overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони подали до суду заяви про слухання справи у їх відсутність. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до слідуючого висновку: як встановлено по справі сторони зареєстрували шлюб 28.12.20005р. у відділі РАЦСу Вінницького РУЮ за актовим записом № 36. Від шлюбу мають сина [PERSON], 21.01.2006р.н. та доньку [PERSON], 26.11.2009р.н. Спільне проживання сторін в останній час не склалося, оскільки сторони мають різні погляди на сімейне життя, та не знаходять взаємопорозуміння. З 8 травня 2009р. подружжя не проживає спільно, шлюбні стосунки не відновлювалися. Ст.4 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюб грунтується на вільній згоді чоловіка та жінки укласти шлюбні відносини та створити сім"ю. Ст.110 Сімейного Кодексу України вказує на право подружжя, подати до суду заяву про розірвання шлюбу в разі незгоди подальшого збереження шлюбних відносин. Враховуючи, що шлюб сторін існує лише формально, суд вважає що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 12.09.2003 року відділом реєстрації актів громадського стану Суворовського районного управління юстиції м.Херсона, актовий запис № 343. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться, відповідач проживає з іншою жінкою, у звязку з чим шлюбні відносини припинилися та не підтримуються. Сумісне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Позивачка на примирення йти не бажає, збереження сімї за таких обставин вважає неможливим, просила шлюб розірвати. У судове засідання позивачка позовні вимоги за підставами, вказаними у позові, підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, проти задоволення позову не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши сторін, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб, який зареєстрований 12.09.2003 року відділом реєстрації актів громадського стану Суворовського районного управління юстиції м.Херсона, актовий запис № 343. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейні стосунки між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо. Збереження шлюбу за таких обставин неможливе та не відповідає інтересам позивачки. Відповідно до вимог ст. ст. 110, 112 СК України шлюб розривається у судовому порядку на вимогу одного із подружжя, якщо подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя та інтересам дитини. Підстав для відмови у задоволенні позову у суду немає. Таким чином, оцінивши в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд знаходить можливим задовольнити позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

Прокурор Балаклійського району Харківської області звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі Головного фінансового управління Харківської обласної державної адміністрації про стягнення з відповідача в рахунок відшкодування витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочину 7983гривень 72 копійки. Згідно позовної заяви вбачається , що [PERSON] 17.01.2011 року біля 12.00 години на автодорозі Андріївка Курган МіловаБалаклійського району Харківської області з сторони с.м.т. [PERSON] в направленні с.Шевелівка , керуючи автомобілем ГАЗ-2410, державний номер [NUMBER], порушив пункти 1.5, 12.1 Правил дорожнього руху України проявив неуважність , виїхав за проїзжу частину дороги та допустив наїзд на дерево , внаслідок чого пасажир автомобіля [PERSON] отримав тяжкі тілесні ушкодження . Внаслідок отриманих травм [PERSON] знаходилася на стаціонарному лікуванні в відділенні політравми Харківської обласної клінічної лікарні -центрі медичної допомоги та медицини катастроф з 18.01.2011 року по 15.02.2011 року, тобто 29 календарних днів. На його лікування витрачено 7983 гривень 72 копійки, що підтверджується довідкою обласної клінічної лікарні. Вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 09.06.2011 року [PERSON] був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Прокурор позов підтримав в повному обсязі. Головне фінансове управління Харківської обласної державної адміністрації вказаний позов підтримало та надало суду заяву про розгляд справи в їх відсутності . Відповідач в судове засідання не зявився, просив розглянути справу за його відсутності , позов визнав. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Матеріалами справи встановлено, що вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 09.06.2011 року [PERSON] був засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України (а.с.8). Потерпілий знаходився на стаціонарному лікуванні в відділенні політравми Харківської обласної клінічної лікарні -центрі медичної допомоги та медицини катастроф з 18.01.2011 року по 15.02.2011 року, тобто 29 календарних днів. На його лікування витрачено 7983 гривень 72 копійки, що підтверджується довідкою обласної клінічної лікарні про обстеження хворого та лікування та випискою з історії хвороби (а.с.3-7). Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобовязана відшкодувати витрати закладові охорони здоровя на лікування потерпілого від злочину. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідачів в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на її утримання. В позові зазначила, що з 27.09.2008 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який постійно проживає з нею. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.09.2010 року шлюб між сторонами розірвано. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просить стягнути з нього аліменти на дитину у розмірі 1\\4 частини та на її утримання у розмірі 1/6 частини доходу (заробітку) відповідача до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні позивач підтримала позов, наполягає на його задоволенні. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду був оповіщений у встановленому порядку, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка, яка містить власноручну підпис відповідача. Причину неявки суду не повідомив. Заява про відкладення розгляду справ, а також заперечення проти позову від нього не надходило. Неявку відповідача суд визнає без поважної причини. За згодою представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, перевіривши і зясувавши всі обставини справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 27.09.2008 року перебували в зареєстрованому шлюбі. 11.06.2009 року народився [PERSON], у свідоцтві про народження якого його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 08.09.2010 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 4). Дитина проживає разом з матірю, що підтверджується довідкою голови квартального комітету № 93 від 21.06.2011 року (а.с. 5). Відповідно до ч. 1 ст. 84, ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Вивчивши усі надані докази у сукупності, пояснення позивача, матеріальне становище сторін, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача по 1\\4 частині щомісяця на утримання його неповнолітнього сина та по 1\\6 частині на утримання дружини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності. В позові зазначила, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Шевченківською районною адміністрацією 12.03.2007 року їй, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. Через те, що частки співвласників не виділені, позивач позбавлена можливості розпорядитися своєю власністю, тому просить припинити право спільної сумісної власності вказаної квартири, визнати за кожним співвласником по 1/3 частині квартири. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов, наполягає на його задоволенні. Представник відповідача визнав позов. Треті особи в судове засідання не зявились, від них надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, проти позову не заперечують. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, зясувавши обставини справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, что квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 20974 від 12.03.2007 року., витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 26.04.2007 року (а.с. 14-15). Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісної власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Оскільки між сторонами не встановлена домовленість щодо розміру часток кожного, суд виходить з того, що їх частки рівні. Враховуючи, що співвласників три особи, ідеальні частки кожного складаються з 1/3 частини вказаної квартири.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

13.09.2011 р. позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27 липня 2002 року виконкомом Зеленодольської міської ради Апостолівського районну Дніпропетровської області, актовий запис № 42. Від сумісного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Сімейні відносини між сторонами ускладнилися, вони перестали бути єдиною родиною, не ведуть спільного господарства. Відповідач має нагоду допомагати дитині, знаходиться в працездатному віці, працює на Криворізької ТЕС м. Зеленодольська. Інші утримання з відповідача не стягуються. Позивачка зазнає матеріальних труднощів, вважає, що відповідач повинен надавати їй матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, тому просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1\\4 частини заробітку (доходу) відповідача. За заявами сторін справа розглянута без їхньої участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка, дружини, дітей, батьків, інші обставини. Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Також судом встановлено, що відповідач здоровий, працює, інших утриманців не має, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заявник [PERSON] звернулася до Дружківського міського суду 14.09.2011 року із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якому вказала, що 10.01.1997 року їй було надано правовстановлюючий документ - сертифікат серія ДН № 0092365 на земельний пай виданого згідно розпорядження Костянтинівської районной державнолї адміністраціі № 650 від 23.12.1996 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно цього документу вона отримала право на земельну ділянку площею 4,65 га. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В наступний час вона бажає оформити право власності на земельну ділянку, але це не можливо зробити, оскільки у сертифікату вказано замість прізвища "Балакшій" - прізвище "Балакший" \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Просить встановити факт належності сертифікату серія ДН № 0092365 - виданого на імя "Балакший Олени Володимирівни" - [PERSON] \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Встановлення цього факту має для [PERSON] юридичне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судовому засіданні заявник підтримала свою заяву і пояснила, що встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для неї юридичне значення, оскільки вони не може оформити право власності на земельний пай. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник зацікавленої особи територіальної громади Дружківського міськвиконкому в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. На задоволенні заяви не заперечує. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що згідно розпорядження Костянтинівської районной державнолї адміністраціі № 650 від 23.12.1996 року. 10.01.1997 року [PERSON] було видано сертифікат серія ДН № 0092365 на земельний пай площею 4,65 га.. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В даному сертифікату вказано прізвище "Балакший" замість "Балакшій" \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до паспорту серія ВС 585635, виданного Дружківським МВ УМВС України у Донецькій області 13.11.2000 року на ім"я заявниці - правильне прізвище "Балакшій" \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Встановлення факту має для заявника юридичне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заявник [PERSON] звернулася до Дружківського міського суду 15.09.2011 року із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, в якому вказала, що 07.01.1959 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. Шлюб було зареєстровано Кіровським районим бюро РАЦС м.Караганди. В травні 1987 року сім'я розпалась. Вона пприїхала на постійне місце проживання у м.Дружківка, де в теперішній час знаходиться [PERSON] їй не відомо, прийняті міри розшуку позитивного результати не дали. Визнання безвісно відсутнім її чоловіка заявник обґрунтовує тим, що їй необхідно вирішити питання для розірвання шлюбу в органах РАЦС.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судовому засіданні заявник підтримала свою заяву і пояснила, що вона зареєструвала шлюб з [PERSON] 07.01.1959 року. Вони мешкали у м. Караганда. Потім вони зупинили спільне мешкання, вона переїхала у м.Дружківка, а [PERSON] залишився у м. Караганда. В м. Дружківка він ніколи не мешкав. Залишився він у м.Караганда, чи десь переїхав вона не знає. Просить визнати [PERSON] безвісно відсутнім. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник заінтересованої особи Дружківського відділу РАЦС в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти задоволення заяви не заперечує. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, заслухавши заявника, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судовому засіданні було встановлено, що місце постійного проживання [PERSON] було м.Караганда. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] в місці його постійного проживання протягом одного року нічим не підтверджено. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заявником надані довідки про відсутність [PERSON] в Харьківської, Донецької, Луганської областях (а.с.6,8,10) , але він взагалі ніколи не мешкав у даних містах. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Таким чином у суду не має підстав для визнання безвісно відсутнім \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що його бабуся, [PERSON], померла 08 січня 2006 року. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку та надвірних споруд, що знаходиться в с. Дубриничі по вул. Шахово (Партизанській), № 16, земельної ділянки розміром 0,25 га, а також земельної частки (паю), площею 1,22 га. На вказаний будинок та належну до нього земельну ділянку він спадщину прийняв. Однак, після смерті спадкодавця у шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори для прийняття частини спадщини у вигляді земельної частки (паю), площею 1,22 га, оскільки до червня 2011 року проживав у [INFO] у своїх батьків і не мав змоги приїхати і подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини на земельну ділянку у звязку з важким матеріальним становищем. Тому просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, так як такий ним був пропущений з поважних причин. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та просив їх задовольнити. Представник відповідача Дубриницької сільської ради Перечинського району [PERSON] у судовому засіданні не заперечила проти задоволення позовних вимог. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 08 січня 2006 року померла бабуся позивача [PERSON], що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФМ № 013550, виданим виконкомом Дубриницької сільської ради Перечинського району Закарпатської області 10 січня 2006 року. Також встановлено, що [PERSON] після смерті своєї бабусі [PERSON], в межах строків, передбачених ст. 1270 ч. 1 ЦК України, не подав до Перечинської державної нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини у вигляді земельної частки (паю), площею 1,22 га через відсутність його за місцем проживання, так як тривалий час він проживав за межами області і у звязку з важким матеріальним становищем не міг приїхати і подати таку заяву. Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з цим, відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, суд може за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи те, що позивач [PERSON] до червня 2011 року проживав у Тернопільській області у своїх батьків і у звязку з важким матеріальним становищем не мав можливості приїхати і подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, тому суд вважає, що він пропустив даний строк з поважних причин, а отже йому необхідно визначити додатковий строк терміном у чотири місяці для прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів позивача, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. У відповідності до положень ст.209 ЦПК України суд відкладає виготовлення повного рішення до 07 жовтня 2011 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

Головне державне управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Миколаївській області звернулось до суду до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної рибному господарству, посилаючись на те, що 1 серпня 2010 р. о 21.00 годині на р. Південний Буг у м. Первомайську [PERSON] незаконно, забороненим знаряддям лову саком з нитки, вбрід виловив рибу: щуку 4 штук, раків 111 штук, чим згідно такс, затверджених Постановою КМУ №32 від 19.01.1998 року заподіяв водним запасам України шкоду в сумі 392 грн. 70 коп. Добровільно відповідач збитки не відшкодував.\~\~\~ Представник позивача в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, на адресу суду направив заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність представника позивача, позовну заяву підтримують. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи в його відсутність, просить відмовити в задоволенні позову, так як шкода ним вже сплачена. Дослідивши заяви сторін та матеріали справи, оглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 3-2211/10 р., суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Із протоколу про адміністративне правопорушення, з довідки про накладення адміністративних стягнень та матеріалів справи № 3-2272/10 р. вбачається, що [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 85 ч.4 КУпАП й звільнено від адміністративної відповідальності з обмеженням усним зауваженням за те, що 1 серпня 2010 р. о 21.00 годині на р. Південний Буг у м. Первомайську [PERSON] незаконно, забороненим знаряддям лову саком з нитки, вбрід виловив рибу: щуку 4 штук, раків 111 штук, чим порушив п.п. 3.15-1, 4-11 Правил спортивного та любительського рибальства. Кількість, асортимент та вага вилученої риби та раків підтверджуються описом обєктів лову, вилучених у порушника.\~\~ \~\~ Згідно такс, затверджених Постановою КМУ №32 від 19.01.1998 року, відповідач заподіяв водним запасам України шкоду на загальну суму 392 грн. 70 коп.\~ Із постанови судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 31 серпня 2010 р. за ч. 4 ст. 85 КУпАП та матеріалів справи № 3-2211/10 р. вбачається, що за вказане вище порушення [PERSON] звільнено від адміністративної відповідальності з обмеженням усним зауваженням та стягнуто з нього на користь держави заподіяну ним майнову шкоду, в сумі 392 грн. 70 коп. Дане судове рішення не оскаржувалось і не скасовано. Враховуючи наведене, відсутні підстави для задоволення позову, оскільки є судове рішення з цього ж питання, яке набрало законної сили, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, слід відмовити позивачеві й у стягненні з відповідача судового збору, в розмірі 51 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, в розмірі 120 грн., а вказані витрати слід прийняти на рахунок держави.

Outcome: dismissed