Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-20 00:00:00

У квітні 2011 року Комунальне підприємство Броварської міської ради Київської області Служба замовника (далі КП Служба замовника) звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що відповідно до рішення Броварської міської ради Київської області від 13 січня 2009 року № 1004-53-05 у комунальну власність територіальної громади м. Бровари безоплатно прийнято гуртожиток по вулиці Київській, 298-А, який перебував на балансі Орендного підприємства Броварипромжитлобуд. Згідно із ст. ст. 128, 129 ЖК України і Примірним положенням про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03 червня 1986 року № 208, жила площа у гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства та профспілкового комітету. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства видає громадянину спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану житлову площу. Рішенням Броварської міської ради Київської області від 26 березня 2009 року № 1062-59-05 затверджено Програму передачі гуртожитків у власність територіальної громади м. Бровари та реалізації житлових прав мешканців гуртожитків на 2009-2011 роки. Відповідно до цієї Програми виконавчими органами Броварської міської ради здійснюється проведення роботи по встановленню законних підстав реєстрації та фактичного проживання мешканців гуртожитків. 14 грудня 2010 року Броварська міська рада Київської області прийняла рішення № 721 про надання адрес приміщенням гуртожитку, у звязку з чим мешканцям, які постійно і законно проживають у гуртожитку, видаються нові ордери. У ст. ст. 71, 72 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності особи жиле приміщення зберігається за нею протягом шести місяців. У результаті перевірки фактичного проживання мешканців зазначеного гуртожитку було встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований у гуртожитку у кімнаті № 184 з 1996 року на підставі ордера № 69 на право зайняття жилої площі. Проте, починаючи з травня 2010 року він у цій кімнаті не проживає, кімнату займають сторонні особи без законних на те підстав. Про поважність причин відсутності у даній кімнаті гуртожитку відповідач [PERSON] Броварську міську раду та КП Служба замовника не повідомляв, тому він вважається відсутнім у гуртожитку з 2010 року без поважних причин понад шість місяців. Відповідно до п. 15 Примірного положення про гуртожитки жила площа в гуртожитку не підлягає обміну, розподілу, бронюванню і здачі в піднайом. Виходячи з наведеного вище, згідно із вимогами ст. ст. 71, 72 ЖК України відповідач [PERSON] може бути визнаний таким, що втратив право користування гуртожитком у звязку з відсутністю у ньому без поважних причин більше шести місяців. Просило визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням кімнатою № 184 у гуртожитку по вулиці Київській № 298-А у місті Броварах Київської області. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеному вище, просила суд задовольнити позов. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що він у кімнату № 184 гуртожитку вселений на підставі ордеру, проживає у цій кімнаті постійно, у піднайом кімнату нікому не здавав. Хто і як перевіряв факт його проживання у гуртожитку йому невідомо, з актами перевірки його не ознайомлювали. З 01 серпня 2008 року йому встановлено ІІ групу інвалідності, періодично він проходить лікування. У даний момент проводить у спірній кімнаті ремонт. Просив у позові КП Служба замовника відмовити, оскільки він є необґрунтованим. Третя особа: Сектор у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Броварського міського відділу (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області у судове засідання не зявився, направив до суду листа, у якому просить розглянути справу у відсутності їхнього представника. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. ст. 6, 127 ЖК України жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Гуртожитки можуть використовуватись для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання. Порядок надання жилої площі в гуртожитках підприємств, установ, організацій, користування цими гуртожитками та їх утримання встановлюється Примірним положенням про гуртожитки, затвердженим постановою Ради Міністрів Української РСР від 03 червня 1986 року № 208. Враховуючи подібність за змістом правовідносин щодо користування жилою площею у гуртожитку з правовідносинами, що регулюються загальними правилами ст. ст. 71, 72 ЖК України щодо відсутності осіб, які мають право користування жилим приміщенням державного або громадського житлового фонду, у разі тимчасової відсутності у гуртожитку особи, якій у ньому надавалася жила площа, понад шість місяців без поважних причин, за відсутності підстав для виселення, вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилою площею у гуртожитку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] вселений у кімнату № 184 гуртожитку по вулиці Київській, 298-А у місті Броварах на підставі ордера № 69, виданого 25 грудня 1985 року, тобто на законних підставах. З 26 червня 1996 року він постійно зареєстрований за даною адресою. Свідки [PERSON] і [PERSON], які проживають у вказаному вище гуртожитку у кімнатах № 185 та № 186 відповідно, у суді показали, що відповідач [PERSON] постійно проживає у гуртожитку у кімнаті № 184. Тимчасова його відсутність у кімнаті може бути повязана лише з перебуванням на лікуванні. На підтвердження факту відсутності без поважних причин відповідача [PERSON] у кімнаті № 184 гуртожитку по вулиці Київській, 298-А у місті Броварах позивачем КП Служба замовника суду надано акти перевірки фактичного проживання мешканців у гуртожитку від 18 травня, 14 липня та 15 грудня 2010 року. Зазначені акти перевірки судом до уваги не приймаються, оскільки не містять часу проведення перевірки, за змістом є однаковими та складеними формально. Сторонні особи, які начебто проживають у спірній, виділеній відповідачу кімнаті гуртожитку, та сусіди, які давали пояснення, не вказані. Інші докази суду не надані. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що належні докази не проживання відповідача [PERSON] понад шість місяців без поважних причин у кімнаті № 184 гуртожитку по вулиці Київській, 298-А у місті Броварах Київської області відсутні, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed