Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 17.08.2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції, Житомирської області, актовий запис №286, дитину [PERSON] залишити на вихованні з відповідачем. В обґрунтування позову посилається на те, що шлюб з відповідачем виявився невдалим. Від даного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Дружина не піклувалася про створення нормальних сімейних стосунків, взаємоповагу один до одного та про сумісне виховання дитини. Її негативне ставлення до нього, яке виражалося в постійних докорах, сварках та скандалах призвело до розпаду сім'ї. Їхня сімя фактично розпалася і з жовтня 2010 року вони разом не проживають, примирення між ними неможливе. В письмовій заяві до суду позивач просив розглянути справу у його відсутності. Позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити його. В судове засідання відповідач не з'явилася. В письмовій заяві до суду просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши надані докази по справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2006 року (а.с.7), від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с.8). Різниця в поглядах на права та обов'язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між позивачкою та відповідачем. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї, про що свідчить той факт, що на протязі певного періоду часу вони спільно не проживають і не підтримують шлюбних відносин, які поновлювати наміру не мають. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я розпалася остаточно. Шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін та неповнолітньої дитини, що має суттєве значення для них, тому є підстави для розірвання шлюбу. Отже, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO] суд залишає на вихованні з відповідачем [PERSON], оскільки спору про це у сторін не виникло. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне з'ясувати прізвище подружжя після розірвання шлюбу. Відповідачем надано до суду письмову заяву про залишення їй після розірвання шлюбу прізвища, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу -[PERSON]. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене, залишити відповідачу після розірвання шлюбу прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається -[PERSON].

Outcome: approved