Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-30 00:00:00

13.09.2011 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання дійсним Договору купівлі-продажу нерухомості від 13.12.2000 року та про визнання права власності на квартиру [ADDRESS]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно Договору купівлі-продажу нерухомості, який було зареєстровано Южноукраїнським відділом реєстрації Товарної біржі "Українська" 13.12.2000 року за реєстраційним №132137, вона придбала у відповідачів двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Оскільки [PERSON] купівлі-продажу був зареєстрований на Товарній біржі, а не посвідчено нотаріально і відповідачі ухиляються від його нотаріального посвідчення, вона не може в повній мірі розпорядитися належним їй майном. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримала позовні вимоги [PERSON] пояснивши, що 13.12.2000 року між позивачкою [PERSON] та відповідачами у справі [PERSON], [PERSON], які діяли від свого імені та на підставі довіреності від імені [PERSON], було укладено [PERSON] купівлі-продажу нерухомості, відповідно до якого [PERSON] придбала у власність, а відповідачі продали двокімнатну квартиру [ADDRESS], яка належала відповідачам на праві приватної власності. [PERSON] купівлі-продажу нерухомого майна був зареєстрований Южноукраїнським відділом реєстрації Товарної біржі "Українська" 13.12.2000 року за реєстраційним №132137. При цьому було зазначено, що [PERSON] в подальшому не підлягає нотаріальному посвідченню. Всі умови Договору як покупцем, так і продавцями було виконано. Позивачка, як покупець, передала відповідачам, як продавцям, грошові кошти в сумі 1700 грн., а останні передали їй у власність двокімнатну квартиру, тобто сторони повністю виконали умови Договору. Після укладання Договору купівлі-продажу нерухомості, [PERSON] зареєструвала своє право власності на придбану за договором квартиру в Комунальному підприємстві Бюро технічної інвентаризації м. Южноукраїнська Миколаївської області, у встановленому порядку зареєструвалася в ній разом з неповнолітнім сином та проживає і до цього часу. На даний час у позивачки виникла необхідність реалізувати своє право власності щодо придбаної за Договором купівлі-продажу квартири, але зробити цього не змогла, оскільки зясувалося, що [PERSON] купівлі-продажу нерухомості не посвідчений нотаріально, тобто під час його укладання порушена форма, передбачена для укладання даного виду Договорів. Незважаючи на те, що обидві сторони Договору повністю виконали всі його умови, відповідачі ухиляються від його нотаріального посвідчення, у звязку з чим позивачка змушена звертатися до суду. Просить суд, визнати дійсним, укладений 13.12.2000 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON] [PERSON] купівлі-продажу нерухомості - квартири [ADDRESS], зареєстрований Южноукраїнським відділом реєстрації Товарної біржі "Українська" 13.12.2000 року за реєстраційним №132137 та визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS]. В судове засідання відповідачі у справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] не зявилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені судом рекомендованими листами з повідомленням, що підтверджується копією повідомлення суду від 10.10.2011 року та поштовими повідомленнями про вручення поштових відправлень від 15.10.2011 року (а.с.25, а.с. 28-29). Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позов підлягає повному задоволенню, оскільки поясненнями представника позивача та наданими позивачем документами повністю підтверджується факт купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Так, в судовому засіданні встановлено, що 13.12.2000 року між позивачкою [PERSON] та відповідачами у справі [PERSON], [PERSON], які діяли від свого імені та на підставі довіреності посвідченої державним нотаріусом Пятнадцятої Київської державної нотаріальної контори від 07.12.2000 року №7-3007, від імені [PERSON], було укладено [PERSON] купівлі-продажу нерухомості, відповідно до якого позивачка [PERSON] придбала у власність, а відповідачі продали двокімнатну квартиру [ADDRESS], яка належала відповідачам на праві приватної власності. [PERSON] купівлі-продажу нерухомості був зареєстрований Южноукраїнським відділом реєстрації Товарної біржі "Українська" 13.12.2000 року за реєстраційним №132137 та пройшов державну реєстрацію в КП БТІ м. Южноукраїнська Миколаївської області, що підтверджується письмовим Договором купівлі-продажу нерухомості від 13.12.2000 року (а.с. 5). Згідно довідки КП БТІ м. Южноукраїнська №615 від 07.09.2011 року (а.с. 8), квартира [ADDRESS] є приватною власністю [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу нерухомості, 13.12.2000 року зареєстрованого Южноукраїнським відділом реєстрації Товарної біржі "Українська" за реєстраційним №132137. Згідно довідки ЖЕД №4 м. Южноукраїнська від 13.09.2011 року (а.с. 11) з 26.12.2000 року в квартирі [ADDRESS] зареєстрована позивачка [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON], [INFO]. В силу вимог ст. 227 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла на момент укладання між сторонами Договору купівлі-продажу нерухомості, [PERSON] купівлі-продажу житлового приміщення повинен був бути укладений в письмовій формі і підлягав нотаріальному посвідченню, у випадку коли хоча б однією із сторін був громадянин, а невиконання цієї вимоги закону, відповідно до правил ч. 1 ст. 47 ЦК України 1963 року, тягло за собою недійсність угоди. Але ч. 2 ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року передбачала, що суд вправі за вимогою виконавшої умови Договору сторони визнати правочин дійсним та те, що в такому випадку він не підлягає нотаріальному посвідченню. В силу ст. 655 ЦК України в редакції 2003 року, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 657 діючого ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. За правилами ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] - як покупець за Договором купівлі-продажу, а відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] як продавці за вказаним Договором, виконали всі умови Договору купівлі-продажу, відбулося повне виконання Договору, що підтверджується письмовим Договором купівлі-продажу нерухомості від 13.12.2000 року, зареєстрованим Южноукраїнським відділом реєстрації ТБ "Українська" реєстраційний №132137, але під час його укладання порушена форма, передбачена для укладання даного виду Договорів, а на даний час, відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу нерухомості. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. В судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що при укладені договору купівлі-продажу сторони Договору купівлі-продажу [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] повністю виконали умови Договору купівлі-продажу нерухомості, спірна квартира належить позивачці, але відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу. Тому, порушене право [PERSON] підлягає судовому захисту шляхом повного задоволення її позову та визнання за нею права власності на придбане за Договором купівлі-продажу нерухоме майно. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved