Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-05 00:00:00

Позивач у лютому 2011 року звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою, в якій просив суд: - стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 4 343 101 грн. 95 коп.; - стягнути з відповідача судові витрати по справі. В судовому засіданні представник ПАТ «[PERSON] Аваль»позовні вимоги підтримав у повному обсязі, на задоволенні позову наполягав. Відповідач позовні вимоги не визнав та в свою чергу подав зустрічний позов, в якому просив суд розірвати договір поруки №12/03-00/006 від 18 лютого 2009 року, укладений між ПАТ «[PERSON] Аваль»та [PERSON] Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги ПАТ «[PERSON] Аваль»такими, що підлягають задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити, з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти: 25 лютого 2008 року між позивачем та ТОВ «Опті Метал Трейд»був укладений договір про надання споживчого кредиту № 010/03-00/35-08, відповідно до умов якого ТОВ «Опті Метал Трейд»була відкрита відновлювальна кредитна лінія з лімітом кредитування 3 000 000 грн. строком до 18 лютого 2009 року та сплатою 14% річних. Відповідно до умов кредитного договору, позичальник зобов'язався належним чином прийняти, використовувати і повернути банку отримані кошти, а також здійснювати плату за кредит у терміни, встановлені кредитним договором. Судом встановлено, що попри взяті на себе зобов'язання позичальник не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановленні кредитним договором терміни. Судом встановлено, що позичальник зобов'язаний був щомісячно повертати частинами кредитні кошти, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, а також на вимогу банку сплачувати штраф та пеню. Судом встановлено, що банк свої зобов'язання по наданню кредиту виконав в повному обсязі, а позичальник з моменту отримання кредитних коштів, свої обов'язки по поверненню кредиту згідно графіку погашення кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом не виконує. Оскільки відсотки є платою за користування кредитом, то вони нараховуються та підлягають сплаті за весь час користування кредитними коштами, до моменту повного погашення суми наданого кредиту. Судом встановлено, що станом на 15.12.2010 року заборгованість позичальника перед банком складає 4 343 101 грн. 95 коп. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст.509, 526 ЦК України, зобов'язанням є правові відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати строкового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що між банком та [PERSON] був укладений договір поруки №12/03-00/006 від 18 лютого 2009 року відповідно до умов якого остання зобов'язалася перед банком відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до ст.554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ст.543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. В судовому засіданні представник позивача пояснив суду, що банком на адресу відповідача було направлено заяву про наявність у позичальника простроченої заборгованості за кредитним договором та висувалася вимога про погашення заборгованості, однак на день подання позовної заяви до суду зобов’язання за кредитним договором так і не виконанні. Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 4 343 101 грн. 95 коп. У зв’язку із задоволенням позову публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль»до [PERSON], третя особа –товариство з обмеженою відповідальністю «Опті Метал Трейд»про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку, що вимоги зустрічного позову –[PERSON] до публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль», третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Опті Метал Трейд»про розірвання договору поруки - є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ст.88 ЦПК України та враховуючи результат вирішення справи, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 1700 грн. в рахунок відшкодування оплати судового збору та 120 грн., в рахунок відшкодування оплати ІТЗ, а всього 1 820 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved