Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зазначеним позовом, посилаючись, що [PERSON] являється власником легкового автомобіля [NUMBER]. 01.12.2009 року близько 10-30 години [PERSON] під час виконання своїх трудових обовязків керував на підставі дорожнього листа технічно справним автомобілем [NUMBER], який належить ПАФ «Колос» с.Житні Гори Рокитнянського району. При цьому, водій [PERSON], рухаючись по проїзній частині дороги, що має по одній смузі для руху транспортних засобів у кожному напрямку по вул.Леніна в с.Житні Гори Рокитнянського району у напрямку центру смт.Рокитне, в порушення п.п.1.5, 2.3-«б», 10.1, 34.1.1 Правил дорожнього руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, а саме - водію автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON], що рухався по своїй смузі руху в попутному напрямку, з метою виконання маневру розвороту ліворуч, почав виконувати даний маневр та допустив зіткнення з вказаним автомобілем. Зазначають, що в результаті вказаної пригоди [PERSON] отримала згідно висновку судово-медичної експертизи №40/Д від 16.03.2010 року тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому п»ясної кістки, які по ступеню тяжкості відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. 09.07.2010 року постановою судді Рокитнянського районного суду Київської області Литвина Тараса Володимировича звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України у зв»язку із зміною обстановки та обставин події, тобто з нереабілітуючих підстав. [PERSON] вважає, що винними діями працівника відповідача їй заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 16570-89 грн. та моральну в розмірі 50000-00 грн., яку просить стягнути на свою користь з відповідача. Інший позивач [PERSON] також просить стягнути з відповідача на свою користь 20000-00 грн. моральної шкоди. Незважаючи на неодноразові виклики до суду для дачі особистих пояснень щодо заявленого позову, позивачі в судове засідання не зявилися. В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав за викладених у ньому обставин та пояснив суду, що його довіритель [PERSON] на час дорожно-транспортної пригоди вимог ПДР України не порушував, а здійснював обїзд перешкоди, якою був автомобіль під керуванням третьої особи. Причиною пригоди стало порушення правил дорожного руху третьою особою, який, різко рушив автомобілем вліво на час обїзду його автомобіля [PERSON], чим створив аварійну ситуацію. Його довіритель не мав технічної можливості уникнути зіткнення. Просив позов задовольнити в повному обсязі заявлених вимог. Представник відповідача позов не визнав та пояснив суду, що у відповідності до отриманих у справі доказів, зокрема, висновків судової автотехнічної експертизи, водій автомобіля «ЗАЗ DAEWOO» при заданій дорожній обстановці відповідно до його показів мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування. Тобто, має місце обопільна вина, частки в якій є рівними, що виключає підстави для задоволення позову. Просив у задоволенні позову відмовити. Третя особа підтримав позицію представника відповідача та пояснив суду, що дійсно він рухався по вулиці Леніна в с.Житні Гори на автомобілі[NUMBER], який належить ПАФ «Колос» і при підїзді до магазину призупинився на своїй полосі руху, включив лівий покажчик повороту, переконався у відсутності сторонніх транспортних засобів, подивившись попереду себе та в дзеркало заднього виду водія, та став повертати ліворуч. В той час, коли він вже виїхав на зустрічну смугу руху, відчув удар у задню частину автомобіля. Удар автомобіля «ЗАЗ DAEWOO» прийшовся у заднє ліве колесо. У задоволенні позову просив відмовити. Заслухавши представників сторін, третю особу, дослідивши матеріали даної справи, матеріали кримінальної справи № 1-64/10 по обвинуваченню [PERSON] за ч.1 ст.286 КК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 01.12.2009 року близько 10-30 години [PERSON] під час виконання своїх трудових обовязків керував на підставі дорожнього листа технічно справним автомобілем [NUMBER], який належить ПАФ «Колос» с.Житні Гори Рокитнянського району. При цьому, водій [PERSON], рухаючись по проїзній частині дороги, що має по одній смузі для руху транспортних засобів у кожному напрямку по вул.Леніна в с.Житні Гори Рокитнянського району у напрямку центру смт.Рокитне, в порушення п.