Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача в якому просила суд розірвати договір довічного утримання між нею та відповідачем, який було укладено у Першій Павлоградській державній нотаріальній конторі 01 грудня 2007 року, реєстровий № 1-6338 та зняти та зняти арешт на відчуження зазначеного в договору будинку [ADDRESS] покласти на відповідача судові витрати по справі. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначила що 27 липня 2007 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, 01 грудня 20007 року між нею та відповідачем був укладений договір довічного утримання, що був зареєстрований в Першій Павлоградській державній нотаріальній конторі. 15 березня 2011 року шлюб між ними було розірвано. Фактично шлюбні відносини припинені з листопада 2010 року, вона проживає в своїй квартирі і не буває в будинку [ADDRESS] отже не виконує своїх функцій як доглядач за відповідачем, не готує, не купує їжу, не здійснює медичну допомогу та інше. Пенсія позивачки становить 700 грн. і вона вже не може утримувати відповідача оскільки йому кожен день потрібно купувати пиво, цигарки, м'ясо, ковбасу. Своєї пенсії відповідач їй не надає. Оскільки спільно вони проживати не можуть и виконувати умови передбачені договором довічного утримання вона не може, просила розірвати договір довічного утримання. В судове засідання не з'явився представник третьої особи Першої Павлоградської нотаріальної контори, була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги посилаючись на доводи наведені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, та пояснив суду що дійсно вони перебували з 2007 року з позивачкою в шлюбі і в грудні 2007 року уклали договір довічного утримання. За зазначеним договором, з моменту його державної реєстрації позивачка набуває право власності на будинок [ADDRESS] Однак не зважаючи на вказаний договір позивачка умовила його в судовому засіданні в 2009 році визнати позов про поділ спільного майна подружжя і ввела суд в оману, оскільки на момент винесення рішення згідно договору довічного утримання, позивачка у власності вже мала будинок [ADDRESS]. Згідно рішення суду за позивачкою було визнано право власності на ? частину будинку [ADDRESS] Таким чином, якщо зараз договір довічного утримання буде розірвано за позивачкою все одно залишиться право власності на ? частину його будинку, а потім вона і взагалі вижене його з будинку. Вислухавши позивачку, відповідачку, дослідивши матеріали справи, в тому числі і матеріали цивільної справи № 2-5224/09 за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підставах. Так, в судовому засіданні було встановлено, що сторони з 27 липня 2007 року знаходились в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб ( а.с. 12). Позивачу на підставі договору купівлі продажу житлового будинку від 01 червня 2007 року належав будинок [ADDRESS] 01 грудня 2007 року між позивачкою та відповідачем був укладений договір довічного утримання відповідно доя кого позивачка набула у власність житловий будинок [ADDRESS] та зобов'язалась забезпечувати відповідача утриманням та доглядом довічно на умовах договору. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 15 березня 2011 року шлюб між сторонами було розірвано ( а.с 7) Однак як було встановлено в судовому засіданні позивачка в 2009 році, будучи власницею будинку [ADDRESS] в м. Павлограді на підставі договору довічного утримання, звернулась до Павлоградського міськрайонного суду з позовом про поділ спільного майна подружжя, надав суду витяг є реєстру прав власності від 05.09.2007 року де власником будинку [ADDRESS] в м. Павлограді зазначений відповідач, та просила суд визнати за нею право власності на ? частину домоволодіння [ADDRESS] Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 листопада 2009 року за позивачкою було визнано право власності на ? частину будинку [ADDRESS] та за відповідачем було визнано право власності на ? частину буд. [ADDRESS] Згідно ч. 1 ст. 756 ЦК України, у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. Однак, враховуючи те, що повернути сторони в первинний стан, тобто повернути відповідачу передане ним за договором довічного утримання не має можливості, оскільки позивачка вже має на праві власності ? частину будинку [ADDRESS], окрім переданого за договором права власності на весь зазначений будинок, суд вважає позов не може бути задоволено. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed