Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-14 00:00:00

Білгород Дністровська обєднана державна податкова інспекція звернулася до суду з заявою про визнання майна безхазяйним, вказуючи, що після смерті [PERSON], померлого 06.05.2001 року відкрилася спадщина у вигляді 16/100 частин жилого будинку, розташованого в м. Білгород Дністровському Одеської області по вул. Радянська, 21, яка була прийнята податковою інспекцією на облік у зв'язку з відсутністю спадкоємців . У ході розгляду справи заявником неодноразово уточнювалася заява, так, остаточно уточнивши заяву від 24.06.2009 року просить, визнати безхазяйним 16/100 частини домобудови, розташованої в м. Білгород Дністровському Одеської області по вул. Радянській,21/5 та передати безхазяйну 16/100 частину домобудови у власність держави з метою подальшої реалізації та перерахуванню суми коштів від реалізації до державного бюджету. Представник заявника доводи заяви підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник Білгород - Дністровської міжрайонної прокуратури з заявою не згоден, просить відмовити у її задовленні. Представник заінтересованої особи Білгород Дністровської міської ради [PERSON] з заявою не згоден. Представник заінтересованої особи [PERSON] [PERSON] з доводами заяви не згодна, просить відмовити. [PERSON], адвокат [PERSON] в її інтересах з заявою згодна. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, які є в матеріалах справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що 06.05.2001 року [PERSON] помер. Згідно відповіді Білгород Дністровської міської державної нотаріальної контори Одеської області від 13.11.2009 року, спадкова справа №384/2003 до майна померлого 06.05.2001 року [PERSON], відкрита 24.11.2003 року Шостою Одеською державною нотаріальною конторою за заявою про прийняття спадщини державою, в особі [PERSON], державного податкового інспектора групи по організації роботи з виявлення та розпорядження безхазяйним майном та майном, що переходить у власність держави відділу стягнення коштів. До 01 січня 2004 року, тобто до набрання чинності ЦК України 2004 року, до участі у справах за позовами осіб, які заявляли вимоги на спадкове майно спадкодавців, якщо були відсутні інші спадкоємці за законом або за заповітом, залучалася у якості відповідача [PERSON] в особі відповідної податкової служби, до якої переходила спадщина за правом спадкоємства при відсутності інших спадкоємців. Також ці органи мали предявляти позов на спадкове майно. Як вбачається із матеріалів справи, заявником по справі є [PERSON] в особі Білгород Дністровської обєднаної державної податкової інспекції, яка подала заяву до суду 07.04.2005 року. Відповідно до пунктів 4,5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набуття ним чинності, тобто після 01.01.2004 року правила Книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкодавців до набуття чинності цим Кодексом. Правила ст. 1277 ЦК України про відумерле майно застосовується також до спадщини, від дня відкриття якої до набуття чинності цим Кодексом минуло не менше одного року. Таким чином, суд враховуючи, що за загальними правилами цивільного процесу, процесуальний закон діє у часі на період розгляду справи у суді у відмінність від матеріального закону, який діє на період виникнення правовідносин сторін ( у даному випадку правовідносини сторін виникли у 2001 році, у момент смерті спадкодавця), вважає, що після набрання чинності ЦК України 2004 року, тобто з 01.01.2004 року, та у разі відсутності спадкоємців за законом і за заповітом спадщина переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини ст. 1277 ЦК України. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] в особі податкової служби не може бути заявником у даній справі. Посилання заявника на Постанову Кабінету Міністрів України "Про порядок обліку, зберігання, оцінки, конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним" від 25 серпня 1998 року №1340 суд вважає не правовим і безпідставним, оскільки питання вчинення дій стосовно виявлення, управління та організації реалізації безхазяйного майна, до 01 січня 2004 року, регламентувалися ст. 137 ЦК України України (1963 року). Постанова Кабінету Міністрів України №1340 від 25 серпня 1998 року лише встановлювала порядок вчинення відповідними органами дій відносно обліку, зберігання, оцінки, конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним. Новий Цивільний Кодекс України, який вступив в силу з 01 січня 2004 року, позбавив податкові органи повноважень, щодо вчинення дій стосовно виявлення, управління та організації реалізації безхазяйного майна і тому Постанова Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1998 року №1340 після 01 січня 2004 року не могла бути підставою для вчинення податковими органами будь яких дій стосовно виявлення, управління та організації реалізації безхазяйного майна. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням , що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд вважає, що заява Білгород Дністровської обєднаної державної податкової інспекції про визнання майна безхазяйним в порядку ст. 555 ЦК України, безпідставна та така, що не підлягає задоволенню, оскільки з 01 січня 2004 року набрав чинності новий ЦК, яким визнаний новий порядок переходу і реалізації безхазяйного майна.

Outcome: dismissed