Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-03 00:00:00

Позивач 15.09.2011 року звернулася в суд з вищевказаним позовом до відповідача. В своєму позові позивач зазначила, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 11 листопада 2010 року. У шлюбі у них з відповідачем 19.10.2009 року народилася дочка [PERSON], яка після розірвання шлюбу знаходиться на її утриманні. Посилаючись на те, відповідач не надає на дитину матеріальної допомоги, що ставить її в скрутне матеріальне ставище, що вона виховує ще й іншу неповнолітню доньку від першого шлюбу, а також на те, що відповідач займається підприємницькою діяльністю, інших утриманців не має і що він має можливість утримувати не тільки дітей , а і її до досягнення їх дитиною трирічного віку, а тому відповідно до ст. ст. 77,80,84 СК України, просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 500 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму прибутку громадян, відповідно вікові дитини з дня подачі позову і до настання донькою [PERSON] віку трьох років, а саме до 19.10.2012 року. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги і, посилаючись на обставини викладені в позові, просить суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. На адресу суду від відповідача надійшла письмова заява в якій він позову не визнав. В своїй заяві відповідач при винесені рішення, просить суд врахувати, що він не має реєстрації, в звязку з чим не має можливості влаштуватися на постійну роботу, проживає біля своєї матері, яка являється пенсіонером та інвалідом 2-ої групи і живе за рахунок її пенсії та ще й надає матеріальну допомогу на утримання дочки [PERSON]. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши обставини письмової заяви відповідача та обставини справи, перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували між собою в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 11 листопада 2010 року. У шлюбі у сторін 19.10.2009 року народилася дочка [PERSON], яка після розірвання шлюбу проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Позивач після розірвання шлюбу не працює, проживає одна і утримує двох малолітніх дітей дочку [PERSON], [INFO] від першого шлюбу та спільну з відповідачем дочку [PERSON], [INFO], в звязку з цим має скрутне матеріальне ставище. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від свого чоловіка, в тому числі і колишнього батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Дослідженні в судовому засіданні фактичні обставини справи свідчать про те, що відповідач, хоча і проживає біля своєї матері, пенсіонерки, інваліда 2-ої групи, разом з тим може надавати таку матеріальну допомогу своїй колишній дружині позивачу по справі, так як він являється працездатним, не інвалідом. Разом з тим, враховуючи вищевикладені обставини справи, а саме те, що відповідач проживає біля матері, яка являється інвалідом 2-ої групи і потребує, як інвалід, допомоги від свого сина, суд, відповідно до ст.ст.80,84 СК України, приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісяця підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 300 гривень щомісяця. У відповідності з вимогами ст.191 СК України аліменти підлягають стягненню з відповідача з моменту подачі до суду позову, тобто з 15 вересня 2011 року . Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обовязковому негайному виконанню Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати в дохід держави у вигляді державного мита в розмірі 51 гривні та витрат на інформаційно-технічне забезпечення справи в розмірі 120 гривень.

Outcome: partial