Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-22 00:00:00

У вересні 2011 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовував тим, що він є наймачем квартири [ADDRESS]. Відповідач [PERSON] була членом сім'ї наймача квартири на час її одержання. Разом із тим, у 1983 році вона виїхала із квартири на інше постійне місце проживання, її речей у квартирі немає, за комунальні послуги грошові кошти з того часу й по час розгляду справи у суді не сплачує. Відповідачі [PERSON] та малолітня [PERSON] ніколи не проживали у квартирі. Всі відповідачі зареєстровані у квартирі, однак не утримують її, роботи по капітальному та поточних ремонтах не проводять, а йому одному складно сплачувати кошти за надані комунальні послуги за всіх зареєстрованих у цій квартирі осіб. Із урахуванням уточнень позовних вимог позивач [PERSON] просить суд: - визнати відповідачів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право на користування квартирою 16 у будинку 7 по вулиці Седова у місті Броварах Київської області з підстав, що визначені статтею 107 Житлового кодексу України; - визнати недійсною реєстрацію відповідачів у цій квартирі, скасувавши її; - розірвати договір найму житлового приміщення, укладеного між комунальним підприємством «Служба замовника» та відповідачами. У судовому засіданні позивач [PERSON] і його представник [PERSON] позов підтримали й просили його задовольнити, У судовому засіданні відповідачі [PERSON], [PERSON] (який є також законним представником малолітньої [PERSON]О.), їхній представник [PERSON] позов не визнали й просили у його задоволенні відмовити. При цьому вони пояснили, що позивач [PERSON] негативно ставиться до них й весь час перешкоджав у користуванні спірною квартирою, змінивши замки від вхідних дверей. Спільно проживати з позивачем неможливо через занедбаний стан помешкання. Відповідач [PERSON] весь час із 1985 року проживає у місті Києві. Однак шлюб між нею та її чоловіком розірвано й вона не має жодних прав на цю житлову площу. Відповідачі. [PERSON] та малолітня [PERSON] проживають у [INFO]. Помешкання їм не належить й до того ж перебуває в іпотеці. У судовому засіданні доводи відповідачів та їхнього представника щодо створення позивачем перешкод у користуванні квартирою, створення несприятливих умов для спільного проживання свого підтвердження у судовому засіданні не знайшли. В обґрунтування цих доводів відповідачами не було надано жодних доказів й судому ці докази під час розгляду справи не здобуті. Що стосується позовних вимог про визнання недійсною реєстрацію відповідачів у квартирі та її скасування, розірвання договору найму житлового приміщення, що укладений між комунальним підприємством «Служба замовника» та відповідачами, то в задоволенні цих позовних вимог слід відмовити через їх необґрунтованість. Згідно із статтею 15 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. У судовому засіданні представник третьої особи виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області [PERSON] просив розглянути справу у відповідності до вимог чинного законодавства України. У судове засідання треті особи: комунальне підприємство «Служба замовника» та Броварський міський відділ (з обслуговування м.Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області представників не направили, надали до суду письмові клопотання про розгляд справи у їхню відсутність. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши зібрані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі ордера на житлове приміщення № II від 05 лютого 1973 року (а.с.6) квартира [ADDRESS] надана [PERSON] зі складом сім'ї: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Члени сім'ї наймача квартири [PERSON]: [PERSON] та [PERSON] померли. Згідно із копією довідки КП «Служба замовника» від 15 липня 2011 року № 982 у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] (із 02 березня 1973 року), [PERSON] (із 13 липня 1979 року), [PERSON] (із 18 квітня 2003 року), [PERSON] (із 28 травня 2009 року). У судовому засіданні позивач [PERSON] пояснив, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] в цій квартирі були зареєстровані без його погодження, за весь час його проживання в цьому помешканні виключно він оплачував надані в неї комунальні послуги. У судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснила, що із 1985 року після створення власної сім'ї вона виїхала із спірної квартири до місця проживання свого чоловіка у місто Київ, де, не зважаючи на те, що це не її помешкання, проживає по цей час. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживали у спірній квартирі. Судом досліджено акт обстеження житлово-побутових умов від 27 липня 2011 року, кладений депутатом Броварської міської ради [PERSON], копії квитанцій по оплаті комунальних послуг, та інші письмові докази, які надані як зі сторони позивача та зі сторони відповідачів. Встановлено, що із 1985 року відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] ніколи не проживали у цій квартирі. Відповідачі не сплачують комунальні послуги, поточним та капітальним ремонтом квартири не займалися. Цим помешканням не користувалися. Відповідно до частини 2 статті 107 Житлового кодексу УРСР (який діяв на час виникнення спірний правовідносин і діє на час розгляду цієї справи у суді) у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне місце проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї який вибув, втрачає право на користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. У судовому засіданні позивач [PERSON] зазначив, що жодних речей відповідачів у квартирі не має. Відповідач [PERSON] пояснила, що у спірній квартирі знаходяться її картини (інкрустація із соломи). Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування спірною квартирою є обґрунтованими й підлягають задоволенню. Підстави для визнання реєстрації відповідачів у спірній квартирі та її. скасування відсутні. Лише після набрання рішенням суду про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування спірним житлом, можлива реалізація позивачем свого права на зняття із реєстраційного обліку цих осіб шляхом звернення із заявою до відповідного підрозділу органів внутрішніх справ. Також це буде підставою для переукладення договору про надання у спірну квартиру комунальних послуг. У судовому засіданні позивачем також не було доведено, що між відповідачами та третьою особою КП «Служба замовника» укладалися договори про надання у квартиру комунальних послуг. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial