Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-18 00:00:00

У липні 2011 року позивач звернулася до суду із заявою, в якій просить визнати за нею право власності на спадкове майно, житловий будинок № 127 по вулиці Прибузька у м. Миколаєві, після смерті її чоловіка - [PERSON], який помер 22.07.1997 року у м. Миколаєві. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що після смерті її чоловіка - [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді цілого житлового будинку № 127 по вулиці Прибузька у м. Миколаєві. Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, позивачу було відмовлено, і відмова обґрунтовувалася тим, що спадковий будинок належить батькові спадкодавця - [PERSON], який помер у лютому 1943 року. Позивачем не надано нотаріусу документів, які б підтвердили факт прийняття спадщини її чоловіком після смерті його батька. Посилаючись на викладене, позивач просила її позов задовольнити. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі. Представник відповідача - Миколаївської міської ради також не зявився у судове засідання, надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Відповідач - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти їх задоволення. Представник третьої особи без самостійних позовних вимог - Пятої Миколаївської державної нотаріальної контори не зявився у судове засідання, надав заяву із проханням розглядати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення відповідача та дослідивши і оцінивши в сукупності надані суду письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Спадковий будинок № 127 по вулиці Прибузька у м. Миколаєві належав [PERSON] на праві особистої власності, що підтверджується копією Свідоцтва про право приватної власності на домоволодіння, видане Виконавчим комітетом міської Ради депутатів трудящих м. Миколаєва від 17.01.1961 року на підставі рішення Виконкому Миколаївської міської ради за № 1325\\42 від 15.12.1960 року, зареєстрованого в ММБТІ за № 8582 від 17.01.1961 року. Під час Великої Вітчизняної війни, у лютому 1943 року помер батько спадкодавця - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-ФП № 128947 видане Міським відділом державної РАЦС Миколаївського міського управління юстиції від 17.11.2010 року, актовий запис № 8, а у жовтні 1945 року померла мати спадкодавця - [PERSON] На час смерті своїх батьків [PERSON] був неповнолітнім, інших спадкоємців першої черги за законом не було. Заповіту батько на спадковий будинок не залишив, тому [PERSON], як спадкоємиць першої черги, згідно із цивільним законодавством, яке діяло на той час, фактично вступив у права володіння спадковим майном. 22 липня 1997 році помер [PERSON], його спадкоємцями є дружина, позивач по справі - [PERSON], яка прийняла спадщину фактично, син - [PERSON], який помер 17.12.2006 році, копія свідоцтва про смерть серія 1-ФП № 046514 видане Міським відділом РАЦС Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 743, який також прийняв фактично спадщину, та дочка, відповідач по справі - [PERSON], яка не претендує на спадковий будинок. Всі вищезазначені спадкоємці на час відкриття спадщини проживали разом зі спадкодавцем. 20 січня 1998 році [PERSON] звернулася до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, однак, отримала відмову через те, що спадковий будинок належить батькові спадкодавця [PERSON], який помер у лютому 1943 року, тобто, спадкодавець - [PERSON] не оформив право власності на належне йому майно. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР (ред. 1963р.), яке діяло на час прийняття спадщини, - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно ст. ст. 1216, 1218 ГК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.З ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Із будинкової книжки № 127 вбачається, що на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем постійно проживала позивач, та діти спадкодавця - [PERSON], та [PERSON] [PERSON] помер 17.12.2006 року. Допитана в судовому засіданні в якості свідка - [PERSON] суду пояснила, що вона проживає поруч із позивачем більше 40 років, та підтвердила, що на час смерті [PERSON] разом із ним постійно проживали: його дружина, позивач по даній справі та їх діти - відповідач [PERSON] та [PERSON] Після смерті останнього не залишилось дітей, і в шлюбі він не перебував. Із відповіді Пятої Миколаївської державної нотаріальної контори від 14.11.2011 р. вбачається, що спадкової справи після смерті [PERSON], який помер 17.12.2006 р. - не виявлено. За таких обставин суд знаходить позов [PERSON] обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved