Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років . В обґрунтування позовних вимог позивачка в позовній заяві і представник позивачки в ході судового засідання посилалися на те, що сторони перебувають у шлюбі з 17 липня 2004 року. В шлюбі народився син [PERSON] [INFO], який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Вказала, що з пологового будинку їх з сином відповідач не забирав, після виписки з лікарні сином не цікавився, матеріальної допомоги на його утримання не надавав і не надає, не має наміру виконувати батьківські обовязки, а тому позивачка вимушена звертатися до суду про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина і окремо на своє утримання, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною і не має можливості працювати. Оскільки позивачці невідомий розмір доходу який має відповідач, однак їй відомо, що він є засновником та директором приватного підприємства, а тому вважає за доцільне просити суд про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. Просили суд стягнути з відповідача на її користь на її утримання до досягнення сином [PERSON] трьох років, тобто до 25 травня 2014 року аліменти у розмірі 2000 грн.. Відповідач в судове засідання з'явився. Позовні вимоги визнав частково. Не заперечував щодо стягнення аліментів. Однак вказав на те, що він офіційно працює агентом з митного оформлення вантажів та товарів ТОВ " [PERSON] Сервіс" . Крім того, що в нього народився ще один син [PERSON], [INFO]. Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, відповідача, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Із пояснень сторін, матеріалів справи, вбачається, що [PERSON] і [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 липня 2004 року (а.с. 4). В шлюбі народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.5). Згідно довідки КЖЕП №21 від 29.07.2011 року № 1894 [PERSON] зареєстрована разом з малолітнім [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ( а.с.6). Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Серія АЄ № 771289 засновником Приватного підприємства " Імпас-Плюс" є [PERSON], а керівником - [PERSON] ( а.с. 7,8). Відповідно до копій декларацій з податку на прибуток підприємства за 2010,2011 роки та листа до Пенсійного фонду України від 10 лютого 2010 року, фінансово-господарська діяльність на підприємстві ПП "Імпас Плюс" відсутня ( а.с. 18-30). Згідно до трудової книжки [PERSON] працює агентом з митного оформлення вантажів та товарів в ТОВ " [PERSON] Сервіс" ( а.с.35-38). Як вбачається із довідки про доходи виданої ТОВ " [PERSON] Сервіс" [PERSON], працюючому агентом з митного оформлення вантажів та товарів його заробітна плата становить 970 грн. в місяць ( а.с.34). Як вказав в судовому засіданні відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження 20 червня 2011 року, в нього народився син [PERSON], який зареєстрований разом з ним в домоволодінні №107 по вул. Дальнєвосточній в м. Дніпропетровську ( а.с. 41-43). Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. А відповідно до ч.4 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, оцінюючи докази в їх сукупності, оскільки відповідач офіційно працює, має заробітну плату, позивачкою не доказано наявність у відповідача додаткового доходу, та те, що він має двох малолітніх дітей, то суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки, аліменти її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення сином трьох років , тобто до 25 травня 2014 року, з дати подачі позову до суду . Таку допомогу він може надавати, оскільки працездатний. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн. Згідно ст.ст. 75, 79,80, 84 Сімейного Кодексу України та

Outcome: partial