Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики в розмірі 51818 грн. 42 коп., з яких борг 41873 грн. 47 коп., борг з врахуванням індексу інфляції 7641 грн. 91 коп., 3 процента річних від простроченої суми 2303 грн. 04 коп., судових витрат по справі, посилаючись на те, що відповідачу 13.05.2009 р. він позичив на строк до 3.07.2009 р. 5250 доларів США, про що оформили домовленість розпискою. [PERSON] гроші не повернула в зазначений строк та у подальшому, уникає зустрічей з ним. В судовому засіданні [PERSON] та його представник позовні вимоги підтримали. Представник відповідача позов не визнав, пояснивши, що [PERSON] брала у [PERSON] кошти у борг у 2007 р. в розмірі 2000 доларів США, і сплачувала цей борг, а розписка від 13.05.2009 р. написана його довірительницею на підтвердження залишку боргу, який вона вважає неправомірно нарахованим. В подальшому після оголошення перерви в судовому засіданні на 27.09.2011 р., а потім і на 27.10.2011 р. представник відповідача повторно в судове засідання не зявився, належним чином про час, місце слухання справи повідомлявся, як і відповідач по справі, про причини неявки суду не було повідомлено, тому суд, враховуючи думку позивача, представника позивача, матеріали та обставини справи, вважає за можливе вирішити спір відповідно до ст.ст. 74, 169 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, представників сторін, зясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов*язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Судом встановлено, що 13.05.2009 р. [PERSON] надав у борг [PERSON] 5250 доларів США на строк до 3.07.2009 р., що сторони оформили розпискою і відповідач підписала розписку. У строк до 3.07.2009 р. та на момент подачі позову до суду 2.06.2011 р. відповідач позичені гроші позивачу не повернула (а.с.4). Суд, аналізуючи правовідносини між сторонами по справі, вважає, що фактично між ними був укладений договір позики. Оскільки судом встановлено, що між сторонами існували договірні зобов*язання, пов*язані з позикою грошей, то позивач правомірно просить стягнути з відповідача борг, що залишився неповернутим у повному обсязі, і в цьому є вина останньої. Так як позивач свої вимоги про стягнення боргу предявляє станом на момент предявлення позову до суду, що є правом позивача, в сумі неповернутого основного боргу 5250 доларів США, то по офіційному курсу НБ України з розрахунку за 100 доларів США-797, 59 грн., виходячи з неповернутих грошей, сума боргу становить в еквівалентному перерахуванні 41873 грн. 47 коп., і вимоги по основній сумі боргу підлягають задоволенню саме в цьому розмірі (а.с.6). Згідно ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума боргу з врахуванням індексу інфляції становить 7641 грн. 91 коп. з розрахунку (41873 грн. 47 коп. х 0, 1825-індекс інфляції за період з серпня 2009 р. по квітень 2011 р.) (а.с.7-11). Три процента річних від простроченої суми за двадцять два місця прострочення становить 2303 грн. 04 коп. з розрахунку (41873 грн. 47 коп. х 5, 5% : 100%). Всього, сума боргу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача по договору позики, дорівнює 51818 грн. 42 коп. (41873 грн. 47 коп.+7641 грн. 91 коп.+2303 грн. 04 коп.). Позивач навів у позовній заяві розрахунок заборгованості, з яким суд погоджується, бо виконаний правильно та вірно (а.с.1). З боку відповідача чи її представника не надано доказів в заперечення позовних вимог, крім їх констатації, що є правом сторони, тому суд діє відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України. Відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати по справі, понесені позивачем, в сумі 638 грн. 18 коп., підлягають стягненню на його користь з відповідача в межах задоволених позовних вимог, враховуючи, що [PERSON] при подачі позову до суду сплатив судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, що підтверджується квитанціями від 30.05.2011 р. (а.с.2, 3). На підставі викладеного,

Outcome: approved