overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на наступні обставини: з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 11.11.2006 р., який був зареєстрований відділом РАЦС Ленінського РУЮ м. Донецька. Від шлюбу мають спільну дитину: [PERSON], [INFO], яка мешкає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач не здійснює добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини. У зв’язку з викладеним, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з’явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги, наполягала на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти стягнення аліментів. Суд, дослідивши матеріали справи і інші докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11.11.2006 р., який зареєстрований відділом РАЦС Ленінського РУЮ м. Донецька, актовий запис № 571. Згідно свідоцтва про народження, сторони мають від шлюбу дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.3). Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про обов’язок відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, тому з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача на утримання доньки [PERSON], [INFO]. На підставі ст.ст.180, 182,183, 191 Сімейного кодексу України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в обґрунтування якого вказала, що перебуваючи з відповідачем у шлюбі, у них народився син [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею і перебуває на її утриманні, оскільки з вересня 2011 року сімейні стосунки між нею та відповідачем фактично припинені. Від того часу вони проживають окремо і не ведуть сумісного господарства. Відповідач у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання сина, який має задовільний стан здоров,я і не отримує самостійного доходу. Відповідач також здоров, займається підприємницькою діяльністю, перебуває на обліку в державній податковій інспекції м.Димитров, як платник податків, стягнення з нього аліментів не проводиться. Вона на теерешній час не працює. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання сина [PERSON] у розмірі ? частина з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж як 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не з’явилася, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином. Надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання також не з’явився, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками дитини [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає разом з матір'ю, здорова. Зазначені факти встановлено на підставі свідоцтв про шлюб, про народження дитини, довідки з місця проживання, довідки медичного закладу (а.с.5, 6, 7, 7). Відповідач здоров, займається підприємницькою діяльністю, у примусовому порядку стягнень з його доходу не проводиться, що встановлено з копії свідоцтва про державну реєстрацію відповідача як підприємця, довідок з медичного закладу, з відділу державної виконавчої служби Димитровського міського управління юстиції (а.с.8, 10, 11). Відповідно за ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із засобів виконання батьками зобов'язань по утриманню дітей є виплата аліментів, стягнутих за рішенням суду. Згідно за ст.84 СК України мати дитини має право на своє утримання від батька дитини, якщо дитина проживає з нею, до досягнення дитиною трьох років незалежно від свого матеріального положення. Враховуючи вищевикладене, а саме те, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні позивача, здоровий, є підприємцем, суд вважає, що він може і зобов'язаний надавати матеріальну допомогу позивачці на утримання свого сина у розмірі 1/4 частини його доходу до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 214 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів, мотивуючи вимоги тим, що вона знаходилася у шлюбі з [PERSON] Від даного шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею. З 2010 року вони фактично припинили шлюбні відносини, [PERSON] матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча може це робити. У зв’язку чим, звернулась з позовом до суду та просила стягнути з [PERSON], [INFO], щомісячно на користь [PERSON], [INFO], аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з’явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, якою просила розглянути справу без її участі, вимоги позовної заяви підтримала повністю, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями та повернутим без виконання судовим доручення Шахтарського міськрайонного суду Донецької області про допит [PERSON] Про причини своєї неявки [PERSON] суду не повідомив, у зв’язку з чим, зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що вимоги позивача законні і обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 09.07.2005 року по 02.08.2011 року (а.с. 3,6). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Батьком [PERSON], відповідно до свідоцтва про її народження, зазначений відповідач - [PERSON] (а. с. 5). Дитина мешкає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою ЖБК «Мир-31»від 09.08.2011р. № 31 (а.с. 7). Згідно з вимогами ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст. 181 ч. 3 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведених норм закону та всіх обставин справи, суд вважає необхідним стягнути з відповідача щомісячно на користь позивачки на утримання малолітньої дитини аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до її повноліття. Відповідно ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»від 08 липня 2011 року з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 214,60 гривень. На підставі ст. ст. 180 - 183 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-16 00:00:00

У грудні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення матеріальної шкоди, заподіяної в наслідок ДТП, вказуючи на те, що 13.06.2008 року між ним та ТОВ «Ілта»був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №2970, предметом якого є страхування транспортного засобу «Пежо Боксер», державний реєстраційний номер АА 9316 СТ. 13.08.2008 року в м. Маріуполь по вул. Володарське шосе, 2 відбулась дорожньо –транспортна пригода за участю застрахованого позивачем транспортного засобу «Пежо Боксер», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням відповідача, [PERSON] 15.08.2008 року ТОВ «Ілта»звернулось до позивача із повідомленням про подію з транспортним засобом. 05.12.2008 року позивачем було складено страховий акт №6924 та на підставі наданих документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 3095,17 грн. Прохав стягнути з відповідача відшкодування шкоди в розмірі 3095,17 грн. та сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з’явився, надіславши на адресу суду лист, в якому прохав розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з’явився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд повідомив, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування»та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. За правилами ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Наданими суду матеріалами підтверджується той факт, що 13.06.2008 року між ним та ТОВ «Ілта»був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №2970, предметом якого є страхування транспортного засобу «Пежо Боксер», державний реєстраційний номер [NUMBER], який є власністю ТОВ «Ілта», на підставі заяви від 13.06.2008 року. 13.08.2008 року за участю вищевказаного транспортного засобу сталось ДТП, винним в скоєнні якого, постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 09.09.2008 року, визнано водія транспортного засобу «Хітачі»- [PERSON] Позивач виконав свої обов’язки, виплативши ТОВ «Ілта»згідно акту від 05.12.2008 року, страхове відшкодування в сумі 3095,17 грн. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути заборгованість у сумі 7616,89 грн., посилаючись на те, що відповідач не виконав зобов’язань за договором на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №41/16-В від 06.11.2007 р. Представник позивача в судове засідання не з’явився, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи, справу просив розглядати в його відсутність, про що надав суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені докази: розрахунок заборгованості; довідка про заборгованість; копія договору на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №41/16К від 06.11.2007 р.; копія додаткової угоди від 06.11.2007 р.; копії паспорту та ідентифікаційного коду відповідача; платіжне доручення на оплату судового збору. У судовому засіданні встановлено, що 06 листопада 2007 р. між сторонами був укладений договір на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки №41/16-В. 06 листопада 2007 р. була укладена додаткова угода до договору №41/16-В, згідно якої відповідачу надався кредит (овердрафт) з встановленням ліміту у розмірі 3000 грн. на строк дії платіжної картки, але не більш одного року, зі сплатою 32% річних. Станом на 22.12.2011 р. відповідачем зобов’язання в повному обсязі не були виконані, в результаті цього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 7616,89 грн., яка складається з основного боргу –2768,05 грн., відсотків за користування кредитом –2642,76 грн., пені –2206,08 грн. Вказана сума на підставі ст.ст.526, 1054 ЦК України підлягає стягненню з відповідача. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 188,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між сторонами 24.01.2009 року та зареєстрованого у Личаківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції (актовий запис № 09). В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що від шлюбу з відповідачем народилась донька [PERSON], [INFO] З часу одруження відповідач зловживав алкоголем, не працював, не утримував сім’ю, не надавав жодної допомоги дитині. В квітні 2009 року позивач змушена була повернутися на проживання до своїх батьків і з цього часу сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства. Відтак, сім»я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, шлюб носить формальний характер, тому просить його розірвати. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала повністю і надала аналогічні пояснення зазначеним в позовній заяві. Також зазначила, що за час наданий судом на примирення нічого не змінилося, відповідач не робив спроб до збереження сім’ї. Настоює на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, з’ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розлучення, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер, більше двох років вони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, бажання зберегти сім’ю у сторін відсутнє, що стверджується також і тим, що відповідач жодного разу в судове засідання не з’явився, не подав заперечень проти позовних вимог, не робив спроб для збереження сім’ї, строк наданий судом для примирення не дав позитивних результатів. У відповідності до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення для справи. Оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача так і відповідача, а також їх малолітній дитині, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, що негативно впливає і на психологічний стан дитини, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-16 00:00:00

15 лютого 2012 року [PERSON] . звернувся до суду із позовом до Виконавчого комітету Ставчанської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом. Просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті її мати [PERSON], яка померла 07 червня 2006 року, на будинковолодіння, а саме: - житловий будинок літ. А-І, вартістю 4773 грн.; - літня кухня сарай. Б, вартістю 3698 грн.; - сарай літ. В, вартістю 4404 грн.; - ворота №1 , вартістю 481 грн.; - криниця № 2, вартістю 440 грн., що знаходиться за адресою вул.Б.Хмельницько,12 в с. Ставчани Хотинського району Чернівецької області та які належали на праві власності [PERSON]. Посилається на те, що, [PERSON] померла 07 червня 2006 року. Згідно заповіту зробленого [PERSON] заповіла їй, [PERSON], у власність все майно і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона по закону матиме право. Вказаний заповіт був зареєстрований в реєстрі Ставчанської сільської ради Хотинського району 19 грудня 2000 року за № 132. Вказує, що вона є спадкоємцем за заповітом, посвідченим Ставчанською сільської радою Хотинського району 11 листопада 2008 року за № 61. Зазначає, що вчасно успадкувати будинковолодіння вона не змогла, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадковий будинок. Позивач в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити. Представник Відповідача представник Ставчанської сільської ради , в судове засідання не зявився, в судове засідання надав заяву відповідно до якої позивні вимоги визнав та не заперечив щодо визнання права власності за позивачем . Наслідки визнання позову відповідачу відомі. Суд, вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити. З копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла 07 червня 2006 року. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] позивач в строки передбачені законом звернувся із заявою про прийняття спадщини в Хотинську державну нотаріальну контору, але вчасно успадкувати будинковолодіння вона не змогла, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадковий будинок. Копією заповіту 19 грудня 2000 року підтверджується, що [PERSON] заповіла їй, [PERSON], у власність все майно і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона по закону матиме право. Вказаний заповіт не змінено та не відмінено. [PERSON] своєчасно звернувся до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та фактично почала розпоряджатися будинковолодінням, що підтверджується матеріалами справи. Однак, правовстановлюючий документ на житловий будинок та господарські споруди в нього були відсутні, а тому вона не могла успадкувати будинковолодіння в позасудовому порядку. Як вбачається з матеріалів справи вказані будівлі відповідають генеральному плану села і відділ містобудування та архітектури Хотинської РДА не заперечує проти задоволення вказаного позову. За таких обставин суд приходить до висновку, що вказаний позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 392, 1223, 1261, 1268, 1270 ЦК України, ст. 150 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-16 00:00:00

21 січня 2012 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Посилається на те, що під час шлюбу з відповідачем у них народилась донька [PERSON], [INFO] яка на даний час проживає з нею і на утримання якого відповідач матеріальної допомоги не надає. Вказує, що відповідач працює , має нефіксований дохід , займається будівельними ремонтами по людях, і він може і повинен надавати матеріальну допомогу своїй дитині. Просила стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 500 грн. , починаючи з дня подачі позову. Аліменти за період передбачений чинним законодавством стягнути негайно. В судове засідання позивач [PERSON], не з'явилась проте підтримує позов та просить справу розглядати без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового повідомлення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд враховує пояснення сторін, встановлені обставини, досліджені матеріали справи, матеріальне становище сторін у справі та інші істотні обставини і вважає, що позовну заяву обґрунтованою і такою, що підлягає до задоволення . Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що 11 січня 1998 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] , є донькою [PERSON] Донька проживає разом з своєю матірю [PERSON] [PERSON] в добровільному порядку не надає жодної допомоги на утримання доньки хоча має таку змогу. На підставі наведеного, враховуючи матеріальне становище сторін по справі, дитини [PERSON] обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала що 27.06.2003року уклала шлюб з відповідачем, який було зареєстровано Запорізьким міським відділом РАГС Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 517. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2007року, їх відносини почали постійно погіршуватися, постійно виникали суперечки, сварки на підставі різних поглядів на сімейні відносини. У звязку з вищевикладеним Позивач просить розірвати шлюб з Відповідачем. У судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати у її відсутність. Прізвище після розірвання шлюбу, просить залишити [PERSON]. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, відповідно до якої підтримує позовні вимоги та просить розглядати справу у його відсутність. Згідно п.2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечить інтересам сторін, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, сумісне господарство не ведеться. Судом встановлено, що позивач з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстровано 27.06.2003року Запорізьким міським відділом РАГС Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 517. Крім того, вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження І-ЖС № 139317 від 16.12.2003року виданого відділом РАГС Орджонікідзевського районного управління юстиції, актовий запис № 683. Відповідно ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Прізвище [PERSON], після розірвання шлюбу, залишити [PERSON], на підставі її особистої заяви. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved