overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-04 00:00:00

Відповідач [PERSON] звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28.10.2008 року, обґрунтовуючи свою заяву наступним. Оболонським районним судом м. Києва 28.10.2008 року було постановлено заочне рішення за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Вказує на те, що про рішення суду відповідачу стало відомо лише 02.02.2012 року при ознайомленні з матеріалами справи, у звязку з чим відповідач не пропустив строк звернення до суду з відповідною заявою. В судовому засіданні відповідач не був присутній, у звязку з тим, що не був повідомлений належним чином про місце, день і час слухання справи, в порядку, передбаченому ЦПК України. В судовому засіданні заявник підтримав подану заяву, просив суд її задовольнити, переглянути дане заочне рішення. Позивач в судовому засіданні просила суд залишити заяву без задоволення, посилаючись на те, що відповідач по справі викликався до суду та повідомлявся судом про місце, день і час слухання справи неодноразово, але не зявився в судове засідання жодного разу. Вважає, що посилання відповідача на неповне зясування обставин справи при постановленні рішення є надуманим. Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Заочним рішення Оболонського районного суду м. Києва від 28.10.2008 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів був задоволений. Судом було постановлено заочне рішення в порядку ст.ст. 224-226 ЦПК України. Відповідач [PERSON] неодноразово викликався в судові засідання за адресою де він дійсно проживав та на даний час проживає, а саме: [ADDRESS] (а.с. 17, 21, 24). В матеріалах справи міститься розписка про вручення судової повістки батьку відповідача (а.с. 21), з чого випливає, що відповідач знав про розгляд справи у суді та не зявлявся в судові засідання і не цікавився процесом розгляду даної цивільної справи та не повідомляв суд про причини неявки. Виклик відповідача в судове засідання, призначене на 28.10.2008 року, судом також здійснювався шляхом направлення судової повістки за місцем проживання відповідача, саме: [ADDRESS] (а.с. 24). Таким чином суд вважає, що відповідач повідомлявся про день, час і місце судового розгляду належним чином, знав про розгляд справи в суді однак з 2008 року по 2012 рік не цікавився результатами розгляду даної цивільної справи Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідач звертаючись до суду з відповідною заявою не посилається на незаконність та необґрунтованість винесеного 28.10.2008 року заочного рішення, не просить суд його скасувати і призначити справу до розгляду в загальному порядку. А також не надав суду жодного доказу, який би свідчив про незаконність та необґрунтованість даного заочного рішення та мав значення для правильного вирішення справи. Таким чином суд вважає, що підстав для скасування заочного рішення передбачених ч.1 ст.232 ЦПК України не має і тому вказана заява не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-04 00:00:00

ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» звернувся в суд із даним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалося на те, що 04.10.2006 році між ним та відповідачем було укладено кредитний договір №CVN0RX03300241, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 2197,80 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, 02.10.2008 року. Відповідач своїх забовязання за кредитним договором належним чином не виконав, а тому станом на 14 листопада 2011 року його заборгованість по кредитному договору №CVN0RX03300241 становить 21343,64 грн., яка складається із заборгованості по процентам за кредитом 6266,41 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 1028,64 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором 12642,70 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) 996,89 грн. У звязку з наведеним позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №CVN0RX03300241 від 04.10.2006 року в сумі 21434,64 грн., а також судові витрати. Представник позивача [PERSON] на судовому засіданні, підтвердила обставини, викладенні в позовній заяві, позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, погодився сплачувати заборговану суму. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» є обґрунтовані та підглядають задоволенню. Так, із кредитного договору №CVN0RX03300241 від 04.10.2006 року, вбачається, що відповідач [PERSON] отримав кредит в сумі 2197,80 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом кінцевим терміном повернення 02.10.2008 року. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №CVN0RX03300241 станом на 14 листопада 2011 року заборгованість відповідача перед позивачем по кредитному договору №CVN0RX03300241 становить 21343,64 грн., яка складається із заборгованості по процентам за кредитом 6266,41 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом 1028,64 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором 12642,70 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) 996,89 грн. Вказані розміри заборгованості виникли на підставі умов, передбачених кредитним договором та підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до вимог ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд вважає, що з відповідача слід стягнути судові витрати у справі. На підставі викладеного ст.ст. 203, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 552, 572, 575, 610-612, 625, 1047-1050, 1052, 1054 ЦК України, ст.ст. 3-7, 18, 33 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-04 00:00:00

ПАТ Захдінкомбанк в особі Київської філії звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON], [PERSON] 637859 грн. 10 коп., посилаючись на те, що відповідач не виконує умови кредитного договору, а саме не погашає отриманий у позивача кредит та відсотки за його користування. Представник позивача в судовому засіданні не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-04 00:00:00

позивач - ЛКП Затишнезвернувся з позовом в суду до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території станом на 01.06.2011 року в сумі 1374,23 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач прописаний та проживає у [INFO] і в повному обємі не сплачує за послуги, які йому надаються ЛКП Затишне, натомість згідно чинного законодавства України відповідач зобовязаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги у встановлений термін, а тому просить стягнути суму заборгованості в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву з клопотанням слухати справу у його відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задовольнити та у разі неявки відповідачів не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, хоча належним чином повідомлялася про час та місце слухання справи. Тому суд вважає, що слід згідно ст.ст.169, 224 ЦПК України проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечив. Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач прописаний та проживає в [INFO]. Внаслідок несплати за надані послуги утворилась заборгованість станом на 01.06.2011 року за утримування будинку та прибудинкової території в сумі 1374,23 гривень, яку слід стягнути з відповідача. Відповідно до ст.68 ЖК України наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок несплати відповідачем за отримані ним послуги за утримання будинку та прибудинкової території станом на 01.06.2011 року в сумі 1374,23 гривень, яку слід з відповідача стягнути. З наведених міркувань та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку. В обгрунтування позовних вимог посилаюсь на те, що відповідач не надає коштів на утримання дочки. З відповідачем перебували у шлюбі з 28 квітня 2001 року по лютий 2012 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, погодився сплачувати аліменти на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається в матеріалах справи, пояснень сторін, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON], а тому суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] Суд вважає, що аліменти на утримання необхідно присудити у частці від доходу відповідача, при цьому суд враховує стан здоров"я та матеріальне становище дитини та платника аліментів. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір. На підставі ст.ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-04 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вказаною заявою, в якій вказує, що її донька [PERSON], [INFO], є інвалідом дитинства з причини психічного розладу здоровя, яка перебуває на обліку у психоневрологічному відділенні ЦРЛ м. Артемівська та не може розуміти значення своїх дій і керувати ними і має потребу в опіці й сторонньому догляді постійно. В теперішній час у заявника виникла необхідність визнати [PERSON] недієздатним та встановити над нею опіку. Ці обставини і зявилися підставою заяви. В судовому засіданні заявник наполягає на своїх вимогах та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи, діючий відповідно довіреності, в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якої не заперечує проти задоволення вимог заявника та просить справу розглядати у їх відсутності. Суд, вислухавши представника заявника, з урахуванням думки зацікавленої особи, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 25 від 03.021.2012 року [PERSON], страждає легкою розумовою відсталістю, з незначними поведінковими порушеннями (олігофренія в мірі помірної дебільності з емоційно-вольовою нестійкістю в ред. МКБ-9) Ступень вираженості інтелектуального не недорозвивання, поведінкових розладів позбавляє випробовуваного розуміти значення своїх дій і керувати ними у сфері суспільних стосунків. Потребує опіки. Згідно довідки [PERSON], [INFO] з 01.03.2011 перебуває на обліку у психоневрологічному відділенні ЦРЛ м. Артемівська Згідно довідки МСЕК серія 10 АБ №060005 від 22.08.2011 року [PERSON], інвалід ІІІ групи з дитинства та нуждається у постійному сторонньому догляді. Згідно подання опікунської ради при виконкомі Артемівської міської ради від 30.08.2011 року за № 70 [PERSON]. може бути опікуном над донькою [PERSON], [INFO]. Згідно ст.. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне вимоги заявника задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-04 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. В заяві вказала, що 18.04.2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від шлюбу має дочку [PERSON], [INFO]. Спільні відносини з відповідачем розладналися, він допускав безпідставні ревнощі, образи, на грунті пияцтва влаштовував сварки, наносив їй побої. Просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі 1/4 частки його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку щомісячно до її повноліття. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з зазначених в заяві підстав. Відповідач позов визнав повністю. Згідний на розірвання шлюбу та сплату аліментів на дитину у визначеному позивачкою розмірі. Сторони не заперечили проти ухвалення рішення в порядку ст.174 ЦПК України. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позовних вимог суд за наявності законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши надані докази, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить вимогам закону, не порушує права чи законні інтереси інших осіб і може бути прийняте судом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 18.04.2006 року міським відділом РАЦС Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 190. (а.с.4) Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка в даний час проживає з батьками. (а.с.5,8). Позивачка просить залишити дитину проживати з нею. Спору про місце проживання дитини немає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Сторони суду пояснили, що фактично припинили подружні відносини. Судом були вжиті заходи для примирення подружжя, однак примирення не відбулося, сторони дійшли згоди про розірвання шлюбу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач є батьком дитини, зобов'язаний утримувати її до повноліття, має регулярний дохід у виді пенсії по інвалідності, про що свідчить довідка з управління Пенсійного фонду в м.Бердичеві, згідний сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частки своїх доходів.(а.с.30,31) Вказаний розмір аліментів не суперечить вимогам закону. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Спірні правовідносини по справі регулюються ст.ст.110,112,180,182,183 СК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позовні вимоги можуть бути задоволені в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач є інвалідом 2-ої групи, відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «про судовий збір»звільнений від сплати судового збору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-04 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа ВГІРФО Бердянського МВУМВС України в Запорізькій області про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, вказуючи, що на підставі рішення Бердянського міського суду від 25.02.1992 року йому на сімю, що складалася з трьох чоловік була надана квартира [ADDRESS]. З листопада 2005 року відповідачі добровільно залишили жиле приміщення, забравши все належне їм майно і перейшли на інше постійне місце проживання. З цього часу в спірній квартирі не проживають, комунальні послуги не оплачують. Просив визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON]. таким, що втратили право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS] До судового засідання позивач не зявився. Про слухання справи повідомлений належним чином. У заяві просив розглянути справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Представник ВГІРФО Бердянського МВУМВС України в Запорізькій області до судового засідання не зявився. Про слухання справи повідомлений належним чином. У заяві просив розглянути справу за його відсутності. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного. Відповідно до рішення Бердянського міського суду від 25.02.1992 року позивачу, та його сімї, що складалася з трьох чоловік була надана квартира [ADDRESS] (а.с. 6) У квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 7). Згідно ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Не проживання [PERSON], [PERSON], [PERSON]В в спірній квартирі підтверджується актом обстеження від 01.09.2011 року (а.с.8). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідачі не проживають в спірній квартирі більше шести місяців, а тому їх необхідно визнати такими, що втратили право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS] на підставі ст. 72 ЖК України, яка передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-04 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про визначення часток у праві спільної часткової власності, вказуючи, що [ADDRESS] належить на праві спільної власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.01.1998 року. У свідоцтві не зазначена частка кожного співвласника спірної квартири. Вона бажає прийняти спадок після смерті [PERSON], але не може його оформити, так як не визначені частки власників у квартирі. У судовому засіданні позивач вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Відповідач та його представник проти задоволенні позовних вимог не заперечували. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 08.01.1998 р. власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Квартира приватизована згідно з ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду»(а.с.6). Виходячи з сенсу ЗУ „Про приватизацію державного житлового фонду частки співвласників приватизованої квартири є рівними, тому слід визначити, що частки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у квартирі [ADDRESS] є рівними, тобто кожному належить по 1/3 частині. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-04 00:00:00

Для підготовки повного тексту рішення по даній справі потрібен тривалий час у зв'язку із складністю даної справи та кількістю досліджуваних у судовому засіданні доказів. За таких підстав суд приходить до висновку про доцільність проголошення вступної та резолютивної частини рішення з підготовкою повного тексту рішення на 7 березня 2012 року. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів суд, -

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-04 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду та свої вимоги мотивує тим, що 02.09.2008 р. на вул. Бабіча у м. Києві за участю автомобілів [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля "КІА", д.н. ВМ 6936 AM, під керуванням [PERSON], сталося ДТП, внаслідок якого було пошкоджено зазначені автомобілі. Винною особою у ДТП, відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва від 06.11.2008 р., було визнано [PERSON] Оскільки між власником автомобіля «Mitsubishi Lancer» [PERSON] та позивачем було укладено договір страхування транспортних засобів від 26.12.2007 р. № 206-04680-07, предметом якого є страхування транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», д.н. [NUMBER], позивач, на підставі страхового акту № 7675/206/304 від 16.03.2009 р., та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, виходячи із звіту про оцінку майна № 1120 від 06.04.2009 р., 23.04.2009 р. сплатив [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 13037,50 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача в порядку регресу, а також судовий збір. Відповідач, який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився по невідомій суду причині. Судом встановлено, що 02.09.2008 р. на вул. Бабіча у м. Києві за участю автомобілів [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], сталося ДТП, внаслідок якого було пошкоджено зазначені автомобілі (а.с. 12). Згідно постанови Дарницького районного суду м. Києва від 06.11.2008 р. [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП (а.с. 12). Між власником автомобіля «Mitsubishi Lancer» [PERSON] та позивачем було укладено договір страхування транспортних засобів від 26.12.2007 р. № 206-04680-07, предметом якого є страхування транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», д.н. [NUMBER] (а.с. 4-5). Позивач, на підставі страхового акту № 7675/206/304 від 16.03.2009 р., розрахунку суми страхового відшкодування до нього, виходячи із звіту про оцінку майна № 1120 від 06.04.2009 р., 23.04.2009 р. сплатив [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 13037,50 грн. (а.с. 13-28, 31, 34). Згідно зі ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Положеннями ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним стягнути з відповідача 13037,50 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача належить стягнути з відповідача судовий збір в сумі 188,20 грн., сплачені ним при подачі позову до суду.

Outcome: approved