overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-08 00:00:00

Сторони перебували у фактичних шлюбних стосунках, від яких мають малолітню дочку [PERSON], 24 грудня 2011року народження. Мотивуючи тим, що відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини, проживаючої з нею не надає, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений завчасно та належним чином про що свідчать поштові повідомлення у матеріалах справи, а також не надав заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причини неявки в судове засідання. У звязку з цим, суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], народилася 24.12.2011р. та її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Згідно довідки КП Прилукижитлобуд[PERSON] зареєстрована за адресою [INFO](а.с.6). \~З пояснень позивачки вбачається, що відповідач матеріально сімю не утримує, вихованням дочки не займається, а тому з нього слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Згідно ст.181 ч.2 Сімейного \~кодексу України мінімальний розмір \~аліментів \~на одну дитину \~не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. У відповідності до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Від цього обовязку відповідач, який є батьком дитини, ухиляється, дитина перебуває на повному утриманні позивачки, а тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення і з відповідача слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 \~частки з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. \~ \~ \~\~ Також, згідно Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991року та Декларації прав дитини, інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. За таких обставин, відповідно до вимог чинного законодавства суд визнає, що для прийняття рішення про задоволення позову достатньо законних підстав, що не буде суперечити закону або порушувати законних прав, свобод та інтересів для самих сторін у даній справі чи інших осіб. На підставі наведеного, ст.ст. 180-183, 199-200 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO]. При цьому вона зазначила, що 08 грудня 2006 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Відповідач ухиляється від добровільного утримання неповнолітньої дитини. Також зазначила, що неповнолітня дитина проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні, однак позивачці важко самій матеріально утримувати дитину. Позивачка в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява, згідно якої вона просить суд розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позов визнає . Судом встановлено, що сторони 08 грудня 2006 року зареєстрували шлюб від якого вони мають спільну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні, що стверджується свідоцтвом про одруження, свідоцтвом про народження дитини. Відповідач ухиляється від добровільного матеріального утримання дитини, не піклується про їхній фізичний та духовний розвиток, не є інвалідом та не страждає на тяжкі захворювання. Позивачка не має можливості самостійно утримувати неповнолітню дитину, домовленість про спільне утримання дитини між сторонами не досягнута. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку , що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані ст. 180 Сімейного Кодексу України, з якої слідує, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Із змісту ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, ст. 183 Сімейного Кодексу України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину , визначається судом.. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України слідує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі наведеного та встановленого суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, так як відповідач ухиляється від обовязку утримувати неповнолітню дитину, чим ставить її у складне матеріальне становище, а тому аліменти на утримання дитини повинні бути стягнуті з відповідача в судовому порядку .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом та в обґрунтування позовних вимог зазначила, що є власником квартири №39, будинку № 14, що знаходиться по вулиці Космонавтів, в місті Житомирі, що підтверджує договором купівлі-продажу, що посвідчений приватним нотаріусом та зареєстрований у реєстрі за № 177. З моменту укладення договору по даний час у вищевказаній квартирі продовжує бути зареєстрований колишній власник квартири [PERSON], який фактично з моменту укладення договору не проживає за вказаною адресою, але з реєстраційного обліку не знявся. Реєстрація відповідача порушує її право власності та розпорядження вищевказаною квартирою. Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Представник ВГІРФО Корольовського РВ УМВС в Житомирській в судове засідання не зявився надіслав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Відповідачі [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений за останнім відомим місцем проживання, а тому суд встановлює заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про обґрунтованість позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач є власником квартири №39, будинку № 14, що знаходиться по вулиці Космонавтів, в місті Житомирі, відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 12.06.2011 року. Відповідно до ст. 391 ЦК Укарїни, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не повязані з позбавленням його володіння майном.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-08 00:00:00

ПАТ „Банк „Фінанси та кредит в особі філії Центральне РУ АТ «Банку «Фінанси і кредит» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 490051428 від 22.11.2007 року в розмірі 23 277,23 доларів США, посилаючись на те, що відповідач істотно порушує кредитні зобовязання. В судове засідання представник позивача не з'явився направив заяву про слухання справи у його відсутність та просив позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе постановити по справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 22.11.2007 року між ПАТ „ [PERSON] та [PERSON] був укладений кредитний договір, по умовах якого відповідач отримав кредит зі строком погашення кредиту до 22.11.2014 року, зі сплатою відсотків. Однак відповідач не виконує взяті на себе зобовязання по кредитному договору і не погашає кредит та відсотки по ньому. Станом на 22.07.2011 року заборгованість за кредитом становить 14 987 дол. США 38 центів, що еквівалентною 119 465 грн. 90 коп., заборгованість по відсоткам 209 дол. США 43 центи, що є еквівалентною 1669 грн. 39 коп., пеня за прострочення по тілу кредиту 4427 дол. США 17 центів, що є еквівалентною 35 289 грн.41 коп., а всього 19623,98 дол. США, дана заборгованість по умовам кредитного договору підлягає стягненню з відповідача. Також підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120,00 грн. та судовий збір в сумі 1 564,25 грн. З викладених підстав суд вважає позов обґрунтованим, а тому задовольняє його. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-08 00:00:00

Заочним рішенням суду від 26 грудня 2011 року звернено стягнення на квартиру [ADDRESS], яка належить [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення в даній справі, посилаючись на те, що суд не вирішив питання про виселення [PERSON] з вищевказаної квартири, хоча позовна заява містила цю вимогу. Заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, ухвалити додаткове рішення, якщо судом не ухвалено рішення стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення. Оскільки судом при ухваленні рішення позовну вимогу щодо виселення [PERSON] не вирішено, то суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідачки [PERSON] вказавши в ньому, що 21 липня 1979 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м.Чернівці, актовий запис №1205. Від даного шлюбу у сторін дітей немає. Позивач зазначає, що шлюб фактично розпався і носить лише формальний характер, оскільки з 2009 року шлюбні відносини з відповідачкою вони припинили, спільного господарства не ведуть. Через різні погляди на життя та погані взаємовідносини вони втратили один до одного почуття взаємної любові, взаєморозуміння та поваги. Позивач вважає, що подальше проживання та перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою суперечитиме їх інтересам, примирення вважає неможливим, оскільки кожен з них живе самостійним відокремленим життям. На підставі зазначеного просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не зявився, однак спрямував до суду заяву в якій просить дану справу розглядати у його відсутність, позов підтримує. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про поважні причини неявки суд не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, у передбаченому законом порядку, у звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачки та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 21 липня 1979 року сторони уклали шлюб, про що у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за № 1205. (а.с.6). Від даного шлюбу у сторін дітей немає. В добровільному порядку через органи РАГСу відповідачка відмовилася розірвати шлюб. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Також судом встановлено, що шлюб сторін фактично розпався і носить лише формальний характер, оскілки з 2009 року шлюбні відносини сторони припинили, спільне господарство не ведуть. Через різні погляди на життя та погані взаємовідносини вони втратили один до одного почуття взаємної любові, взаєморозуміння та поваги. Спору у сторін про поділ майна, що є спільною власністю немає. Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідачки [PERSON] вказавши в ньому, що 14 червня 2003 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Чернівецького обласного управління юстиції м.Чернівці, актовий запис №643. Від шлюбу у сторін є одна діти [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що шлюб фактично розпався і носить лише формальний характер, оскільки на протязі останніх вісім місяців шлюбні відносини з відповідачкою вони припинили, спільного господарства не ведуть. Через різні погляди на життя та погані взаємовідносини вони втратили один до одного почуття взаємної любові, взаєморозуміння та поваги. Позивач вважає, що подальше проживання та перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою суперечитиме їх інтересам, та інтересам неповнолітнього сина, примирення вважає неможливим, оскільки кожен з них живе самостійним відокремленим життям. На підставі зазначеного просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач в судове засідання не зявився, однак спрямував до суду заяву в якій просить дану справу розглядати у його відсутність, позов підтримує. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про поважні причини неявки суд не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, у передбаченому законом порядку, у звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачки та постановити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 14 червня 2003 року сторони уклали шлюб, про що у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис за № 643. (а.с.4). Від шлюбу у сторін є одна неповнолітня дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-МИ №142412 .(а.с.6). Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Також судом встановлено, що шлюб сторін фактично розпався і носить лише формальний характер, на протязі останніх восьми місяців шлюбні відносини сторони припинили, спільне господарство не ведуть. Через різні погляди на життя та погані взаємовідносини вони втратили один до одного почуття взаємної любові, взаєморозуміння та поваги. Спір про місце проживання дитини у сторін відсутній, оскільки після розірвання шлюбу неповнолітній [PERSON] буде проживати з відповідачкою. Беручи до уваги вище викладене, суд вважає, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, та неповнолітньої дитини, а тому шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати, неповнолітню дитину залишити проживати з відповідачкою. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-08 00:00:00

23.12.2011 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO] яка народилась від шлюбу позивачки з відповідачем, до досягнення нею повноліття, так як відповідач матеріально не допомагає утримувати сімю, просила позов задовольнити. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги повністю підтримала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, повідомив суд що має статус безробітного та отримує допомогу, як такий. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд встановив слідуюче. Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який між ним був розірваний 17.09.2008 року (а.с.4). Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], згідно свідоцтва про народження серії 1-ФП № 117449 від 10.04.1997 року, в якому батьком дитини вказаний відповідач [PERSON] (а.с.3). Неповнолітня дитина проживають разом з матірю за адресою м. Вознесенськ вул. Урсулова 13/6, що підтверджується довідкою вуличного комітету № 90 від 22.12.2011 року (а.с.5). Відповідно до ст. 180, ч 3 ст. 181 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та кошти на їх утримання присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька, або у твердій грошовій сумі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 12.06.2009 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного життя є неповнолітня дитина донька [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якої батьком вказаний відповідач [PERSON]. Оскільки на даний час сторони проживають окремо, шлюбні відносини припиненні, а відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, тому позивачка просить суд стягувати щомісяця з [PERSON] аліменти на її користь на утримання малолітньої доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, до досягнення дитиною повноліття. Позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу слухати в її відсутність, про що надала письмову заяву. Відповідач проти позову не заперечував, просив справу слухати у його відсутність, про що надав письмову заяву. Суд вважає позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від спільного життя є неповнолітня дитина донька [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якої батьком вказаний відповідач [PERSON]. На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, яка проживає та знаходиться на утриманні позивачки. Інших стягнень аліментів з відповідача не робиться, утриманці відсутні, тому суд вважає стягувати щомісяця з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], що проживає за адресою: [INFO], аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], на користь матері [PERSON], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 19.09.2011 року. Також з відповідача підлягає стягненню 214,60 гривень судового збору на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-08 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 4000,00 грн. боргу за розпискою від 21.01.2010р. та понесені судові витрати в розмірі 34,23 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що згідно боргової розписки [PERSON] від 21.01.2010р., останній отримав від позивача кошти в сумі 3000,00 грн., які зобовязалась повернути до 05.02.2010р., проте вказані кошти не були повернуті відповідачем по сьогоднішній день, у звязку із чим просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та суму неустойки в розмірі 1000 грн. В судовому засіданні позивач заявлений ним позов підтримав, дав пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому відповідно до ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.01.2010р. між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, що стверджується розпискою [PERSON] від 21.01.2010р., згідно якого відповідач отримав від позивача кошти в сумі 3000,00 грн. та взяв на себе зобовязання повернути позивачу отримані кошти до 05.02.2010р., а у випадку не повернення вказаних коштів в обумовлений строк, сплачує неустойку в розмірі 1000,00 грн. Однак, таке зобовязання у визначений строк не виконав та отримані кошти не повернув. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. З огляду на зазначене, те, що відповідачем було прострочено виконання грошових зобовязань перед позивачем, не виконано такі у встановлений строк, з відповідача в користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором позики від 21.01.2010р. в сумі 3000,00 грн. та 1000 грн. пені за невиконання умов договору. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню понесені позивачем судові витрати в сумі 235,63 грн. На підставі ст.ст.526, 530, 599, 625, 1046, 1049 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. Так як відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивачка просить стягнути з нього аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу). Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, проте до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, проте до суду направив заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлений позов визнає . У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом установлено, що згідно свідоцтва про народження (а.с.3), актовий запис №51 від 14 квітня 2007 року, [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. ст. 180-184 СК України,

Outcome: approved