overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

[PERSON] 12.01.2012 року звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що з відповідачем [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 03.07.2007 року, однак разом не проживають. Від шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Домовленості з відповідачем щодо його участі в утриманні дитини не досягнуто, добровільно відповідач не допомагає утримувати дитину, тому просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 300 грн. щомісяця, оскільки відповідач не має постійної роботи та доходу. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає повністю, обставини, якими позивачка обґрунтовує позовні вимоги, не оспорює, проти стягнення аліментів на утримання спільної дитини в сумі 300 грн. щомісяця не заперечує. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, письмові пояснення відповідача, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони мають спільну дитину, яка проживає з позивачкою, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки відповідач не працює, не має постійного заробітку, з нього слід стягнути аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, в розмірі 300 грн. щомісяця, що відповідає вимогам ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Крім того на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

У січні 2012 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] посилаючись на те, що з останнім постійно виникали сварки, непорозуміння, що призвело до фактичного розпаду сімї. Від шлюбу подружжя мають неповнолітнього сина [PERSON]. З 2008 року позивачка і відповідач шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Примирення з відповідачем позивачка вважає не можливим. Позивачка до суду не зявилась, просила розглянути справу без її участі, на позовних вимогах наполягала. Відповідач на виклик до суду не зявився, просив суд розглянути справу без його участі. проти задоволення позовних вимог не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони з 18 березня 2000 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Спільне життя між сторонами не склалося, між ними часто виникали сварки, конфлікти, що поступово призвело до втрати взаємоповаги та любові між ними. З 2008 року позивачка і відповідач шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Таким чином, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, суд вважає за доцільне позов задовольнити .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

Позивачка просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами, дитину залишити на проживання з нею, судові витрати покласти на відповідача. Позивачка подала заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином (а.с.15), а тому суд вважає за можливе постановити по справі заочне рішення відповідно до ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні факти. Сторони перебувають в шлюбі з 26 вересня 1992 року, від якого мають малолітнього сина [PERSON] [INFO], але шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо, на примирення не згодні. Викладені факти підтверджуються відповідним свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про народження дитини. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами діють сімейні правовідносини. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Отже, наявність того факту, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, є підставою для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

25.01.2012 року [PERSON] подав до суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду від 16.11.2011 року в цивільній справі за позовом ПАТ Приватбанкдо [PERSON] про звернення стягнення на заставлене майно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. [PERSON] мотивував свою заяву тим, що при винесенні рішення у справі суд не прийняв до уваги сплату ним коштів по кредитному договору від 28.01.2008 року, що підтверджується відповідними квитанціями за 2008-2011 роки в кількості 42 штук, що вважає істотними для справи обставинами. В судовому засіданні [PERSON] та його представник [PERSON] повністю підтримали заяву і просили скасувати судове рішення та переглянути справу. Представник ПАТ Приватбанкта Миколаївського ВРЕР УДАІ в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно, належним чином. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав. Питання наявності заборгованості за кредитним договором, її розміру, терміну та обсягів погашення заборгованості за кредитом були предметом дослідження під час розгляду справи, про що зазначено в мотивувальній частині судового рішення в цивільній справі №2-1369, 2011 року від 16.11.2011 року. Такі обставини також враховувались судом, оскільки в матеріалах справи є розрахунок заборгованості. Надані відповідачем суду копії квитанцій про сплату коштів не являються нововиявленими в розумінні ст. 361 ЦПК України, оскільки такі обставини існували на момент розгляду справи і були відомі особі, яка звертається до суду із заявою про перегляд судового рішення, тобто [PERSON], оскільки на наданих чеках зазначене його прізвище як особи, що здійснювала банківську операцію. Таким чином, відсутні підстави для скасування судового рішення в цивільній справі №2-1369, 2011 року та перегляду вказаної цивільної справи за нововиявленими обставинами.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

Ухвалою судді судової палати у цивільних справах апеляційного суду Волинської області від 27 січня 2012 року справу за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», третя сторона, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON], про визнання кредитного договору, договору поруки, договору іпотеки недійсним повернуто до Луцького міськрайонного суду для вирішення питання про судові витрати. Сторони в судове засідання не зявились, хоча були повідомлені про час та місце слухання справи належним чином. Відповідно до п.4 ч.1ст. 220 ЦПК України, суд що ухвалив рішення, може за заявою осіб , які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. В судовому засіданні встановлено, що при постановленні рішення Луцьким міськрайонним судом не було вирішено питання про стягнення з [PERSON] в доход держави несплаченого судового збору в розмірі 17 грн. за дві позовні вимоги немайнового характеру. Таким чином, з [PERSON] слід стягнути в дохід держави 17 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

В позові позивач [PERSON] просила суд визнати [PERSON] таким , що втратив право користування житловим будинком, що розташований в м. Кагарлику Київської області по вул.. Надзаводській №27 і скасування реєстрації відповідача за вказаною адресою на підставі ст..ст. 71, 72 ,107 та 163 ЖК України так як відповідач без поважних причин не проживає і не користується вказаним будинком понад 6 місяців. Мотивувала тим, що вона є власником вказаного житлового будинку. 20 серпня 1996 року з її згоди в будинку був зареєстрований відповідач , син її дочки. Відповідач на протязі більше 10 років по день звернення до суду не проживає у вказаному будинку, а останні рік і 3 місяці відбуває покарання у Бучанській виправній колонії. Відповідач не знімається з реєстраційного обліку добровільно. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач не визнав позов в письмових запереченнях вказав, що після звільнення з місць позбавлення волі у нього не буде де жити та не визнав, що 10 років не з»являвся за місцем реєстрації проживання. Судом встановлено слідуюче. Позивач є власником житлового будинку, що розташований в м. Кагарлику Київської області по вул.. Надзаводській №27 . 20 серпня 1996 року з її згоди в будинку був зареєстрований відповідач , син її дочки, що стверджується записами в свідоцтві про право власності та в будинковій книзі. Згідно статті 163 ЖК України. (Збереження жилої площі за тимчасово відсутніми наймачем та членами його сім'ї ) У разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно ч.4 статті 71 ЖК України. (Збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами) Якщо в будинку, квартирі (їх частині) не залишилися проживати інші члени сім'ї наймача, це житло може бути надано за договором оренди (найму) у встановленому законом порядку іншому громадянину до звільнення таких осіб з-під варти або до відбуття ними покарання. Але відповідно до ст.. 60 ЦПК України позивач не довела обставин на які посилалась, так як не довела , що відповідач без поважних причин понад 6 місяців не користувався житловим будинком станом на 18.01.2012 року день звернення до суду за захистом прав з вказанням підстав позову. В запереченнях відповідач визнав, що відбуває покарання у виді позбавлення волі з 30.01.2011 року. Відповідно до ч.4 ст.71 ЖК України не передбачено визнання втративши право користування житлом . Позивачем надано письмові пояснення [PERSON] про те, що відповідач не проживає в будинку позивача протягом 10 років, що не є відповідно до ст..59 ч.1 ЦПК України допустимими доказами, так як вказана особа не допитувалась в якості свідка і про це не заявлялось клопотання. Тому слід відмовити повністю у задоволенні позову про визнання [PERSON] таким , що втратив право користування житловим будинком, що розташований в м. Кагарлику Київської області по вул.. Надзаводській №27 і скасування реєстрації відповідача за вказаною адресою.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 18.05.1968 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружні відносини припинили. Спільне господарство не ведеться, проживають окремо. В нього є вже нова сімя. Позивач в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги повністю та наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі та погодилась на розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.05.1968 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження Центрального районного РАГС м. Кривий Ріг зроблено запис за № 427. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили подружні відносини, миритись категорично не бажають, їх сімя розпалась. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначав, що 31 липня 1999 року між ним та відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини між ними фактично припинилися, спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливими, просив розірвати шлюб. У судове засідання позивач не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій він зазначив, що позов підтримує у повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. 15). Відповідач своє право на участь у судовому засіданні не використала, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Повідомлення про причини неявки до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Заочний розгляд справи відбувається за відсутності відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, на підставі ухвали про заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом установлено, що 31 липня 1999 року між сторонами було укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження від 31 липня 1999 року І-БК № 103097, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 348 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися. Примирення сторін є неможливим. Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сімї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом та в обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач тривалий час користується послугами позивача з опалення та гарячого водопостачання, однак перестала оплачувати дані послуги, в звязку з чим станом на 01.08.2011 року утворилась заборгованість в сумі 116 грн. 01 коп. Просить стягнути на свою користь з відповідача вказану заборгованість та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з»явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явилася, про причини неявки суд не повідомила, про час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ст.ст. 225-226 ЦПК України, беручи до уваги наявні у справі дані про права і взаємовідносини сторін, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд дослідив матеріали справи та прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.\~\~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що відповідач проживає в [INFO] та користується послугами позивача \~по опаленню та гарячому водопостачанню. \~ \~ \~ \~ \~ Згідно наданого розрахунку відповідач заборгувала по оплаті за надані послуги \~\~з опалення \~116,01 грн., від отримання послуг не відмовлялася. \~ \~ \~ \~ \~Згідно ст. 162 Житлового кодексу України, власник квартири зобовязаний оплачувати всі комунальні платежі вчасно, в тому числі і за послуги \~теплопостачання. \~ \~ \~ \~ Таким чином, між сторонами існують зобовязальні правовідносини, відповідач користувалася спірний період послугами, але зобовязання по оплаті \~послуг \~не виконує належним чином. \~ \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, суд стягує з відповідача на користь позивача 116 грн. 01 коп. боргу, а також сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 30,00 грн.\~та на користь держави судовий збір в розмірі 214, 60 грн. \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

У травні 2011 року [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в 1975 році він вступив в шлюб з [PERSON], який зареєстрований 22 березня 1975 року відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 190. Від шлюбу вони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В даний час діти досягли повноліття. Вже більше десяти років їхній шлюб розпався. Він фактично проживає окремо від відповідачки. Протягом цього часу вони шлюбних відносин не підтримували і спільного господарства не вели. Спільно нажите майно вони поділили в позасудовому порядку. Враховуючи викладене, [PERSON] просив розірвати шлюб між ним та [PERSON] У судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причини неявки суду невідомі. Оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день, час і місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 22 березня 1975 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Подружнє життя виявилось неможливим, оскільки в позивача та відповідачки різні характери та погляди на життя, в сім'ї виникали непорозуміння. Як пояснив позивач їхня сім'я розпалась, протягом десяти років вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, сім'ю зберегти позивач не бажає. Ухвалою суду від 25 липня 2011 року та ухвалою від 11 листопада 2011 року сторонам надано строк на примирення, проте позивач [PERSON] у судовому засіданні підтвердив, що заходи суду щодо їх примирення з відповідачем [PERSON] позитивного результату не надали, та подальше їхнє спільне подружнє життя і збереження шлюбу не вбачається можливим. Прізвище після розірвання шлюбу позивач [PERSON] просив залишити [PERSON]. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка зазначала, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 17.11.2007 року у виконкомі Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис № 69. Від спільного подружнього життя дітей не мають. Позивачка вказувала, що спільне подружнє життя у них з відповідачем не склалося через те, що вони мають різні характери та погляди на життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків та спільного господарства не ведуть з 01 травня 2011 року. Спору майнового характеру немає. Вважає, що примирення з відповідачем неможливе. Вона має намір проживати з іншим чоловіком та створити іншу сімю. Посилаючись на викладене, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила суд про його задоволення. В судовому засіданні відповідач позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано 17.11.2007 року у виконкомі Калинівської селищної ради Броварського району Київської області, актовий запис № 69. (а.с. 7). Від спільного подружнього життя дітей не мають Подружні стосунки позивачки з відповідачем не підтримуються. Спільне господарство сторони не ведуть. За таких обставин суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

ПАТ АСК Акціонерна страхова компанія ІНДІГО Україна звернулось з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу. Позивач зазначав, що 23.04.2008 року в м. Києві по вул. Л.Українки-Мечнікова сталася дорожньо-траспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керування [PERSON] та автомобіля [NUMBER], що належить на праві власності ТОВ Перша лізингова компанія. В результаті даної ДТП було пошкоджено транспортний засіб Мітсубіші, д.н.з. [NUMBER]. Згідно висновку № 119/08/08 від 26.08.2008 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] становить 5\~250,92 грн. Позивачем було сплачено 3\~023,03 грн. за відновлювальний ремонт автомобіля. Посилаючись на викладене позивач просив стягнути з відповідача, в порядку регресу, завдану матеріальну шкоду в сумі 3\~023,03 грн. та судовий збір в розмірі 188, 20 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду уточнену заяву, в якій просив слухати справу без його участі, просить стягнути з відповідача франшизу в сумі 510 грн. та судовий збір у розмірі 188,2 грн. В судовому засіданні відповідач [PERSON] не заперечував проти стягнення франшизи, заперечував проти стягнення судового збору, так як вважає, що позивач не повинен був звертатись до суду із даним позовом. Судом встановлено, що 23.04.2008 року в м. Києві по вул. Л.Українки-Мечнікова сталася дорожньо-траспортна пригода за участю автомобіля [NUMBER], під керування [PERSON] та автомобіля [NUMBER], що належить на праві власності ТОВ Перша лізингова компанія. В результаті даної ДТП було пошкоджено транспортний засіб Мітсубіші, д.н.з. [NUMBER]. Згідно постанови Печерського районного суду м. Києва від 07.05.2008 року [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП, яке відбулось 23.04.2008 року.(а.с.8) Згідно із ч. 1 ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За таких обставин суд приходить до правильного висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] користь ПАТ АСК Акціонерна страхова компанія ІНДІГО Україна 510 грн. 00 коп. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 94 грн. 10 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial