Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-22 00:00:00

У листопаді 2009 року позивач комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду Житло-сервісзвернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за надані комунальні послуги в сумі 9116 гривень 94 копійки за період з листопада 2007 року по листопад 2009 року, та надати право позивачу припинити надання експлуатаційних послуг до моменту погашення заборгованості та стягнути судові витрати. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що 01 листопада 2005 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 279 На відшкодування експлуатаційних витрат на утримання приміщення площею 161,1 кв. М. по вул. Урлівській, 12 у місті Києві, що належить відповідачу на праві власності, оскільки з листопада 2007 року [PERSON] не вносить плату за надані їй послуги, то позивач просить суд стягнути заборгованість за надані послуги та надати право позивачу припинити надання експлуатаційних послуг до моменту погашення заборгованості. Відповідач [PERSON], не погоджуючись з вимогами позивача, подала зустрічний позов, в якому просила суд ухвалити рішення, яким визнати порушеними її права як споживача послуг по санітарно-технічному обслуговуванню будинку та прибудинкової території, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Урлівська, 12, та які повинні надаватись комунальним підприємством з експлуатації і ремонту житлового фонду Житло-сервісзгідно з договором № 279 від 1 листопада 2005 року, стягнути з комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду Житло-сервісна її користь моральну шкоду в розмірі 9500 грн. за порушення її прав як спожив послуг, а також просила визнати договір № 279 від 1 листопада 2005 року на відшкодування експлуатаційних витрат, укладений між комунальним підприємством з експлуатації і ремонту житлового фонду Житло-сервіста нею, таким, що втратив чинність з 1 січня 2006 року. Рішенням Соломянського районного суду м. Києва від 10 листопада 2010 року позов задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду Житло-сервісзаборгованість у сумі 9116 грн. 94 коп., судовий збір у сумі 91 грн. 16 коп. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. У задоволенні інших позовних вимог первинного та зустрічного позову відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02 лютого 2011 року рішення Соломянського районного суду м. Києва від 10 листопада 2010 року залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 08 червня 2011 року рішення Соломянського районного суду м. Києва від 10 листопада 2010 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 2 лютого 2011 року в частині задоволення позову про стягнення з [PERSON] на користь комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду Житло-сервісзаборгованості у сумі 9116 грн. 94 коп., судового збору у сумі 91 грн. 16 коп. та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне, скасовано. В решті рішення Соломянського районного суду м. Києва від 10 листопада 2010 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 2 лютого 2011 року залишено без змін, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги щодо стягнення заборгованості підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечувала та просила у його задоволенні відмовити. Представник відповідача у судовому засіданні просила у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником нежилого приміщення площею 161,1 кв.м. по вул. Урлівській, 12 у м. Києві на підставі договору купівлі-продажу від 2 вересня 2004 року (т. 1 а.с. 15). 1 листопада 2005 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №279 На відшкодування експлуатаційних витрат на утримання приміщення площею 161,1 кв.м. по вул. Урлівській, 12 у м. Києві, що належить відповідачу на праві власності (т.1 а.с. 1-13) та додаток № 1 до нього. Відповідно до п. 2.1.1, п. 2.1.2, п. 4.3 вказаного договору, підприємство КП Житло-сервісзобовязане виконувати комплекс робіт по санітарно-технічному обслуговуванню будинку і прибудинкової території, протягом року забезпечувати вивіз побутових відходів, крім будівельних, які знаходяться у контейнерах для побутових відходів, згідно укладених підприємством договорів з відповідними підприємствами, а у разі зміни вартості робіт, що відшкодовуються за цим договором повідомляти власника письмово або платіжним дорученням (т. 1 а.с. 10-13). Також, відповідно до п. 1.1 вказаного договору, власник, а саме відповідач [PERSON] повинна сплачувати експлуатаційні витрати, повязані з проведенням комплексу робіт по санітарно-технічному обслуговуванню будинку і прибудинкової території (т. 1 а.с.10). Згідно п. 2.2.7 договору власник зобовязується своєчасно і в повному обсязі вносити плату за цим Договором (т. 1 а.с. 11). Пунктом 4.1 розділу 4 договору визначено, що власник оплачує експлуатаційні витрати згідно з додатком № 1 до цього договору в термін до останнього числа поточного місяця. У додатку №1 до договору №279 від 1 листопада 2005 року (т.1 а.с. 14) здійсненний розрахунок щомісячних платежів за обслуговування будинку та розмір щомісячних експлуатаційних витрат, який становить 148,86 грн. (0,77 грн. * 161,1 кв.м). Пунктом 5.4 розділу 5 Договору передбачено, що власник не звільняється від оплати отриманих за цим Договором послуг навіть при тимчасовому невикористанні вказаного приміщення. Відповідно до п. 1 ст. 32 Закон України Про житлово-комунальні послугиплата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. У разі зміни вартості житлово-комунальних послуг виконавець/виробник не пізніше ніж за 30 днів повідомляє про це споживача з визначенням причин зміни вартості та наданням відповідних обґрунтувань з посиланням на погодження відповідних органів. Також, судом встановлено, що згідно Наказу № 28/1 від 01.03.2004 року Про затвердження розрахунку фактичної собівартості утримання будинків і прибудинкових територій, виданого директором Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду Житло-сервіс[PERSON] та розрахунку до наказу, ставка експлуатаційних зборів за місяць з 01.03.2004 року становить 0,77 грн. (т.1 а.с. 20-21). Відповідно до Наказу № 45/1 від 01.03.2007 року Про затвердження розрахунку накладних витрат, виданого директором Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду Житло-сервіс[PERSON] та розрахунку до наказу за 2006 рік, ставка експлуатаційних зборів за місяць становить 0,92 грн. (т.1 а.с. 22-23). Згідно з Наказом № 356 від 21.11.2008 року Про затвердження розрахунку фактичної собівартості утримання будинків і прибудинкових територійвиданим в.о. директора Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду Житло-сервіс[PERSON] та розрахунку до наказу за 2008 рік, фактична собівартість утримання будинків і прибудинкових територій склала 1,62 грн. Як вбачається з довідки №110/905-2180 від 25.11.2009 року про розрахунок суми боргу за експлуатаційні витрати [PERSON], наданого позивачем, заборгованість за експлуатаційні витрати станом на 01.11.2009 року складає 9116,94 грн. (т. 1 а.с. 8-9). Розрахунок позивачем здійснювався у відповідності з Інструкцією з планування, обліку і калькулювання собівартості робіт (послуг) на підприємствах і в організаціях житлово-комунального господарства, затвердженої наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 31.03.1997 року №24 та на підставі п. 2 розпорядження КМДА від 19.05.2000 року № 748 Про встановлення розмірів квартирної плати та плати (для приватних квартир) за утримання будинків і при будинкових територій в м. Києвііз змінами та доповненнями. Відповідно до п. 4.3 договору у разі зміни вартості робіт, що відшкодовуються за цим договором Власником, Підприємствоповідомляє про це Власникаписьмово, або платіжними дорученнями. У судовому засіданні представник позивача пояснив, що відповідач щомісячно повідомлялась про нараховану суму, зміни у тарифах платіжними дорученнями. У задоволені позову [PERSON] про визнання недійсним договору № 279 На відшкодування експлуатаційних витрат на утримання приміщення площею 161,1 кв. м. по вул. Урлівській, 12 у місті Києвівід 01.11.2005 року, відмовлено. У своїх письмових поясненнях (т. 1 а.с. 47-53) відповідач не заперечувала, що вона отримувала попередження з вимогою про оплату заборгованості та подавала до позивача листи з проханням розшифрувати суму заборгованості. Відповідач також пояснювала, що з 2005 року вона зверталася до позивача з проханням надати розшифровку калькуляції експлуатаційних витрат на утримання будинку, що підтверджує пояснення представника позивача про те, що відповідач знала про суму заборгованості, зміни розмірів тарифів, однак не оплачувала їх у передбаченому договором порядку. Відповідач не зверталася до позивача з проханням надати рахунок на сплату послуг визначених договором, а лише просила розшифровку розміру нарахувань, хоча обовязок своєчасної оплати за надані послуги згідно з умовами укладеного договору покладався на відповідача, що свідчить про отримання нею платіжних доручень. Згідно з п. 3.2.2 укладеного між сторонами договору на відшкодування експлуатаційних витрат сторони мають право змінювати вартість наданих послуг за цим договором на підставі зміни умов та цін і тарифів на ці послуги. Пунктом 2.1.3 договору передбачено, що позивач зобовязаний на вимогу Власника, тобто відповідача, надавати йому додаткову інформацію щодо зміни оплати по договору та іншу необхідну інформацію. Відповідач [PERSON] з запитами щодо зміни розміру тарифів до позивача не зверталася. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України Про захист прав споживачів, під терміном договіррозуміється усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами. Обставина про споживання послуг не заперечувалась відповідачем у судовому засіданні. Крім того, згідно зі ст. 20 ч. 3 Закону України Про житлово-комунальні послугивідповідач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи викладене, оскільки відповідач не вчиняє будь-яких дій щодо оплати послуг визначених умовами договору № 279 На відшкодування експлуатаційних витрат на утримання приміщення площею 161,1 кв. м. по вул. Урлівській, 12 у місті Києвівід 01.11.2005 року, про яку вона повідомлялася щомісячно платіжними дорученнями, до позивача за надання їй квитанцій не зверталася, хоча знала про те, що їй щомісячно нараховується плата за надані комунальні послуги та не оплачувала її навіть у розмірі визначеному договором на 01 листопада 2005 року, то суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України сума судових витрат в розмірі 121,17 гривень, які були сплачені позивачем при зверненні з позовом до суду, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved