Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

У серпні 2010 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього боргу в сумі 201656 гривень 52 копійки та судових витрат у справі. Свої вимоги мотивувала тим, що вони з відповідачем уклали договори позики, а саме: 21 травня 2008 року на суму 4000 гривень та 15000 доларів США, 23 травня 2008 року на суму 4000 доларів США із терміном повернення до 01 червня 2008 року. Свої зобовязання за цими договорами перед відповідачем вона виконала передала кошти, а [PERSON] написав їй боргові розписки. Незважаючи на взяті на себе зобовязання, відповідач борг не повертає, тому вона змушена звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Оскільки розмір процентів договором позики визначений не був, тому позивач просить стягнути їх на підставі ст. 1048 ЦК України на рівні облікової ставки Національного банку України. У судовому засіданні 25 жовтня 2011 року представник позивача збільшив заявлені вимоги (а.с. 68-69) та просив стягнути з відповідача 221635 гривень 37 копійок, з яких: - 153910 гривень сума основного боргу; - 843 гривні 20 копійок інфляційні витрати; - 15691 гривня 53 копійки 3 % річних; - 51190 гривень 64 копійки відсотки за користування коштами. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити. Пояснив суду, що відповідач відмовляється повертати кошти позивачу та затягує розгляд справи. За клопотанням відповідача була призначена судова почеркознавча експертиза, проте на повідомлення експертної установи щодо необхідності оплати судової експертизи, відповідач не реагував. Експертиза була оплачена позивачем [PERSON] Представник відповідача у судовому засіданні 16 грудня 2010 року пояснив суду, що текст розписки про отримання 4000 гривень та 4000 доларів США [PERSON] писав особисто, проте текст + 15.000$ (USD) Пятнадцать тысяч дол. СШАта підписи в верхній частині розписки дописані пізніше та виконані не [PERSON] У судовому засіданні 02 грудня 2011 року представник відповідача позов визнав частково. Пояснив суду, що [PERSON] визнає написання лише розписки від 23 травня 2008 року на суму 4000 доларів США. Факт написання ним розписки від 21 травня 2008 року про отримання 4000 гривень та 15000 доларів США він не визнає. Представник відповідача також не заперечує проти стягнення з [PERSON] 3 % річних на суму боргу в 4000 доларів США. Зазначив, що заперечує проти стягнення з [PERSON] процентів за користування наданими коштами, оскільки сплата процентів не була передбачена сторонами в договорі. Вважає, що висновок експерта, який проводив судову почеркознавчу експертизу є хибним. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між сторонами укладено два договори позики, а саме: - 21 травня 2008 року на суму 4000 гривень та 15000 доларів США; - 23 травня 2008 року на суму 4000 доларів США. На підтвердження своїх позовних вимог щодо укладення зазначених договорів позики, [PERSON] надала суду копії розписок [PERSON] (а.с. 10). Позивач зверталась до відповідача з вимогами про повернення коштів, проте [PERSON] борг не повернув. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Сторона відповідача в судовому засіданні 16 грудня 2010 року заперечувала факт написання [PERSON] боргової розписки від 21 травня 2008 року на лише та 15000 доларів США. У звязку з цим, за клопотанням представника відповідача 27 грудня 2010 року в справі була призначена судова почеркознавча експертиза. Згідно з висновком судово-почеркознавчої експертизи № 24/11-11 від 25 березня 2011 року (а.с. 55-57): - підпис від імені [PERSON] під рукописним записом +15.000$ (USD)виконаний на електрофотокопії третьої сторінки паспорту серії СО № 428233 від 01 вересня 2000 року над основним текстом розписки від 23 травня 2008 року від імені [PERSON], [INFO], виконано [PERSON]; - підпис від імені [PERSON] під рукописним записом П'ятнадцять тисяч дол. СШАвиконаний на електрофотокопії третьої сторінки паспорту серії СО № 428233 від 01 вересня 2000 року над основним текстом розписки від 23 травня 2008 року від імені [PERSON], [INFO], виконано [PERSON]; - рукописні записи +15.000$ (USD)та П'ятнадцять тисяч дол. СШАвиконані на електрофотокопії третьої сторінки паспорту [PERSON] серії СО № 428233 від 01 вересня 2000 року над основним текстом розписки від 23 травня 2008 року від імені [PERSON], [INFO], виконано [PERSON] У судовому засіданні 02 грудня 2011 року, не погоджуючись з висновком судової експертизи, представник відповідача просив призначити повторну комісійну судово-почеркознавчу експертизу (а.с. 96-97). Посилався на те, що висновок проведеної експертизи не є однозначним, чітким і зрозумілим. Експертом виявлені розбіжності координації рухів першої групи, при цьому в вільних зразках почерку порушення координації рухів першої групи відсутні, у висновку вказується, що дані розбіжності на категоричність висновку експерта не впливають, оскільки викликані дією якихось збиваючих факторів. При цьому експерт не може вказати дія якого саме збиваючого фактора викликала дане порушення координації рухів. Разом з тим, у своєму висновку експерт дав повний аналіз поставлених перед ним питань. Експертний висновок містить детальний опис досліджень, які проводив експерт, та чіткі відповіді на поставлені питання, що свідчить про те, що висновок експерта відповідає вимогам ст. 66 ЦПК України. У розпорядження експерта були надані матеріали цивільної справи, витребувані судом та надані сторонами документи, вільні зразки підпису [PERSON], експерт попереджений про кримінальну відповідальність. Дослідження проводилося експертом, які має фахову підготовку в даній області знань. Складений висновок є повним і обґрунтованим та не викликає сумніву в безсторонності експерта. Доводи, зазначені представником [PERSON] у заяві, не ґрунтуються на законі, носять оціночний характер та не спростовують висновок експертів. Будь-яких доказів на підтвердження того, що [PERSON] не писав боргову розписку на суму 4000 гривень стороною відповідача суду надано не було. У звязку з цим суд відмовив у призначенні повторної експертизи. За таких обставин, оцінивши надані в справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про стягнення коштів з [PERSON] за борговими розписками від 21 травня 2008 року на суму 4000 гривень і 15000 доларів США та від 23 травня 2008 року на суму 4000 доларів США знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню. Стосовно стягнення боргу в розмірі 15000 доларів США та 4000 доларів США слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Рішення ухвалюється судом 02 грудня 2011 року. Офіційний курс гривні до американського долару США в цей день складає 7,9899 гривні за один долар США. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог. Станом на 02 грудня 2011 року офіційний курс НБУ є більшим ніж той, за яким позивач надав суду розрахунок боргу (7,8927 за один долар США). Зазначене є правом позивача, тому суд вважає, що його вимоги ґрунтуються на законі. За таких обставин стягненню з відповідача, крім боргу в 4000 гривень підлягає стягненню і сума 149961 гривню 30 копійок (гривневий еквівалент 19000 доларів США). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних. Позивачем надано розрахунок інфляційних втрат, нарахованих на суму боргу в українській гривні 4000 гривень. Сума таких втрат складає 843 гривні 20 копійок. Також розрахунок позивача містить розмір 3 % річних, які просить стягнути позивач 15691 гривню 53 копійки. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Укладеним між сторонами договором розмір процентів визначений не був. Позивач надала суду розрахунок процентів суми боргу з урахуванням на облікової ставки Національного банку України, що складає 51190 гривень 64 копійки. Надані суду розрахунки загальної суми заборгованості [PERSON] за борговими розписками станом на 25 жовтня 2011 року надані суду і відповідають вимогам закону (а.с. 70-72). Зазначені розрахунки перевірені судом і, зазначені в них суми, підлягають стягненню в межах вимог, заявлених стороною позивача. З урахуванням задоволення вимог позивача, стягненню з відповідача також підлягають витрати на сплату судового збору в розмірі 1700 гривень та 120 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved