Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-22 00:00:00

24.01.201 року позивач звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до територіальної громади міста Кілія Одеської області в особі Кілійської міської ради, про визнання права власності на житловий будинок , розташований по вул. Суворова, 72 в м. Кілія Одеської області за набувальною давністю. Підтримуючи позов, позивач зазначає, що 19 травня 1999 року загальні збори колективу Орендного підприємства «Кілійський виноробний завод», в якому вона працювала, прийняли рішення про купівлю житлового будинку, розташованого за адресою м. Кілія, вул.. Суворова, 72, прийняття вказаного будинку на баланс орендного підприємства та надання його як житлової квартири їй, [PERSON] Рішенням виконкому Кілійської міської ради № 206 від 09.07.1999 року їй надано ордер № 319 на вселення разом з сімєю до зазначеного житлового будинку. З цього часу з 21.06.1999 року вона разом з членами родини мешкає в будинку № 72 по вул. Суворова в м. Кілія, відповідно до Договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 26.08.2003 року вона несе витрати по утриманню будинку та прибудинкової території, сплачує квартирну плату , ремонтує його власним коштом. Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 1469355 від 12.09.2003 року власником спірного будинку зареєстровано Орендне підприємство «Кілійський виноробний завод». 15 жовтня 2003 року реєстрація орендного підприємства «Кілійський виноробний завод» скасовано рішенням Кілійської районної державної адміністрації, про що видане відповідне повідомлення. Реорганізоване з Орендного підприємства Закрите акціонерне товариство «Кілійський виноробний завод» (правонаступник орендного підприємства) не є власником будинку № 72 по вул. Суворова в м. Кілія, в звязку з чим вважає, будинок відповідно до ст. 335 ЦК України є безхазяйним, тобто таким, що не має власника. Посилаючись на положення ст. 328, 335 , ст. 344 ч.1 ЦК України вважає, що має право на визнання право власності на спірний будинок в судовому порядку. З позовом третьої особи не згодна з викладених підстав. Представник відповідача Кілійської міської ради з позовом [PERSON] згоден, з позовом приватного акціонерного товариства «Кілійський виноробний завод» не згоден.. Представник третьої особи Приватного акціонерного товариства «Кілійський виноробний завод» ( попередня назва закрите акціонерне товариство «Кілійський виноробний завод») , яке звернулось до Кілійського районного суду із самостійним позовом про визнання права власності акціонерного товариства на житловий будинок , розташований по вул. Суворова, 72 в м. Кілія Одеської області, підтримуючи позов товариства, зазначає, що згідно з витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 12.09.2003 року , виданого Кілійським МБТІ, власником будинку по вул. Суворова, 72 в м. Кілія зареєстроване Орендне підприємство «Кілійський виноробний завод. В 2003 році Орендне підприємство «Кілійський виноробний завод» було реорганізовано у Закрите акціонерне товариство «Кілійський виноробний завод», шляхом перетворення, що підтверджується Статутом ЗАТ «Кілійський виноробний завод», повідомленням про скасування державної реєстрації орендного підприємства «Кілійський виноробний завод». Згідно Статуту ЗАТ «Кілійський виноробний завод» є повним правонаступником Орендного підприємства «Кілійський виноробний завод», отже є власником і спірного житлового будинку в звязку з переходом до нього майнових прав права власності на все рухоме та нерухоме майно Орендного підприємства «Кілійський виноробний завод», що врегульовано ст. 59 п. 5 ГК України, згідно якого у разі перетворення одного субєкта господарювання в інший до новоутвореного субєкта господарювання переходять усі майнові права та обовязки попереднього субєкта господарювання. Згідно Статуту, зареєстрованого державним реєстратором виконкому Одеської міської ради 22.12.2011 року, назву товариство перейменовано в «Приватне акціонерне товариство «Кілійський виноробний завод». Передача нерухомого майна від Орендного підприємства до Закритого акціонерного товариства підтверджується актом прийому-передачі майна від 05.02.2003 року, балансом Орендного підприємства на 01.01.2003 року, Передавальним балансом на 01.01.2003 року, Балансом ЗАТ на 01.01.2003 року, інвентарною карткою обліку основних засобів № 2 від 01.01.2004 року. Представник зазначає, що відповідач лише користується спірним житловим будинком на підставі договору, що не породжує права власності на нього. В звязку з зазначеним вважає безпідставним твердження позивача про те, що після скасування державної реєстрації Орендного підприємства спірний житловий будинок є безхазяйним. В звязку з тим, що позивач отримала спірний житловий будинок у безстрокове користування на підставі безстрокового договору, вважає відсутніми підстави для визнання її права власності з підстав, передбачених ст.344 ЦК України. Факт користування позивачем житловим будинком на підставі безстрокового договору підтверджується також і тим, що позивач сплачувала плату за користування майном Орендному підприємству, а після його реорганізації Закритому акціонерному товариству. З позовом [PERSON] про визнання права власності за набувальною давністю не згоден з зазначених підстав. Заслухавши пояснення сторін , дослідивши надані докази та розглянувши позовну заяву в межах позовних вимог , судом встановлено наступні обставини справи та відповідні ним правовідносини. Згідно протоколу загальних зборів колективу Оредного підприємства «Кілійський виноробний завод» від 19.05.1999 року, зборами прийнято рішення про купівлю житлового будинку по вул. Суворова, 72 в м. Кілія з прийняттям його на баланс підприємства для надання його як квартири заступнику директора підприємства [PERSON]. (а.с.7-9) Рішенням виконкому Кілійської міської ради № 206 від 09.07.1999 року «Про надання житлової площі», згідно рішення загальних зборів колективу ОП «Кілійський виноробний завод», протокол № 2 від 19.05.1999 року, п. 58 Правил , прийнято рішення видати ордер на вселення в індивідуальний житловий будинок № 72 по вул. Суворова Переверзєвій Валентині Миколаївні, склад сімї 4 чол. (а.с.13-14) На підставі рішення виконкому Кілійської міської ради № 106 від 09.07.1999 року [PERSON] з сімєю із 4 осіб видано ордер № 319 на право зайняття житлового приміщення житловою площею 72,4 кв.м. в будинку № 72 по вул. Суворова, 72 в м. Кілія. (а.с. 19) 26 серпня 2003 року між Орендним підприємством «Кілійський виноробний завод» та [PERSON] укладено договір «про участь у витратах на утримання будинку та при будинкової території» , згідно якого власник будинку ОП «Кілійський виноробний завод» забезпечує обслуговування та ремонт житлового будинку, а «співвласник» [PERSON] приймає участь у витратах на виконання названих робіт. Додатком до договору передбачено, що [PERSON] сплачує квартирну плату із розрахунку 0,28 грн. за 1 кв.м. загальної площі в сумі 36,20 грн. за місяць. (л.д.15) Згідно повідомлення Кілійського КП РБТІ та РОН , витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, № 1469355 виданого 12.09.2003 року , власником житлового будинку по вул. Суворова, 72 в м. Кілія зареєстровано Орендне підприємство «Кілійський виноробний завод». (л.д.15,18) Згідно Повідомлення про скасування державної реєстрації субєкта підприємницької діяльності - юридичної особи від 16.10.2003 року Кілійською районною державною адміністрацією скасовано державну реєстрацію Орендного підприємства «Кілійський виноробний завод» в звязку з реорганізацією в Закрите акціонерне товариство «Кілійський виноробний завод». Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Твердження позивача про те, що спірний житловий будинок є безхазяйним, суд вважає безпідставним з наступних причин. Згідно зі ст. 335 ЦК України безхазяйною є річ, яка не має власника або власник якої невідомий. Безхазяйні нерухомі речі беруться на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, за заявою органу місцевого самоврядування, на території якого вони розміщені Про взяття безхазяйної нерухомої речі на облік робиться оголошення у друкованих засобах масової інформації. Після спливу одного року з дня взяття на облік безхазяйної нерухомої речі вона за заявою органу, уповноваженого управляти майном відповідної територіальної громади, може бути передана за рішенням суду у комунальну власність. Сторонами не надано доказів того, що спірний будинок було взято на облік органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно за заявою органу місцевого самоврядування Кілійської міської ради , про що було зроблено оголошення у друкованих засобах масової інформації , також того , що рішенням суду з підстав, передбачених ч.2,3 ст. 335 ЦК України спірний будинок передано у комунальну власність. Згідно ч.2 ст. 9 ЖК України, житлові приміщення в будинках державного та громадського житлового фонду, а також в будинках житлово-будівельних кооперативів надаються громадянам в безстрокове користування Згідно п.10 ч.1 ст.15 ЖК України виконавчі комітети міських рад у межах і порядку, встановлених законодавством і цим Кодексом видають ордери на жилі приміщення ( ч.1 ст. 58, ч.1 ст. 122 ( видача ордеру на службове жиле приміщення) , ч.2 ст.141 (ордер на житлове приміщення в ЖБК) Згідно ст. 52 ЖК України житлові приміщення в будинках відомчого житлового фонду надається громадянам за спільним рішенням адміністрації та профспілкового комітету підприємства, установи, організації, затвердженим виконавчим комітетом районної , міської , районної в місті , сільської ради, а у випадках, передбачених Радою Міністрів СРСР,- за спільним рішенням адміністрації та профспілкового комітету з наступним повідомленням виконавчому комітету відповідної ради про надання житлових приміщень для заселення. Згідно з ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, або рухомим майном протягом пяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно , що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Згідно ч.3 ст. 344 ЦК України якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не предявив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п'ятнадцять , а на рухоме майно - через пять років з часу спливу позовної давності. Відповідно до ч.4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Згідно з п. 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила ст.344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Cуд вважає встановленим , що позивач [PERSON] отримала спірний будинок в користування та володіння на підставі безстрокового договору найму житлового приміщення в звязку з трудовими правовідносинами з власником житла, яке э предметом спору, тобто договору, строк якого на час розгляду справи не закінчився , в звязку з чим спірні правовідносини не підлягають регулюванню ч.1 ст. 344 ЦК України, яка передбачає добросовісне заволодіння чужим майном з інших, крім договору з власником майна підстав. Оскільки договір найму житла є безстроковим та його дію не припинено, відповідно не почався перебіг пятнадцятирічного строку володіння спірним будинком , що є обовязковою умовою виникнення права власності за набувальною давністю , передбаченою ч.3 ст. 344 ЦК України, суд вважає позов [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Позовну заяву третьої особи Приватного акціонерного товариства «Кілійський виноробний завод» суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.5 ст. 59 Господарського Кодексу України, у разі перетворення одного субєкта господарювання в інший до новоутвореного субєкта господарювання переходять усі майнові права і обовязки попереднього субєкта господарювання. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено , що право власності на спірний будинок зареєстровано за Орендним підприємством «Кілійський виноробний завод», що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно , виданим державним комунальним підприємством «Кілійське районне бюро технічної інвентаризації» 12.09.2003 року ( серія ВАА № 480394). Згідно Статуту ЗАТ «Кілійський виноробний завод» , зареєстрованого Приморською районною адміністрацією м. Одеси 11.12.2002 року, ( п.4.1) закрите акціонерне товариство «Кілійський виноробний завод є правонаступником всіх прав та обовязків організації орендарів та орендного підприємства «Кілійський виноробний завод», яке створюється з метою переукладення договору оренди з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області. Таким чином, суд вважає встановленим наявність підстав для визнання права власності Приватного акціонерного товариства «Кілійський виноробний завод» на житловий будинок розташований по вул. Суворова,72 в м. Кілія Одеської області.

Outcome: approved