Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-19 00:00:00

У жовтні 2007 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить на підставі п.2 ст.164 СК України позбавити його батьківських прав у відношенні дочки [PERSON], 17.07.2002р.н., мотивуючи тим, що після розпаду їхньої сім'ї в січні 2005 року, а саме на протязі 2,5років відповідач будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини їй не надавав, ніякої участі у вихованні дочки не приймав, жодного разу за цей період з донькою не зустрічався і не проявляв про неї батьківської турботи, хоча мав таку можливість. В судовому засіданні суду представник позивача заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з підстав, наведених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що після розірвання шлюбу [PERSON] дійсно залишив сім'ю, проживав окремо, але передавав дитині неодноразово куплені ним іграшки, одежу, а також поштовими переказами відправляв щомісячно аліменти по 200грн. Але позивачка не дозволяла йому та його батькам зустрічатися з донькою, постійно переводила її з одного дитячого садка в інший. Представник третьої особи служби у справах дітей Московського району Управління служб по справам дітей Державного департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради позовні вимоги визнав, вважав за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносне неповнолітньої дочки [PERSON],2002р.н., оскільки ними було встановлено, ще відповідач дійсно протягом значного часу ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини, зокрема у спірний період часу жодного разу з дочкою не зустрічався, ніяким іншим чином з нею не спілкувався. Представник прокуратури Московського району, з урахуванням особи відповідача, який має постійне місце роботи, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не стоїть, надає матеріальну допомогу дочці, вважає що підстав для задоволенню позову не має, тому просить в позові відмовити. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, представника 3-ї особи, прокурора, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши доводи сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по виконанню дитини (ч.2 ст.164 СК України). Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.02.2002року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], 17.07.2002р.н. До матеріалів даної справи приєднана цивільна справа №2-26178/05 Московського районного суду м. Харкова за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] з цим позовом звернулася до суду в березні 2005 року. Мотивуючи причини розпаду сім'ї, вона посилалася на те, що в період їх сімейного життя між ними постійно виникали сварки, скандали, що привело до припинення шлюбно-сімейних відносин з вересня 2004 року. З цього часу ніяких стосунків вони не підтримують, сумісного господарства не ведуть. [PERSON], який на час розгляду справи ніде не працював у зв'язку з навчанням, в судовому засіданні позов визнав і не оспорював мотивів розірвання шлюбу. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01.06.2005року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Вказане рішення набрало законної сили 11.06.2005року. Дочка сторін - [PERSON], 2002р.н., згідно довідки №1810 від 09.10.2007року виданої дільницею №35 Московської філії комунального підприємства „Жилкомсервіс", проживає з матір'ю [PERSON] і разом з нею зареєстрована за адресою: [INFO] (т.1а.с.5). Із довідки міської дитячої поліклініки №13 м. Харкова вбачається, що дитина - [PERSON],2002р.н., яка проживає за вищевказаною адресою, поставлена на медичний догляд з 27.09.2004року, а саме після приїзду з м. Херсона (т.1а.с.32). Ця обставина підтверджує те, що у зв'язку з постійними сварками і припиненням сімейних відносин донька деякий час знаходилася на вихованні у її батьків. На підтвердження того, що відповідач ніякої участі у вихованні дитини у спірний період часу не приймав, а саме не відвідував свята, не приймав участі у батьківських загальних та групових зборах, в батьківських конференціях, жодного разу не приводив і не забирав дитину з дитячого садка, не цікавився її успіхами і досягненнями, отже життям доньки не цікавився, позивачкою надані довідки із дошкільного навчального закладу №198 м. Харкова, який відвідувала [PERSON] в період з 12.10.2006р. по 10.04.2007р. та з дошкільного навчального закладу №168 м. Харкова, в якому вона перебувала з 10.04.2007р. За час перебуванні дитини у вищеназваних дитячих садках усі питання по вихованню навчанню дитини вирішувала мати, яка сама приводила та забирала дитину ( т.1а.с. 6-7, 11,33). Заперечуючи проти позову, відповідач вказував на те, що в спірний період часу він передавав дитині неодноразово куплені ним іграшки, одежу, але на підтвердження цих обставин не надав суду ніяких доказів. Також доказів стосовно того, що відповідач протягом трьох років, тобто з моменту припинення шлюбно-сімейних відносин, будь-яким чином виконував свої батьківські обов'язки по вихованню дитини, зокрема відвідував з нею будь-які культурно-масові заходи, в тому числі концерти, театри, цирк, бував у зоопарку або купував іграшки, книжки, краски для малювання, пластилін для ліпки та інше, чи поздоровляв дитину з днем народження, усно або письмово чи по телефону спілкувався з донькою, проявляв про неї турботу, [PERSON] суду надано не було, хоча відповідно до вимог ч. 1 ст.60 ЦПК України це є його обов'язком. Крім того, відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження того, що з боку позивачки йому чинилися якісь перепони в спілкуванні з дитиною, оскільки він з цього приводу ні до суду, ні в інші правоохоронні органи з відповідними заявами за спірний період не звертався. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13.06.2008 р. позов про позбавлення батьківських прав відповідача було задоволено. Ухвалою судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 23.09.2008 р. рішення районного суду залишено без змін. Ухвалою колегії Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 березня 2009 року вищезазначені рішення по справі було скасовано, справу передано на новий розгляд. В квітні 2008 р. [PERSON] звернувся до суду із адміністративним позовом до Виконавчого комітету Московської районної в м. Харкові ради про визнання недійсним Висновку опікунської ради виконавчого комітету Московської районної в м. Харкові ради від 28.03.2008 р. № 59 щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON]. Провадження по справі закрито, а позивачу розяснено право на звернення зі скаргою на висновок опікунської ради до органу, до компетенції якого входить перевірка обґрунтованості висновків опікунської ради 27.05.2009 р. відповідач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні. Позов виділено в окремо провадження до набрання законної сили рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] про позбавлення батьківський прав [PERSON] Твердження відповідача про те, що позивачка навмисно перевела доньку з одного дитячого садка до іншого, щоб він не міг спілкуватися і дитиною є безпідставними і спростовуються тим, що час роботи дитячого садка №168 встановлено з 08.00.годин до 17.00.годин, а поруч розташованого дитячого садка №198 з 08.00.годин до 19.00годин, тому для більшої зручності, оскільки [PERSON] працює до 18.00.годин, вона змушена перевести дитину в цей садок, де була група продовженого дня. Той факт, що після звернення [PERSON] з позовом до суду про позбавлення батьківських прав, відповідач почав щомісячно надсилати позивачці матеріальну допомогу у вигляді грошових переказів на утримання доньки, ще не свідчить про те, що він зараз безпосередньо приймає участь у вихованні дитини. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON]С і [PERSON]С пояснили що [PERSON] не займався вихованням і утриманням доньки, не інтересується її розвитком , з дитячого садка ніколи не забирав дитину, яка фактично його не знає, інколи за проханням позивачки вони забирали дитину з дитсадка, починаючи з 2005 року вони ніколи не бачили батька. Свідок [PERSON] пояснив, що в його присутності [PERSON] телефонував [PERSON] для того, щоб домовитися про зустріч з дочкою, але йому було відмовлено. Свідчення цього свідка не є доказом того, що [PERSON] не ухиляється від виховання і утримання дочки, бо виховувати і утримувати дочку неможливо за телефоном. Свідки [PERSON] і [PERSON] пояснили, що [PERSON] підтримує довгий час фактичні шлюбні відносини з іншим чоловіком, проживають з дочкою [PERSON], яка не памятає [PERSON] Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що позивачка постійно чинить перепони відповідачу щодо спілкування з дитиною. Суд критично ставиться до пояснень свідків, не вважає їх пояснення доказами заперечень відповідача, оскільки вони є батьками відповідача і зацікавленими особами. Органом опіки та піклування виконавчого комітету Московської у м. Харкові ради, а саме службою у справах дітей, з урахуванням документів та інших відомостей, які стосуються справи, надано висновок про те, що вони вважають доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дочки - [PERSON],2002р.н., оскільки він довгий час ухилявся від виконання батьківських обов'язків, дочку не виховував, матеріально не підтримував, не цікавився її долею. [PERSON] довгий період часу підтримує фактичні шлюбно-сімейні відносини з іншим чоловіком, який проживає разом з ними і якого її дочка визнає за батька, оскільки відповідача не пам'ятає. Отже, виникнення у житті дитини другого батька, завдасть їй моральні та душевні страждання. Суд вважає позов обґрунтованим, [PERSON] ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дочки з моменту розпаду сім'ї і до дня звернення [PERSON] до суду з цим позовом, за період розгляду справи формально звертається до навчального і лікарського закладу із запитами, і не намагається зустрітися з дочкою Відповідач [PERSON] після скасування рішення суду до матеріалів справи надав довідки із загальноосвітньої школи 1-111 ступенів № 142 про якість навчання дочки [PERSON] та про те, хто є класним керівником дитини , від 25.02.2011 р. ( т.3 а.с. 81); про стан здоровя дитини після народження з дитячої поліклініки № 13 ( т.3 а.с. 101) відповідь на скаргу на рішення про доцільність позбавлення його батьківських прав служби в справах дітей Московської районної в м. Харкові ради від 15.03.2011 р. ( т.3 а.с. 102) ; квитанції переказів на імя позивачки 262 гривні на місяць в якості аліментів ( т.3 а.с. 9), але ці докази не спростовують ухилення відповідача від виконання батьківських обовязків. Ці докази зібрані відповідачем для предявлення в суд, і не спрямовані на спілкування з дитиною, на участь у її вихованні і утриманні , бо за 262 гривні неможливо утримувати дитину і дати все необхідне для її розвитку. Твердження [PERSON] про те , що позивачка чинить перепони для спілкування його з дитиною спростовується довідкою Харківської загальноосвітньої школи № 142 від 25.02.2011 р. про те, що відповідач не приходив до школи до [PERSON], учениці [INFO], не спілкувався з вчителем, не брав участь у батьківських зборах. ( т.3 а.с. 92) Суд визнає винною поведінку відповідача, оскільки він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, суд розцінює як ухилення від виховання дитини. На підставі викладеного суд задовольняє позов.

Outcome: approved