Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-26 00:00:00

У вересні 2011 року Відкрите акціонерне товариство Софія (далі ВАТ Софія) звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що у господарському віданні товариства знаходиться гуртожиток № 2, що розташований за адресою: місто Бровари Київської області, бульвар Незалежності, 16-Б, збудований і прийнятий в експлуатацію у 1984 році, який згідно із рішенням Броварської міської ради Київської області № 128 від 24 квітня 1998 року зареєстрований як гуртожиток для проживання сімей. На даний час кімната № 406-Б вказаного вище гуртожитку рахується за відповідачем [PERSON], яка була надана їй у звязку із перебуванням у трудових відносинах із товариством. Починаючи з 2008 року [PERSON] у цій кімнаті не проживає, її особисті речі у кімнаті відсутні, за комунальні послуги вона не сплачує та має борг. Оскільки відповідач [PERSON] спірною кімнатою не користується декілька років без поважних причин, має інше місце проживання, кімната їй не потрібна. Відповідно до 71 ЖК України при тимчасовій відсутності мешканців без поважних причин житло за ними зберігається протягом шести місяців. Добровільно вирішити питання щодо звільнення кімнати у гуртожитку неможливо, оскільки місце проживання відповідача товариству невідоме, тому ВАТ Софія змушене звернутися до суду. Просило визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням кімнатою № 406-Б у гуртожитку за адресою: місто Бровари Київської області, бульвар Незалежності, 16-Б. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що відповідач [PERSON] декілька років не проживає без поважних причин у кімнаті № 406-Б гуртожитку по бульвару Незалежності у місті Броварах Київської області, балансоутримувачем якого є ВАТ Софія, тому згідно із положеннями ст. 71 ЖК України вона втратила право користування даною кімнатою у гуртожитку. Просила суд задовольнити позов товариства. Відповідач [PERSON] у суді позов не визнала та пояснила, що з 1998 року вона зареєстрована за адресою: [INFO], кімната № 406-Б, гуртожиток. Проживала там постійно до кінця липня 2011 року. Цей гуртожиток перебуває у відомчому управлінні ВАТ Софія. Кімната знаходиться у блоковій системі гуртожитку, її сусідами у блоку є [PERSON] та [PERSON]. 25 липня 2011 року, повернувшись від матері з Чернігівської області, вона не змогла потрапити у кімнату, так як її сусіди замінили вхідні двері, про що її не повідомили. Вона одразу ж зателефонувала до сусідки [PERSON] та попросила впустити її до кімнати, на що та відповіла, щоб вона забирала свої речі та шукала собі інше житло. Забравши із кімнати свої речі: куртку, дублянку, чоботи та білизну, більше потрапити туди вона не змогла. Після цього для вирішення питання проживання у наданій їй кімнаті гуртожитку вона зверталася із заявами до Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області, міського голови м. Бровари [PERSON], голови правління ВАТ Софія [PERSON], який повідомив її про те, що товариством уже подано позов до суду щодо позбавлення її права проживання у кімнаті гуртожитку. Посилання позивача на те, що з 2008 року вона не проживає у кімнаті № 406-Б гуртожитку є безпідставними, її особисті речі у кімнаті є, проте через перешкоди, які їй чинять сусіди Кунахи, потрапити у кімнату вона не може. За комунальні послуги сплачує регулярно. На даний час вона здійснює догляд за матірю [PERSON], що проживає у [INFO], що підтверджується довідкою сільської ради. У звязку з цим, всі вихідні дні та вільний час вона проводить у матері. За захистом своїх прав до суду не зверталася, оскільки ВАТ Софія уже було подано позов до суду. Вважає цей позов необґрунтованим, просила у його задоволенні відмовити. Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із ст. ст. 6, 127 ЖК України жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Гуртожитки можуть використовуватися для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання. [PERSON] Міністрів Української РСР від 03 червня 1986 року № 208 затверджене Примірне положення про гуртожитки, яким відповідно до ст. 131 ЖК України визначається порядок користування останніми, у якому, зокрема, передбачена можливість збереження права користування жилою площею у гуртожитку при тимчасовій відсутності деяких категорій громадян (п. 13 Примірного положення). На підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК України, враховуючи подібність за змістом правовідносин щодо користування жилою площею у гуртожитку з правовідносинами, що регулюються загальними правилами ст. ст. 71, 72 ЖК України щодо відсутності осіб, які мають право користування жилим приміщенням державного або громадського житлового фонду, суд вважає, що у разі тимчасової відсутності у гуртожитку особи, якій у ньому надавалася жила площа, понад шість місяців без поважних причин, за відсутності підстав для виселення, вона може бути визнана такою, що втратила право користування жилою площею у гуртожитку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] з 1998 року зареєстрована у гуртожитку за адресою: місто Бровари Київської області, бульвар Незалежності, 16-Б, балансоутримувачем якого є ВАТ Софія. Для проживання у цьому гуртожитку їй була надана кімната № 406-Б. З 02 липня 1990 року по 04 травня 1992 року [PERSON] працювала у ВАТ Софія на посаді вязальниці. Згідно із актами від 22 жовтня і 21 грудня 2009 року, 12 травня і 21 жовтня 2010 року, 24 січня та 09 червня 2011 року відповідач [PERSON] з 2009 року у вказаній вище кімнаті № 406-Б гуртожитку не проживає, її особисті речі у кімнаті відсутні. Свідок [PERSON], начальник ЖЕВ гуртожитку, у суді показав, що відповідач [PERSON] у трудових відносинах із ВАТ Софія не перебуває, договору щодо її проживання не має, з осені 2009 року вона у гуртожитку не проживає. Свідки [PERSON] і [PERSON], які проживають у гуртожитку у кімнатах № 401 і 402-Б відповідно, у судовому засіданні показали, що протягом останніх двох років вони відповідача [PERSON] у гуртожитку не бачили. Свідок [PERSON], яка проживає у гуртожитку у кімнаті № 406-А, яка знаходиться в одному блоці із кімнатою 406-Б, у суді показала, що її сусідка [PERSON] уже три роки у гуртожитку не проживає, її особисті речі у кімнаті відсутні. Будь-яких перешкод у користуванні кімнатою ні вона, ні її чоловік відповідачу не чинили. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає встановленим факт відсутності відповідача [PERSON] у кімнаті № 406-Б гуртожитку понад шість місяців без поважних причин. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов ВАТ Софія є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Доводи відповідача [PERSON] про те, що вона до 25 липня 2011 року постійно проживала у гуртожитку у кімнаті № 406-Б свого підтвердження у судовому засіданні не знайшли. На підставі викладеного,

Outcome: approved