Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-18 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON], третя особа орган опіки і піклування Тернопільської міської ради, про зміну прізвища малолітнього [PERSON], [INFO], на прізвище батька «Льошка». В обгрунтування позовних вимог зазначив, що за час спільного проживання сторін у справі, без державної реєстрації шлюбу з жовтня 2009 року, у них народився син [PERSON], [INFO]. Запис про батька дитини у свідоцтві про народження зроблено на підставі заяви, поданої позивачем у відповідності до п.1 ч.2 ст.125 СК України. Дитину було зареєстровано за прізвищем матері, оскільки, на думку відповідача, прізвище батька дитини є неблагозвучним. На даний час позивач та відповідач проживають окремо. Малолітній син сторін у справі проживає з матірю. За рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 31.10.2011 року позивач в даний час примусово, оскільки не працює, сплачує аліменти на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. А тому в інтересах малолітнього сина та з метою безперешкодного спілкування з ним в шкільному, підлітковому та іншому віці, вважає за необхідне, щоб походження дитини від позивача, як батька, в інтересах дитини підтверджувалось не тільки батьківською заявою про визнання батьківства, але і прізвищем батька у повсякденному житті. З урахуванням викладеного, просить позовні вимоги задовольнити. Змінити прізвище малолітнього [PERSON], [INFO], з «Леснік»на «Льошка». У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві, врахувати звичай українського народу, згідно якого при реєстрації народження дитини їй присвоюється прізвище батька. При цьому позивач суду пояснив, що прізвище дитини сторонами було погоджено, а тому він не заперечував щодо того, щоб малолітнього сина було зареєстровано за прізвищем матері «Леснік», оскільки зважав на післяпологовий стан відповідача та не хотів конфліктувати. Подана ним позовна заява - це вимога на майбутнє, оскільки він як батько має право на зміну прізвища дитини, так як всі в його сімї по лінії чоловіків носять прізвище «Льошка». Також, в подальшому він має намір подарувати сину нерухоме майно, а тому є необхідність у зміні прізвища. Розмір призначених аліментів ним не оспорювався, однак на даний час він не працює та не має можливості їх сплачувати. Відповідач не чинить йому перешкод у спілкуванні з дитиною, останній раз він бачив сина, коли йому було пять місяців, що повязано з постійним пошуком роботи та іншими обставинами. Відповідач [PERSON] та її представник заявлені позовні вимоги не визнали та просили суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у письмових запереченнях, оскільки обставин, встановлених ст.148 СК України, для зміни прізвища дитини її батьками немає. Відповідач пояснила, що ще під час вагітності між нею та позивачем було погоджено, що дитина буде носити прізвище матері, про що в подальшому [PERSON] написав заяву. Вважає, що жодним чином не ущемляються права дитини та права батька тим, що малолітній син [PERSON] носить прізвище «Леснік». Вона не чинить перешкод у спілкуванні позивача з дитиною, навпаки, просить його приходити до сина та проводити з ним час для того, щоб дитина знала свого батька. Проти призначення аліментів позивач не заперечував, оскільки не зявлявся в судові засідання, однак, кошти визначені судовим рішенням, він не сплачує. Представник третьої особи органу опіки та піклування Тернопільської міської ради щодо заявлених позовних вимог заперечила, зазначила, що сторони свідомо вибрали прізвище дитини, а тому на даний час підстав для його зміни немає. Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, проаналізувавши матеріали справи, встановив наступне. Згідно свідоцтва про народження серія 1-ИД №120765 від 28.07.2010 року, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, 17.07.2010 року народився [PERSON], батьками якого записано: батько [PERSON], мати - [PERSON]. В силу п.1 ч.2 ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини. Статтею 145 СК України встановлено, що прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з'єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно статті 148 СК України у разі зміни прізвища обома батьками змінюється прізвище дитини, яка не досягла семи років. У разі зміни прізвища обома батьками прізвище дитини, яка досягла семи років, змінюється за її згодою. У разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. За заявою батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, дитині, яка не досягла чотирнадцяти років та якій при реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, може бути змінено прізвище на прізвище другого з батьків. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов'язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Судом встановлено, що на час народження дитини сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі. За згодою батьків при реєстрації народження [PERSON], [INFO], присвоєно прізвище матері. Позивач [PERSON] в порядку, визначеному п.1 ч.2 ст.125 СК України визнав себе батьком малолітнього [PERSON] та у відповідності до вимог ч.1 ст.145 СК України, за згодою з відповідачем визначив прізвище дитини «Леснік». Відповідач [PERSON] виховує сина самостійно. Позивач [PERSON] не приймає участі у вихованні та матеріальному забезпеченні сина та не сплачує призначені за судовим рішенням аліменти. Прешкод у спілкуванні батька з дитиною відповідач не чинить, однак, як зясовано в судовому засіданні, останній раз батько бачив дитину у віці пяти місяців. При цьому, суд не бере до уваги та критично оцінює покликання позивача та його представника про те, що прізвище малолітнього [PERSON] є перешкодою для передачі дитині у власність частини будинковолодіння в майбутньому, так як в силу ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Окрім того, судом приймається до уваги, що дитина, яка досягає 14 років може самостійно вирішити питання щодо зміни свого прізвища. Таким чином, суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, проаналізувавши матеріали справи та норми чинного законодавства, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа орган опіки і піклування Тернопільської міської ради, про зміну прізвища малолітнього [PERSON], [INFO], з «Леснік»на «Льошка»не відповідають інтересам дитини, а тому є безпідставними та не підлягають до задоволення. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed