Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] у травні 2011 року звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] прохаючи стягувати з нього аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини –[PERSON], [INFO], у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 11 січня 2011 року (а.с. 1). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 04 березня 2006 році вона уклала шлюб з [PERSON] від якого має неповнолітню дитину –[PERSON], [INFO], що проживає разом з нею. Шлюб між ними не розірвано, але відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання своєї дитини не надає. У судовому засіданні свій позов підтримала, просила його задовольнити. Пояснення надала аналогічні викладеним у позові. Додатково пояснила, що шлюбні стосунки вони припинили у вересні 2010 року і з стали мешкати окремо одне від одного. З моменту припинення шлюбних стосунків відповідач лише раз надав їй кошти на утримання дитини у сумі 200 гривень. На даний час рішенням Октябрського районного суду м. Полтави шлюб між ними розірвано. Дитина проживає з нею, але в силу того, що відповідач не надає коштів на її утримання, тимчасово перебуває у її батьків. Представник позивача позов підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні тексту позовної заяви та поясненням позивача. Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову та стягнення з нього судових витрат по справі. Пояснив суду, що матеріальну допомогу на утримання своєї дитини надає добровільно, але не заперечує проти того, щоб робити це у визначеній судом формі. Вислухавши сторони та представника позивача, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд вважає за можливе задовольнити позов, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 7). Від шлюбу мають неповнолітню дитину –[PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні матері (а.с. 5-6). На даний час дитина проживає з позивачем, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає у недостатньому розмірі. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров’я та матеріальне становище дитини, стан здоров’я та матеріальне становище платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст.182 СК України. Згідно з вимогами ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред’явлення позову. Відповідач зобов’язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але матеріальної допомоги, достатньої для утримання доньки не надає, і з цих підстав суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку. Разом з тим, стягнути аліменти можливо лише з дати подачі позову –з 16 травня 2011 року, а не з 11 січня 2011 року, як прохає позивач. На підставі викладеного,

Outcome: approved