Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-15 00:00:00

Позивачі 28.09.2011 р. звернулися в суд з позовом до відповідачів про визнання недійсним рішення виконкому Тисменицької районної ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання права власності на майно. Свої позовні вимоги обґрунтовували тим, що 02.05.2005 р. помер чоловік, батько та дідусь позивачів [PERSON]. Після смерті останнього залишилось спадкове майно-будинковолодіння №3 по вул. П.Мирного в с.Радча, Тисменицького району Івано-Франківської області. В серпні 2011 року, у звязку з оформленням спадщини після смерті [PERSON], стало відомо про те, що 05.03.1991 року виконавчим комітетом Радчанської сільської ради [PERSON]видано свідоцтво про право власності на будинковолодіння №3 по вул. П.Мирного в с.Радча, Тисменицького району Івано-Франківської області. Свідоцтво про право власності, як зазначено в документі, видано на підставі рішення №233 виконкому Тисменицької районної ради народних депутатів від 19.12.1989 року, а будинковолодіння належить до колгоспного двору. На підставі зазначеного вище свідоцтва Івано-Франківським ОБТІ за [PERSON] зареєстровано право власності на будинковолодіння №3 по вул. П.Мирного в с.Радча, Тисменицького району Івано-Франківської області. Спірне будинковолодіння належить до колгоспного двору; станом на 15.04.1991 року в господарстві проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Проте, остання [PERSON] в 1980 році вибула з будинковолодіння хоча залишається зареєстрованою в ньому. Прийняття виконавчим комітетом Тисменицької районної ради народних депутатів оскаржуваного рішення від 19.12.1989 року про визнання за [PERSON] права власності на спірне будинковолодіння і в подальшому видача свідоцтва про право власності без врахування того, що останнє належить колгоспному двору і всі його члени мають частку у майні двору, є помилковим і незаконним. 04.04.2005 року [PERSON] при життті склав заповіт, який було посвідчено секретарем виконкому Радчанської сільської ради та внесено в реєстр за № 32 про те, що після його смерті, [PERSON] ПетроПетрович буде спадкоємцем належного йому житлового будинку з господарськими спорудами. Даний заповіт не змінювався і не відмінявся. 02.05.2005 року [PERSON] помер. Після його смерті відкривається спадщина на все належне йому майно в тому числі 1/3 частина спірного будинковолодіння №3 по вул. П.Мирного в с.Радча, Тисменицького району Івано-Франківської області. [PERSON] є спадкоємцем за заповітом. [PERSON], яка є непрацездатною, є спадкоємцем за законом першої черги та має право на обовязкову частку у спадковому майні незалежно від змісту заповіту. Позивачі у судове засідання не зявились, у поданих суду заявах просили справу розглянути в їх відсутності. Позовні вомиги підтримали, просили позов задоволити. Представник відповідача Тисменицької РДА у судове засідання не зявився, від відповідача надійшла заява, у якій він просив справу розглянути у відсутності свого представника; у поданому суду запереченні відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що оскаржуване позивачами рішення виконкому Тисменицької районної ради від 19. 12.1989 р. є законним і підстав для його скасування немає; просив у позові відмовити. Представник відповідача Радчанської сільської ради у судове засідання не зявився, від відповідача надійшла заява, у якій він позов визнав, просив справу розглянути у відсутності свого представника. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява в якій вона позов визнала, не заперечувала проти його задоволення, просила справу розглянути в її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що основним предметом спору по справі є право власності на будинковолодіння №3 по вул. П.Мирного в с.Радча, Тисменицького району Івано-Франківської області. Вказане будинковолодіння мало статус колгоспного двору, що підтверджується архівним витягом від 22.08.2011 року №С-30 (а.с.14), довідкою Радчанської сільської ради від 14.09.2011 року (а.с.16), довідкою Івано-Франківського ОБТІ від 29.08.2011 року (а.с.11). Станом на 15.04.1991 року в господарстві проживали [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Проте, остання [PERSON] в 1980 році вибула з будинковолодіння хоча залишається зареєстрованою в ньому. Вони як члени двору мали право власності на майно колгоспного двору, оскільки на день введення в дію Закону України Про власність (15 квітня 1991 р.) проживали однією сімєю в даному колгоспному дворі, свого права на частку в зазначеному майні не втратили. Статтями 121,123 ЦК України (в редакції 1963 року) було встановлено, що майно колгоспного двору належить його членам в рівних частках на засадах спільної сумісної власності. За таких обставин у Радчанської сільської ради не було правових підстав для видачі 05.03.1991 р. свідоцтва про право власності на жилий будинок на імя [PERSON] (а.с.12). Після смерті 02.05.2005 р. (а.с.7) [PERSON], належне йому майно згідно складеного останньою заповіту, посвідченого секретарем виконкому Радчанської сільської ради 04.04.2005 р. (а.с.15), успадкував позивач [PERSON]. Тому за позивачем [PERSON] слід визнати право власності на 1/3 частини спірного будинковолодіння, у порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON]; за позивачами [PERSON], [PERSON] слід визнати право власності на 1/3 частину будинковолодіння на праві спільної сумісної власності як членам колишнього колгоспного двору. Підлягають до задоволення також решту позовних вимог. Слід визнати недійсним рішення виконавчого комітету Тисменицької районної ради народних депутатів від 19.12.1989 р. № 233 у частині визнання за [PERSON] права власності на спірне будинковолодіння (а.с.13) та видане на підставі вказаного рішення свідоцтво про право власності на жилий будинок, видане 05.03.1991 р. виконавчим комітетом Радчанської сільської ради Тисменицького району (а.с.12). На підставі наведеного, відповідно до ст.ст 121, 123, 563 ЦК УРСР 1963 р., ст.ст. 386, 392, 1223, 1268 ЦК України,

Outcome: approved