Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із вищезазначеним позовом, у якому просить стягувати з її батька відповідача [PERSON] на її користь аліменти у розмірі ? частки з усіх видів його заробітку, щомісячно, на період її навчання у Севастопольському національному університеті ядерної енергії та промисловості. В обгрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що вона є донькою відповідача. Після розірвання шлюбу батьків, вона знаходиться на утриманні матері. На теперішній час вона навчається у Севастопольському національному університеті ядерної енергії та промисловості, й потребує матеріальної допомоги. А так, як матеріальна допомога, яку надає їй матір, є недостатньої, вона змушена звернутись до суду з зазначеним позовом щодо стягнення з відповідача її батька, аліментів на її утримання на час її навчання в учбовому закладі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги свого довірителя, та суду пояснила, що вона є матір'ю позивачки. Позивачка дійсно навчається у Севастопольському національному університеті ядерної енергії та промисловості, мешкає у гуртожитку, за кімнату у якому позивачка сплачує відповідні кошти. Стипендію позивачка не отримує, так як форма навчання є платною, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Вона особисто, як матір, надає доньці матеріальну допомогу, але її не вистачає, тому позивачка змушена була звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її утримання на період навчання в університеті, так як відповідач працює, й має можливість надавати доньці матеріальну допомогу. Відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача не визнав у повному обсязі, та суду пояснив, що дійсно, позивачка [PERSON] є його рідною донькою, на утримання якої він сплачував аліменти. Але, зараз він мешкає з жінкою, у якої є двоє неповнолітніх дітей, й які знаходяться на його утриманні, тому він заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки позивачки [PERSON], так як у нього немає можливості сплачувати аліменти на її користь. Також зазначає, що позивачку може утримувати її вітчим, який мешкає разом з її матір'ю. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно роз'яснень, наданих у п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. В ході судового розгляду, з урахуванням наданих суду доказів було встановлено, що, згідно свідоцтва про народження позивачки [PERSON], [INFO], відповідач [PERSON] є рідним батьком позивачки, вік якої на час розгляду справи перевищує 18, але є меншим 23 років. Згідно довідки № 757 від 07.09.2011р., наданої Севастопольським національним університетом ядерної енергії та промисловості, позивачка [PERSON] є студентом 2-го курсу денної форми навчання. Строк навчання з 01.09.2011р. по 31.07.2014р. Згідно довідки № 1383 від 03.10.2011р., наданої Севастопольським національним університетом ядерної енергії та промисловості, стипендія позивачці [PERSON] за період з 01.01.2011р. по 30.09.2011р. не нараховувалась. Згідно пояснень відповідача, та довідки, наданої відповідачем на підтвердження обґрунтування його заперечень, останній працює на ВАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім.Дзержинського» й отримує відповідний дохід. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що, дійсно мають місце наведені позивачкою обставини, якими остання обґрунтовує свої позовні вимоги, на підставі чого, враховуючи той факт, що, вік позивачки є меншим 23 років; те, що остання продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, а також наявність у відповідача, який працює й отримує відповідний прибуток, можливості надавати таку допомогу доньці, суд, зазначені позивачкою підстави в обґрунтування заявлених нею позовних вимог вважає обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Посилання відповідача ту обставину, що на його утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей жінки, з якою він не одружений, але з якою проживає однією сім'єю, суд вважає необґрунтованими, так як обов'язок утримувати зазначених відповідачем дітей чинним законодавством покладено на їх батьків, а не на позивача. Посилання відповідача на ту обставину, що позивачку його рідну доньку, повинен утримувати її вітчим, суд також вважає безпідставними, так як діючим законодавством обов'язок утримувати дітей покладається на їх рідних батьків. Згідно ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інших обставин, що мають істотне значення. Згідно роз'яснень, наданих у ч. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України ( не меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку). Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч.3 ст.70 ЗУ від 21.04.1999р. № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати. Як вбачається з довідки з місця роботи відповідача, останній працює, отримує прибуток, відповідно до чого має можливість надавати доньці матеріальну допомогу. Доводи відповідача щодо неможливості надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній доньці через існування на його утриманні двох неповнолітніх дітей жінки, з якою він проживає однією родиною, суд вважає не доведеними й такими, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, так як надані суду відповідачем на підтвердження зазначеної обставини докази свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], вказаного відповідачем факту не підтверджують. Дослідивши, таким чином, обставини справи, суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення, дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення вимог позивача у повному обсязі.

Outcome: approved