Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з зазначеною позовною заявою та просить ухвалити рішення суду, яким стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], громадянина України, аліменти на користь [PERSON], [INFO] на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO] у розмірі 500 (пятсот) гривень, щомісячно з дня предявлення позову до досягнення сином [PERSON] повноліття, тобто до 11 липня 2020 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала у повному обсязі та просить суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в частині необхідності приймати участь в утриманні дитини шляхом сплати аліментів, але не згоден з заявленою позивачем сумою в 500 гривень. Пояснив, що раніше, коли був працевлаштованим, добровільно щомісячно сплачував позивачу по 500 гривен на утримання спільного сина. Потім, в звязку з виниклою алкогольною залежністю, неодноразово втрачав роботу. На цей час теж не працевлаштований. Знаходиться на утриманні матері-пенсіонерки, яка має мінімальний розмір пенсії та сестри, яка працює продавцем та у якої на вихованні є своїх двоє дітей. Від допиту матері в якості свідка відповідач відмовився. В судовому засіданні свідчення надала сестра відповідача [PERSON], яка пояснення [PERSON] підтвердила. При цьому повідомила, що за допомогою до фахівців для лікування алкогольної залежності він не звертався, лікування проводилось самостійно в домашніх умовах, силами родини. Вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 1998 року. 11 липня 2002 року у них народився син [PERSON], про що в Книзі реєстрації актів про народження Відділу реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції м. Одеси зроблено відповідний актовий запис за № 961 від 31.07.2002 року. Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 27.07.2011 року, батьком дитини вказаний [PERSON], [INFO], громадянин України, місце проживання: [INFO]. Відомості про батька внесенні на підставі актового запису про шлюб № 707 від 28.08.1998 року, складеному Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Реєстрація народження проведена відповідно статті 133 Сімейного кодексу України. Шлюб було розірвано 29 вересня 2009 року (а.с.5). Після розірвання шлюбу малолітній [PERSON] залишився проживати з матірю за адресою реєстрації: [ADDRESS], що підтверджено Довідкою з місця проживання та про склад родини від 11.04.2011 р. № 347 дільниці № 3 ЖКС Чорноморський. Відповідач проживає окремо. Добровільно зобовязання по утриманню сина не виконує. Згідно із ст. 12 Закону України Про охорону дитинствабатьки або особи, які їх замінюють, мають \~право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя і праці. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Стаття 182 СК України передбачає, що суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, та інші обставини, що мають суттєве значення. Судом не встановлено обставин, які б перешкоджали відповідачу виконувати свій юридичний та соціальний обовязок по утриманню дитини та позбавляли його реальної можливості платити аліменти у зазначеному позивачем розмірі. Відповідач на обліку в Одеському міському центрі зайнятості не перебуває хоча є працездатним. До складу осіб з обмеженими фізичними можливостями не входить. Суд також приймає до уваги, що [PERSON] особисто повідомив в судовому засідання, що іншої родини не має, на його утриманні інші неповнолітні чи малолітні діти чи непрацездатні батьки не знаходяться, а в разі не витрачання ним коштів на сигарети та алкоголь він би не був обмеженим в можливості сплачувати щомісячно по 500 гривень на утримання дитини. До посилок відповідача, що він не може сплачувати аліменти у розмірі 500 гривень щомісячно оскільки не працевлаштований, знаходиться на утриманні матері-пенсіонерки та сестри, грошей йому не вистачає навіть на забезпечення своїх потреб суд відноситься критично. На підставі ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням середньомісячного рівню прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та визначеною рівністю обовязку батьків по утриманню дитини суд доходить до висновку, що заявлений позивачем до стягнення розмір аліментів є справедливим. Держава Україна визнала право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини та здійснення установами, в тому числі і судами, всіх дій з першочерговим приділенням уваги якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, що визначено статтею 2 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР N 789-XII ( 789-12 ) від 27.02.91 р. та частиною 2 статті 3 якої встановлено, що держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Статтею 21 Закону України від 23.12.2010 р. № 2857-VI Про Державний бюджет України на 2011 рікустановлений прожитковий мінімум у 2011 році для дітей віком до 6 років, який на кінець 2011 року складає 870 гривень. Прожитковий мінімум протягом кожного наступного року тенденційно збільшується. Вимоги позивача заявлені до 2020 року. Прожиткомвий мімнімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Держава передбачає соціальну допомогу малозабезпеченим верстам населення, яка сплачується відповідними відділами та управліннями за рахунок державного бюджету України. Доводи відповідача суд не вважає істотними підставами для обмеження права на достатній рівень життя його малолітнього сина та здійснення додаткового навантаження на державний бюджет України. За правилами ст. 18 СК України способом захисту сімейних прав та інтересів є примусове виконання добровільно не виконаного обовязку. Під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Пунктом 5 частини 1 статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне митовизначене звільнення від сплати державного мита позивачів за позовами про стягнення аліментів. Розмір ставок державного мита із позовних заяв про стягнення аліментів дорівнює 1% ціни позову, але не менше 3 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У позовах про стягнення аліментів ціна позову визначається сукупністю всіх платежів, але не більш ніж за шість місяців, що відповідає п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 81 ЦПК України, не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про стягнення аліментів. Розмір витрат з інформаційно-технічного забезпечення судових процесів, повязаних з розглядом цивільних та господарських справ затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2005 р. № 1258 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 5 серпня 2009 р. № 825) та в цивільних справах позовного провадження з розгляду спору майнового характеру складає 120 гривен. На підставі викладеного,

Outcome: approved