Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Крюківського районного суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на квартиру, припинення права власності на квартиру, про усунення перешкод в користуванні квартирою, визначення частки у спільному майні, набутого під час шлюбу. Відповідно до позовної заяви пояснив, що з відповідачем перебував в зареєстрованому шлюбі. Шлюб розірваний .В період спільного проживання з відповідачем, він на особисті кошти придбав квартиру в м.Кременчуці по вул.Щорса буд.№ 37 кв.№ 59. Так, відповідно до договору купівлі - продажу від 22 грудня 2009 року оформлена на відповідача, є предметом спільної сумісної власності. Квартира була придбана за 26000доларів США, з яких 23000доларів США вклав він, а 3000доларів США надали батьки відповідача. Тобто квартира фактично придбана на його кошти, частка відповідача незначна. Відповідач перешкоджає йому в користуванні квартирою, особисто здає його в аренду та отримує від цього гроші. Вважає, що частка відповідача є незначною, не може бути виділена в натурі, а тому необхідно припинити право власності відповідача на квартиру, стягнувши з нього на користь відповідача грошову компенсацію, визнати за ним право приватної власності на припинену частку 8/9 частину та зареєструвати за ним право приватної власності на кв.№59 буд.№37 по вул.Щорса в м.Кременчуці. В судовому засіданні позивач та його адвокат позовні вимоги змінили, відмовились від вимог, щодо припинення права власності за [PERSON] на частку квартиру [ADDRESS] та визнання за позивачем право власності на припинену частку, в іншому підтримали позов в повному обсязі, прохали суд позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач та його адвокат в частині визнання квартири об*єктом права спільної сумісної власності визнали. В частині збільшення частки позивача у спірній квартирі та визнання за позивачем права власності на всю квартиру не визнали, вважають, що дані позовні вимоги необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Перешкоди позивачу не чинить, але ключів від квартири вона йому не може дати, тому що в квартирі знаходяться її речі, позивач дійсно не має доступу до квартири. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що позивач мав квартиру в м.Полтаві, але продав її, щоб придбати квартиру в м.Кременчуці, куди намагався переїхати з сім*єю. Квартиру в м.Полтаві продав за 23тис. доларів США та віддав їх батькам відповідача. Батьки відповідача доклали для придбання квартири лише 3 тис. доларів США. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що зі слів позивача йому відомо, що позивач продав в м.Полтаві квартиру, щоб придбати квартиру в м.Кременчуці, тому що мав намір переїхати з сім*єю до Кременчука. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що в грудні 2009 року її дочка та бувший зять придбали квартиру в м.Кременчуці. Раніше вони проживали в м.Полтава. На придбання квартири позичали гроші у родичів та знайомих. Гроші від продажу квартири в м.Полтава привезли до Кременчука удвох. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що до нього звертались позичити гроші відповідач. Гроші були необхідні на придбання квартири. Він позичив їм 4000доларів США. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що дійсно до нього звернулась Доровська і він позичив їй гроші в сумі 40000грн. на придбання квартири для дочки. До цього часу борг повністю не повернутий. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її син, позивач по справі, продав належну йому квартиру в м.Полтаві за 23000 доларів США та віддав ці гроші родичам його дружини, на придбання квартири в м.Кременчуці, куди хотів переїхати жити. В 2009році вони придбали квартиру за 26000 доларів США. Суд , заслухавши сторони по справі,свідків, вивчивши та проаналізувавши надані сторонами докази , суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 8 Конституції України, норми Конституції України є нормами прямої дії.. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини які мають значення для ухвалення рішення по справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Судом встановлено що 02 вересня 2000 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції./ актовий запис № 633/. 22 грудня 2009 року за договором купівлі -продажу, придбана квартира № 59 буд.№ 37 по вул.Щорса в м.Кременчуці на ім.*я [PERSON]. Таким чином, судом безперечно встановлено, що вказана вище квартира набута відповідачем у власність саме у період перебування у зареєстрованому шлюбі з позивачем, внаслідок чого вона входить до складу спільно нажитого майна. Крім того, сторонами у суді не оспорюється той факт, що спірна квартира набута за час перебування у шлюбі. Згідно ч.1 ст.61ЦПК України, обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. Відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.69 СК України, дружина та чоловік мають право на розділ майна, що було набуто ними під час шлюбу. Відповідно до ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісної власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ст.60ЦПК України , кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. В звязку з тим, що угода по визначенню часток не заключалась, то частки кожного вважаються рівними, тобто кожному належить по 1\\2 . Щодо вимог про зобовязання відповідача не чинити перешкоди в користуванні квартирою, то суд вважає, що дана вимога обґрунтована, відповідає дійсним обставинам справи та підлягає задоволенню. В задоволенні інших позовних вимог необхідно відмовити в звязку з необґрунтованістю. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial