підставі договору купівлі продажу посвідченого приватним нотаріусом Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] 21.12.2006 року за р. № 4750, зареєстрованого в Южноукраїнському БТІ 28.12.2006 року в кн.28 запис 79 та зареєстрованого в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно 28.12.2006 року за р. № 4443376 (а.с. 8-11). Відповідач умови кредитного договору не виконала, у результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 06.06.2011 року становить 11\~802.93 доларів США, що відповідно до службового розпорядження НБУ від 16.05.2011 року (а.с. 17) за курсом 7.98 грн., складає 94 187.38 грн. (а.с. 12-14). За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини 2 статті 1050 та сатини 2 статті 1054 Цивільного Кодексу України наслідками порушення відповідачем зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ст. 35 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення основного зобов`язання та умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань у не менше ніж тридцяти- денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону. Відповідачу було надіслано повідомлення № 30.1.0.0/2-690 від 31.05.2011 року з вимогою усунути порушення та було попереджено про звернення стягнення на заставлене майно (а.с. 18). Згідно ст. 12 Закону України Про іпотеку у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержавтель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. В силу ст. 33 Закону України Про іпотеку у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно ст. 39 Закону України Про іпотеку у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішення суду зазначається в тому числі і спосіб реалізації предмета іпотеки. Оскільки відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору стосовно своєчасного погашення кредиту, вимоги Банку про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором на предмет іпотеки квартиру [ADDRESS], загальною площею 47.60 кв.м., що належить їй на праві власності, є правомірними, такими, що підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню. Крім цього, Банк, звертаючись до суду з позовом про стягнення боргу шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, просив виселити відповідача, яка зареєстрована і проживає у квартирі, зі зняттям її з реєстраційного обліку. Щодо цих позовних вимог, то вони задоволені бути не можуть, виходячи із норм ст.ст. 39, 40 Закону України „Про іпотеку, де зазначено, що примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду якщо добровільно мешканці не звільняють квартиру, на яку звернуто стягнення як на предмет іпотеки протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя або нового власника або в інший погоджений сторонами строк. Оскільки такі вимоги на час звернення з позовом не виконані, то позов в частині виселення та зняття з реєстрації не може бути задоволений. Згідно до ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача, на користь позивача належать витрати по сплаті судового збору в сумі 950.37 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120.00 грн..

Outcome: partial