Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання недійсним рішення [PERSON] сільської ради та визнання недійсним свідоцтва про право власності. В обґрунтування позову, посилається на те що рішенням [PERSON] сільської ради від 14 серпня 2009 року про оформлення права власності на житловий будинок в с. Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області по вул.. Шевченка, 108 на [PERSON] На підставі вказаного рішення [PERSON] видано свідоцтво про право власності від 21 серпня 2009 року, на підставі якого право власності зареєстровано в Заставнівському бюро технічної інвентаризації. Дане рішення вважає незаконним, оскільки дане господарство було колгоспним двором, головою двору був [PERSON], а членами колгоспного двору були вона та відповідачка по справі та інші особи. [PERSON] нарівні з [PERSON], відповідачкою по справі та іншими членами колгоспного двору, мала відповідну частку у майні колгоспного двору. Відповідно сільська рада вийшла за межі своїх повноважень, оформивши право власності на [PERSON] на підставі її заяви та заповіту [PERSON]І, оскільки остання до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася. В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обємі, просила суд скасувати рішення [PERSON] сільської ради та свідоцтво про право власності. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] позов підтримали, обґрунтувавши вищевикладеним, вказали, як вбачається із витягу зі спадкового реєстру спадкова справа відносно майна померлого не відкривалася, тобто [PERSON] до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталася, крім того згідно відповіді [PERSON] сільської ради Заставнівського району Чернівецької області на запит адвоката [PERSON] рішення 25 сесії 25 скликання від 14.08.2009 року про оформлення права власності на житловий будинок в с. Веренчанка Заставнівського району видане на основі заяви [PERSON], записів по господарської книги та заповіту [PERSON], тобто сільська рада прийняла незаконне рішення вийшовши за межі своїх повноважень. Відповідач по справі [PERSON]В в судовому засіданні позов не визнала. Суду вказала, що після смерті діда [PERSON] звернулася до сільської ради із заявою про оформлення права власності на спадкове майно, оскільки все своє майно померлий заповів їй, що підтверджується заповітом, який не скасований та не змінений. Представник відповідача [PERSON]В в судовому засіданні позов не визнала, та вказала, що рішенням сесії [PERSON] сільської ради оформлено право власності на [PERSON] Дане рішення було видано на основі заяви [PERSON], записів погосподарської книги та заповіту [PERSON] При оформленні даної заяви відповідач зазначила, що до нотаріальної контори сільська рада запит не подавала запит про факт підтвердження відкриття спадщини на спадкове майно після смерті [PERSON]І Представник третьої особи [PERSON], в судовому засіданні вказав, що право власності на будинковолодіння зареєстровано на основі поданих документів [PERSON], в тому числі і на підставі рішення [PERSON] сільської ради. До повноважень Заставнівського бюро технічної інвентаризації не входить перевірка правомірності винесення вказаного рішення. Суд заслухавши пояснення сторін по справі, дослідившись письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 16 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, і зокрема визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного судочинства і порушує цивільні права та інтереси. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням 25 сесії 25 скликання [PERSON] сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 14 серпня 2009 року оформлено право власності на житловий будинок в селі Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області по вул.. Шевченка, 108 на [PERSON] На підставі вказаного рішення сільської ради [PERSON] видано свідоцтво про право власності серії САС №588140 від 21 серпня 2009 року та зареєстровано право власності в Заставнівському бюро технічної інвентаризації. Згідно з листа [PERSON] сільської ради Заставнівського району Чернівецької області рішення сільської ради від 14 серпня 2009 року прийнято на основі заяви [PERSON] записів по господарської книги та заповіту [PERSON] даний факт не заперечувала і представник відповідача [PERSON] сільської ради. Судом встановлено, що 12 листопада 1992 [PERSON] помер, що підтверджується актовим записом про смерть №49, після смерті якого згідно ст.. 529 ЦК України (редакції 1963 року, яка діяла на час смерті спадкодавця) відкрилася спадщина. Згідно заповіту зареєстрованого у виконкомі [PERSON] сільської ради від 25 березня 1990 року все своє майно [PERSON] заповів відповідачу по справі. Як вбачається з витягу зі спадкового реєстру спадкова справа відносно спадкового майна померлого [PERSON] не відкривалися. Тобто із заявою про прийняття спадщини відповідач по справі [PERSON] не зверталася, даний факт не заперечувала та підтвердила в судовому засіданні. Відповідно до п.п. 206, 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 р. № 20/5 свідоцтво про право на спадщину видається за заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством, кожному з них окремо із визначенням прізвища, імені, по батькові та часток у спадщині інших спадкоємців. Письмова заява про прийняття спадщини та відмову від неї подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Пунктом 10-б ст. 30 Закону України Про місцеве самоврядування в Українівід 21.05.1997 року № 280/97 ВР із послідуючими змінами та доповненнями , визначено ,що до делегованих повноважень виконавчих органів сільських , селищних та міських рад належить облік та реєстрація відповідно до закону обєктів нерухомого майна незалежно від форм власності. Згідно п. 8.1 Тимчасового положення Про порядок державної реєстрації права власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Мінюсту України № 7/5 від 07.02.2002 р., оформлення права власності на нерухоме майно провадиться з видачею свідоцтва про право власності за заявою про оформлення права власності на нерухоме майно : а) органами місцевого самоврядування: фізичним та юридичним особам на новозабудовані , перебудовані або реконструйовані обєкти нерухомого майна за наявності акта про право власності на землю або рішення про відведення земельної ділянки для цієї мети та за наявності документа ,що відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництвом обєкта проектній документації . П.2.1 , 2.3., 2.4 цього ж Положення, встановлено, що для реєстрації виникнення, існування , припинення прав власності на нерухоме майно та оформлення прав власності на нерухоме майно до БТІ разом зі заявою про реєстрацію права власності подаються правовстановлючі документи (додаток 1) ,їх копії (нотаріально засвідчені), а також інші документи , що визначені цим Положенням. Відповідно, на підставі викладеного, при прийнятті рішення 25 сесії 25 скликання [PERSON] сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 14 серпня 2009 року про оформлення право власності на житловий будинок в селі Веренчанка Заставнівського району Чернівецької області по вул.. Шевченка, 108 на [PERSON] сільська рада вийшла за межі своїх повноважень. Дійшовши до висновку, що рішення [PERSON] сільської ради Заставнівського району Чернівецької області від 14 серпня 2009 року суперечить актам цивільного законодавства, суд, вважає що позовні вимоги, щодо скасування свідоцтва про право власності серії САС № 588140 від 21 серпня 2009 року підлягають задоволенню, оскільки дана вимога є похідною від первісної. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний звязок у сукупності, встановлені судом обставини свідчить проте, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved