Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-11 00:00:00

23.09.2011 року позивачка звернулася до суду з вказаною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником Ѕ частини житлового будинку №164, розташованого по вул. І.Золіна, в м. Каховка Хер-сонської області, а відповідачці належить, відповідно інша Ѕ частина вказаного будинку. Житловий бу-динок розташований на земельній ділянці, площею 733,0 кв.м. Оскільки між сторонами існує спір стосов-но здійснення права власності на житловий будинок та спір відносно визначення порядку користування земельною ділянкою, просила суд визначити порядок поділу житлового будинку та порядок користу-вання вищенаведеною земельною ділянкою. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON], який діє на підставі доручення, позовні вимоги підтримав, наполягав на виділенні позивачці Ѕ частини житлового будинку, а саме: кімнат 1-1, 1-5, 1-4 та земельної ділянки, площею 366,5 кв.м., як співвласнику з долею 51/100 частин. Відповідачка позовні вимоги визнала частково, зазначивши, що сторони, дійсно, не можуть вирішити добровільно наявний між ними спір стосовно поділу будинку та земельної ділянки при ньому, а тому просила виділити їй частину житлового будинку з кіманатами 1-1, 1-5, та 1-4, земельну ділянку площею 366,5. Представник третьої особи Каховської міської Ради в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи був сповіщений належним чином. Суд вважав можливим розглядати справу за від-сутністю представника третьої особи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи та, оцінивши докази у їх су-купності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково, за наступних підстав. Судом встановлено, що домоволодіння, розташоване по вул. І.Золіна 164, у м.Каховка Херсонської області, є обєктом права спільної часткової власності. Відповідно свідоцтву про право на спадщину за законом власності від 08.01.2004 року Ѕ частина будинку належить [PERSON] позивачці по справі. Інша Ѕ частина будинку належала [PERSON], який помер 15.10.2002 року. Відповідно довідці Каховської державної нотаріальної контори після смерті [PERSON] заведено спадкову справу №361/2002 , в якій зареєстровано заяву про прийняття спадщини від [PERSON] Богданівани дружини померлого [PERSON]. Інших спадкоємців не зареєстровано. Площа присадибної ділянки за вказаним житловим будинком згідно інвентаризаційним відомо-стям домоволодіння складає 726 кв.м. Суд враховує, що сторонами, в порушення вимог ст.60 ЦПК України, не доведено відповідними доказами право власності на земельну ділянку на якій знаходиться домоволодіння. З пояснень сторін вста-новлено, що земельна ділянка не приватизована і перебуває у постійному користуванні. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвлас-ників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно ст.356 ЦК України власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. В частині третій статті 358 ЦК України зазначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у пра-ві спільної часткової власності. Відповідно до ч.1 та ч.4 ст.88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною діялнкою , що перебуває у спільній часткові власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на зе-мельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ді-лянки, що відповідає розміру належної йому частки. З урахуванням Рішення Конституційного суду України №5-рп/2005 від 22.09.2005 року, яким ви-знано такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними) положення пункту 6 розділу Х ЗК України у відповідній частині; право громадян на постійне користування земельною ділянкою, яке вони набули до набрання чинності ЗК України є чинним на теперешній час. Відповідно Постанові Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ- виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, на якій розташований належний співвласникам житловий будинок, визначається, насамперед, їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до ст.88 ЗК України бере до уваги цю угоду. Це правило стосується тих випадків, коли будинок було поділено в натурі. Суд може не визнати вказану угоду, коли вона явно ущемлює законні права когось зі співвласників, позбавляє його можливості належно користуватися своєю частиною будинку, фактично виключає його з числа користувачів спільної земельної ділянки, суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам. Якщо до вирішення судом спору між співвласниками житлового будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач, слід виходити з розміру його частки у вартості будинку на час перетво-рення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Висновком судової будівельно-технічної експертизи №30 від 03.06.2011 року (а.с.а.с.26-47) встановлено, що у фактичному користуванні сторін знаходиться земельна ділянка, площею 733 кв.м; запропоновано два варіанта поділу житлового будинку та порядку користування земельною ділянкою. Додатково, 29.06.2011 року, до вказаного висновку експертом запропоновано третій варіант поділу житло-вого будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою. В судовому засіданні сторони висловили своє погодження саме з третім варіантом поділу будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою, але, при цьому, і представник позивачки, і відповідачка наполягали на виділенні їм кімнат 1-1, 1-4 та 1-5, які на плані схемі визначені зеленим кольором, а також земельну ділянку, яка на плані-схемі експерта визначена, також, зеленим кольором. При вирішенні даного питання суд не може залишити, що відповідачка проживає у спірному жит-ловому приміщенні і користування нею приміщеннями, на виділенні яких вона наполягає, склалося на протязі тривалого часу, і в разі виділення їй інших приміщень буде суттєво змінено звичайний для нею спосіб життя. На підставі викладеного,

Outcome: partial