overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-30 00:00:00

ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" звернулося до суду з позовом про стягненні з відповідача заборгованості за кредитним договором. В заяві вказує, що 17.01.2008р. між ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та відповідачем був укладений договір № 10 кфк-08, на підставі якого відповідач отримав кредитну картку та відкриття кредитної лінії на суму 1100,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік з кінцевим терміном повернення не пізніше 16.01.2010 року. Згідно ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору, відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 11.04.2011 року в сумі 1511,16 грн., яка складається з наступного: 1100,00 грн. - заборгованість за кредитом; 194,09 грн. відсотки за користування кредитом; 217,07 грн. пеня за несвоєчасну сплату кредиту та процентів. Представник позивача просить суд задовольнити заявлений позов, стягнути з відповідача 1511,16 грн. заборгованість за договором, а також витрати по оплаті судового збору в сумі 51,00 грн. та 120,00 грн. за інформаційне технічне забезпечення судового розгляду. Відповідач суду заперечень не надав, до суду не зявився, про день і час слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевірив матеріали справи, зясував всі обставини, вислухав пояснення представника позивача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст.. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Із змісту ст. 611 ЦК України випливає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. На думку суду позовні вимоги підтверджені й доведені в повному обсязі: копією договору, заявкою на отримання кредиту, довідкою про розрахунок заборгованості. Судовий збір та збір на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, попередньо сплачені позивачем, у відповідності до правил цивільно-процесуального законодавства мають бути стягнуті з відповідача на його користь. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-30 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, де зазначають, що вони, згідно свідоцтва про право власності, є співвласниками багатоквартирного житлового будинку, розташованого в с. Приозерне, Генічеського району, по вул. Сивашській, 8/12. В зазначеному будинку мешкав раніше відповідач, але з 2006 року він там не мешкає, а має інше житло. За таких обставин, він втратив право на користування житлом. Добровільно вирішити питання відповідач не бажає і тому позивач звернувся до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердив свої позовні вимоги, просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування зазначеним житлом. Позивач [PERSON] до суду не прибула, надала суду заяву, де просить розглянути справу без її участі, в звязку зі станом здоров*я, в своїй заяві позов підтримує. Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю, не заперчує те, що втратив право на користування житловим приміщенням, розташованим в с. Приозерне, Генічеського району, по вул. Сивашській, 8/12. Суд, вислухавши позивача [PERSON], відповідача, вивчивши матеріали справи, встановив слідуючи обставини: позивачі, згідно свідоцтва про право власності, є співвласниками багатоквартирного житлового будинку, розташованого за адресою: Генічеський район, с. Приозерне, вул. Сивашська, 8/12. Відповідач будучи членом родини позивачів мешкав у цьому будинку, але з 2006 року виселився і постійно мешкає в іншому місці. Таким чином, він не користується житлом за адресою с. Приозерне, вул. Сивашська, 8/12, вже тривалий час, більше півроку. Відповідно до ст.ст. 60, 61 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 71 ЖК України, встановлено, що жиле приміщення зберігається при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї протягом шести місяців. На більший строк право на користування житлом не зберігається. Враховуючи, що відповідач був відсутній в житловому приміщенні понад шість місяців і не продовжував цей строк у встановленому порядку, а також, має інше житло, то за таких обставин, він втратив право на користування житловим приміщенням належним позивачам. Позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Рішення приймається на підставі наданих сторонами доказів. Будь-яких інших доказів суду не надано. Судом створені всі умови для всебічного та обєктивного розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-30 00:00:00

В суд з позовом звернувся ПАТ [PERSON] Русь в особі відділення Миколаївської регіональної дирекції ПАТ [PERSON] Русьдо [PERSON] про стягнення з нього боргу за кредит в сумі 25776 грн 14 коп. Свої позовні вимоги він мотивує тим, що 23.04.2008 року між АБ [PERSON] Русь в особі Миколаївської філії( далі [PERSON], Позивач) та [PERSON]В.( далі- відповідач) було укладено кредитний договір № 18645-С та наданий споживчий кредит в сумі 15 000,00 грн на строк до 22.04.2011 р. з відсотковою ставкою 25 % річних. У відповідності до нової редакції Статуту Публічного акціонерного товариства Банк [PERSON] Русь,зареєстрованого 12.05.2011року та погоджено з Національним Банком України 06.05.2011року,на підставі рішення загальних зборів від 27.04.2011року АБКиївська Русьзмінив назву на Публічне акціонерне товариство Банк[PERSON] Русь,яке виступило правонаступником по всіх правах з зобов`язаннях Акціонерного банку [PERSON] Русь Відповідно до п.п.1.1, 2.1,2.3 кредитного договору відповідач зобов`язався погашати отриманий кредит щомісячно згідно з графіком погашення не пізніше 20-го числа кожного календарного місяця та здійснити остаточне погашення кредиту не пізніше 22.04.2011р., а також сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за звітним, а також в день повного погашення кредиту. Але дані умови відповідачем не виконувались, що є підставою для пред`явлення вимоги про дострокове виконання відповідачем боргових зобов`язань, а тому станом на 15.07.2011 року утворилась заборгованість на загальну суму 25776,14 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить стягнути судові витрати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Оглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи зі слідуючого. Відповідно до ст.526 Цивільного Кодексу України забов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. В судовому засіданні встановлено,що з відповідачем [PERSON] дійсно було укладено кредитний договір № № 18645-С від 23.04.2008 р. та був наданий споживчий кредит в сумі 15 000,00 грн на строк до 22.04.2011р. з відсотковою ставкою 25 % річних. Але відповідач не виконав свої забов'язання та не сплатив борг порушуючи умови договору. Згідно довідки про розрахунок заборгованості станом на 15.07.2011р. утворилась заборгованість на загальну суму 25 776 грн.14 коп., яка складається з: з заборгованості за кредитом- 12 392,69грн; заборгованості за несплаченими відсотками- 8 228,22грн; штрафу- 5 155,23грн. Оскільки, на час розгляду справи вказана заборгованість відповідачем не погашена тому підлягає стягненню в повному обсязі , а також судові витрати та витрати пов`язані з розглядом справи .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що 19.11.2005 помер його дідусь [PERSON]. Спадкове майно померлого складається з житлового будинку № 16 по вул. Колхозній в с. Кримка Первомайського району Миколаївської області. Позивач, який являється спадкоємцем за заповітом, в шестимісячний термін до нотаріуса не звернувся, оскільки знаходився в той час на службі у лавах Збройних Сил України, а згодом за сімейними обставинами переїздом на постійне місце проживання до іншої області, де працевлаштувався, одружився. Оскільки надання додаткового строку для прийняття спадщини можливо лише в судовому порядку, тому [PERSON] і звернувся до суду із цим позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, його представник адвокат [PERSON], позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до копії Свідоцтва про смерть серії І-ФП № 004907, виданого 22.11.2005 року Кримківською сільською радою Первомайського району Миколаївської області, [PERSON], помер 19.11.2005 року в с. Кримка Первомайського району Миколаївської області. Із заповіту, посвідченого 16.11.2005 року секретарем Кримківської сільської ради Миколаївської області [PERSON], [PERSON], заповів все своє майно внукові [PERSON]. Відповідно до листа Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області № 1294/01-16 від 04.08.2011 року спадкова справа після смерті 19.11.2005 року [PERSON] не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. На підставі наведених обставин судом встановлено, що після смерті [PERSON] її спадкоємцем за законом в силу ст.ст. 1234-1236 ЦК України являється позивач [PERSON] Крім того, позивач через службу лавах Збройних Сил України та через сімейні обставини, тобто з поважних причин, пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини, що відповідно ч.3 ст. 1272 ЦК України є підставою для визначення позивачу судом додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини, терміном три місяці. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі в силу ст. 1272 ЦК України. [PERSON] слід визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті 19.11.2005 року його діда [PERSON], а саме три місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини сина [PERSON], [INFO] мотивуючи тим, що перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 18.09.1998 року по 23.05.2011 року. Дитина після розірвання шлюбу проживає із позивачем та знаходиться повністю на його утриманні. Оскільки відповідачка матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, хоча має таку можливість, тому просить стягнути з неї аліменти у розмірі 350 грн. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, його представник [PERSON] вимоги підтримав, просив позов задовольнити та стягнути з відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], 02.11.1999 року в розмірі 350 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення [PERSON] до суду із зазначеним позовом до досягнення дитиною повноліття. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечувала проти задоволення позову та стягнення з неї аліментів в розмірі 350 грн. щомісяця. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши надані письмові докази, суд приходить до висновку про те, що уточнений позов підлягає задоволенню у повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про народження серії І-ФП № 057567, виданого 22.06.2011 року виконкомом відділом ДРАЦС по м. первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, батьками [PERSON], [INFO], записані позивач та відповідачка. Дитина постійно проживає із батьком позивачем по справі, що підтверджується Довідкою б/н, виданою КП «Первомайське ЖКО №2». Відповідачка працює, однак отримує нерегулярний і мінливий дохід. Добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття, тобто відповідач ухиляється від виконання свого обовязку. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 180, 181, 182, 183, 184, 191 СК України. Врахувавши стан здоров′я та матеріальне становище дитини, відповідачки, відсутність у відповідачки інших утриманців, з відповідачки на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, зокрема в сумі 350 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення [PERSON] до суду із зазначеним позовом до досягнення дитиною повноліття. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць, підлягає негайному виконанню. Крім того, на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір. На підставі п.4 ч.3 ст. 81 ЦПК України з відповідача слід також стягнути витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом і просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, що був зареєстрований 29.12.2008 р. у відділі РАЦС Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 136. У позовній заяві позивач посилається на те, що 29.12.2008 р. зареєстрував шлюб з відповідачем у відділі РАЦС Карлівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 136. Від даного шлюбу дітей вони не мають. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося. Подружжя уже 2 роки не проживає разом. Почуття любові та взаємоповаги втрачено. Подальше спільне життя подружжя та збереження сімї вважає не можливим. Спільного господарства подружжя не веде, спільного майна не має. Розірвати шлюб в позасудовому порядку відповідач не згодна. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві і просить суд задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомила. Про час, дату та місце розгляду справи відповідач була повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки. Відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. Відповідно до ст. 104 СК України підставою припинення шлюбу є його розірвання судом. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них Оскільки подальше спільне життя даного подружжя і збереження сімї стали неможливими - шлюб можливо розірвати. В матеріалах справи мається достатньо доказів для ухвалення рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-30 00:00:00

Заявник звернувся до суду і просить встановити факт, що має юридичне значення прийняття ним спадщини після смерті 28.09.1998 року [PERSON], у вигляді земельної частки (паю), розміром 4,29 га, яка розташована на території Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай), серії КР №0214831, та майнового паю, що належав померлому на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай, серії КР №059886, на загальну суму 10562 грн., посилаючись на те, що після смерті батька, [PERSON], він, як спадкоємець за законом, в установлений законом строк прийняв спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, а при зверненні в нотаріальну контору йому відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом. В судовому засіданні заявник заяву підтримав і просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, направив суду заяву, в якій просить слухати справу без участі представника, не заперечує проти задоволення заявлених вимог. Суд вважає, що заява підлягає задоволенню. При житті [PERSON] на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай), серії КР №0214831, належала частка (пай), розміром 4,29 га, яка розташована на території Добровеличківської селищної ради Кіровоградської області та майновий пай згідно з Свідоцтвом про право власності на майновий пай, серії КР №059886, на загальну суму 10562 грн. 28 вересня 1998 року [PERSON] помер. Після його смерті заявник, який є його сином, згідно з вимогами ст.ст.529, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), вчинив дії, які свідчать про прийняття ним спадщини: вступив в управління та володіння спадковим майном, сплачуючи податки за користування земельною часткою (паєм), та отримуючи орендну плату за її використання, що стверджується довідкою СФГ «Центр», смт Добровеличківка Кіровоградської області, від 16.06.2011р. за №63. Але у видачі Свідоцтва про право на спадщину після смерті батька позивачу нотаріусом було відмовлено, в зв`язку з відсутністю оригіналу сертифікату про право на земельну частку (пай). Отже, зважаючи на вищевикладене, суд, на підставі ст.256 ЦПК України, встановлює факт, який має юридичне значення прийняття [PERSON] спадщини після смерті [PERSON]. Оскільки правовідносини виникли до набрання чинності новим Цивільним кодексом України, то на підставі ст.5 ч.3, п.4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України (в редакції 2003року) підлягають застосуванню положення ЦК України (в редакції 1963 року). На підставі ст.ст.529, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст.328 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем зареєстрували шлюб 12 липня 1999 року. Шлюб перший. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї стало різні характери, різні погляди на життя, через що часто виникали сварки та постійні непорозуміння. Все це спонукало до повного розриву їх відносин. Вони проживають окремо з березня 2009 року. А також, те що відповідачка підтримує стосунки з іншим чоловіком. Їх сімя остаточно розпалася, а шлюб існує формально. Збереження шлюбу є неможливим. Просить шлюб укладений між ним та відповідачем [PERSON] розірвати. У судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, підтвердивши обставини викладені в ньому. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Причину своєї неявки до суду не повідомила. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач не заперечував проти розгляду даної цивільної справи у відсутності відповідача, суд вважає, що по справі слід постановити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 липня 1999 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, який був зареєстрований виконавчим комітетом Баламутівської сільської ради Заставнівського району Чернівецької області за актовим записом № 06. Від сумісного життя мають сина [PERSON], [INFO]. Причиною розладу є непорозуміння, що виникали на ґрунті різних характерів та поглядів на життя. З березня 1999 року подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, не повязані спільним побутом, у них різні бюджети На сьогоднішній день їх шлюб існує формально. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що сімя у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем зареєстрували шлюб 08 лютого 2010 року. Шлюб перший. Від шлюбу дітей не мають. Причиною розпаду сімї стало різні характери, різні погляди на життя, через що часто виникали сварки та постійні непорозуміння. Все це спонукало до повного розриву їх відносин. Вони проживають окремо з липня місяця. Їх сімя остаточно розпалася, а шлюб існує формально. Збереження шлюбу є неможливим. Просить шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] розірвати. У судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, підтвердивши обставини викладені в ньому. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 лютого 2010 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Заставнівського районного управління юстиції Чернівецької області за актовим записом № 09. Від сумісного життя дітей не мають. Причиною розладу є непорозуміння, що виникали на ґрунті різних характерів та поглядів на життя. З липня 2011 року подружніх стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, не повязані спільним побутом, у них різні бюджети На сьогоднішній день їх шлюб існує формально. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що сімя у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved