Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на його користь суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобовязання у сумі 17363 грн. 50 коп. і трьох процентів річних від простроченої суми у сумі 708 грн. 82 коп., а всього 18072 грн. 32 коп. та судові витрати. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 10.03.2009 р. між ним та відповідачем був укладений договір позики. На виконання договору він передав відповідачу 15400 грн., що було еквівалентом 2000 доларів США, про що останнім складено розписку. Згідно розписки позичальник повинен був повернути борг повністю до 10.06.2009 р. але до теперішнього часу відповідач свої зобовязання не виконав у повному обсязі. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги та доводи наведені в його обґрунтування підтримали у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надав суду письмові заперечення у яких зазначив, що проти позову заперечує, вказав, що до 10 червня 2009 року повністю віддав позивачу борг у розмірі еквівалентному 2000 доларів США. Отримавши борг у повному обсязі позивач відмовився повернути йому розписку та став вимагати з нього проценти за користування грошима. Також зазначив, що оскільки позивач звернувся до суду з даного приводу майже через два роки, то це свідчить про те, що він своїми діями визнавав факт повернення боргу. Представник відповідача також у судовому засіданні заперечувала проти позову, посилаючись на тіж самі обставини , що і відповідач у письмових запереченнях. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] 10.03.2009 р. був укладений договір позики на суму що еквівалентна 2000 доларів США, строк виконання якого наступив 10.06.2009 р., про що свідчить розписка. Зазначене зобов'язання відповідачем виконано не було. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті (ч.2 ст. 524 ЦК України). Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ст. 533 ЦК України). Курс долара США станом на час ухвалення рішення складає 797 грн. 11 коп. за 100 доларів США. Як вбачається з позову позивач просить стягнути суму боргу за курсом 770 грн. за 100 доларів США, таким чином сума заборгованості відповідача складає 15400 грн. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно розрахунку, три процента річних становлять - 708 грн. 82 коп., інфляційні втрати становлять 1963 грн. 5 коп. Загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 18072 грн. 32 коп. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved