overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що він з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 21 квітня 2007року, від шлюбних стосунків мають неповнолітню дитину, сина -[PERSON], [INFO], який проживає з Відповідачем і знаходиться на її утриманні. Позивач зазначає, що з 2010року шлюбні відносини між ним та відповідачем фактично припинилися, спільне господарство не ведеться. Внаслідок несумісності характерів, різності поглядів на ведення господарства та виховання дитини, між нами втрачено почуття кохання та поваги один до одного. Вважаючи примирення та подальше збереження сім'ї неможливим, просить розірвати шлюб, укладений між ним та Відповідачем, зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 188. Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій позовні підтримує повністю, просив шлюб розірвати, а позов задовольнити. Відповідач також в судове засіданні не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просить позов задовольнити, шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу залишити прізвище, яке є в неї з моменту державної реєстрації шлюбу, а саме: «[PERSON]». Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, вважає можливим ухвалити судове рішення про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованими шлюбі з 21 квітня 2007року (а.с.4). Від сумісного подружнього життя мають неповнолітню дитину, сина -[PERSON], [INFO], який проживає з Відповідачем і знаходиться на її утриманні (а.с.5).Також судом встановлено, що сім'я сторін по даній справі фактично розпалась з 2010року, на даний час вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, ніяких відносин не підтримують. Сторони категорично наполягають на розірванні шлюбу, що говорить про їх стійке волевиявлення на припинення сімейних відносин. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Приймаючи до уваги згоду Відповідача на розірвання шлюбу і відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає що причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягають задоволенню. Витрати по реєстрації розірвання шлюбу суд вважає за необхідне покласти на Позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на наступне. Позивачка з 14 вересня 1962 року знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Вони проживають однією сім'єю за адресою: [ADDRESS]. З моменту виходу на пенсію 14 лютого 1991 року позивачка знаходиться на повному утриманні чоловіка, оскільки він отримує пенсію значно вищу, ніж вона. Позивачка є дуже хворою людиною, потребує постійного догляду, оскільки перенесла тяжкі хірургічні операції, після чого не може пересуватися самостійно. У зв‘язку з цим позивачка потребує матеріальної допомоги, так як інших джерел доходів окрім пенсії не має і не працює. Добровільно відповідач не завжди в потрібний час надає матеріальну допомогу дружині на її утримання. Просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 5870 гривень щомісячно з дня пред'явлення позову. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини. 14 вересня 1962 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем у Калінінському рай бюро ЗАГС м. Донецька, актовий запис за № 1823. Відповідно до ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до довідки № 0542/152 від 11.01.2012 року, виданої УПФУ в Ворошиловському районі м. Донецька, пенсія [PERSON] станом на січень 2012 року складає 11741,03 гривень. Тобто судом встановлено, що відповідач [PERSON] має можливість надавати дружині матеріальну допомогу. Разом з тим, відповідно до довідки № 0542/151 від 11.01.2012 року, виданої УПФУ в Ворошиловському районі м. Донецька, пенсія [PERSON] станом на січень 2012 року складає 1170,19 гривень. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про державний бюджет України на 2012 рік»з 01.01.2012 року прожитковий мінімум в Україні складає 1017,00 гривень, а прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, 822 гривні. Тобто пенсія позивачки [PERSON] забезпечує їй встановлений законом прожитковий мінімум. Таким чином, позивачка [PERSON] не є особою, що потребує матеріальної допомоги. Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. На підставі ст. 75 Сімейного кодексу України, та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого Відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку Донецької області від 31.01.2009, актовий запис № 37. Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина – [PERSON], народження 09 квітня 2009 року. Шлюбні відносини між сторонами припинені з січня 2012 року, подальше спільне життя неможливе. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, дала пояснення аналогічні викладеним у позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували у шлюбі. Цей факт підтверджується наданим суду свідоцтвом про укладення шлюбу, зареєстрованим 31 січня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку Донецької області, актовий запис № 37. Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина – [PERSON], народження 09 квітня 2009 року, що підтверджується наданою суду копією свідоцтва про народження. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з січня 2012 року. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, суперечок про розділ майна та місце проживання дитини немає, примирення вважають неможливим. Дитини залишається проживати з позивачкою. При таких умовах, суд вважає, що сім’я фактично припинила існування і шлюб між сторонами підлягає розірванню, оскільки перебування у шлюбі буде порушувати права та інтереси сторін. На підставі ст. ст. 105, 109, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-12 00:00:00

Позивач звернувся з позовною заявою до суду до відповідача про стягнення суми боргу за кредитним договором, посилаючись на наступне. 24.07.2008 року між Акціонерним банком «Український бізнес банк», правонаступником якого є Публічний акціонерний банк «Український бізнес банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № АП-857. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 11 327,42 гривень Відповідач зобов’язаний був повернути кредит та плату за користування (відсотками) не пізніше 24.07.2008 року. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Станом на 08.02.2012 р. утворилась заборгованість, що становить: заборгованість за кредитом – 9 443,82 грн.; заборгованість за відсотками – 7 966,69 грн. Всього заборгованість за кредитом складає: 17 410,51 грн. Представник позивача в судове засідання з’явився, підтримав позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з’явився. Про час та місце проведення судового засідання був належним чином повідомлений. Причини неявки суду не відомі. Тому суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. Суд, з’ясувавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, вважає позов підлягаючим задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 24.07.2008 року між Акціонерним банком «Український бізнес банк», правонаступником якого є Публічний акціонерний банк «Український бізнес банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № АП-857. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 11 327,42 гривень Відповідач зобов’язаний був повернути кредит та плату за користування (відсотками) не пізніше 24.07.2008 року. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Станом на 08.02.2012 р. утворилась заборгованість, що становить: заборгованість за кредитом – 9 443,82 грн.; заборгованість за відсотками – 7 966,69 грн. Всього заборгованість за кредитом складає: 17 410,51 грн. У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і вимогам ЦК України. У відповідності ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свої зобов'язання і на підставі ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Вказані обставини дають суду підстави стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за вищевказаним кредитним договором, оскільки позов є обґрунтованим та заснованим на законі, в зв’язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі. На користь позивача підлягає стягненню з відповідачів сума заборгованості за кредитом у розмірі 17 410,51 грн. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена позивачем при подачі позовної заяви судовий збір у встановленому законом розмірі 214,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-12 00:00:00

29.02.2012 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, зазначаючи, що 07.01.2011 року помер її чоловік, [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 0,9980 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Розівської сільської ради Новоазовського району, грошових вкладів. Вона, позивач, є спадкоємицею першої черги. Спадщину прийняла своєчасно, т.я. проживала за однією адресою зі спадкодавцем. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади, але їй було відмовлено в оформленні спадкових прав на вищезазначену земельну ділянку у зв`язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа. Просила визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,9980 га для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Розівської сільської ради Новоазовського району. Позивач судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, просить позов задовольнити. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 07.01.2011 року помер чоловік позивача, [PERSON] (а.с.6,7). Після його смерті залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 0,9980 га для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Розівської сільської ради Новоазовського району (а.с.9). Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємицею першої черги. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України позивач вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки своєчасно звернулася до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини. З огляду на зазначене, суд вважає, що за позивачем слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-12 00:00:00

Позивач 20.02.2012 року звернулася до суду з зазначеним позовом до відповідача. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі, який зареєстровано 19.10.2002 року відділом РАЦС Новоазовського районного управління юстиції Донецької області, актовий запис №75. Від шлюбу мають доньку Юлію, [INFO]. Позивач вказує, що протягом тривалого часу шлюбні стосунки з відповідачем по справі припинені, вони проживають окремо, що віддалило їх одне від одного, зробило чужими. Спільне господарство не ведуть, крім того вона має намір створити нову сім»ю. Спору про розділ майна та місце проживання дитини немає. Просила шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка у судове засідання не з’явилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог і розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з’явився, надав суду згоду на розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, беручи до уваги наполягання позивача на розірванні шлюбу, згоду відповідача на розлучення, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 19 жовтня 2002 року зареєстрованому відділом РАЦС Новоазовського районного управління юстиції Донецької області, актовий запис №75, від шлюбу мають неповнолітню доньку Юлію, [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені протягом тривалого часу. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вже фактично створила нову родину, відповідач на розірвання шлюбу згоден, спору про розділ майна та місце проживання дитини між ними немає. Проаналізувавши добуті у судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, примирення між подружжям неможливе, збереження шлюбу суперечить їх інтересам, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов [PERSON] суд задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-12 00:00:00

В лютому 2012 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що вона перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому 29 листопада 2007 року у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №1447. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей –сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Шлюб у сторін перший. Вважає подальше збереження їх сім’ї з відповідачем неможливим і на примирення з ним вона не згодна. Фактично шлюбні відносини між ними відсутні з січня 2012 року, спору про розділ спільного майна та місце проживання дітей між собою не мають, тому просила суд шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка повністю підтримала свої позовні вимоги, підтвердила суду доводи своєї позовної заяви, і просила суд задовольнити свої позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позову не заперечував, вважає не можливим збереження їх шлюбу з позивачкою, про що надав суду письмову заяву, яка залучена до матеріалів справи. Суд, вислухавши сторони та дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та задовольняє його у повному обсязі відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що між подружжям склались неприязливі стосунки, шлюбні відносини вони не підтримують з січня 2012 року, проживають окремо, спільне господарство не ведеться, сім’я фактично розпалась та позивачка наполягає на розірванні шлюбу, тому шлюб між ними має бути розірваний. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-12 00:00:00

Позивач, посилаючись на те, що від шлюбних відносин з відповідачем у справі –[PERSON], вони мають неповнолітню дитину –[PERSON], [INFO], який знаходиться на її повному утриманні, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, звернулася до суду з позовом та просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ?? частини з усіх видів заробітку /доходу/ відповідача, щомісячно, до досягнення дитини повноліття, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку /доходу/ відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною 3-х річного віку, тобто до 4 липня 2012 року. У попередньому судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги. Відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнав, проти стягнення з нього аліментів на дитину та дружину у розмірі, визначеному позивачем, не заперечував. Суд, вислухавши думки сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому є законні підстави для ухвалення рішення у попередньому судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-12 00:00:00

Позивач у лютому 2012 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, пояснивши в заяві, що 10 березня 2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір №002-20091-100307. Відповідно до пункту 1.1. Договору, позивач зобов’язується надати відповідачу кредит у сумі 2040 грн. 22 коп. на придбання певного майна/послуг на умовах, визначених договором, із остаточним терміном повернення кредиту та сплати процентів і комесійних по ньому не пізніше 09.03.2010 року. Позивач свої зобов’язання по Договору виконав, про що свідчить меморіальний ордер № 8158759 від 12.03.2007 року, та рахунок-фактура № 501/1320 від 10.03.2007 року. Відповідач порушив умови договору, станом на 14 грудня 2011 року заборгованість відповідача перед банком становить 2288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) грн. 71 коп. Просить суд позов задовольнити, стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не з’явився, надав до суду заяву щодо розгляду справи у його відсутності, позов підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання з’явився, не заперечував проти задоволення позову, підтвердивши факт існування заборгованості. Суд, вислухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає що за таких підстав позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов’язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов’язання внаслідок односторонньої відмови від зобов’язання, якщо встановлено договором або законом, або розірвання договору: заміна умов зобов’язання: сплата неустойки: відшкодування збитків та моральної шкоди. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до статті 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду с позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, де зазначає, що з відповідачем по справі перебувала в шлюбі з 16 вересня 2005 року. Від подружніх стосунків мають сина –[PERSON], [INFO]. Батько матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Дитина постійно проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на утримання неповнолітнього сина до його повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності з частиною 4 статті 174 ЦПК| України у|| разі визнання| відповідачем позову суд за наявності| для того законних| підстав ухвалює| рішення про задоволення| позову.|| Відповідно до наданого до суду свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] його батьком є [PERSON] (а.с.4) Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 27 вересня 2010 року шлюб між сторонами розірвано. (а.с.5). Дитина проживає з матір’ю. (а.с.7)| Згідно до статті 180 СК України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, судом встановлено, що відповідач, є батьком дитини, матеріальну допомогу не надає, позивач бажає одержувати аліменти на утримання сина за рішенням суду. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Суд допускає негайне виконання судового рішення в межах стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до частини 3 статті 88 ЦПК України судовий збір суд стягує з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved