Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, який в подальшому уточнила, та просила встановити факт родинних відносин між нею та її матірю [PERSON]; визначити розмір ідеальних часток співвласників в праві спільної сумісної власності на ? частину житлового будинку № 8 по пров. Фоміна в смт Буди Харківського району Харківської області та вважати, що [PERSON] та [PERSON] належить по ? частині вказаного житлового будинку та визнати за нею право власності на ? частину цього житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 01 лютого 1986 року. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що відповідно до довідки КП «ХРБТІ» № 185 від 01.07.2008 року житловий будинок № 8 по пров. Фоміна (колишній буд. № 5 по пров. Кладбищенському) в смт Буди Харківського району Харківської області в КП «ХРБТІ» по праву приватної власності зареєстрований в 1/2 частині за [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 1-ю держнотконторою Харківського району 24.06.1998 року, реєстр № 3-2245; та в 1/2 частині на праві спільної сумісної власності за її матірю [PERSON] та нею, [PERSON], на підставі рішення народного суду 4-ї дільниці Харківського району від 20.03.1954 року, справа № 2-256. Крім того, до цього будинку позивачем були самовільно прибудовані тамбури літ. «а3» та літ. «а5» і господарські будівлі гараж літ. «Л», сараї літ. літ. «М», «О», «Н», літній душ літ. «П». Згідно акту обстеження КП «Архітектурне бюро Харківського району» від 30.09.2008 року самочинно побудовані тамбури і господарські будівлі збудовані без порушень норм ДБН 360-92**, можуть бути збережені та використовуватися за призначенням. На ці будівлі вже надано дозвіл на їх збереження, відповідно до рішення виконкому [PERSON] селищної ради від 09.12.2008 року № 336. Цей житловий будинок та господарські будівлі розташовані на земельній ділянці площею 1490 кв.м, яка була закріплена за будинком на підставі рішення виконкому [PERSON] селищної ради № 45 від 13.02.1996 року. Рішенням виконкому [PERSON] селищної ради депутатів трудящих Харківського району Харківської області за № 20 від 10.10.1968 року «Про перейменування проїздів і упорядочення нумерації домоволодінь в сел. Буди» було змінено адресу, за якою знаходиться спірний будинок, а саме пров. Кладбищенський перейменовано на пров. Фоміна, житловому будинку № 5 надано № 8. Мати позивача [PERSON] померла 01 лютого 1986 року. За своє життя вона ніяких заповітів не залишала, після її смерті [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом першої черги. Із заявами про прийняття спадщини до держнотконтори позивач не зверталася після смерті матері, однак, у встановлений законом, який діяв на час виникнення спірних правовідносин, шестимісячний строк спадщину прийняла фактично, вступила в управління і володіння спадковим майном, тому як постійно мешкала та була зареєстрована у спірному будинку ще з 1971 року, слідкувала за ним, земельною ділянкою. Однак, свої спадкові права досі не оформила. За життя матері [PERSON] між ними не було ніяких домовленостей щодо відступу від рівності їх часток у праві спільної сумісної власності, тому позивач вважає, що частки кожного з них є рівними, відповідно їм повинно належати на праві власності по 1/4 частині спірного будинку. Однак, [PERSON] не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі через те, що були втрачені правовстановлюючі документи (копія рішення суду) на належну їм частину спірного будинку та через необхідність встановити факт родинних відносин між нею та її матірю [PERSON] через те, що в її свідоцтві про народження за 1937 рік, свідоцтві про одруження її батьків, виданому 05.03.1953 року, на підставі ухвали нарсуду, та в свідоцтві про смерть, виданому 05.02.1986 року, по-різному вказані прізвище та по-батькові її матері, а саме в свідоцтві про народження та в свідоцтві про одруження батьків вказано прізвище «Титаренко» замість прізвища «Вовк», а по-батькові «Трофимівна» замість «Трифанівна», як зазначено в свідоцтві про її смерть, виданому на підставі запису в громадянському паспорті на момент її смерті. Позивач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій зазначає, що свою позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати за її відсутністю в звязку зі станом здоровя та похилим віком. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить справу розглядати за її відсутністю в звязку зі станом здоровя та похилим віком. Також підтверджує, що [PERSON] дійсно є дочкою [PERSON], прийняла спадщину після її смерті. Відповідач [PERSON] селищна рада Харківського району Харківської області в судове засідання не зявилися, надали до суду заяву, в якій просили справу розглядати у відсутності їх представника, проти задоволення позову не заперечували. Виходячи з наведеного, та з того, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити рішення в справі. Матеріалами справи встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Факт того, що [PERSON], яка померла 01 лютого 1986 року, є матірю позивача [PERSON], підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] № 4673570, виданим 09 лютого 1937 року (а.с. 30), свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON], виданим 05.03.1953 року (а.с. 29), свідоцтвом про смерть серії ІІІ-ВЛ № 321565, виданим 05.02.1986 року (а.с. 28), домовою книгою (а.с. 30-36), актом депутата [PERSON] селищної ради [PERSON] від 20 жовтня 2011 року про те, що [PERSON] є дочкою [PERSON] (а.с. 78), а також поясненнями відповідача [PERSON] на позов, де вона підтверджує, що позивач дійсно є дочкою [PERSON] (а.с. 79). В звязку з чим відповідно до ст. ст. 256, 259 ЦПК України суд вважає вимогу позивача про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та померлою [PERSON], що вони є рідні мати та дочка, обґрунтованою, доведеною та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до довідки КП «ХРБТІ» № 185 від 01.07.2008 року житловий будинок № 8 по пров. Фоміна (колишній буд. № 5 по пров. Кладбищенському) в смт Буди Харківського району Харківської області в КП «ХРБТІ» по праву приватної власності зареєстрований в 1/2 частині за [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 1-ю держнотконторою Харківського району 24.06.1998 року, реєстр № 3-2245; та в 1/2 частині на праві спільної сумісної власності за [PERSON] та [PERSON], на підставі рішення народного суду 4-ї дільниці Харківського району від 20.03.1954 року, справа № 2-256 (а.с. 7). Цей житловий будинок та господарські будівлі розташовані на земельній ділянці площею 1490 кв.м, яка була закріплена за будинком на підставі рішення виконкому [PERSON] селищної ради № 45 від 13.02.1996 року (а.с. 74 об.) Рішенням виконкому [PERSON] селищної ради депутатів трудящих Харківського району Харківської області за № 20 від 10.10.1968 року «Про перейменування проїздів і упорядочення нумерації домоволодінь в сел. Буди» було змінено адресу, за якою знаходиться спірний будинок, а саме пров. Кладбищенський перейменовано на пров. Фоміна, житловому будинку № 5 надано № 8, про що свідчить повідомлення [PERSON] селищної ради Харківського району Харківської області № 592 від 28.07.2008 року (а.с. 23). Згідно свідоцтва про смерть ІІІ-ВЛ № 321565, виданого 05.02.1986 року, [PERSON] померла 01 лютого 1986 року (а.с. 23). За своє життя вона ніяких заповітів не залишала, після її смерті [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом першої черги. Із заявами про прийняття спадщини до держнотконтори позивач не зверталася після смерті матері, однак, у встановлений законом (ст. ст. 548, 549 ЦК України в ред. 1963 року), який діяв на час виникнення спірних правовідносин, шестимісячний строк спадщину прийняла фактично, вступила в управління і володіння спадковим майном, тому як постійно мешкала та була зареєстрована у спірному будинку ще з 1971 року, слідкувала за ним, земельною ділянкою, що підтверджується копією домової книги (а.с. 30-36, 67-70) та копією паспорту [PERSON] (а.с.6). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно з ч. 2 ст. 370, ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі як виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, так і поділу такого майна, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Таким чином, оскільки між [PERSON] та [PERSON] не було ніяких домовленостей щодо відступу від рівності їх часток у праві спільної сумісної власності, тому суд вважає, що частки кожної з них є рівними, відповідно їм повинно належати на праві власності по 1/4 частині спірного будинку. В звязку з зазначеним вище в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] [PERSON] повинна належати також 1/4 частина спірного житлового будинку. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, не суперечить закону та підлягають задоволенню. \~ \~ \~ Судові витрати суд залишає за рахунок позивача. \~

Outcome: approved