Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-09 00:00:00

19 вересня 2011 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до Гадяцької територіальної громади про визнання права власності. У своїй позовній заяві позивачка вказує, що 24 квітня 2001 року її мати [PERSON], купила квартиру № 4, що знаходиться по вул. Гагаріна, 19 в м. Гадяч, Полтавської області. Земельна ділянка біля квартири площею 0,1919 га. не приватизована і відноситься до земельного фонду міської ради. У грудні 2003 року [PERSON] побудувала сарай на місці старого аварійного, на підставі дозволу Гадяцької міської ради. 15 листопада 2010 року державним нотаріусом був посвідчений заповіт від імені [PERSON] на належну їй квартиру № 4 з частиною допоміжних господарських будівель на імя позивачки [PERSON] Для отримання витягу з єдиного Реєстру прав власності на нерухоме майно, який необхідний для оформлення спадщини будинок з господарськими будівлями, вона звернулася до Миргородського ПТІтЕ „Інвентаризатор, проте на своє звернення отримали відмову, яка мотивується тим, що сарай Квважається самовільно побудований та не внесений у рішення суду від 09 листопада 2007 року. Також в технічному паспорті зазначено, що сарай К в домогосподарстві побудований самовільно. Тому позивачка змушена звернутися до суду з позовом про визнання права власності. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Гадяцької територіальної громади та Гадяцької державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилися, направили до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Вважаю можливим розглянути справу за відсутністю сторін, на підставі наявних у справі доказів. На підставі ч. 2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до Гадяцької територіальної громади про визнання права власності підлягають до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії І-КЕ № 091220 виданого відділом РАЦС Гадяцького РУЮ матірю позивачки [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON]) являється [PERSON]. Рішенням Гадяцької міської ради від 18 грудня 2003 року № 416-16 [PERSON] надано дозвіл на будівництво господарської будівлі на місці старої аварійної на землях комунальної власності міської ради по вул. Гагаріна, 19. Згідно рішення Гадяцького районного суду від 09 листопада 2007 року за [PERSON] визнано право власності на квартиру [ADDRESS], та на ? частину сараю позначеного літерою Ж, сараю - б, вбиральню К, ? огорожі, на літню кухню - 3, що розташовані в м. Гадяч по вул. Гагаріна, 19, Полтавської області. 15 листопада 2010 року державним нотаріусом Гадяцької державної нотаріальної контори було посвідчено заповіт від імені [PERSON], яка на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, відповідно якого належна їй квартира №4 з відповідною частиною допоміжних господарчих будівель, по вул. Гагаріна, 19 в м. Гадяч, заповіла позивачці [PERSON] Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-КЕ № 177729 виданого відділом ДРАЦС Гадяцького РУЮ Полтавської області [PERSON] померла. Відповідно до повідомлення Гадяцької державної нотаріальної контори, після померлої 29 листопада 2010 року [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулася дочка [PERSON], із заявами про відмову від спадщини звернулися дочка [PERSON] та чоловік [PERSON]. У технічному паспорті, на квартиру № 4 за адресою вул. Гагаріна, 19, м. Гадяч, Полтавської області, виготовленому ДП „Інвентаризатор ПП „Мирогородське підприємство технічної інвентаризації та експертиз „Інвентаризатор зазначено, що будівля сараю Кпобудована самовільно. У висновку № 697 від 27 червня 2011 року про обстеження і оцінку технічного стану будівельних конструкцій та інженерних мереж нежитлової будівлі (сараю) встановлено, що сарай, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] на дату проведення дослідження знаходиться у доброму технічному стані, збудований у відповідності з вимогами Державних будівельних норм і нормативних актів та придатний до подальшої експлуатації. Пунктом 11 частини 1 статті 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно ст. 1225 ч. 2 ЦК України, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину.

Outcome: approved