Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-14 00:00:00

Позивач звернувсь до суду з позовом до [PERSON], третя особа: КП « Богодухівське БТІ» з позовом про визнання права власності на 1 /2 частину житлового будинку та службових приміщень, розташованих за адресою: вул. Привокзальна Слобідка, буд. № 27, м. Богодухів, Харківської області, стягнути судові витрати. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 14 липня 1985 року він зареєстрував шлюб із [PERSON] 27 лютого 2010 року шлюб було розірвано. Від шлюбу мають двоє дітей: донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. 30 вересня 1995 року, під час шлюбу, подружжя за спільні кошти придбало житло: будинок № 27, по вул. Привокзальна Слобідка, м. Богодухів, Харківської області, жилою площею 27, 20 кв. м. При цьому будинку були службові приміщення: сарай, вбиральня, паркан, веранда, погріб, тамбур, ганок. У договорі купівлі продажу покупцем та власником будинку була зазначена відповідачка, [PERSON] будинок зі службовими приміщеннями було придбано за 100\~000\~000 крб. Після цього зареєстрували право власності на будинок у КП «Богодухівське БТІ», технічний паспорт на будинок також був оформлений на [PERSON] Ніхто з членів їх сім»ї у вказаному будинку не були зареєстровані. На даний час там є житловий будинок «А-1», веранда літ. «а», погріб літ. «б», тамбур літ. «а1», ганок літ. «а2», вбиральня літ. «Д», сарай літ. «Б», паркан літ. «№1». Після розлучення сторони проживають за різними адресами, позивач, разом із сином, живе у будинку за адресою [ADDRESS], а відповідачка, за адресою: [ADDRESS], будинок № 27 по вул. Привокзальна Слобідка м. Богодухів залишається без нагляду. Оскільки договір купівлі продажу будинку був укладений відповідачкою під час шлюбу, в інтересах сімї, будинок є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, позивач має право на ? частину будинку зі службовими приміщеннями за адресою: вул. Привокзальна Слобідка, буд. № 27, м. Богодухів, Харківської області. Між позивачем та відповідачкою виник спір щодо користування даним домоволодінням, у звязку з чим позивач запропонував у добровільному порядку виділити йому ? частину житлового будинку та службових приміщень і офіційно оформити його право власності. Відповідачка заперечує проти виділення частки у будинку та відмовляється від офіційного оформлення, що створює перешкоди щодо користування позивачем даним житловим будинком на службовими приміщеннями та змушує звернутися до суду. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, пояснив, що житловий будинок із службовими спорудами за адресою: вул. Привокзальна Слобідка, буд. № 27, м. Богодухів, було куплено у період його перебування у шлюбі з відповідачкою, за кошти сім»ї та в інтересах сім»ї. Кошти на будинок вони відкладали довгий час, позивач постійно працював отримував непогану заробітну плату, також він займався підприємницькою діяльністю, займався музикою, грав на святах та весіллях. Оскільки у подружжя підростало двоє дітей вони вирішили придбати для них житло. З моменту купівлі, у спірному будинку ніхто не проживав, подружжя до розлучення проживало за адресою: [INFO], але в будинку вони робили ремонт, проводили світло, газ. На даний час в будинку за адресою: вул. Привокзальна Слобідка, буд. № 27, м. Богодухів проживає мати відповідачки , громадянка [PERSON] , [PERSON], яка як тільки но переїхала з Російської Федерації на проживання до України , протягом двох років жила у домоволодінні позивача. Просив позов задовольнити. Представник позивача, [PERSON] позовні вимоги свого довірителя підтримав в повному обсязі , просив визнати за [PERSON] право власності на 1 /2 частину житлового будинку та службових приміщень, розташованих за адресою: вул. Привокзальна Слобідка, буд. № 27, м. Богодухів, Харківської області, стягнути судові витрати. Відповідачка [PERSON], проти заявленого позову заперечила, пояснила, що дійсно у вересні 1995 року було придбано житловий будинок за адресою: вул. Привокзальна Слобідка, буд. № 27, м. Богодухів, але цей будинок було куплено повністю за кошти її матері, [PERSON] та для її проживання. При покупці будинок знаходився у майже непридатному для проживання вигляді, там протікав дах, диміла пічка , були здерті стіни , відповідачка займалася ремонтом у будинку, проводила електрику, все це робилося за кошти її матері, позивач у цьому участі не приймав. Всі документи на будинок були оформлені на відповідачку, оскільки матір була похилого віку та , щоб у подальшому не займатися переоформленням. Перший час поки робили ремонт у будинку, мати проживала у подружжя за адресою: [ADDRESS], але це було короткий час, приблизно декілька місяців, на початку 1996 року матір переїхала жити до свого будинку за адресою: вул. Привокзальна Слобідка, буд. № 27, м. Богодухів. На даний час мати зареєстрована в Білгородській області Російської Федерації, там вона отримує пенсію, але постійно проживає в Україні за адресою: вул. Привокзальна Слобідка, буд. № 27, м. Богодухів, в будинку на даний час ніхто не зареєстрований. Оскільки, спірний будинок було куплено та відремонтовано за грошові кошти матері відповідачки, у той час в сім»ї взагалі було скрутне матеріальне становище, за півроку до купівлі будинку працювала та заробляла гроші лише відповідачка, чоловік був без роботи, він дійсно займався музикою, але зароблені від цього кошти витрачав на себе, діти на той час були ще малі, і про житло для них мови не ішло, тому будинок купувався за сімейні кошти та не в інтересах сім»ї, отже [PERSON] не має права на частину житлового будинку зі службовими спорудами, що знаходяться за адресою: вул. Привокзальна Слобідка, буд. № 27, м. Богодухів. Просила відмовити у задоволенні позову повністю. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні підтримав свою довірительку , підтвердив, що позивач на має права на житловий будинок за адресою: вул. Привокзальна Слобідка, буд. № 27, м. Богодухів, оскільки договір купівлі продажу укладався не в інтересах сім»ї , а інтересах матері відповідачки та за її кошти. Остання до даного часу проживає у спірному , вважає , що позов є безпідставним , тому не підлягає задоволенню, просив відмовити у задоволенні позову. Представник КП « Богодухівське БТІ» у судове засідання не з»явився з невідомої суду причини, хоча про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, у раніше наданій заяві зазначав, що проти задоволення позову не заперечує. Допитана в судовому засіданні в якості свідка відповідачка по справі [PERSON], пояснила, що житловий будинок за адресою: вул. Привокзальна Слобідка, буд. № 27, м. Богодухів , було куплено за кошти її матері, для її подальшого там проживання. Перед цим її мати [PERSON] у 1993 році, продала однокімнатну квартиру у м. Грозному Чеченської Республіки, Російської Федерації за 2\~869 руб. Також їй було одноразово виплачено заборгованість по пенсії за два роки, компенсацію за втрачене житло, та були деякі заощаджені кошти. Матір після продажу квартири переїхала до України на постійне місце проживання, оскільки не було житла для її постійного проживання, тому вона дала кошти своїй доньці, щоб та знайшла та купила будинок. Будинок знайшов , на прохання дружини, позивач по справі, але купівлею та оформленням займалася [PERSON], хоча за все платила її матір. Повідомила, що чоловік був присутній у нотаріуса, при укладенні договору купівлі продажу спірного будинку. У будинку за адресою: вул. Привокзальна Слобідка, буд. № 27, м. Богодухів, з часу його придбання і до даного часу крім [PERSON] ніхто не проживає, ні позивач , ні відповідач , ні їх діти. Свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає по сусідству з [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO]. Підтвердила, що остання з 1995 року проживає за вище вказаною адресою сама. Зазначила, що документів на будинок вона не бачила, але [PERSON] говорила, що вона раніше жила у Грозному, там продала квартиру, отримала компенсацію, і переїхала жити до України в м. Богодухів, а будинок за її кошти, було придбано її донькою [PERSON] і на неї оформили всі документи. У будинку постійно проживає лише матір відповідачки, донька приїздить часто, а позивача вона там ніколи не бачила, хоча часто бачить і спілкується з [PERSON] на вулиці. Свідок [PERSON]О, в суді пояснила, що вона живе по сусідству з [PERSON] Остання проживає в будинку за адресою: вул. Привокзальна Слобідка, буд. № 27, м. Богодухів з 1995 року. За цей час бачила, що до сусідки приїздила її донька та зять, позивач по справі, бачила як він носив воду, але це було не частіше одного разу на тиждень . Також бачила, як позивач привозив працівників з Дергачів, коли проводили у будинок газ. Зазначила, що у будинку вона ніколи не була, була лише у дворі, хто зареєстрований у будинку їй також не відомо, сусідка, [PERSON] говорила лише, що цей будинок вона купувала за власні кошти , які отримала від продажу своєї квартири у м. Грозному . Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що він проживає неподалік від [PERSON], яка купила будинок за адресою: вул. Привокзальна Слобідка, буд. № 27, м. Богодухів у 1995 чи 1996 році. Весь час вона живе сама. Вислухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1 ВЛ № 101971 від 27 лютого 2010 року виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Богодухівського районного управління юстиції Харківської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 18 від 27 лютого 2010 року, після реєстрації розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON]. Згідно договору купівлі продажу від 30.09.1995 року, посвідченого державним нотаріусом Богодухівської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] продав, а [PERSON] купила будинок з надвірними будівлями , що знаходиться в м. Богодухові вул.. Привокзальна Слобідка, 27, площею 27,2 кв.м. розташований на земельній ділянці 360 кв.м., при цьому будинку є службові будівлі : сарай, уборна , забор. Отже житловий будинок зі службовими приміщеннями за адресою: вул. Привокзальна Слобідка, буд. № 27, м. Богодухів, Харківської області було придбано коли подружжя [PERSON] перебувало у зареєстрованому шлюбі. Відповідно до ч. 1 ст. 22. Кодексу про шлюб та сім»ю України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Згідно ч. 2 ст.. 23 Кодексу про шлюб та сім»ю України, при укладенні угод одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Тобто, укладаючи договір купівлі продажу [PERSON], діяла за згодою свого чоловіка [PERSON], іншими словами діяла в інтересах своєї сім»ї. Також, відповідачкою не заперечувалося, що при укладенні договору купівлі продажу та при його посвідченні у нотаріуса, був присутній її чоловік , [PERSON] Згідно ст 29. Кодексу про шлюб та сім»ю України , якщо між подружжям не досягнуто згоди про спосіб поділу спільного майна, то за позовом подружжя або одного з них суд може постановити рішення:про поділ майна в натурі, якщо це можливо без шкоди для його господарського призначення; про розподіл речей між подружжям з урахуванням їх вартості та частки кожного з подружжя в спільному майні; про присудження майна в натурі одному з подружжя, з покладенням на нього обов'язку компенсувати другому з подружжя його частку грішми. При цьому суд також бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Поділ спільного майна подружжя може бути проведений як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу. Відповідно до довідки про склад сім»ї № 681 від 21 .02.2011 року, [PERSON], проживає за адресою: [INFO] та має склад сім»ї: [PERSON], [INFO] син, [PERSON], [INFO] мати, [PERSON], [INFO] колишня дружина. Згідно довідки начальника КП « Богодухівське БТІ» від 14.02.2011 року , відповідно до інвентаризаційних та реєстраційних документів , житловий будинок розміщений за адресою: вул. Привокзальна Слобідка, буд. № 27, м. Богодухів належить [PERSON] згідно договору купівлі продажу, посвідченого Богодухівською Державною нотаріальною конторою від 30.09.1995 року. Вартість житлового будинку з господарськими будівлями станом на 14.02.2011 року складає 67\~963 грн. Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІ ПО № 107094, виданого міським ЗАЦС м. Грозний, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] ( на російській мові ). Згідно довідки виданої Богодухівським електромеханічним заводом № 40 від 25.05.2011 року, [PERSON] працював на підприємстві в якості інженера з 04.10.1983 року по 01.04.1995 року. Відповідно до ч. 2 ст. 22 Кодексу про шлюб та сім»ю України, подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Відповідно до ч. 1 ст.28 Кодексу про шлюб та сім»ю, розмір часток кожного з подружжя при поділі спільного майна в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу. Враховуючи , що колишнє подружжя не має на даний час неповнолітніх дітей, інших даних про одного з подружжя, що заслуговують на увагу , не надано, тому суд визначає частки в спільній сумісній власності подружжя рівними. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета позову, документи надані відповідачкою, по перше, реєстраційне посвідчення від 17.08.1993 року видане Бюро технічної інвентаризації УЖКХ м. Грозного, [PERSON] , згідно якого 1 кімнатна квартира [ADDRESS] належить на праві особистої власності [PERSON] ( на російській мові ), оскільки воно лише посвідчує, що у матері відповідачки дійсно була квартира у м. Грозному. По друге , ощадну книжку, що належить [PERSON], особистий рахунок № 155460 , оскільки як видно з книжки у 1993 році на рахунок дійсно надійшли кошти в сумі 2404, 41 кар., залишок 9286 кар., але після цього кошти не знімалися. По третє, згідно повідомлень територіального органу Мінфедерації [PERSON] у Білгородській області № 1232 від 13.09.2001 року та № 1512 від 09.11.2001 року на ім.»я [PERSON], було перераховано на особистий рахунок [PERSON], компенсація за втрачене [PERSON] житло та майно в Чеченській республіці. Тобто кошти, на які, як на одне з джерел доходів, як зазначає відповідачка, було придбано будинок за адресою: вул. Привокзальна Слобідка, буд. № 27, м. Богодухів, отримано значно пізніше, через шість років після придбання самого будинку. Також, суд не бере до уваги свідчення свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], оскільки зазначене ними будується не на достовірних фактах, а лише на тому, що вони чули від особи, яка проживає у будинку за адресою: вул. Привокзальна Слобідка, буд. № 27, м. Богодухів, а саме [PERSON] Згідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України , стороні, на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розмірі задоволених вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно квитанції N NO7Z033981 від 22.02.2011 року , [PERSON] при предявленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 339, 82 грн. Згідно квитанції N NO7Z034102 від 22.02.2011 року , [PERSON] були сплачені витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120,00 гривень. Суд , зазначає , що належний доказ по справі, а саме: договір купівлі продажу, на даний час є дійсним , та відповідач підтвердила, що даний договір нею не оспорюється. Виходячи з вище викладеного, суд позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , 3- тя особа: КП « Богодухівське БТІ» про визнання права власності на ? частину будинку - задовольняє. Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі предявлених доказів. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved