Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-26 00:00:00

14.04.2011 року [PERSON] звернулась до суду з указаними вимогами, які вмотивовано так. 05.02.2007 року померла її мати [PERSON], а 04.11.2009 року помер її батько [PERSON] Батьки перебували в шлюбі з 05.09.1954 р., під час якого збудували будинок № 25 у с. Пилипець Міжгірського району, який належав їм на праві спільної сумісної власності в рівних частках. [PERSON] заповітів не складала. Після смерті матері її майно по закону в рівних частках успадкували особи, які фактично прийняли спадщину, проживаючи на час смерті і вели спільне господарство, тобто спадкоємці першої черги: [PERSON] ( чоловік [PERSON] і батько [PERSON]Ф.) і дочка [PERSON] Рішенням Міжгірського районного суду від 21.06.2010 року, яке набрало законно сили, за [PERSON] визнано право власності на 1/4 частку житлового будинку № 25 в с. Пилипець по спадкуванню за законом після смерті [PERSON] Державним актом серія ІІ - ЗК 009708, виданого Пилипецькою сільською радою 10.06.2003 року на підставі рішення сесії цієї ради від 12.08.2001 року батькові [PERSON] передано у власність земельну ділянку загальною площею 0, 6038 га для ведення особистого селянського господарства, в тому числі 0, 1485 га для обслуговування житлового будинку № 25 в ур. Біля хати в с. Пилипець. [PERSON] вважає, що сільська рада змінила цільове призначення земельної ділянки, необхідної для обслуговування житлового будинку. Окрім цього, згідно з ст. 61 ч. 5 СК України половина земельної ділянки, переданої у власність [PERSON] належала [PERSON] ( його дружину) як половина у спільній сумісній власності подружжя, тому [PERSON] претендує на 1/4 частку всіх земельних ділянок, зазначених у державному акті. 22.04.2011 року [PERSON] подав указаний вище позов до [PERSON] з такою мотивацією вимог. 05.02.2007 року померла його мати [PERSON], а 04.11.2009 року - батько [PERSON] Померлі проживали в зареєстрованому шлюбі постійно в с. Пилипець № б. 25. Мати за життя заповіту не склала. Після смерті батька відкрилась спадщина за його заповітом, згідно якого він розпорядився все своє майно передати синові [PERSON], а саме: будинок № 25 в с. Пилипець згідно свідоцтва про право власності, зареєстрованого 27.03.2007 року і земельні ділянки, зазначені в державному акті на право власності на землю, серія ІІ - ЗК № 009708, виданого 10.06.2003 року Пилипецькою сільською радою на підставі рішення Пилипецької сільської ради від 12.08.2001 року за реєстровим № 409 в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. [PERSON] ( рідна сестра [PERSON]Ф.) на час смерті їх матері [PERSON] проживала і була зареєстрованою [INFO] в с. Пилипець, тобто проживала окремо від батьків і вела окремо своє господарство, починаючи з 1978 року з часу одруження з [PERSON] Натомість рішенням Міжгірського районного суду від 21.06.2010 року за [PERSON] визнано право власності по спадкуванню за законом після смерті матері на 1/4 частку житлового будинку № 25 в Пилипець. У цьому судовому засіданні [PERSON] змінила вимоги, фактично відмовившись від земельної ділянки. Позивач вважає, що [PERSON] підлягає усуненню від спадкування за законом після смерті матері у зв'язку з тим, що мешкала постійно окремо від батьків, не доглядала їх під час хвороби, не допомагала їм по господарству. Представник [PERSON] її позов підтримала., а позов [PERSON] заперечила повністю. Представник [PERSON] його позов підтримав, а вимоги [PERSON] заперечив повністю Пилипецька сільська рада подала заяву в суд про розгляд справи по суті буз участі її представника. Представник [PERSON] додатково обгрунтувала її вимоги тим, що примірники державного акту, виданого [PERSON] містять не обумовлені дописані відомості, суперечливі за змістом. З цього приводу розслідується кримінальна справа прокуратурою Міжгірського району. Вимоги [PERSON] вважає надуманими. Представник [PERSON] вважає, що достовірність видачі державного акту [PERSON] установлена рішеннями судів, які набрали законної сили. Оцінивши позиції сторін, їх доводи, подані в справу докази, суд дійшов висновку і встановив наступні обставини. [PERSON] і [PERSON] є рідними ( брат і сестра), батьками яких були подружжя: - [PERSON], який помер 04.11.2009 року; - [PERSON], яка померла 05.02.2007 року. Батьки сторін проживали в с. Пилипець № б. 25 Міжгірського району. [PERSON] заповітів не складала; [PERSON] залишив заповіт, за яким розпорядився все своє майно після смерті передати [PERSON] Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Пилипецькою сільською радою 27.03.2007 р. на підставі рішення сесії цієї ради від 12.01.2007 року № 177 [PERSON] передано у власність житловий будинок № 25 у с. Пилипець. Згідно державного акту на право приватної власності серія ІІ - ЗК № 009708, виданого Пилипецькою сільською радою 10.06.2003 року на підставі рішення сесії цієї ради від 12.08.2001 року [PERSON] передано в приватну власність земельну ділянку площею 0, 6039 га для ведення особистого селянського господарства, будівництва і обслуговування житлового будинку, в тому числі в урочищі Біля хати - пл. 0, 1485 га; в ур. Горбок - пл. 0, 1050 га; в ур. Млачки - пл. 0, 3503 га. За повідомленням державного нотаріуса [PERSON] в Міжгірській держнотконторі наявні спадкові справи: 1) за померлим [PERSON]- по заповіту за заявою спадкоємця [PERSON]; 2) за померлою [PERSON] - по закону за заявою спадкоємця [PERSON] Станом на час розгляду справи свідоцтва про право на спадщину не видано в зв'язку з розглядом судами справ за позовами спадкоємців щодо оспорення спадкових прав і виданих за життя спадкодавцеві [PERSON] правоустановлюючих документів на нерухоме майно. Згідно рішення Міжгірського районного суду від 31.05.2011 року в справі № 2-148/11, яке набрало законної сили згідно з ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 10.08.2011 року зобов'язано Міжгірську державну нотаріальну контору видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом [PERSON] на земельну ділянку площею 0, 6038 га, яка належала спадкодавцеві згідно з державним актом серія ІІ- ЗК № 009708, виданого 10.06.2003 року Пилипецькою сільською радою на підставі рішення сесії цієї ради від 12.08.2001 року. Виконання зазначених рішень зупинено згідно з ухвалою Вищого спеціалізованого Суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.10.2011 року до закінчення касаційного розгляду справи за касаційною скаргою [PERSON] Згідно рішення Міжгірського районного суду від 21.06.2010 року в справі № 2-849/2010 р. за [PERSON] визнано право власності на 1/4 частку житлового будинку № 25 в с. Пилипець Міжгірського району. Зазначене рішення набрало законної сили 02.07.2010 року. Указаним рішенням [PERSON] набула право власності на житловий будинок у межах 1/4 частини № 25 в с. Пилипець, який визнано судом спільною власністю батьків [PERSON] і [PERSON] як подружжя на підставах спадкування по закону [PERSON] половини частки, належної матері ( [PERSON]В.) після смерті останньої. Із змісту державного акту на право власності на земельну ділянку виданого [PERSON] , рішення сільської ради, обставин, установлених рішеннями судів 1-ї і апеляційної інстанції, зазначених вище, а також рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 18.03.2011 року ( в справі Міжгірського районного суду № 2-176/2010 р., де брали участь [PERSON] , [PERSON]Ф.) встановлено, що житловий будинок № 25 в с. Пилипець і господарські споруди обслуговує земельна ділянка площею 0, 1485 га ( в ур. Біля хати на плані державного акту). Ст. 61 ч. 3 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням, зокрема у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, доводи [PERSON] щодо розміру і цільового призначення земельних ділянок за державним актом, виданим [PERSON] є безпідставними. Суд відхиляє також позицію [PERSON], що всі земельні ділянки за вказаним державним актом були спільною сумісною власністю подружжя, бо таке не відповідає обставинам справи, оскільки [PERSON] передавалась земельна ділянка для селянського господарства у власність особисто, а не як подружжю, що також підтверджено рішеннями судів, які набрали законної сили. Ст. 131 ЗК України встановлено, що громадянин має право набувати у власність земельні ділянки, зокрема і на підставі успадкування. Ст. 120 ч. 4 ЗК України передбачає, що при переході права власності на декількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у будівлі. Ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд у розмірах, необхідних для їх обслуговування, на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, якщо інший розмір не визначений заповітом. Виходячи з вище викладеного, суд вважає, що [PERSON] має право на одержання у власність у порядку переходу по спадкуванню відповідну частку земельної ділянки , яка обслуговує цей будинок, тобто 1/4 від площі 0, 1485 га в ур. Біля хати. Натомість [PERSON] не має права на одержання у власність по спадкуванню в розмірі по 1/4 частці решти земельних ділянок, зазначених у державному акті, виданому її батькові [PERSON], оскільки ці ділянки успадковуються за його заповітом . Суд відхиляє в повному обсязі вимоги [PERSON] з таких мотивів. Право [PERSON] на успадкування майна за заповітом батька, яке належно цьому спадкодавцеві на час його смерті згідно із законом, визначено рішеннями судів, які набрали законної сили. Натомість право [PERSON] одержати у власність по спадкуванню за законом після смерті матері ( [PERSON]В.) також визнано рішенням суду, яке набрало законної сили. [PERSON] не навів та не подав належні докази про підстави, передбачені ст. 1224 ЦК України. Окрім цього, [PERSON] претендує тільки на спадкове майно, належне за законом [PERSON] Суд відхиляє доводи [PERSON] щодо порушення кримінальної справи згідно постанови прокурора Міжгірського району за підозрою по факту підробки державного акту, видати [PERSON], бо ксерокопія цієї постанови, передана в справу представником [PERSON], прокурором не підписана, не скріплена печаткою. Окрім цього, суд без доказування приймає обставини, встановлені в кримінальній справі відповідним процесуальним рішенням ( вироком) , який набрав законної сили. Судових витрат до стягнення не має, до повернення не заявлено.

Outcome: partial