Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-25 00:00:00

22.09.2011 року до Заводського районного суду м. Миколаєва за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] щодо стягнення коштів з відповідачів. Із змісту позову вбачається, що [PERSON] бажала придбати квартиру, належну відповідачу [PERSON], в звязку із чим вони підписали попередній договір купівлі-продажу. Згідно вказаного договору позивачка передала [PERSON] завдаток у розмірі 1000 доларів СІНА. Крім того, за вказаним договором позивачка оплатила агенції нерухомості 500 доларів за надані інформаційно-посередницьки послуги. В звязку із тим, що попередній договір було укладено без додержання вимог ст. 657 ЦК України щодо його обовязкового нотаріального посвідчення і він є нікчемним в силу закону, позивачка просила застосувати наслідки, передбачені ст. 216 ЦК України, а саме стягнути з відповідача [PERSON] 1000 доларів, що у гривневому еквіваленті дорівнює 7942 грн. та з відповідача [PERSON] 500 доларів, що у гривневому еквіваленті дорівнює 3971 грн. та пропорційно судові витрати. Представник позивачки позов підтримав, просив задовольнити його у повному обсязі, посилаючись на обставини, які вказані у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов не визнав, вказавши на те, що з його боку були виконані усі умови попереднього договору і він зявився у визначений час до нотаріуса для укладення основного договору купівлі-продажу належної йому квартири. У звязку із тим, що позивачка порушила домовленість про купівлю квартири він повертати отримані гроші не бажає. Просив суд позов не задовольняти. Відповідачка [PERSON] підтримала позицію відповідача [PERSON], просила позов не задовольняти. Стосовно отримання нею 500 доларів США у судовому засіданні пояснила, що отримала ці кошти в рахунок виконання послуг з надання позивачці інформаційно-посередницьких послуг по купівлі квартири. Заперечувала проти стягнення з неї вказаної суми, так як вважає, що надала позивачці інформацію про квартиру відповідача, яка ним відчужувалася. Представник третьої особи також заперечував проти позову і просив його не задовольняти, у звязку із необґрунтованістю позовних вимог. Заслухавши представника позивачки, відповідачів, представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд при ухвалені рішення виходить з наступного. 23.05.2010 року між [PERSON], який діяв у якості продавця належної йому квартири та [PERSON], яка діяла у якості покупця квартири, був укладений у письмовій формі попередній договір № 0239/10 щодо укладення у майбутньому (не пізніше 05.06.2010 року) договору купівлі-продажу квартири. Вказаним договором був визначений предмет: квартира № 8.0 по вуЛ. Космонавтів, 138-Б у м. Миколаєві та ціна у сумі еквівалентній 30000 доларам США. На виконання умов попереднього договору позивачка передала відповідачеві як завдаток 1000 доларів СІЛА. Також позивачкою було надано агенції нерухомості в особі відповідачки [PERSON] 500 доларів США за інформаційно-посередницьки послуги, про що [PERSON] поставила свій підпис на договорі. У судовому засіданні представник позивача та відповідачі вказані обставини не заперечували. Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена у письмовій формі. Згідно ст. 675 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири), або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. За ст. 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Згідно ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. За ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним не вимагається. У разі недійсності правочину (ст. 216 ЦК -України) кожна із сторін зобовязана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Таким чином, суд приходить до висновку, що укладений між позивачкою та відповідачами [PERSON], [PERSON] попередній договір № 0239/10 від 23.05.2010 року є нікчемним в силу закону в частині прав та обовязків щодо укладення у майбутньому угоди купівлі-продажу квартири. За таких обставин необхідно стягнути із [PERSON] на підставі положень ст. 216 ЦК України отримані ним кошти від [PERSON] Згідно ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Враховуючи вказані положення ст. 217 ЦК України, визнання сторонами тієї обставини, що відповідачкою [PERSON]В були надані інформаційно- посередницьки Послуги з пошуку квартири, суд приходить до переконання що позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] суми у розмірі 3971 грн. не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial