Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

[PERSON] 12 жовтня 2011 року звернулась до Малинського районного суду з позовною заявою, в якій просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання їх дочок: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] Єлізавети Олександрівни [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно на кожну дитину. В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що вона з відповідачем не проживає вже більше року. Допомогу на утримання дітей він не надає. Крім того офіційно відповідач не працює, але займається ремонтом будинків і його заробіток становить 3000-4000 тисячі гривень в місяць. У звязку з цим просить задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач позов не визнав та пояснив, що він не має постійного місця роботи, але інколи підробляє. У звязку з цим не має змоги виплачувати аліменти у вищевказаному розмірі. Розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В частині 1 статті 184 Сімейного кодексу України зазначено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно копій свідоцтв про народження (а.с. 5, 6, 7) позивач та відповідач є батьками трьох дочок: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] Єлізавети Олександрівни [INFO]. Діти на даний час, згідно довідки Малинського виробничого комунального житлово-ремонтного експлуатаційного підприємства № 5902 від 05.10.2011 року, знаходяться на утриманні позивача [PERSON] Отже відповідач зобовязаний надавати позивачу допомогу на утримання дітей. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є підприємцем (а.с. 8) та не має постійного заробітку, що визнав сам відповідач. У звязку з цим суд стягує з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі. Цю суму суд визначає, виходячи з мінімального розміру аліментів встановленого законодавством, у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину. А тому стягує на утримання [PERSON] [INFO] 256 гривень щомісячно та на утримання [PERSON] [INFO] і [PERSON] Єлізавети Олександрівни [INFO] в розмірі 307 гривень щомісячно на кожну дитину. В решті позову суд відмовляє за безпідставністю. У відповідності до частини 2 статті 367 ЦПК України рішення в частині стягнення всієї суми боргу суд допускає до негайного виконання. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується пунктом 4 частини 3 статті 81 ЦПК України та пунктом 5 частини 1 статті 4 Декрету Кабінету Міністрів України „Про державне мито, які застосовувались на час подання позову. Згідно вказаних нормативних актів у справах про стягнення аліментів витрати на інформаційно-технічне забезпечення при зверненні до суду оплаті не підлягають і покладаються на сторони після розгляду справи судом, а від сплати судового збору позивач звільнена. У звязку з цим суд стягує, відповідно до розміру задоволених та відхилених позовних вимог, з позивача та відповідача витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та з відповідача судовий збір.

Outcome: partial