Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-25 00:00:00

\~ 23.05.2011 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи: КП Первомайське БТІ, арбітражний керуючий [PERSON], про захист права власності. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 24 лютого 2003 року ним на прилюдних торгах було придбане побудовані з шлакоблоку та цегли будівлі та споруди, які розташовані за адресою Харківська область, м. Первомайський ДП Хімпром, свинарник в цілому, та наступні будівлі та споруди без обладнання: - прохідна, (зазначена у технічному паспорті під літерою А-1) площею 23,54 кв.м - контора, (зазначена у технічному паспорті під літерою Б-1) площею 316,25 кв.м. - мазутний лоток, (зазначений у технічному паспорті під літерою В-1) площею 35,7 кв.м. - котельна, (зазначена у технічному паспорті під літерою Г-1) площею 177,45 кв.м. - гараж, (зазначений у технічному паспорті під літерою Д-1) площею 217,8 кв.м. - основний корпус, (зазначений у технічному паспорті під літерою К-1) площею 3419,77 кв.м. - насосна станція, (зазначена у технічному паспорті під літерою Р-1), площею 51,75 кв.м. (надалі нерухоме майно). 12 березня 2003 року позивачкою було отримане нотаріально посвідчене свідоцтво про придбання майна з публічних торгів серії ВММ № 561846. 08.11.2010 року КП Первомайське бюро технічної інвентаризаціїправо власності позивача на перераховане майно було зареєстроване в державному реєстрі прав власності за № 24536475. Нерухоме майно вибуло із володіння позивача у звязку з ухваленням рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 30.07.2008 року по справі 2-2568/2008, яким було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності. Зазначене рішення в подальшому було скасоване рішенням апеляційного суду Харківської області від 27.01.2010 року по справі № 22-ц-309/2010. На день подання позову нерухоме майно було зареєстровано у державному реєстрі за [PERSON] Під час розгляду справи позивач звернувся до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача. Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 05.08.2011 року було замінено неналежного відповідача [PERSON] на належного ТОВ Агро-Тепінвест. Представник позивача просить суд задовольнити даний цивільний позов в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ БАХ І БАХ у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника, позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі. В процесі розгляду справи пояснив, що відповідно до рішення Господарського суду Харківської області від 14.04.2010 року, право власності на спірне нерухоме майно було визнано за ТОВ БАХ І БАХ. При цьому з пояснень директора ТОВ БАХ І БАХ- [PERSON] вбачається, що рішенням загальних зборів ТОВ БАХ І БАХвід 19 вересня 2011 року було змінено внесок [PERSON] до статутного капіталу Товариства з нерухомого майна (свинарника в цілому) на грошові кошти у сумі 200000 грн., що складає 80 % статутного капіталу. У звязку з чим нерухоме майно не належить на теперішній час ТОВ БАХ І БАХ. Представник відповідача ТОВ Агро-Тепінвест до суду не зявився, хоча й був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, про причини неявки до суду не повідомив, проте в телефонограмі просив розглянути справу у його відсутність. В процесі розгляду справи позовні вимоги не визнавав, вказуючи, що ТОВ Агро-Тепінвест на його думку є добросовісним набувачем, так як повністю розрахувався за придбане нерухоме майно свинарник в цілому відповідно до договору купівлі-продажу, який відбувся між ПП Агенство нерухомості Сміронов та ТОВ Агро-Тепінвест та який в законному порядку не визнано судом недійсним, тому жодних підстав визнавати право власності за позивачем не має. Представник третьої особи КП Первомайське БТІ проти задоволення позову заперечував, так як вважав ТОВ Агро-Тепінвест добропорядним набувачем. Третя особа - арбітражний керуючий [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча й був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, про причини неявки до суду не повідомив. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що у 24 лютого 2003 року позивачкою на прилюдних торгах було придбане побудовані з шлакоблоку та цегли будівлі та споруди, які розташовані за адресою Харківська область, м. Первомайський ДП Хімпром, свинарник в цілому, та наступні будівлі та споруди без обладнання, - прохідна,(зазначена у технічному паспорті під літерою А-1) площею 23,54 кв.м - контора, (зазначена у технічному паспорті під літерою Б-1) площею 316,25 кв.м. - мазутний лоток, (зазначений у технічному паспорті під літерою В-1) площею 35,7 кв.м. - котельна, (зазначена у технічному паспорті під літерою Г-1) площею 177,45 кв.м. - гараж, (зазначений у технічному паспорті під літерою Д-1) площею 217,8 кв.м. - основний корпус, (зазначений у технічному паспорті під літерою К-1) площею 3419,77 кв.м. - насосна станція, (зазначена у технічному паспорті під літерою Р-1), площею 51,75 кв.м. 12 березня 2003 року позивачкою було отримане нотаріально посвідчене свідоцтво про придбання майна з публічних торгів серії ВММ № 561846. (т. 1 а.с. 12) 08.11.2010 року КП Первомайське бюро технічної інвентаризаціїзареєструвало право власності позивачки на перераховане майно в державному реєстрі прав власності за № 24536475 ( т.1 а.с.13). Як вбачається з Рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 30.07.2008 року по справі 2-2568/2008 року позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності було задоволено. Зазначеним рішенням визнано дійсним укладений 28 січня 2008 року між [PERSON] та [PERSON] договір купівлі-продажу будівель і споруд (свинарнику в цілому) та земельної ділянки площею 1,9670 га, що розташовані в м.Первомайський Харківської області і знаходяться в районі ДП Хімпром, а також визнано за [PERSON] право власності на зазначені обєкти (т.1 а.с. 15). В подальшому нерухоме майно було відчужене [PERSON] на користь [PERSON] згідно мирової угоди, визнаної ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 07 квітня 2009 року по справі № 6-25/09. [PERSON] продала майно [PERSON] згідно договору купівлі-продажу, який визнано дійсним згідно рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 27 жовтня 2009 року по справі № 2-2396/2009. Згодом нерухоме майно було відчужене [PERSON] на користь [PERSON] згідно мирової угоди, визнаної ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2011 року по справі № 6-7/11. (т.1 а.с. 24). В подальшому, рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 30.07.2008 року по справі 2-2568/2008 (щодо відчуження майна від [PERSON] на користь [PERSON]І.) скасоване рішенням Апеляційного суду Харківської області від 27.01.2010 року по справі № 22-ц-309/2010, відповідно до якого було визнано, що договору купівлі-продажу будівель і споруд та земельної ділянки між [PERSON] та [PERSON] не укладалося як такого. У звязку з чим [PERSON] в позові до [PERSON] про визнання договору купівлі - продажу дійсним та визнання права власності на будівлі, споруди та земельну ділянку було відмовлено. (т.1 а.с.16-17). Відносно ухвали Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 07 квітня 2009 року по справі № 6-25/09 (щодо відчуження майна від [PERSON] на користь [PERSON]А.), то дана ухвала була скасована ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 18 лютого 2010 року по справі № 8-3/2010 за заявою [PERSON] про перегляд ухвали по справі у звязку з ново виявленими обставинами (т.1 а.с.18). Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 23 березня 2010 року по справі № 6-23/2010 за заявою Відділу державної виконавчої служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області про укладення мирової угоди між [PERSON] та [PERSON] у задоволенні заяви про визнання мирової угоди було відмовлено (т.1 а.с.19). В подальшому рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 27 жовтня 2009 року по справі № 2396/2009 (щодо відчуження майна від [PERSON] на користь [PERSON]Я) скасоване ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 18 лютого 2010 року по справі № 8-2/2010 відповідно до заяви [PERSON] про перегляд рішення в звязку з ново виявленими обставинами (т.1 а.с.21). Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 14 червня 2010 року по справі № 2-1226/2010 за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON], про визнання права власності на нерухоме майно, земельну ділянку та угоди дійсною, та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа [PERSON], про скасування державної реєстрації права власності на будівлю, споруди (свинарник в цілому), у задоволенні позову про визнання права власності було відмовлено. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третьої особи [PERSON] про скасування державної реєстрації права власності на будівлю, споруди (свинарник в цілому) було задоволено, та скасовано державну реєстрації права власності за [PERSON] на будівлю, споруди (свинарник в цілому) (т.1 а.с.22-23). Згодом, заступником начальника Ленінського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції було направлено до суду подання про заміну способу виконання рішення та про затвердження мирової угоди між [PERSON] та [PERSON] Підставою даного подання стало рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2010 року, відповідно до якого вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 20000000 грн. були задоволені. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 15 лютого 2011 року, по справі № 6-7/11, дане подання було задоволено, та визнано мирову угоду від 22.11.2010 року, укладену між [PERSON] та [PERSON] ( т.1 а.с.24-26), яку було скасовано ухвалою судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 17 травня 2011р. У задоволенні заяви про визнання мирової угоди відмовлено. Скасовуючи дану ухвалу судова колегія зазначила, що на час надходження до суду першої інстанції подання заступника начальника Ленінського ВДВС про зміну способу виконання рішення і затвердження мирової угоди, власником нерухомого майна (свинарника в цілому) була [PERSON], яка не мала ніякого відношення до правовідносин, які виникли між [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с.27-28). Таким чином, суд зазначає, що на день подання позову, по даній справі, [PERSON] володів спірним нерухомим майном без належної правової підстави. Як вбачається з постанови Господарського суду Харківської області від 22.10.2010 року у справі № Б-39/163-10 фізичну особу підприємця [PERSON] було визнано банкрутом, та зазначено, що відповідно до матеріалів справи, боржник не має у власності нерухомого майна, а тільки грошові кошти у сумі 500 грн. Ліквідатором банкрута було призначено арбітражного керуючого [PERSON] (т.1 а.с. 40-43). Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.03.2011 року у справі № Б-39/163-10 ліквідатору [PERSON] було заборонено здійснювати реалізацію спірного нерухомого майна (т.1 а.с. 72). В подальшому, ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.05.2011 року у справі № Б-39/163-10 заборона здійснювати реалізацію спірного нерухомого майна банкрута, встановленого ухвалою суд від 12.03.11 року, була скасована (т.1 а.с.70-71), яка в свою чергу була скасована постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14.06.2011 року. Як вбачається з постанови Вищого господарського суду України від 04.08.2011 року, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14.06.2011 року у справі № Б-39/163-10 було скасовано. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 23.05.2011 року залишено без змін. Таким чином, ухвала Господарського суду Харківської області від 23.05.2011 року у справі № Б-39/163-10, якою було скасовано заборону здійснювати реалізацію спірного нерухомого майна, набрала чинності 04.08.2011 року з дня оголошення Постанови Вищого господарського суду України. За відсутності на то будь яких законних підстав, в період оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 23.05.2011 року у справі № Б-39/163-10, яка на той час не набрала чинності, арбітражний керуючий [PERSON] здійснив відчуження спірного нерухомого майна на користь ПП Агентство нерухомості Смірнов 23.05.2011 року, тобто під час дії заборони на реалізацію цього майна, встановлену ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.03.2011 року у справі № Б-39/163-10 (т.2 а.с. 26 -29). В подальшому спірне майно у вигляді будівлі та споруди, які розташовані за адресою Харківська область, м. Первомайський ДП Хімпром, свинарник в цілому, та наступні будівлі та споруди без обладнання, в період дії ухвали Первомайського міськрайонного суду від 26 травня 2011 року про накладення арешту на спірне майно, та дії ухвали Первомайського міськрайонного суду від 02 червня 2011 року про заборону арбітражному керуючому [PERSON] здійснювати реалізацію вищевказаного нерухомого майна (т.1 а.с. 35, 74), відповідно до договору від 07.07.2001 року ПП Агентство нерухомості Смірнов було продано ТОВ Агро-Тепінвест (т.1 а.с. 139). Суд зазначає, що згідно ст. 658 Цивільного кодексу України, право продажу майна належить власнику. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення. Так, визнаний банкрутом [PERSON], за яким нерухоме майно було зареєстровано, на день здійснення продажу ліквідатором [PERSON], володів майном без належної правової підстави і його власником не був. Суд критично ставиться до посилання третьої особи - [PERSON] на постанову Вищого господарського суду від 04.08.2011 року по справі Б-39/163-10, як на підтвердження правомірності продажу ним спірного нерухомого майна, оскільки він здійснив продаж під час дії заборони на реалізацію цього майна, а також продав майно, яке не належало банкруту на праві власності. Надана Вищім господарським судом України оцінка конкретних обставин справи про банкрутство щодо впровадження або скасування заборони на реалізацію майна банкрута, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин не має преюдиційного значення для вирішення даного спору. Згідно резолютивній частині постанови Вищого господарського суду України, під час розгляду справи була встановлена законність винесення ухвали господарським судом у справі про банкрутство, а не розглянуто питання про належність нерухомого майна певній особі. Договір купівлі-продажу спірного нерухомого майна між ПП Агенство нерухомості Смірнов та ТОВ Агро-Тепінвест був укладений 07.07.2011 року під час розгляду справи і під час дії арешту, накладеного на спірне нерухоме майно у якості забезпечення позову. З наведеного вище суд вважає доведеним той факт, що нерухоме майно (свинарник в цілому) вибуло з володіння [PERSON] без відповідної правової підстави та проти її волі. Відповідно ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Як передбачено ч. 1 ст. 317 \~ Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1, 2 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. В силу ст. 387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Статтею 388 Цивільного кодексу України передбачено, що власник має право витребувати майно від добросовісного набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника не з його волі. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач ТОВ Агро-Тепінвест незаконно перешкоджає позивачу за своєю волею, без обмежень володіти та користуватися, а також обмежує розпорядження, належним на праві власності нерухомим майном (свинарником в цілому). З цих підстав позовні вимоги позивача про витребування нежитлового приміщення (свинарника в цілому) з чужого незаконного володіння та визнання за позивачем права власності на вказаний обєкт нерухомості підлягають задоволенню.

Outcome: approved