Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою в якій вона вказала, що 14.10.2002 року померла її мати [PERSON], після якої залишилася спадщина у вигляді 1/5 частини житлового будинку, який розташовано за адресою: Донецька область, Добропільський район, село Світле, вулиця Леніна, 15/2, який належав померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого комісією по приватизації житла радгоспу «Добропільський» від 25.01.1996 року, та належний їй Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0121583 розміром 7,85 умовних кадастрових гектар. Через декілька років 31.01.2005 року відкрилася спадщина після смерті її батька [PERSON] на належну йому 1/5 частину житлового будинку, який розташовано за адресою: Донецька область, Добропільський район, село Світле, вулиця Леніна, 15/2, який належав померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого комісією по приватизації житла радгоспу «Добропільський» від 25.01.1996 року. В подальшому 18.02.2007 року відкрилася спадщина після смерті сестри позивача [PERSON] на належну їй 1/5 частину житлового будинку, який розташовано за адресою: Донецька область Добропільський район, село Світле, вулиця Леніна, 15/2., відповідна 1/5 частина якого належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого комісією по приватизації житла радгоспу «Добропільський» 25.01.1996 року. Від 06.04.2007 року відкрилася спадщина після смерті брата позивача [PERSON] на належну йому 1/5 частину житлового будинку, який розташовано за адресою: Донецька область, Добропільський район, село Світле, вулиця Леніна, 15/2, яка належить померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого комісією по приватизації житла радгоспу «Добропільський» 25.01.1996 року. [PERSON] вказує, що першочерговими спадкоємцями майна [PERSON] та її чоловіка [PERSON] на час відкриття спадщини являлися їх діти: [PERSON] (померла 18.02.2007 року), [PERSON] (помер 06.04.2007 року) та позивачка. До нотаріуса з заявами про прийняття спадщини ніхто із спадкоємців майна не звертався. Позивач вважає себе такою спадкоємицею, яка фактично прийняла спадщину, бо проживала разом з батьком на час його смерті, хоча зареєстрована за цією адресою не була, що підтверджується актом виконкому [PERSON] сільської ради від 20.10.2011 року та довідкою від 20.10.2011 року. Першочерговим спадкоємцем майна [PERSON] являється [PERSON] Спадкоємцем першої черги на майно померлого [PERSON] є його син, який написав відмову від прийняття спадщини на користь [PERSON], що підтверджується наданою до матеріалів справи відповідним чином посвідченою заявою. Позивачка стверджує, що проживала разом з батьком без реєстрації, однак наданих нею доказів цієї обставини стало недостатньо для нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину і їй рекомендовано звернутися до суду. Позивач вважає, що має право вимагати визнання за собою право власності на 4/5 частини житлового будинку, який належав її рідним (матері [PERSON], батьку [PERSON], сестрі [PERSON] та брату [PERSON]Ф.). В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради до суду не зявився, надавши суду заву, в якій просив справу розглянути без участі представника сільської ради, по суті позовних вимог заперечень не має. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволеню, виходячи з наступного: У відповідності до ст.. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п. 23. Постанови Пленуму Верхового Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Частиною 3 зазначеного пункту передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Судом встановлено, що 14.10.2002 року померла мати позивача - [PERSON], після якої залишилася спадщина у вигляді 1/5 частини житлового будинку який розташовано за адресою: Донецька область, Добропільський район, село Світле, вулиця Леніна, 15/2, який належав померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого комісією по приватизації житла радгоспу «Добропільський» від 25.01.1996 року, та належний їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0121583 розміром 7,85 умовних кадастрових гектар. Через декілька років 31.01.2005 року відкрилася спадщина після смерті батька позивачки - [PERSON] на належну йому 1/5 частину житлового будинку, який розташовано за адресою: Донецька область, Добропільський район, село Світле, вулиця Леніна, 15/2, який належав померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого комісією по приватизації житла радгоспу «Добропільський» від 25.01.1996 року. В подальшому 18.02.2007 року відкрилася спадщина після смерті сестри позивача [PERSON] на належну їй 1/5 частину житлового будинку, який розташовано за адресою: Донецька область, Добропільський район, село Світле, вулиця Леніна, 15/2., відповідна 1/5 частина якого належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого комісією по приватизації житла радгоспу «Добропільський» 25.01.1996 року. Від 06.04.2007 року відкрилася спадщина після смерті брата позивача [PERSON] на належну йому 1/5 частину житлового будинку, який розташовано за адресою: Донецька область, Добропільський район, село Світле, вулиця Леніна, 15/2, яка належить померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого комісією по приватизації житла радгоспу «Добропільський» 25.01.1996 року. Суд вважає, що першочерговими спадкоємцями майна [PERSON] та її чоловіка [PERSON] на час відкриття спадщини являлися їх діти: [PERSON] (померла 18.02.2007 року), [PERSON] (помер 06.04.2007 року) та позивачка. У відповідності до ч. 1 ст.. 1216. ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч.1 ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 Цивільного Кодексу. Посилаючись на ч. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] має право на оформлення права власності на 4/5 частин житлового будинку, який розташована за адресою: Донецька область Добропільський район, село Світле, вулиця Леніна 15/2 загальною площею 60,8 м.кв. (загальна площа уточнена на підставі довідки БТІ від 26.10.2011 року), в тому числі житлової 33,9 кв.м. та на господарські будівлі: нежила прибудова (a1-1), ганок (а3), літня кухня (Б-1), сарай (Б1-1), погріб (пг1), убиральню (Ж1), паркан (№3), паркан (№4) та право на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ДН № 0121583 розміром 7,85 умовних кадастрових гектар, виданого на ім'я [PERSON]. Згідно п. 2. Постанови Пленуму Верхового Суду України віл 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. В силу ст.41 Конституції України, ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом і на підставах, що не заборонені законом. Непорушність права власності гарантується ст.41 Конституції України та ст. 321 ЦК України. Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Відповідач без застережень визнав позов в повному обсязі. Оцінивши представлені докази, суд приходить до висновку, що визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приймає визнання відповідачем позову та задовольняє позов. Враховуючи наведене,

Outcome: approved