Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рогатинського районного суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином. У позовній заяві зазначено, що 10 липня 2010 року біля 21 години на подвірї біля житлового будинку, що розташований по вул.І.Франка, 18 в смт.Букачівці Рогатинського району під час сварки відповідач [PERSON] наніс [PERSON] за допомогою деревяної палиці кілька ударів в область рук. Внаслідок нанесених ударів [PERSON] отримала тілесне ушкодження у виді закритого внутрішньо-суглобового перелому нижнього кінця правої променевої кістки без зміщення, який відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоровя і не є небезпечним для життя в момент спричинення. Постановою Рогатинського районного суду від 11 серпня 2011 року [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КК України на підставі Закону України „Про амністію у 2011 році. від 08 липня 2011 року. Кримінальну справу закрито. Неправомірними діями відповідача по справі їй заподіяно матеріальну та моральну шкоду. Матеріальна шкода полягає у витратах, понесених нею на лікування, що становить 73 гривні 95 копійок та витрати на правову допомогу в сумі 1212 гривень. Моральні збитки полягають у моральних стражданнях через фізичний біль, який вона змушена була терпіти через побиття її [PERSON], погіршилося її самопочуття через перенесений психологічний стрес, тривалий час вона не могла себе самостійно обслуговувати, виконувати домашню роботу, доглядати за перестарілою матірю. Моральну шкоду вона оцінює в сумі 11\~000 гривень. Добровільно відшкодувати матеріальну та моральну шкоду відповідач не бажає. Просила позов задовольнити повністю, стягнути на її користь матеріальну шкоду в сумі 1285 гривень 95 копійок та моральну шкоду в сумі 11\~000 гривень. У судовому засіданні позивач, представник позивача позов підтримали повністю із підстав наведених у позовній заяві, просили позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позову не визнала та пояснила, що дійсно відносно її довірителя було порушено кримінальну справу за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України. Постановою Рогатинського районного суду від 11 серпня 2011 року дана справа закрита на підставі акта амністії. Прав та законних інтересів позивача [PERSON] не порушував. 10 липня 2010 року між ними відбувся конфлікт. Причиною конфлікту стала та обставина, що позивач прийшла на подвіря [PERSON] На його прохання залишити подвіря [PERSON] не реагувала через що розпочалася сварка, яка переросла у бійку. В процесі бійки тілесні ушкодження отримали як [PERSON] так і [PERSON]. Розмір матеріальної шкоди позивачем визначено в сумі 73,95 гривень, однак на підтвердження перебування [PERSON] на лікуванні не додано жодної довідки. Витрати на правову допомогу є судовими витратами, а не матеріальною шкодою, завданою злочином. Її довіритель не визнає і заподіяння ним моральної шкоди [PERSON], оскільки обставин, на які посилається позивач не відповідають дійсності. [PERSON] знаходилася вдома, працювала на городі, по-господарству. Просила в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши доводи позивача, представників сторін, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Постановою Рогатинського районного суду від 11 серпня 2011 року [PERSON] було звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КК України на підставі Закону України Про амністію в 2011 роцівід 08 липня 2011 року. Постанова в апеляційному порядку не оскаржувала ся, набула законної сили (а.с.3). У постанові зазначено, що 10 липня 2010 року біля 21 години на подвірї біля житлового будинку, що розташований по вул.І.Франка, 18 в смт.Букачівці Рогатинського району під час сварки [PERSON] наніс [PERSON] за допомогою деревяної палиці кілька ударів в область рук. Внаслідок нанесених ударів [PERSON] отримала тілесне ушкодження у виді закритого внутрішньо-суглобового перелому нижнього кінця правої променевої кістки без зміщення, який відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоровя і не є небезпечним для життя в момент спричинення. З дослідженого у судовому засіданні висновку експерта №12/112/10-Е від 01 лютого 2011 року, який знаходяться в матеріалах кримінальної справи (№1-37/2011р.) у [PERSON], [INFO] були виявлені тілесні ушкодження: а) закритий внутрішньо-суглобовий перелом нижнього кінця правої променевої кістки без зміщення, який відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таких, що викликали тривалий розлад здоровя і не є небезпечними для життя в момент спричинення; забій мяких тканин в ділянці лівого передпліччя з травматичним набряком і синцем в цій ділянці, забій мяких тканин в ділянці правої кисті з травматичним набряком і синцем в цій ділянці, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоровя; забій мяких тканин в ділянці лівої кисті, з травматичним набряком в цій ділянці, який відноситься до легких тілесних ушкоджень. Відповідно до розрахункових квитанцій №420374 і №420375, виданих 12.07.2010 року, [PERSON] витрачено на придбання медикаментів відповідно 52 гривні 75 копійок і 21 гривню 20 копійок, що в сумі становить 73 гривні 95 копійок (а.с.9-10). За надання правової допомоги [PERSON] витрачено 1200 гривень, що підтверджується квитанцією, виданою ПАТ Укрсиббанку(а.с.7). Як вбачається з довідки №26, виданої 11.03.2011 року Букачіською лікарнею. [PERSON], [INFO] звертався за медичною допомогою до лікаря терапевта. Під час сутички із сусідкою [PERSON] отримав сильний удар в ділянку серця через що отримав нервовий стрес та серцевий напад, тому змушений був лікуватися стаціонарно з 16 липня 2010 року по 26 липня 2010 року з діагнозом стенокардія напруження, кардіосклероз дифузний. Стан після протезування мітрального клапана, пластинки трикуспідального клапана (11.12.2008 р.). Після проведеного лікування рекомендовано дотримуватися режиму праці, спокою, не піддаватися нервовим стресам (а.с.20). Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності на підставі Закону України про амністію. Звільнення від кримінальної відповідальності на підставі Закону про амністію може мати місце лише за згодою особи, яка вчинила злочин. Передумовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного злочину. Звільнити від відповідальності можна лише у випадку, якщо є підстава для такої відповідальності. Відповідно до ст.2 КК України підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого кримінальним кодексом. Відповідно до ст.14 Закону України Про амністію в 2011 році від 08 липня 2011 року амністія не звільняє від обовязку відшкодувати заподіяну злочином шкоду, який покладено на винну особу вироком або рішенням суду. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до розяснень, даних у п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1997 року №6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи. Позивач у судовому засіданні довела нанесення їм майнової шкоди в сумі 73 гривні 95 копійок, документально її підтвердила. Однак помилково віднесла судові витрати до майнової шкоди. Витрати, понесені з оплатою правової допомоги фахівця в галузі права є такими, що понесені [PERSON] у звязку з реалізацією своїх процесуальних прав при розгляді певної справи в порядку цивільного судочинства. Такі витрати процесуальним законом віднесено до судових витрат, вони відшкодовуються в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом, їх не можна визнавати збитками чи шкодою в розумінні положень цивільного законодавства України. Відповідно до ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна, а також у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Відповідно до вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Враховуючи характер правопорушення, глибину душевних страждань позивача, обставини справи, ступінь вини відповідача, його вік, стан здоровя, вимоги розумності та справедливості, відшкодування моральної шкоди необхідно встановити в розмірі 2000 гривень. Відповідно до статті 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи належать витрати на інформаційно-технічне забезпечення, витрати на правову допомогу, витрати сторін та їх представників, що повязані з явкою до суду. В порядку ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. З врахуванням вимог ст.80 ЦПК України суд враховує судові витрати, понесені позивачем [PERSON] на відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 1200 гривень, що підтверджено квитанцією №783,від 15.03.2011, виданим Бережанським відділенням Укрсоцбанку. При визначенні розміру витрат на правову допомогу суд враховує, що представник [PERSON] надавав позивачу [PERSON] правову допомогу як фахівець в галузі права і за законом має право на надання правової допомоги, готував позовну заяву, брав участь у судових засіданнях. Також при визначенні розміру витрат на правову допомогу суд враховує вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року №590 „Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ і порядок їх компенсації за рахунок держави. Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення суду, звільнено від оплати судових витрат, вони стягуються з відповідачів в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст.22, 23, 1166,1167,1193 ЦК України,

Outcome: partial