Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-10 00:00:00

[PERSON] просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування після матері [PERSON], померлої 23.06.1996 року, на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, розташованих по вул.Октябрській, 1 в с.Рясне Золочівського району. Вказав, що зазначене домоволодіння в рівних частинах належить йому та покійній матері. Окрім нього спадкоємицею першої черги після мами є його сестра- Труфанова [PERSON], яка з 1987 року знялася з реєстрації та виїхала за межі України до РФ, на спадщину не претендує. Він в свою чергу на день смерті матері проживав з нею, тому вважається таким, що фактично спадщину прийняв. Представник позивача за дорученням [PERSON] позові вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі. Від відповідача [PERSON] сільської ради та третьої особи - КП "АІБ Золочівського району" надійшли письмові клопотання про згоду з позовними вимогами [PERSON] та про розгляд справи за відсутності представників сільської ради та КП "АІБ Золочівського району". Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Зі свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ №269754, виданого повторно [PERSON] сільською радою Золочівського району Харківської області 07.04.2010 року, видно, що [PERSON] померла 23.06.1996 року в с.Рясне Золочівського району Харківської області (а.с.9). За життя [PERSON] на праві власності належала 1/2 частина житлового будинку з надвірними будівлями, розташовані по вул.Октябрській, 1 в с.Рясне Золочівського району. Інша 1/2 частина на праві власності належить [PERSON] (а.с.10-18). Відповідно до пунктів 4 та 5 перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосувуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, до відносин, що виникли, необхідно застосовувати положення цивільного законодавства, що діяли на момент смерті [PERSON] Згідно ст. 529 ЦК України ( в редакції 1963 р.) спадкоємцями першої черги є в рівних частинах батьки, діти та подружжя померлого. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її син - [PERSON], [INFO] (а.с.8). З тверджень позивача також встановлено, що окрім нього спадкоємицею першої черги після мами є його сетсра - [PERSON], яка з 1987 року не зареєстрована в [INFO] та мешкає в м.Санкт-Петербург РФ. Жодної дії, яка б свідчила про її намір прийнятии спадщину, [PERSON] не вчинила, тому в відповідності до ст.553 ч.2 ЦК України (1963 р.) вважається такою, що відмовилася від спадщини. Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнятою спадщина визнається такою, що належить спадкоємцеві, з часу її відкриття. У відповідності до положень ст. 549 ч.1 ЦК України (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п.211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем може бути реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Таким чином, позивач вважається таким, що фактично спадщину прийняв, оскільки на час смерті [PERSON] проживав з нею у спірному будинку та був зареєстрований, доказом чого є відповідний реєстраційний штамп в його паспорті (а.с.6). Виходячи з вищевказаного,

Outcome: approved