Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цивільним позовом про стягнення з відповідача заборгованості з виплати заробітної плати в сумі 2214 грн., компенсації за невикористану відпустку в сумі 738грн. та просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 17612,00 грн., мотивуючи тим, що відповідача не розрахувався з ним при звільненні. В судовому засіданні позивач повністю підтримав позовні вимоги та суду показав, що з 18 лютого 2008 року працював електромонтажником у відповідача по 27.02.2009 року, коли був звільнений за згодою сторін. Під час роботи відповідачі не виплачували йому заробітної плати, яка була встановлена в 738грн. на місяць, на час звільнення остання заробітна плата йому була виплачена за листопад 2008 року, а тому відповідач заборгував йому 2214 грн. за три місяці перед звільненням, 738 грн. компенсації за невикористану відпустку та просить стягнути з відповідача 17612 грн. заборгованості за затримку в розрахунку при звільненні посилаючись на вимоги ст.ст.116, 117 КЗпП України. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, суду пояснила, що відповідач порушив трудове законодавство під час звільнення позивача з роботи, не сплатив заборговані суми позивачу з заробітної плати, кошти за невикористану відпустку, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Зазначає, що розрахунки заборгованості відповідача перед позивачем проведені самим позивачем, так як відповідач на звернення позивача не реагує, а тому просить позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачі, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, до суду не з"явились, причини неявки суду не повідомили, заперечень щодо позову не надали, а тому суд з врахуванням згоди позивача вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів за відсутності відповідача, заочно. Заслухавши позивача, представника позивача, оглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позов знайшов своє підтвердження в судовому засіданні і підлягає задоволенню по таким підставам. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] на підставі наказу №10/к від 18.02.2008 року був прийнятий на роботу в ТОВ «ВоЛеонБуд» електромонтажником, де працював до 07.02.2009 року, коли був звільнений за взаємною згодою сторін за ст. 36 ч.1 КЗпП України згідно Наказу № 44/1-К від 27.02.2009 року. Під час звільнення відповідач заборгував позивачу 2214 грн. заробітної плати та компенсацію за невикористану відпустку в розмірі 738грн., грошові кошти не були виплачені позивачеві під час звільнення та не виплачені до часу звернення позивача до суду, а тому з відповідача підлягають стягненню грошові кошти за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 17612 грн. згідно вимог закону, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Вищенаведене підтверджується показаннями позивача, копією трудової книжки позивача, розрахунком заборгованості за затримку розрахунку при звільненні позивача, з якого вбачається, що за 2009 рік кількість робочих днів становила 211, в 2010 році- 251 день, у 2011 році- 250 днів, у 2012 році - 28 робочих днів по час звернення позивача до суду, а тому час затримки у розрахунку становить 740 днів. Виходячи із розміру середнього заробітку позивача за один день 23,80 грн., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 17612 грн. заборгованості за затримку розрахунку при звільненні (740х23,80) відповідно до вимог ст.117КЗпП України, згідно яких в разi невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звiльненому працiвниковi сум у строки, зазначенi в статтi 116 цього Кодексу, при вiдсутностi спору про їх розмiр пiдприємство, установа, органiзацiя повиннi виплатити працiвниковi його середнiй заробiток за весь час затримки по день фактичного розрахунку Позов підлягає задоволенню відповідно до ст.116 КЗпП України, згідно вимог якої при звiльненнi працiвника виплата всiх сум, що належать йому вiд пiдприємства, установи, органiзацiї, провадиться в день звiльнення. Якщо працiвник в день звiльнення не працював, то зазначенi суми мають бути виплаченi не пiзнiше наступного дня пiсля пред'явлення звiльненим працiвником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разi спору про розмiр сум, належних працiвниковi при звiльненнi, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цiй статтi строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ст.83 КЗпП України у разi звiльнення працiвника йому виплачується грошова компенсацiя за всi не використанi ним днi щорiчної вiдпустки. Враховуючи те, що відповідачами не надано заперечень щодо розміру позовних вимог, суд вважає що розмір заборгованості відповідачами не оспорюється, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.ст. 60, 61 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.Обов»язок доказування покладаться на сторони. Відповідно до ст. 5 ч.1 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення заробітної плати та за іншими вимогами, що випливають із трудових відносин а тому з відповідача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved