Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, вказавши, що перебувала в шлюбі з [PERSON], який був розірваний в листопаді 2006 року. Від шлюбу є син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та своєю бабусею. З березня 2006 року відповідач з нею не проживає, не піклується про здоров'я сина, його моральний розвиток, не цікавиться його життям, не надає матеріальної допомоги на його утримання, що підтверджується письмовою заявою відповідача, посвідченою нотаріально. Відповідач свідомо відмовився від виконання своїх батьківських обов'язків, не виховує та не утримує сина. Просила суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні представник позивачки збільшив позовні вимоги, просив суд стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? всіх видів заробітку та доходів до досягнення ним повноліття, стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати : судовий збір в сумі 8,50 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., витрати на правову допомогу в сумі 2000 грн. В іншій частині позов підтримав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги про позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] не визнав, пояснивши, що піклується за сина, проводить з ним вільний час, цікавиться його життям, але останнім часом його колишня дружина, яка перебуває на заробітках в Росії, забороняє своїй матері відпускати дитину до нього. Матеріальну допомогу він надає по мірі необхідності, його батьки теж дають гроші дитині, позов про стягнення з нього аліментів його дружина не подавала. В 2006 році він написав заяву про відмову від виконання батьківських обов'язків для того, щоб позивачці можна було вивезти дитину за кордон, від дитини не відмовлявся і не відмовляється. Згоден сплачувати аліменти на утримання дитини за рішенням суду. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні позов визнала частково, пояснивши, що комісія з питань захисту прав дитини виконкому Новокаховської міської ради вважає недоцільним позбавлення батьківських прав відповідача відносно [PERSON], оскільки вказане рішення суперечитиме інтересам дитини, проти стягнення аліментів не заперечувала. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, свідків, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] року, його батьками є [PERSON] та [PERSON], шлюб між ними розірвано. З довідки КП «Основа» слідує, що [PERSON] зареєстрований та дійсно проживає за адресою : [ADDRESS] разом з бабусею [PERSON] 03.04.2006 року в нотаріальному порядку [PERSON] відмовився від виховання та утримання свого малолітнього сина [PERSON] - [INFO], погодився на утримання дитини його матір'ю та проживання разом з матір'ю З висновку органу опіки та піклування Новокаховської міської ради від 17.10.2011 року слідує, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON], 2003 року народження, є недоцільним. Зазначене буде відповідати інтересам дитини. [PERSON] характеризується за місцем навчання позитивно, в характеристиці зазначено, що батько дитини школу не відвідує, навчанням сина не цікавиться. З акту обстеження житлово-побутових умов батька дитини [PERSON] слідує, що за результатами бесіди з членами родини з'ясовано, що у сім'ї панують теплі сімейні відносини. Зі слів дідуся, бабусі, тата, малолітній часто перебував у родині [PERSON] на вихідні, заходив після школи. Останнім часом мати малолітнього не давала згоду на зустрічі з батьком та його родичами. Спеціалістом служби в справах дітей [PERSON] був опитаний [PERSON], [INFO], який пояснив, що на теперішній час зі своїм батьком практично не спілкується, взимку та весною 2011 року він часто ходив до батька на вихідні та після уроків. Батько його матеріально не утримує, останній раз давав гроші на Новорічні свята (100 грн.). Коли він хворів, бабуся давала гроші на лікування. Зі слів дитини батько [PERSON] не цікавиться його успіхами та здоров'ям. З пояснень свідків [PERSON], [PERSON] слідує, що [PERSON] часто заходив до них додому після уроків, приходив на вихідні, батько з ним спілкувався, вони разом проводили вільний час, їздили в піцерію, потім влітку [PERSON] - мати дитини забрала її за кордон, де вона проживає майже два роки. Після поїздки дитині заборонили бачитися з батьком. Хлопчику давали гроші на побутові потреби, на свята та лікування. [PERSON] цікавиться життям дитини, постійно запитує про нього. З пояснень свідка [PERSON] слідує, що спілкування її онука з батьком тривало до 01.01.2011 року, потім спілкування припинилося. Батьки [PERSON] забирали дитину на вихідні, за півроку було надано матеріальну допомогу на утримання дитини близько 300- 400 грн. Батько дитини написав в 2006 році відмову від сина для того, щоб не платити аліменти, тому її донька не зверталася за допомогою до відповідача. З договору на юридичне обслуговування від 02.09.2011 року слідує, що він укладений між [PERSON] та адвокатом Безкровним С.О. За юридичну допомогу [PERSON] сплачено 1600 грн. : 384 грн. за підготовку матеріалів в суд (60 хв.), за складання позову - 768 грн. за 120 хв., за надання матеріалів в суд - 64 грн. за 10 хв., за представництво інтересів в суді - 384 грн. за 60 хв., вказане підтверджується також квитанцією про сплату грошей. Крім того, позивачкою сплачено 400 грн. за складання доповнення до позову. Відповідно до ст.150, 164 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Якщо суд при розгляді справи про позбавлення батьківських прав виявить у діях батьків або одного з них ознаки злочину, він порушує кримінальну справу. Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає державному органу реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 15,18 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року зі змінами від 19.12.2008 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 ч.3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 ч.2 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] Позивачка просить позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] відносно малолітнього [PERSON], проте відповідач заперечує проти позбавлення його батьківських прав, з пояснень свідків [PERSON], [PERSON] слідує, що батько спілкується з дитиною, вони разом проводять вільний час, між ними існують добрі стосунки, житлово-побутові умови проживання батька дитини є задовільними, служба у справах дітей вважає недоцільним позбавлення батьківських прав відповідача відносно його малолітньої дитини [PERSON] Не зважаючи на те, що [PERSON] не належним чином утримує малолітню дитину, не приходить до школи та не цікавиться успіхами дитини в школі, не проживає з дитиною, суд вважає, що підстав для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] немає, оскільки позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, судом не встановлено факту злісного ухилення відповідача від виконання ним батьківських обов'язків відносно дитини. Натомість суд вважає, що відповідача доцільно попередити про необхідність змінити ставлення до виховання дитини [PERSON] і покласти на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Суд вважає, що нотаріально посвідчена заява відповідача про відмову від виховання дитини та виконання ним батьківських обов'язків відносно [PERSON] не може свідчити про свідоме невиконання [PERSON] своїх батьківських обов'язків. До того ж, з пояснень відповідача слідує, що вказана заява написана з метою уникнення перешкод при вивезенні дитини за кордон матір'ю [PERSON] Що стосується позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, то суд вважає, що вказана вимога підлягає задоволенню, оскільки з матеріалів справи вбачається, що [PERSON] надає матеріальну допомогу в разі необхідності та не постійно, дитина проживає з бабусею, утримується матір'ю дитини та потребує матеріальної допомоги, відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, не заперечує факту утримання дитини його матір'ю, тому суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі ? частини доходу, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Відповідно до постанови КМУ від 27.04.2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ», затверджено граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі, виплачується 40 відсотків розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Позивачкою понесені судові витрати на сплату судового збору в сумі 8.50 грн. та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., витрати на правову допомогу в сумі 1600 грн., з них витрати на підготовку матеріалів в суд в сумі 384 грн., за складання позову в сумі 768 грн., за подачу документів в сумі 64 грн., за представництво в суді в сумі 384 грн. за позовною вимогою про позбавлення батьківських прав, в задоволенні якої судом відмовлено, тому підстав для стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат в сумі 1531,5 грн. суд не вбачає, до того ж за позовами про стягнення аліментів позивачка звільнена від сплати судового збору та витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. Позовна вимога про стягнення аліментів розглядалася протягом одного судового засідання, тривалість якого становила 30 хв., тому витрати на правову допомогу (за представництво інтересів в суді), що підлягають стягненню з відповідача становлять 985 грн. (мінімальна заробітна плата станом на 01.10.2011 року)Х40%Х30 хв.=197 грн. Позивачкою сплачено гроші в сумі 400 грн. за складання доповнення до позовної заяви в частині стягнення аліментів, що відноситься до складу витрат на правову допомогу, тому вказана сума витрат підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. З відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., оскільки позивачка звільняється від сплати судових витрат за позовами про стягнення аліментів. На підставі ст.ст.150,164, 180-184 СК України, п.15,18 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року зі змінами від 19.12.2008 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», Постанови КМУ від 27.04.2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ»,

Outcome: partial