п.1.5, 2.3-«б», 10.1, 34.1.1 Правил дорожнього руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху, а саме - водію автомобіля [NUMBER] під керуванням [PERSON], що рухався по своїй смузі руху в попутному напрямку, з метою виконання маневру розвороту ліворуч, почав виконувати даний маневр та допустив зіткнення з вказаним автомобілем, який на той час став здійснювати його обїзд. Останній у свою чергу в порушення вимог п.12.3 Правил… не застосував своєчасно екстренного гальмування в заданий момент виникнення небезпеки для свого руху, хоча мав таку можливість і що у свою чергу попередило б зіткнення транспортних засобів за даних дорожніх обставин. Власником легкового автомобіля [NUMBER] являється позивач [PERSON], яка на час пригоди знаходилася у останньому в якості пасажира та отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому пясної кістки. Викладене підтверджується сукупністю наявних у справі та досліджених у судовому засіданні доказів, якими є: ●Протокол огляду місця дорожно-транспортної пригоди зі схемою ДТП та фототаблицею від 01.12.2009 року; ● Висновки судових автотехнічних експертиз № 85 від 21.05.2010 року та № 257 від 19.12.2011 року; ●Висновок судово-медичної експертизи № 40-Д від 16.03.2010 року; ●Звіт про оцінку матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу від 07.07.2010 року з протоколом огляду колісного транспортного засобу та фототаблицею. У відповідності до положень ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. При цьому законодавець визначив відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.1188 вказаного Кодексу, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Загальні підстави відшкодування майнової шкоди визначають положення ст. 1166 ЦК України, за якими майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи направомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а остання звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. У відповідності до викладеного та встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що порушення обома учасника дорожно-транспортної пригоди 01.12.2009 року близько 10-30 години в .с.Житні Гори Рокитнянського району Київської області вимог ПДР України, а саме [PERSON] вимог п. 10.1, п.34 , а [PERSON] п.12.3, перебувають у прямому причинно-наслідковому звязку з даною пригодою і частка вини у скоєнні дорожно-транспортної пригоди третьої особи у справі [PERSON], під керуванням якого перебував автомобіль [NUMBER], який належить ПАФ «Колос» с.Житні Гори Рокитнянського району, становить 60 відсотків, іншого учасника дорожно-транспортної пригоди в особі позивача у справі - [PERSON], під керуванням якого перебував автомобіль [NUMBER], в розмірі 40 відсотків. Тобто, винними в ДТП є обидва її учасники. За таких встановлених обставин та висновків суду заявлений [PERSON] розмір відшкодування заподіяної матеріальної шкоди має бути визначений в розмірі 60 відсотків від належно обґрунтованого розміру останнього, який складається із вартості відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER] в сумі 15682-00 грн. та вартості найму евакуатора в сумі 350-00 грн.. Зважаючи на викладене, що розмір заподіяного та заявленого [PERSON] матеріального збитку в сумі 16032-00 грн. не оспорюється відповідачем та третьою стороною у справі, на переконання суду є обґрунтованим, з огляду на частку вини в дорожно-транспортної пригоди третьої особи у справі, суд приходить до висновку, що до відшкодування матеріальної шкоди на користь [PERSON] має бути визначена сума розміром 9619-00 грн.. Що стосується відшкодування заявленої [PERSON] вимоги про відшкодування моральної шкоди, то суд з урахуванням встановлених обставин справи вважає, що остання мала місце. Разом з тим, з урахуванням обставин дорожно-транспортної пригоди, наявності та розміру вини у скоєнні пригоди з боку позивача у справі [PERSON], з огляду на принцип розумності та справедливості суд приходить до висновку, що справедливою сумою такого відшкодування є 12000-00 грн.. Щодо вимоги [PERSON] про відшкодування заподіяної йому моральної шкоди, то суд не знаходить її обгрунтованою. Ним не подано до суду жодного належного та достатнього доказу заподіяння йому такої внаслідок дорожно-транспортної пригоди, а тому у задоволенні такої вимоги необхідно відмовити. Таким чином, позов підлягає до часткового задоволення. Від сплати судового збору позивач [PERSON]А звільнена. Понесені нею судові витрати на загальну суму 658-89 грн. підлягають частковому відшкодуванню з відповідача в розмірі 60 відсотків від вказаної суми, що становить 395-33 грн...

Outcome: partial