Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вищеназваним позовом. Просить суд поновити строк звернення до суду та визнати дії відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку та виплатити щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни» відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» неправомірними, зобовязати відповідача перерахувати та сплатити на її користь недоплачену доплату до пенсії з 01.01.2007 року по даний час в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Відповідач надав до суду заперечення в якому зазначив, що позов вважає не обґрунтованим та просить залишити без задоволення. Оцінивши повідомлені позивачкою та відповідачем обставини вважаю, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» в редакції від 18.11.2004 року, дітям війни повинна виплачуватися надбавка до пенсії в розмірі 30% від мінімальної пенсії за віком. Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» та «Про Державний бюджет України на 2008 рік» до ст. 6 вищезазначеного закону були внесені зміни за якими дітям війни пенсії чи державна допомога підвищуються у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни. У ст. 14 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту» зазначено, що учасникам війни пенсії або довічне утримання чи державна допомога, що виплачується замість пенсії повинна підвищуватися на 10 % від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2007 року № 6-рп та від 22.05.2008 року № 10-рп було визнано неконституційним п.41 розділу ІІ «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Законом України «Про державний бюджет на 2008 рік, яким були внесені зміни до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» Частиною 3 ст.22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. За таких обставин, суд вважає, що дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку та виплати позивачці щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни» відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» є неправомірними. У відповідності до вимог ст.ст. 99, 100 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав і свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку про що постановлюється ухвала. Позивачка 02.08.2010 року, тобто до 09 вересня 2010 року, зверталася до місцевого загального суду з позовною заявою в межах строку, визначеного ЦПК України, яка не була розглянута у звязку із зупинення провадження в даній справі до вирішення іншої справи в порядку адміністративного судочинства, а саме справи № 2-а-766/2009 р. за її позовом до УПФ України в Таращанському районі про стягнення недоплаченої щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни», яка була направлена 13.11.2009 року на розгляд до Апеляційного суду Київської області та в звязку з ухваленням Конституційним Судом України рішення від 9 вересня 2010 року № 19-рп/2010 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвідомчості справ, повязаних із соціальними виплатами», що є поважною причиною пропуску строку звернення до адміністративного суду, а тому даний строк підлягає поновленню. [PERSON] Таращанського районного суду Київської області від 09.11.2009 року № 2-а-766/2009 року вимоги позивачки задоволені частково. Відмову УПФУ в Таращанському районі щодо перерахунку та виплати [PERSON] щомісячної доплати до пенсії, як «Дитині війни», виходячи з розміру 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 22.05.2008 року по 31.12.2009 року, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» визнано неправомірною, зобовязано здійснити нарахування та виплату недоотриманої щомісячної доплати до пенсії [PERSON], як «Дитині війни», за період з 22.05.2008 року по 31.12.2009 року, виходячи з розміру 30 % мінімальної пенсії за віком, відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни». [PERSON] згідно Постанови Апеляційного суду Київської області від 14.09.2011 року змінена в частині дати відповідно до якої потрібно здійснити нарахування тобто з 22.05.2008 року на 19.10.2008 року. В решті постанова залишена без змін. Крім того, відповідно до ЗУ Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 14.06.2011 року №3491-УІ встановлено, що у 2011 році норми і положення ст.6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Даний Закон набрав чинності 19.06.2011 року. Проте постанова КМУ від 06 липня № 745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету», яка була прийнята на виконання вимог пункту 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» в редакції від 14.06.2011 року, набрала чинності 23 липня 2011 року. За таких обставин, суд вважає, що позивачці потрібно провести перерахунок та виплату щомісячної державної соціальної допомоги «Дітям війни» відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» з 02.08.2007 року по 31.12.2007 року та з 01.01.2009 року по 22.07.2011 року. Позивачка підлягає звільненню від сплати судового збору, як потерпіла від аварії на ЧАЕС. Відповідач звільняється від сплати судового збору на підставі п. 34 ст. 4 Декрету КМУ «Про державне мито».

Outcome: partial