overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

КП ВТП Вода звернулось до суду з позовною заявою до відповідачів, які мешкають за адресою: Харків,пр..Гагаріна 165 корп.2 кв.46, про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання за період з 01.05.2005 року по 31.08.2011 року у розмірі 9520,42 грн. В обґрунтування позову зазначив, що відповідачі користуються послугами по водопостачанню, але належним чином на виконують обовязок щодо повної та своєчасної сплати отриманих послуг. Внаслідок несплати відповідачами послуг водопостачання за вказаний період, підприємство було позбавлене можливості виконувати свої зобовязання перед державним та місцевим бюджетом. Скарг від відповідачів на якість послуг або їх відсутність за вищевказаний період не надходило. Представник позивача в судове засідання не з?явився, надавши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. У судове засідання відповідачі не з`явилися з невідомих обставин, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню за таких обставин. Відповідно до Закону України Про житлово-комунальні послуги№ №1875-ІУ від 24.06.2004 року споживачі зобов'язані оплачувати послуги по водопостачанню у встановлені законом строки. Судом встановлено, що відповідачі , які мешкають за адресою: м.Харків,пр..Гагаріна 165 корп.2 кв. 46, є споживачами КП ВТПВода. Згідно наданого розрахунку заборгованості, за період з 01.05.2005 року по 31.08.2011 року у відповідачів утворилася заборгованість в розмірі 9520,42 грн., за період з 01.09.2008 року по 31.08.2011 року- 4008,16 грн.. До теперішнього часу заборгованість відповідачами не сплачена. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.2 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Оскільки відповідачі в судове засідання не зявлялись, будь-яких заяв щодо застосування строків загальної позовної давності не надавали, суд вважає, що у даному випадку норми статті 257 ЦК України не застосовуються. При таких обставинах, строк позовної давності за вимогою про сплату заборгованості у розмірі 9520,42 грн. не пройшов і ця сума підлягає стягненню в повному обсязі. Окрім цього з відповідачів належить стягнути судовий зібр у розмірі 94, 10 грн., який перерахувати на р\\р № 31218206700005 в ГУДКУ в Харківській області, МФО 851011, код класифікації доходів бюджету- 22030001, одержувач УДК у Комінтернівському районі м.Харкова, код ЄДРПОУ- 02894042, код отримувача коштів- 24134589

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, повязану з необхідністю обґрунтування доводів сторін, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити її вступну і резолютивну\~\~частини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON], [INFO], громадянина [PERSON], який проживає за адресою: Ставропольський край, Мінводський район, с. Сунжа, вул. Клубна, 37 на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та зазначив, що визнає позовні вимоги частково, згоден сплачувати [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 25% (1/4 частки) від заробітку (доходу) щомісячно. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що раніше сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі. Наданий час шлюб між ними розірвано, що підтверджується копією рішення суду по цивільній справі № 2-182/2010 рік за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕД № 031711, виданим 18.11.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Новопсковського районного управління юстиції Луганської області, де в графі батькозазначений відповідач [PERSON]. Неповнолітня [PERSON], [INFO] на даний час проживає з позивачем та знаходяться на її утриманні. Даний факт сторонами не спростовано. Договору про добровільну сплату аліментів на утримання доньки між позивачем та відповідачем не укладено. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 ч.3 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі. З урахуванням вимог позивача, яка просить стягнути аліменти на утримання доньки у твердій грошовій сумі, враховуючи заяву відповідача, який погождується на виплату аліментів у частці від заробітку (доходу),

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності, у якій зазначив, що 27 липня 2000 року на підставі рішення № 341 Курахівської міської ради приватному підприємцю [PERSON] була надана земельна ділянка площею 0,0025 гектарів та у м. Курахове в мікрорайоне Южний для розміщення павільйону по продажу хлібобулочних виробів. 26 березня 2004 року на підставі договору купівлі-продажу [PERSON] продав блок-кімнату торговий кіоск з продажу хлібобулочних виробів субєкту підприємницької діяльності [PERSON]. [PERSON] помер 28.08.2006 року. Просить суд визнати дійсним договір купівлі-продажу та визнати право власності. У судове засідання позивач не зявився, звернувся до суду із заявою, у якій підтримав позовні вимоги, просить суд розглянути справу без його участі. Відповідач позов визнав повністю, суду надана його заява. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер 28 серпня 2006 року. Відповідно до ст. 220 ч.2 ЦК України якщо сторонни домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки відповідач позов визнав, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити. На підставі викладеного, відповідно до ст. 220 ч.2, 344 ЦК України, ст.ст.130, 174, 213-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовом про визнання права власності, у якій зазначили, що [INFO] помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме: домобудівлю, розташоване за адресою: [ADDRESS]. Спадкоємцями першої черги є його [PERSON], діти -[PERSON], [PERSON]. До теперішнього ніхто із спадкоємців першої черги на прийняв спадщину. З 1998 року та по теперішній час у спадковому будинку мешкають неповнолітні: онучка [PERSON], онук -[PERSON]. Але звернутися до нотаріуса неповнолітні не мали можливості та пропустили строк звернення до суду, оскільки на день відкриття спадщини онучці було усього 2 місяці, онук народився через кілька років після смерті спадкодавця. вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]. Просить суд визнати за право власності на домоволодіння. У судове засідання позивачі не з'явилися, звернулися до суду із заявою, у якій підтримали позовні вимоги, просить суд розглянути справу без їх участі. Відповідачі позов визнали повністю, суду надані їх заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO]. Відповідно РКП "Мар"їнське БТІ"власником домобудівлю є померлий. Відповідно до ч. ст 1265 ЦК України у п"яту чергу право на спадкування за законом мають лише інші родичі спадкодавця до шостого ступеня спорідненого включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до ст.. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ст.. 242 ЦК України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Оскільки інших спадкоємців немає, відповідачі позов визнали, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити. На підставі викладеного, відповідно до ст. 1270,1272, 242 ЦК України, ст.ст.130, 174, 213-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності, у якій зазначив, що 31 березня 1988 помер його дід [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння. Цей будинок належить йому на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Максиміліанівської сільської ради від 23 листопада 1987 року. На день смерті діда разом із ним мешкали його дружина та бабуся позивача [PERSON], батьки позивача- Удінський [PERSON] та матір [PERSON], а також позивач та відповідач. Спадщина не була прийнята, оскільки правовстановлюючі документи були утрачені. 11 жовтня 1989 року померла бабусі позивача [PERSON]. 23 липня 2007 року померла матір позивача [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,360 гектарів, що розташована на території Максіміланівської сільської ради. 16 травня 2009 року помер батько позивача [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку. Єдиними спадкоємцями є сторони по справі. Позивач не має можливості звернутися до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право власності, оскільки були втрачені право установчі документи, та при проведенні технічної інвентаризації були виявлені самочинні побудови. Просить суд визнати за ним право власності. У судове засідання позивач не зявився, звернувся до суду із заявою, у якій підтримав позовні вимоги, просить суд розглянути справу без його участі. Відповідач позов визнав повністю, суду надана його заява. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] помер 31 березня 1988 року, 11 жовтня 1989 року померла [PERSON], 23 липня 2007 року померла [PERSON], 16 травня 2009 року помер [PERSON]. Відповідно до наданих документів позивач є сином померлих. Відповідно до ст.1261 ЦК України право на спадкування мають діти спадкодавця, а також той з подружжя, хто пережив спадкодавця. Оскільки інших спадкоємців немає, відповідач позов визнав, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.130, 174, 213-215 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

В серпні 2011 року позивач звернулася до суду з позовом зміну формування причини звільнення та внесення змін до трудової книжки, посилаючись на те, що 06 грудня 2010 року позивача було прийнято на роботу економістом у ММКП «Міськкомунгосп» на підставі наказу № 304-к. 14.06.2011 року позивач написала заяву на звільнення з ММКП «Міськкомунгосп» за власним бажанням у звязку з невиконанням адміністрацією підприємства Закону України «Про оплату праці» КЗпП та колективного договору (за ч.3 ст. 38 КЗпП), а саме адміністрацією підприємства постійно порушувались строки виплати заробітної плати, не виплачувалась заробітна плата два рази на місяць та в строки, передбачені ст. 115 КЗпП та колективним договором. На заяві про звільнення директор підприємства поставив резолюцію відділу кадрів: «Звільнити за власним бажанням». В судовому засіданні представник позивача [PERSON] просила задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що позивач пропустив строк для подання позовної заяви. Судом досліджені документи, надані позивачем і відповідачем. Суд приходить до наступного: 06 грудня 2010 року позивача було прийнято на роботу економістом у ММКП «Міськкомунгосп» на підставі наказу № 304-к. 14.06.2011 року позивач написала заяву на звільнення з ММКП «Міськкомунгосп» за власним бажанням у звязку з невиконанням адміністрацією підприємства Закону України «Про оплату праці» КЗпП та колективного договору (за ч.3 ст. 38 КЗпП), а саме адміністрацією підприємства постійно порушувались строки виплати заробітної плати, не виплачувалась заробітна плата два рази на місяць та в строки, передбачені ст. 115 КЗпП та колективним договором. На заяві про звільнення директор підприємства поставив резолюцію відділу кадрів: «Звільнити за власним бажанням». Позивач з наказом про звільнення ознайомлена від 14.06.2011 року про свідчить підпис в даному наказі та того ж дня отримала трудову книжку, строк для подання позовної заяви необхідно рахувати з 14.06.2011 року, а позивачем подано позовну заяву до суду від 26.08.2011 року тобто з пропускоп строку для подання позовної заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 233, ст. 234 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У розумінні цієї норми права спір про звільнення це спір працівника, що випливає з факту розірвання (припинення) з ним трудового договору. Отже, спір про зміну формулювання причин звільнення повинен бути заявлений до суду в зазначений вище місячний строк. Тому підстав для задоволення позовних вимог немає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що вони є власниками квартири [ADDRESS]. Просили суд усунути перешкоди у здійсненні права власності на вищезазначену квартиру, шляхом визнання відповідача, таким що втратив право користування жилим приміщенням. Позивачі у судове засідання не з'явились, позов підтримали, просили справу слухати за їх відсутності, не заперечували проти заочного розгляду справи, про що надали письмові заяви. Відповідач у судове засідання не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог, на що надав відповідну заяву. У судовому засіданні досліджені докази: копія договору купівлі-продажу; копія витягу з Державного реєстру правочинів; копія довідки про склад сім'ї; копія технічного паспорту; копії паспортів позивачів. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 13 вересня 2010 р. позивачі, відповідач та [PERSON] уклали договір купівлі-продажу квартири за адресою [ADDRESS] Відповідно до п.12 договору після повного розрахунку відповідач повинен був виписатися з квартири, однак відповідач не виконав це зобов'язання. Після продажу квартири відбулося припинення права власності за відповідачем на вказану квартиру, а позивачі набули право власності на вказану квартиру. Своїми діями відповідач позбавляє позивачів можливості вільно користуватися та розпоряджатися майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усуненні перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд вважає надані позивачем докази достатніми та переконливими. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати в розмірі 94,1 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, та інших доказів по справі на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 21.09.1997 р. н. в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, посилаючись на те. що він не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, у наданій суду письмовій заяві позов підтримала, просила справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, у письмовій заяві позов визнав, не надав заперечень проти обставин, викладених у позові, попереджений про наслідки визнання позову, справу просив слухати за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачка перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 15.03.1997 p.. який було розірвано 13.07.2005 р. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], 21 вересня 1997 р. н., в свідоцтві про народження якого батьком вказано відповідача. Дитина мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні, тому згідно зі ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 188,20 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та ст.ст. 180, 181 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

заявитель звернувся з позовом про визнання спадщини відумерлою, посилаючись на те, що [PERSON] мешкав в будинку 63 по вул. Свободи в м. Лисичанську. Згідно довідки ЛКП "Паспортна служба" за вказаною адресою ніхто не зареєстрований, [PERSON] 1.1, знятий з реєстраційного обліку 21.02.2005 року у зв"язку зі смертю. Згідно довідки ЛКП "Бюро технічної інвентаризації" будинок 63 по вул. Свободи в м. Лисичанську належала на праві приватної власності [PERSON] 1.1, на підставі договору дарування від 13.010.2004 року, реєстр № 1488. В судове засіданні представник заявителя не з'явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити. Суд досліджує надані докази: довідка БТІ, довідка паспортної служби, довідка нотконтори, копія актового записку про смерть. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 17.02.2005 року помер [PERSON] якому належав будинок 63 по вул. Свободи в Лисичанську, на підставі договору дарування від 13.10.2004 року, реєстр № 1488 (а.с.4). Із довідки паспортної служби (а.с. 5) вбачається , що за адресою будинок 63 по вул. Свободи в м. Лисичанську, ніхто не зареєстрований. Із інформаційної довідки зі спадкового реєстру вбачається, що за вказаними параметрам запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Відповідно до ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщин, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Оскільки у судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], померлого 17.02.2005 року спадкоємці відсутні, суд вважає можливим задовольнити позов з цих підстав. На підставі ст. 1277 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання сина, оскільки матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, тому вона бажає отримувати аліменти офіційно. Позивач в судове засідання не прибула, до суду надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не прибув, до суду надав заяву про розгляд справи в його відсутність позовні вимоги визнає в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовна заява обґрунтована, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони до 11 серпня 2010 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ОК № 070494. Із копії свідоцтва про народження дитини серії І-ОК № 108059 встановлено, що в позивачки та в відповідача є спільна неповнолітня дитина: син [PERSON], [INFO]. Із довідки виконавчого комітету Тетіївської міської ради № 7788 від 07.12.2011 року встановлено також, що дитина в даний час проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі і дослідженні в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки з позовної заяви випливає, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому суд у відповідності до ст. 181-183 Сімейного Кодексу України, стягує з нього аліменти. Згідно п.3, п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України Про судовий збірвід сплати судового збору звільняються: позивачі за подання позовів про стягнення аліметів; інваліди І та ІІ груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів І та ІІ груп. Отже, позивач та відповідач, який є інвалідом ІІ групи згідно довідки до акту огляду МСЕК серії КИО-1 № 321347, звільненні від сплати судового збору. Відповідно ч.2 ст. 88 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного зі щільним графіком\~\~ роботи\~\~ судді,\~\~ суд\~\~ вважає\~\~ за\~\~ необхідне\~\~ проголосити\~\~ його\~\~ вступну\~\~ та резолютивну частини.

Outcome: dismissed