Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

11.02.2011 року ПАТ [PERSON] банк Авальзвернувся з позовом до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту та судові витрати, повязані з подачею позову до суду. Свої вимоги мотивував тим, що 15.06.2007 року [PERSON] звернувся до Відкритого акціонерного товариства "[PERSON] [PERSON]" /переіменоване в Публічне акціонерне товариство [PERSON] [PERSON]/ в особі Одеської обласної дирекції АТ "[PERSON] [PERSON]" / з заявою про надання кредиту в сумі 49 735,00 доларів США, що підтверджується заявою № 161 від 15.06.2007 року. 15.06.2007 року між Відповідачем та Позивачем було підписано Кредитний договір №014/2145/85/76708 про надання кредиту в сумі 49 735,00 доларів США, із сплатою комісії за оформлення кредиту в розмірі 1,5%, на строк по 15.06.2027 року, під 14,1 відсотків річних до отримання акта на землю, після - 12,85%, з погашенням кредиту та відсотків за користування кредитом щомісячно згідно Графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом щомісячними фіксованими рівними платежами/додаток до Договору. Відповідно до ст.4.1 Кредитного договору №014/2145/85/76708 від 15.06.2007 року Позивач повністю та в строки виконав зобовязання по даному договору, видавши [PERSON] через касу Чотирнадцятого відділення Одеської обласної дирекції АТ "[PERSON] [PERSON]" кредитні кошти, що підтверджується копією заяви на видачу готівки № R14/22-145 від 15.06.2007 року. Відповідач не виконав умови ст.5 Кредитного договору, тобто щомісячно до 15 числа кожного місяця не здійснював часткове погашення Кредиту та не сплачував відсотки за користування Кредитом відповідно Графіку, та після отримання повідомлення, у відповідності з ст.5.5 Кредитного договору, Відповідач [PERSON] не повернув Позивачу кредитні кошти та не сплатив відсотки за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду для стягнення заборгованості за кредитним договором. [PERSON] позов не визнав, звернувся до суду з зустрічним позовом, в якому просив визнати договір кредиту неукладеним. Позивач по зустрічному позову мотивував свої вимоги тим, що грошові кошти, обумовлені кредитним договором, він не отримував, кредитні платежі з метою погашення кредиту не здійснював, заяву про видачу готівки № R14\\22-145 від 15 червня 2007 року на суму 49000 доларів США не підписував, у зв`язку з чим вважає, що договір необхідно визнати не укладенимю У судовому засіданні представник позивача первісний позов підтримав, просив його задовольнити, зустрічний позов не визнав просив у його задоволенні відмовити. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд доходить до висновку про те, що первісний позов підлягає задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити, виходячи з наступного. Обгрунтовуючи позовні вимоги, представник ПАТ „[PERSON] [PERSON] зазначав, що 15.06.2007 року [PERSON] звернувся до Відкритого акціонерного товариства "[PERSON] [PERSON]" /переіменоване в Публічне акціонерне товариство [PERSON] [PERSON]/ в особі Одеської обласної дирекції АТ "[PERSON] [PERSON]" / надалі - Позивач / з заявою про надання кредиту в сумі 49 735,00 (сорок дев`ять тисяч сімсот тридцять п`ять) доларів США, що підтверджується заявою №161 від 15.06.2007 року (а.с.14). Того ж дня 15.06.2007 року між Відповідачем та Позивачем було підписано Кредитний договір №014/2145/85/76708 про надання кредиту в сумі 49 735,00 (сорок дев`ять тисяч сімсот тридцять п`ять) доларів США, із сплатою комісії за оформлення кредиту в розмірі 1,5%, на строк по 15.06.2027 року, під 14,1% річних до отримання акта на землю, після - 12,85%, з погашенням кредиту та відсотків за користування кредитом щомісячно згідно Графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом щомісячними фіксованими рівними платежами/додаток до Договору ( а.с.26-31). Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору та вимогами ЦК України. Відповідно до ст.4.1 Кредитного договору №014/2145/85/76708 від 15.06.2007 року Позивач повністю та в строки виконав зобовязання по даному договору, видавши [PERSON] через касу Чотирнадцятого відділення Одеської обласної дирекції АТ "[PERSON] [PERSON]" кредитні кошти, що підтверджується копією заяви на видачу готівки №R14/22-145 від 15.06.2007 року (а.с. 32) . Відповідач не виконав умови ст.5 Кредитного договору, тобто щомісячно до 15 числа кожного місяця не здійснював часткове погашення Кредиту та не сплачував відсотки за користування Кредитом відповідно Графіку, та після отримання повідомлення, у відповідності з ст.5.5 Кредитного договору, не повернув Позивачу кредитні кошти та не сплатив відсотки за користування кредитними коштами. Згідно з ст.6.5 Кредитного договору у випадку невиконання Відповідачем умов цього договору Кредитор має право вимагати дострокового погашення Позичальником заборгованості за кредитом, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій. За ст. 1054 ЦК України за Кредитним договором [PERSON] зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки, за ч. 2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позику у тому обсязі та у строк, встановлений договором, при даних обставинах цей строк встановлено ст.6.5 Кредитного договору 30 діб з моменту надіслання Кредитором на адресу Позичальника відповідного листа-повідомлення, яким є претензія вручена 04.06.2010 року. Відповідно ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.10.1 Кредитного договору №014/2145/85/76708 від 15.06.2007 року, за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим договором, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Позивач [PERSON], заперечуючи проти позову, просив визнати вищевказаний кредитний договір неукладеним, посилаючись на те, що заяву про видачу кредиту та заяву-анкету позичальника від 15.06.2007 року він не підписував, грошові кошти, вказані у кредитному договорі, не отримував. Як вбачається з висновку судово-почеркознавчої експертизи від 24 жовтня 2011 року №133908\\02, проведеної за ухвалою суду, підписи від імені [PERSON] в заяві на ім`я директора ООД ВАТ [PERSON] [PERSON]№ 161 від 15.06.2007 та заяві - анкеті позичальника від 15.06.2007 року виконані не самим [PERSON], а іншою особою з наслідуванням підпису (підписам) [PERSON] ймовірніше за все „по пам`яті, а підпис від імені [PERSON] у наданій на експертизу заяві на видачу готівки № R14\\22-145 від 15.6.2007 року, розміщений в графі підпис отримувача визнана не придатною для ідентифікації його виконавця за причинами, що наведені у п.2 Дослідницької частини висновку. Однак, дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що даний висновок експерту не може бути підтвердженням неукладення кредитного договору, виходячи з наступного. Відповідно ч.3 ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено та не заперечувалось відповідачем, що 15.06.2007 року ним був підписаний кредитний договір про надання кредиту у вигляді не відновлюваної кредитної лінії з лімітом 49\~735 доларів США, а також графік погашення кредиту (а.с.26-31). Більш того, в цей же день між [PERSON] з однієї сторони, та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], з іншої, був укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, згідно якого останні згадані особи набули право власності в рівних частках кожний на земельну ділянку, площею 0,1520га, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, 53 (а.с.34). Також 15.06.2007 року між ВАТ „[PERSON] [PERSON] та [PERSON] був укладений іпотечний договір, за яким останній та його майнові поручителі у забезпечення вимог іпотекодержателя, що витікають з кредитного договору від 15.06.2007 року, а також додаткових угод до нього передали в іпотеку земельну ділянку, площею 0,1520 га, розташовану за адресою: м.Одеса, вул. Ак. Вільямса, 53 (а.с.35-41). Відповідно до вимог п.1.1. договору вбачається, що він забезпечує вимоги Іпотекодерателя, що витікають саме з укладеного кредитного договору № 014\\2145\\85\\76708 від 15.06.2007 року, та за умовами якого позичальник зобов`язаний перед іпотеко держателем до 15.06.2027 року повернути кредит у розмірі 49735 доларів США. Предметом іпотеки є нерухоме майно, земельна ділянка площею 0.1520 га, що розташована за адресою м.Одеса. вул.. Ак. Вільямса, 53. Вказана земельна ділянка належить [PERSON] на підставі договору купівлі- продажу земельної ділянки разом з його майновими поручителями ( а.с.34) та на теперішній час знаходиться в іпотеці у банку. При цьому дружина відповідача, [PERSON], дала своєму чоловікові [PERSON] нотаріально посвідчену згоду на передачу вказаного нерухомого майна в іпотеку (а.с.33). Як передбачено ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають одинаково обов`язковими для виконання сторонами. З вищенаведеного випливає, що позивач та відповідач, підписавши кредитний договір встановили факт досягнення згоди між собою, щодо всіх істотних умов кредитного договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави (ПОЗИКА), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ч.2 ст.1047 ЦК України встановлює, що на підтвердження укладення договору позики може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підтвердження факту надання коштів за кредитним договором позивачем надано копію заяви на видачу готівки № R14/22-145 від 15.06.2007 року. [PERSON] заперечує, що підпис на заяві на видачу готівки виконано ним, однак суд вважає, що вказаний висновок експерта не є чітким та зрозумілим, має деякі розбіжності та не може бути розцінений як доказ по справі. Суду доведено, що [PERSON] уклав кредитний договір №014/2145/85/76708 від 15.06.2007 року про надання йому кредиту у сумі 49 735,00 дол. США на придбання земельної ділянки. У забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між [PERSON] та Позивачем укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки від 15.06.2007 року. Підписання цих документів [PERSON] не заперечує. До звернення банку до суду з позовною заявою про стягнення боргу за кредитом [PERSON]К не заперечував факту отримання кредиту у АТ [PERSON] Авальза кредитним договором, тобто факту передання банком грошей за вказаним договором. Більш того, 05.09.2008 року [PERSON]надав довіреність [PERSON] на право розпоряджатися належною йому земельною ділянкою, яку надано в іпотеку банку та здійснювати окремі дії, тобто поводився як власник вказаної земельної ділянки ( а.с.42). До звернення банку до суду з позовною заявою про стягнення боргу за кредитом [PERSON]К не звертався з заявами до суду або до нотаріуса про визнання кредитного договору та договору іпотеки неукладеними або недійсними. Відповідно до договору про внесення змін та доповнень до іпотечного договору від 12.10.2009 року зазначена земельна ділянка належить [PERSON] та іншим особам в рівних частках на підставі державного акту на право власності від 04.11.2008 року. Відповідно договору іпотеки від 15 червня 2007 року [PERSON] для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором надав в іпотеку належну йому на праві приватної власності земельну ділянку. Суд вважає, що відповідач [PERSON] не укладав би нотаріально посвідчений договір іпотеки належної йому земельної ділянки без отримання кредитних коштів. Таким чином, доходить до висновку, що позивачем надані достатні письмові докази того, що кредитні кошти у сумі 49 735,00 дол. США отримані [PERSON] за Кредитним договором № 014/2145/85/76708 від 15 червня 2007 року, який укладено між АТ [PERSON] [PERSON] та [PERSON] і використані [PERSON] на придбання земельної ділянки. Факт передання Банком коштів за вказаним кредитним договором і отримання цих коштів відповідачем підтверджується також розрахунком заборгованості, з якого вбачається, що кошти на погашення кредиту та сплату відсотків за кредитом відповідачем були частково сплачені. Посилання [PERSON] на звернення його до правоохоронних органів під час розгляду цивільної справи не може бути прийнято до уваги, тому що відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України обов`язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою, є вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили. Більш того, суд бере до уваги той факт, що з 15.06.2007 року моменту укладання кредитного договору до теперішнього часу відповідач за первісним позовом до правоохоронних органів з заявою про злочин чи введення в оману не звертався. Відповідно до наданого розрахунку по кредитному договору від 15.06.2007 року ( а.с.6-13) станом на 17.01.2011 року заборгованість Відповідача перед Позивачем за Кредитним договором №014/2145/85/76708 від 15.06.2007 року складає 65 055,32 дол. США/ шістдесят п`ять тисяч п`ятдесят п`ять дол. 32 центи/, що в еквіваленті за курсом НБУ на день винесення рішення (100 дол. США =798,97 грн.) складає 519\~772,49грн., у тому числі: - заборгованість за кредитом - 50 005,20 дол. США , - заборгованість за відсотками - 6 188,72 дол. США , - пеня за прострочення тілу кредиту 2 834 дол.США, - пеня за прострочення відсотків по кредиту -31 839,99 дол. США. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Суд, з огляду на вищевикладене, вважає, вимоги за первісним позовом обґрунтованими та такими, що необхідно задовольнити, стягнувши з [PERSON] заборгованість за договором кредиту у розмірі 65055,32 доларів США, що за курсом НБУ на день винесення рішення складає 519\~772,49 грн., а також судові витрати у розмірі 120 гривень за ІТЗ та 1700 гривень сплачений при поданні позову судовий збір, що стосується зустрічного позову суд вважає, що в його задоволенні необхідно відмовити в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved