Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що їй на підставі договору дарування за №1816 від 15 жовтня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Дрогобицького районного округу [PERSON], на праві власності належить квартира за № 22 по вул. Міцкевича, 2 в м. Дрогобичі. З метою покращення житлових умов, позивачкою було самочинно переплановано вказану квартиру, а також збудовано мансарду, при цьому частина житлової кімнати була переобладнана в сходову клітку для входу в мансардне приміщення, частина кухні та житлової кімнати переобладнано в кухню столову. Самочинно збудована мансарда складається з двох приміщень - житлової кімнати площею 44,5 кв. м. та санвузла площею 3,2 кв. м. Внаслідок самочинного будівництва житлова площа квартири збільшилась на 30,5 кв. м. Крім самочинної реконструкції квартири, позивачкою, на земельній ділянці відведеній для обслуговування будинку та прибудинкових споруд, було збудовано гараж зовнішнім розміром 6,06 х 5,79 м, загальною площею 30,2 кв. м. Вважає, що зазначене вище самочинне будівництво нею здійснено без порушення будівельних норм та правил, протипожежних вимог та жодним чином не порушує права та інтереси третіх осіб, а тому просить суд постановити рішення, яким визнати за нею право власності на спірну нерухомість. Сторони в судове засідання не з'явились, надіславши суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності. Позивачка позов підтримує, а відповідач відносно задоволення позову покладається на думку суду, оскільки вказане самочинне будівництво здійснено з дотриманням будівельних та протипожежних норм та правил і не порушує прав інших осіб. А відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань. Матеріалами справи встановлено, що позивачка є власником квартири [ADDRESS], який розташовано на відведеній земельній ділянці, призначеній для обслуговування житлового будинку (прибудинкова територія). У належній позивачці квартирі, останньою було самочинно її переплановано, а також збудовано мансарду, при цьому частина житлової кімнати була переобладнана в сходову клітку для входу в мансардне приміщення, частина кухні та житлової кімнати переобладнано в кухню столову. Самочинно збудована мансарда складається з двох приміщень - житлової кімнати площею 44,5 кв. м. та санвузла площею 3,2 кв. м. Разом з тим, як встановлено, позивачкою, на земельній ділянці відведеній для обслуговування будинку та прибудинкових споруд, збудовано гараж зовнішнім розміром 6,06 х 5,79 м, загальною площею 30,2 кв. м. Вказане вище переобладнання квартири та будівництво гаражу було здійснено без належним чином затвердженого проекту, і, відповідно без дозволу на початок будівельних робіт. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Цією нормою передбачено загальне правило про те, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК). Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво, лише у випадках, передбачених ст. 376 ЦК, а саме: за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч. 3 ст. 376 ЦК); за особою власником (користувачем) земельної ділянки, яка здійснила самочинне будівництво на цій ділянці, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК). Враховуючи наведене, той факт, що самочинне переобладнання позивачкою здійснено у власній квартирі, а будівництво гаражу на прибудинковій території, зі згоди КП "ЖЕО" та співвласників будинку №2 по вул. Міцкевича в м. Дрогобичі (довідка від 22.09.2011 року №470 та копії заяв мешканців будинку), без порушення будівельних норм і правил, нормативних актів з пожежної безпеки (висновок про відповідність самочинного перепланування та будівництва мансарди в квартирі за №22, та гаражу на вул. Міцкевича, 2 в м. Дрогобичі архітектурно-будівельним нормам, складений КП "Комунальне архітектурно-проектне підприємство "АРХПРОЕКТ", висновок №6/390 від 18.04.2011 року, складений ВзПНПД Дрогобицького РВ ГУ МНСУ в Львівській області), а тому суд приходить до переконання, що таке будівництво не суперечить суспільним інтересам, не порушує прав інших осіб та не суперечить вимогам генерального плану міста. При таких обставинах суд вважає, що позов в частині визнання права власності на самочинне будівництво підлягає до задоволення. Що стосується вимоги позивачки в частині зобовязання КП ЛОР "Дрогобицьке МБТІ та ЕО" здійснити державну реєстрацію спірного нерухомого майна, суд вважає, що в цій частині позову слід відмовити, оскільки покладання обовязку по виконанню рішення суду щодо реєстрації спірної нерухомості не на сторону по справі суперечить нормам статей 27, 31, 35 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed