Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-25 00:00:00

[PERSON], діючи на підставі довіреності від 29.06.2011 року та в інтересах позивача 19.08.2011 р. звернулась до суду з позовом про визнання за позивачем права власності на домоволодіння по вул. І-го Травня, 39 у с. Великий Листвен, Городнянського району, Чернігівської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері позивача [PERSON], померлої 12.02.2008 р., оскільки первинна реєстрація права власності на будинок не була проведена, що є перепоною в оформленні спадкових прав. У судове засідання представник позивача не зявилась, в матеріалах справи міститься її письмова заява від 19.08.2011 р. з проханням справу розглянути у її відсутність та відсутність позивача та позов задовольнити. /а.с.8/ Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача по справі, Великолиственської сільської ради Городнянського району Чернігівської області у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання сільрада повідомлена належним чином. Згідно поданої до суду заяви від 06.09.2011 р. голова сільської ради просить справу розглянути без участі їх представника, заперечень проти позову не має. /а.с.24/ Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про час та місце засідання [PERSON] державна нотаріальна контора повідомлена належним чином, причини не явки не відомі. /а.с.23,26/ У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши усі наявні матеріали справи та докази, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] померла 12.02.2008 р. у віці 78 років у м. Київ і за життя, 20.05.1988 р. вона склала заповіт за яким своїми спадкоємцями призначила [PERSON] та [PERSON]. /а.с.13-14/ Дослідженням довідок Великолиственської сільської ради Городнянського району №№ 361, 477, встановлено, що померла [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала у [INFO] та їй належало по вказане домоволодіння в цілому. /а.с.17-18/ Зазначене вище домоволодіння, за даними [PERSON] БТІ, в експлуатацію не здавалось, його процент готовності 100 %, будинок побудовано у 1950 р. /а.с.21/ Дослідженням технічного паспорту будинку за №179 на житловий будинок № 39 по вул. І Травня у с. Великий Листвен, Городнянського району встановлено, що власник будинку відсутній, він складається з «А-1» житлового будинку, «а-1» веранди, «Б-1» сараю, «В-1» сараю, «Г-1» пригребиці, «г-1» пригребиці, «г1 -1» погребу з шийкою, «г2-1» погребу, «Д-1» сараю, «Ж-1» сараю, «1» ворота з хвірткою, «2» огорожа суцільна. /а.с.19-20/ У відповідності до приписів ст.100 ЦК УРСР, що діяв станом на 1950 р., у особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження. Згідно ст.101 ЦК УРСР в особистій власності громадянина може бути один жилий будинок (або частина його). Порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджено Наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 р., а оскільки у сільській місцевості, до затвердження зазначеного Порядку, така реєстрація підприємствами БТІ не проводилась взагалі, то суд, враховуючи досліджені докази, прийшов до обєктивного висновку, що домоволодіння по вул. І Травня, 39 у с. Великий Листвен, Городнянського району, до припинення цивільної правоздатності, фактично належало [PERSON] Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до приписів ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Отже позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Згідно вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як встановлено у судовому засіданні позивач 09.08.2008 р. звернувсь до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини до майна після смерті [PERSON] і нотаріусом було відкрито спадкову справу. Інший спадкоємець за заповітом [PERSON] відмовилась від спадщини шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про відмови від спадщини. /а.с.27/ Враховуючи той факт, що позивач є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, то вона має право на спадкування за заповітом на будинок, після смерті [PERSON] Перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно є те, що за життя спадкодавцем не було оформлено правовстановлюючі документи на домоволодіння. Відповідно до положень ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved