Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-09 00:00:00

[PERSON] (надалі Позивач) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (надалі Відповідач) про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно рішення Олександрійського міськрайонного суду від 18 вересня 2008 року за нею визнано право власності на ? частку на квартиру [ADDRESS]. Саме цю частку подарував їй батько [PERSON]. Через несвоєчасну реєстрацію в Олександрійському МБТІ їй було відмовлено в реєстрації згідно листа від 22.07.2010 року. Відмова мотивована тим, що право власності на частку зареєстровано за відповідачкою 01 березня 2010 року на підставі свідоцтва про право на спадщину від 03 листопада 2010 року. Вважає що її право власності порушено наявністю свідоцтва про право на спадщину на підставі якого саме за відповідачкою зареєстровано право власності на частку майна в державному реєстрі. Позивач в судове засідання не зявилась. Письмових заяв чи клопотань до суду від неї не надійшло. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не зявилась, письмових заяв та клопотань до суду від неї не надійшло. Дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, ознайомившись із матеріалами справи № 2-3275 2008, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях Правовідносини сторін врегульовані ст.ст. . 3, 11-14, 15, 16, 22, 220, 328, 334, 1216 ЦК України. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Момент набуття права власності передбачений законом. Судом встановлено, що у справі № 2 3275/ 2008 згідно рішення Олександрійського міськрайонного суду від 18 вересня 2008 року за позивачем було визнано право власності на ? частку на квартиру [ADDRESS]. Підставою для звернення до суду стала позовна заява до суду із позовом до Олександрійської міської ради про визнання дійсним письмового договору дарування частини квартири від 06 вересня 2006 року та визнання права власності на ? частину вказаної житлової квартири, яка належала батьку позивача. Після смерті батька, який помер в Росії 31 липня 2007 року до вересня 2008 року вона не оформила нотаріально спадщину після смерті свого батька. Про викладені обставини свідчить звернення до суду із позовною заявою у вересні 2010 року до [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину (справа № 2-202/11) . Суд також приймає до уваги, що вказане рішення суду від 18 вересня 2008 року було оскаржене відповідачем у цій справі [PERSON] до апеляційного суду Кіровоградської області. За рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 10 серпня 2011 року апеляційна скарга задоволена. Рішення Олександрійського міськрайонного суду від 18 вересня 2008 року скасовано. Відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до Олександрійської міської ради про визнання договору дарування дійсним та визнання права власності на частину квартири. Суд не погоджується із доводами позивача, викладеними в позовній заяві про належність їй частини квартири відповідно до рішення суду, оскільки вказане рішення скасовано та спростовує цю позицію тим, що [PERSON] мала б звернутись до нотаріуса, щоб оформити спадщину, після смерті свого батька, а потім уже звернутись до суду у випадку, коли мав би місце спір між спадкоємцями. За викладених обставин суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню повністю, оскільки доводи позивача не ґрунтуються на законі. Судові витрати суд вважає необхідним віднести на позивача.

Outcome: dismissed