Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] з позовом до ПАТ «КЗРК» про відшкодування моральної шкоди спричиненої смертю члена сім'ї. В обґрунтуванні своїх позовних вимог, позивачі посилаються на те, що переносять моральні страждання та переживання по вині підприємства - відповідача, в зв'язку зі смертю чоловіка та батька - [PERSON], який помер [INFO] від професійного захворювання. Відповідно до обставин справи померлий [PERSON] з 02.04.1985 по 25.01.1993р.р. пропрацював на шахті «Родіна» Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (на теперішній час правонаступником являється «Криворізький залізорудний комбінат»). Був звільнений з підприємства за власним бажанням. 19.02.1991 року [PERSON] Українським науково - дослідним інститутом промислової медицини було встановлено професійне захворювання за діагнозом - пилевий бронхіт першої стадії. Захворювання професійне. Дихальна недостатність першої стадії. Висновком медико - соціально експертною комісією 27.07.1991 року було встановлено 60% втрати професійної працездатності та 3 групу інвалідності, при наступному огляді 17.09.2003 році встановлено 40% втрати професійної працездатності та підтверджено 3 групу на безстроковий термін. Позивачки вказують, що на протязі багатьох років [PERSON] проходив амбулаторно та стаціонарно лікування, приймав медикаментозні курси антибіотиків, знаходився під наглядом у лікарів, але покращення в стані здоров'я не відбувалось, в результаті 17 вересня 2003 року при переогляді [PERSON] було встановлено втрату працездатності на безстроковий термін. В останній рік в стані здоров'я померлого відбулося загострення, через значні фізіологічні зміни в його організмі, позивачки його підтримували, як фізично так і морально, але нестерпно було знаходитись поряд і розуміти, що вони не мають змоги йому допомогти. Зазначають, що [PERSON] та [PERSON] з [PERSON] жили разом всією родиною, допомагали один одному, вели спільне господарство. [INFO] [PERSON] помер і з його смертю позивачки втратили саме найцінніше, що у них було любов, турботу та підтримку. Саме працюючи на підприємстві - відповідача [PERSON] отримав професійне захворювання, що в результаті призвело до його смерті. З моменту смерті [PERSON] і по теперішній час позивачі переносять моральні страждання та переживання. До сих пір не можуть повірити та усвідомити в те що трапилося, для них це є самою значною втратою та горем. Усвідомлення того, що вони ніколи більше в своєму житті не зможуть побачити чоловіка та батька спричиняє їм додаткових моральних страждань та переживань. Моральних страждань та переживань спричиняє те, що порушений привичний спосіб їх сімейного життя, втрата одного із членів сім'ї вимагає від них додаткових зусиль для організації нашого життя. Все вищевказане спричиняє їм великі моральні страждання та переживання, які вони вимушені переносити. Причинену моральну шкоду вони оцінюють в розмірі по 150 000 гривень, для кожної, та просять стягнути з підприємства - відповідача на їх користь. Представник позивача, у судовому засіданні, вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на ті самі підстави. Відповідач - представник Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» у судовому засіданні позов не визнали просили суд у його задоволенні відмовити, з тих підстав, що позивачами не надано доказів на підтвердження факту моральних страждань, та те, що з вини відповідача їх завдано моральної шкоди, та вважають що відсутній зв'язок між смертю [PERSON] та професійним захворюванням. Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за таких підстав. У судовому засіданні встановлено, [PERSON] з 02 квітня 1985 року по 25 січня 1993 року працював на різних посадах ш. «Родіна» Відкритого акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на сьогодні дане підприємство змінило назву на Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат». 27 липня 1991 року [PERSON] було встановлено 60% втрати професійної працездатності та 3 групу інвалідності, при наступному переогляді 17 вересня 2003 році встановлено 40% втрати професійної працездатності та підтверджено 3 групу на безстроково. [PERSON] помер [INFO], відповідно до висновку розширеної експертної комісії №2 від 15 грудня 2010 року, встановлений причинний зв'язок з професійним захворюванням. Позивач по справі [PERSON] - дружина померлого [PERSON], [PERSON] - його донька, зазначене підтверджуються свідоцтвом про укладання шлюбу та про народження. Позивачі проживали разом з померлим одною родиною, та зі смертю близької людини пережили моральні страждання. Суд не приймає доводи представника відповідача по запереченню позову до уваги, так як зазначені доводи спростовуються нормами цивільного права, а саме. Стаття 1168 ЦК України вказує на те, що маральна шкода завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її дружини, батькам дітям. Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Суд, враховуючи положення ст. 1172 ЦК України, вважає, відповідачем за даним позовом є саме відповідач - Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», оскільки згідно до ч.2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Внаслідок нещасного випадку, позивачам заподіяні моральні й фізичні страждання, що спричинили погіршення реалізації їх фізичних можливостей, погіршилися відносини з оточуючими людьми, змінився їх звичний спосіб життя, спричинені й інші негативні наслідки морального та психологічного характеру, тобто позивачам заподіяна моральна шкода. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що, саме до суду звернулися належні позивачі до належного відповідача та з вини відповідача, порушували норми з безпеки праці та не забезпечили безпечні умови роботи, що призвело до втрати працездатності внаслідок професійного захворювання, а в подальшому - смерті [PERSON], чим позивачам, була спричинена моральна шкода. Відповідно до ст. 1167 Цивільного Кодексу України, установлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала та згідно з ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), дітям (усиновленим). Позивачі свої моральні страждання оцінюю у 150 000 гривень кожному. Суд вважає, що розмір моральної шкоди слід встановити у меншому розмірі ніж зазначають позивачі, а саме у сумі 75 000 гривень кожному. Вказані суми стягуються з відповідача в рахунок відшкодування моральних страждань. Визначаючи розмір моральної шкоди суд взяв до уваги роз'яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової» шкоди» відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової шкоди) суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема суд врахував характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість захворювання істотність вимушених змін у їхніх життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставинах що наступили. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial