Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-23 00:00:00

16.09.2011 року позивач ПАТ «КБ «Надра»звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого вказав, що відповідно до кредитного договору № ПК 240/08-07 від 03.09.2008 року [PERSON] отримала в ВАТ КБ „Надра” кредит у розмірі 25000 грн. строком до 19.09.2011 року зі сплатою за користування кредитом 3,2 % на місяць. 03.09.2008 року між ВАТ КБ «Надра»та [PERSON] було укладено договір поруки, за якими останній взяв на себе зобов’язання відповідати у повному обсязі перед позивачем за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов’язань, що витікають з кредитного договору. У порушення умов кредитного договору позичальник свої зобов’язання виконував не належним чином, а з квітня 2009 року взагалі припинив проводити платежі. Згідно п. п. 4.1., 4.2, 4.3 Кредитного договору у разі прострочення строку сплати мінімально необхідного платежу банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов’язань щодо повернення кредиту та позичальник повинен сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, а також фіксований штраф у розмірі 30 грн., штраф у розмірі 10% від суми кредиту за кожен випадок. Відповідачі свої зобов’язання у добровільному порядку не виконують. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором, розмір якої станом на 02.02.2011 року склав 50798,36 грн., з яких заборгованість за кредитом –25000 грн., за нарахованими відсотками –19520,02 грн., нарахована пеня у сумі 5918,34 грн., нарахований штраф у розмірі 360 грн., а також понесені банком витрати по сплаті судового збору у розмірі 507,98 грн., витрати на інформаційно – технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. До початку судового засідання від представника позивача надійшла заява з проханням розглянути справу за його відсутністю, ухвалити по справі заочне рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з’явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходило. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, з урахуванням думки представника позивача, який просив ухвалити рішення при заочному розгляді справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено наступне. Як вбачається з кредитного договору № ПК 240/08-07 від 03.09.2008 року / а. с. 4/, що був укладений між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра»та [PERSON], остання отримала в ВАТ КБ „Надра” кредит на споживчі цілі у розмірі 25000 грн. строком до 19.09.2011 року зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 3,2 % на місяць. Згідно п. п. 3.2.3, 4.1, 4.2, 4.3 Кредитного договору у разі прострочення строку сплати мінімально необхідного платежу банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов’язань щодо повернення кредиту та позичальник повинен сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, а також фіксований штраф у розмірі 30 грн., штраф у розмірі 10% від суми кредиту за кожен випадок. З метою забезпечення виконання зобов’язань за кредитним договором № ПК 240/08-07 від 03.09.2008 року 03.09.2008 року між ВАТ КБ «Надра»та Ялупліним [PERSON] був укладений договір поруки № ПК1-240/08-07 / а. с. 6/, за якими останній взяв на себе зобов’язання відповідати у повному обсязі перед ВАТ КБ «Надра»за належне виконання [PERSON] взятих на себе зобов’язань в повному обсязі заборгованості за кредитом та /або відсотками за кредит, а також штрафів та пені, в строки та на умовах, обумовлених Кредитним договором. З п. 1.2 Договору поруки вбачається, що поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед Банком на всю суму заборгованості. Згідно п. 2.2. договору поруки поручитель зобов’язаний виконати взяті на себе зобов’язання за договором не пізніше 3 банківських днів з моменту отримання повідомлення від кредитора про невиконання позичальником зобов’язань і необхідності їх виконання поручителем. Згідно розрахунку заборгованості / а. с. 12/ станом на 02.02.2011 року існувала заборгованість за кредитним договором № ПК 240/08-07 від 03.09.2008 року у розмірі 50798,36 грн., з яких заборгованість за кредитом –25000 грн., за нарахованими відсотками –19520,02 грн., нараховані пеня у сумі 5918,34 грн., штраф у розмірі 360 грн. Доказів, що на сьогодні відповідачі виконали свої зобов’язання перед позивачем у добровільному порядку, суду не надано. Згідно з ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа / кредитор/ зобов’язується надати грошові кошти / кредит / позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов”язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов”язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Згідно з ч.2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодаства. Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов’язань забезпечується неустойкою, порукою, гарантією, заставою, утриманням. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов’язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно. Виходячи з наведеного, у суду немає підстав для відмови позивачеві у задоволенні його вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки вони знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. У судовому засіданні встановлено, що між сторонами існували договірні відносини, які виникли внаслідок укладання кредитного договору № ПК 240/08-07 від 03.09.2008 року між банком –позивачем ВАТ КБ «Надра»та відповідачем [PERSON] Поручителем повернення суми кредиту та проведення відповідних виплат за відсотками та штрафними санкціями є відповідач [PERSON] на підставі договору поруки № ПК1-240/08-07 від 03.09.2008 року. Через порушення умов кредитного договору з боку позичальника [PERSON] своєчасне погашення кредиту, відсотків та комісії не відбулося, внаслідок чого було нараховано пеню, яку передбачено умовами кредитного договору. Станом на 02.02.2011 року існувала заборгованість за кредитним договором № ПК 240/08-07 від 03.09.2008 року у розмірі 50798,36 грн., з яких заборгованість за кредитом –25000 грн., за нарахованими відсотками –19520,02 грн., нарахована пеня у сумі 5918,34 грн., штраф у розмірі 360 грн. На час ухвалення судом цього рішення строк дії кредитного договору закінчився. Відповідачі несуть солідарну відповідальність за зобов’язаннями кредитора перед банком –позивачем. Тому суд вважає за необхідне стягнути суму заборгованості за кредитним договором № ПК 240/08-07 від 03.09.2008 року у розмірі 50798,36 грн. з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку. Що стосується позову в частині стягнення судових витрат, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з платіжних доручень / а. с. 18, 19/, банком - позивачем сплачено на користь держави судовий збір у розмірі 507,98 грн. та витрати на інформаційно –технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. Таким чином, позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved