overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-19 00:00:00

21.06.2011 позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини доходу на місяць, на своє утримання, як повнолітньої дитини, що продовжує навчання, до 30.06.2014. Позивачка у судове засідання не зявилась, просила розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З копій свідоцтва про народження вбачається, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно до копії довідки Чернігівського державного інституту права, соціальних технологій та праці від 22.02.2011, позивачка є студенткою 1 курсу даного навчального закладу. Термін навчання з 01.09.2010 до 30.06.2014. У звязку з продовженням навчання позивачка потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-19 00:00:00

29.06.2011 року [PERSON] (надалі по тексту заявник) звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення того факту, що [PERSON], який помер 05.12.2010 року, являється її дядьком. Заяву мотивує тим, що не має документів, які б підтверджували родинні стосунки із [PERSON], що позбавляє її можливості оформлення у нотаріуса права на його спадщину. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала і наполягала на задоволенні. Будучи допитаною в якості свідка показала, що [PERSON] являється їй дядьком, оскільки матір [PERSON] є двоюрідною сестрою її бабусі по лінії матері. Заінтересована особа не зявилася, при цьому надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Допитана в якості свідка [PERSON] (подруга заявника) показала, що заявник систематично надавала [PERSON] допомогу, покупала йому продукти харчування, називала дядьком. У свою чергу [PERSON] приходив до заявника у гості, і між вказаними особами існували такі стосунки, що свідчили про їх родинне споріднення. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON], [INFO], проживав в [INFO]. 05.12.2010 року він помер. Дослідженими судом доказами, зокрема: показаннями допитаних свідків та матеріалами справи, які в сукупності узгоджуються між собою підтверджується, що матір [PERSON] і бабуся заявника по лінії матері являються двоюрідними сестрами. В силу положень статті 1265 Цивільного кодексу України заявник і [PERSON] являються родичами четвертого ступеня споріднення, а тому заявник відноситься до пятої черги спадкоємців майна [PERSON] за законом. Відсутність у заявника документів, які підтверджують родинні стосунки із [PERSON] унеможливлює отримання нею у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом. Зазначене являється підставою для задоволення заяви і встановлення факту родинних відносин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-19 00:00:00

У виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше ніж пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частини суд повинен проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. Проголошені вступна і резолютивна частини рішення мають бути підписані всім складом суду і приєднані до справи. На підставі ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-19 00:00:00

В червні 2011 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 грн. щомісяця та кошти на своє утримання в розмірі 500 грн. щомісяця до досягнення дочкою [PERSON] повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що 27 вересня 2008 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований виконкомом Великоплосківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис №08. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Дочка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не виконує свої батьківські обовязки по утриманню дочки [PERSON] та добровільно матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, та просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1000 грн. щомісяця до досягнення дочкою [PERSON] повноліття та кошти на своє утримання в розмірі 500 грн. щомісяця до досягнення дочкою трирічного віку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згоден виплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO] в розмірі 250 грн. та кошти на утримання [PERSON] в розмірі 50,00 грн. щомісяця до досягнення дочкою [PERSON] трирічного віку. Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно довідки №968 від 20.06.2011 року, виданої виконкомом Великоплосківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, на утриманні позивачки знаходиться неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні встановлено, що позивачка на даний час не працює, так як знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Також в судовому засіданні встановлено, що відповідач на даний час працює по найму, та має не регулярний, мінливий дохід, тому суд вважає, що відповідач спроможний платити аліменти на утримання дочки. При визначенні розміру аліментів, суд у відповідності зі ст.ст.182 СК України враховує те, що відповідач працює по найму, згідно ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому на підставі вищезазначеного, суд вважає за необхідне стягувати аліменти з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 400 грн. щомісяця до досягнення дочкою [PERSON] повноліття та кошти на утримання [PERSON] в розмірі 100 грн. щомісяця до досягнення дочкою трирічного віку. Згідно з ч.1 п.1, ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-19 00:00:00

У червні 2011 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що вони з відповідачем з 27 вересня 2008 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконкомом Великоплосківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис №08. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї послужила різність поглядів подружжя на життя. Шлюбні відносини фактично припинились з вересня 2010 року. Позивачка в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги. Просила її шлюб з відповідачем розірвати, так як відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, на розірвання шлюбу з [PERSON] згоден, також пояснив суду, що відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім'я розпалась остаточно. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому виконкомом Великоплосківської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис №08. Від спільного життя мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO]. На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають з вересня 2010 року, відновлювати подружні відносини не мають наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не мають потреби, оскільки вважають, що їхня сім'я розпалася остаточно. При таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка бажає відновити своє дошлюбне прізвище Вишнякова, що підтверджується її письмовою заявою. Спору по розділу майна немає. Частина 3 ст.115 Сімейного кодексу України регламентує, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядку ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір в сумі 8,50грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільних справ в сумі 30,00грн. на користь позивачки [PERSON] На підставі ст. 105 ч.3,110,112,113,115,160 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 жовтня 1993 року Кизомиською селищною радою Білозерського району Херсонської області, актовий запис за № 19. Від данного шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що з травня 2010 року відповідачка разом із дітьми проживає окремо від нього, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що ці обставини свідчать про те, що між сторонами втрачені почуття кохання та поваги один до одного. Спільне проживання та збереження шлюбу між сторонами неможливе. Сторони усно домовились про те, що після розірвання шлюбу діти будуть проживати разом із матірю. Спору щодо поділу майна між сторонами немає. Позивач у судовому засіданні підтримав позов, просив суд задовольнити позовні вимоги за підставами, викладеними у позовній заяві, та розірвати шлюб між сторонами. Відповідач у судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 жовтня 1993 року Кизомиською селищною радою Білозерського району Херсонської області, актовий запис за № 19. Від данного шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Сторони фактично припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства з травня 2010 року, їх шлюб носить формальний характер. Сторони усно домовились про те, що після розірвання шлюбу діти будуть проживати разом із матірю. Спору щодо поділу майна між сторонами немає. За вказаних обставин суд вважає, що шлюб між сторонами має бути розірвано, оскільки сторони фактично припинили шлюбні відносини, їх шлюб носить формальний характер. Збереження шлюбу протирічило б інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-19 00:00:00

24.06.2011 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб із [PERSON], відповідачем по справі. Від цього шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Свої вимоги мотивує тим, що одруження з відповідачем виявилось невдалим, оскільки протягом двох останніх років відповідач систематично вживав спиртні напої; повертаючись додому пізно вночі, влаштовував сварки та скандали, під час яких ображав і принижував її, а іноді взагалі не ночував вдома без поважних причин; витрачаючи зароблені грошові кошти виключно на власні потреби, не утримував сімю матеріально. Таке відношення відповідача до обовязків подружжя призвело до погіршення відносин між ними, спільне проживання стало неможливим, на початку червня 2011 р. відповідач припинив з нею подружні відносини і, забравши свої особисті речі, залишив сімю, повідомивши, що має іншу жінку, до якої і йде. З моменту припинення подружніх відносин відповідач проживає окремо і займається виключно власним життям. Вважає, що за таких обставин подальше збереження шлюбу є недоцільним, а тому просить суд розірвати цей шлюб в судовому порядку, оскільки відповідач відмовляється розірвати шлюб в позасудовому порядку. В судовому засіданні позивачка підтримала свій позов з підстав, передбачених в позовній заяві. Строк на примирення з відповідачем просить суд не давати, оскільки вважає, що таке примирення неможливе. Прізвище [PERSON] просить суд їй не змінювати. Відповідач в судовому засіданні визнав позов, згоден на розірвання шлюбу з позивачкою, строк на примирення з нею просив суд не давати. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони 14.01.1982 року зареєстрували шлюб у міськвідділі РАЦС м. Новоград-Волинський, Житомирська область, актовий запис № 13, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Від цього шлюбу в сторін неповнолітніх дітей не має. Судом встановлено, що перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї через поведінку відповідача, не підтримують подружніх відносин з червня 2011 року, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, враховуючи визнання позову відповідачем, а також ту обставину, що строк на примирення сторони просили їм не давати, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову та задовольняє його. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Зважаючи на вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-19 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-19 00:00:00

На адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] шик [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] шик Л.В. позовні вимоги підтримала, на запитання суду примиритися категорично не бажає. В судове засідання відповідач [PERSON] шик О.Б. не з»явився, хоча був повідомлений судом належним чином про день, час та місце слухання справи. Суд, вислухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, обґрунтовуючи своє рішення наступними доказами. 02 листопада 2007 року позивачка уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований виконкомом Кадомської сільської ради Кагарлицького району Київської області, актовий запис № 06. Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через протирічивість поглядів на життя, несумісність характерів, небажання відповідача вести нормальний сімейний спосіб життя, зловживання ним спиртними напоями, сварки в сім'ї, на ґрунті цього, за ініціативи відповідача та приниження позивачки в присутності дитини, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам позивачки та інтересам дитини. В процесі спільного проживання сторони по справі стали байдужими один до одного, утратили почуття любові, що є обтяжливим для них обох.. Позивачка з відповідачем, на даний час, на протязі близько одного року, подружніх стосунків не підтримєу, спільного господарства та сімейного бюджету з ним не веде, сторони проживають окремо. Шлюб з відповідачем носить формальний характер, при його фактичному розпаді. Примирення між сторонами не можливе. Спору з відповідачем, що до місця проживання дитини в сторін немає, син залишиться проживати з позивачкою, а на його утримання позивачка має намір стягнути з відповідача аліменти. Перебування в шлюбі з відповідачем позбавляє позивачку можливості в майбутньому зареєструвати повторний шлюб. Відповідно до вимог частини 1 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу згідно ч. 1 статті 110 СК України може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб сторони розривають вперше. На підставі наведеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-19 00:00:00

У червні 2011 року [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з [PERSON] з 20 листопада 1993 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі вони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони перестали розуміти один одного, причому з вини [PERSON], який ніде не працює і не дає їй працювати. Єдиним засобом для існування сім»ї є її заробітна плата та допомога з боку її батьків, яких вона доглядає, так як вони є інвалідами і потребують стороннього догляду. Батьки уклали договір по життєвого утримання на неї на все своє майно, тому вона чесно виконує свої подружні обов»язки перед сім»єю і обов»язки перед батьками. З березня 2011 року вони припинили спільне подружнє проживання і вона стала проживати у своїх батьків та доглядати їх. Враховуючи викладене, [PERSON] просила розірвати шлюб, зареєстрований 20 листопада 1993 року виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області між нею та [PERSON], дитину [PERSON], [INFO], залишити проживати з нею, [PERSON]. У червні 2011 року [PERSON] подала суду заяву, в якій уточнила позовні вимоги і просила розірвати шлюб, зареєстрований 20 листопада 1993 року виконавчим комітетом Тарасівської сільської ради Києво-Святошинського районного управління юстиції у Київській області (актовий запис № 18) між нею та [PERSON] У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. У судовому засіданні відповідач та його представник визнали заявлений позов та не заперечували проти його задоволення. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що з 20 листопада 1993 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі подружжя має дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], березня [INFO]. Подружнє життя виявилось неможливим, оскільки в позивачки та відповідача різні характери та погляди на життя, в сім»ї часто виникали сварки і непорозуміння. Як пояснили позивачка та відповідач їхня сім»я розпалась, з квітня 2011 року вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, сім»ю зберегти не бажають. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-19 00:00:00

Заявник звернулася до суду з вказаною заявою, в якій вказує, що її син [PERSON], [INFO], є інвалідом 1 групи і страждає розумовою вісталістю у стані імбіцильності (тяжка розумова відсталість), був госпіталізований у психіатричну лікарню де проходив лікування під наглядом лікарів. Рішенням Червоногвардійського районного суду м. Макіївка від 09 червня 2005 року [PERSON] був визнаний недієздатним. В теперішній час у заявника виникла необхідність встановити опіку над ним. На підставі вищевикладеного, заявник просить суд призначити її опікуном над [PERSON] Ці обставини і зявилися підставою заяви. В судовому засіданні представник заявника наполягав на своїх вимогах та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи, діючий відповідно довіреності, в судовому засіданні не заперечує проти задоволення вимог заявника. Суд, вислухавши представника заявника, з урахуванням думки зацікавленої особи, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Згідно акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 228а від 27.04.2005 року [PERSON] страждає розумовою відсталістю у стані імбіцильності (тяжка розумова відсталість), позбавлена здібності розуміти значення своїх дій і керувати ними. Потребує опіки. Згідно довідки МСЕК [PERSON] інвалід 1 групи з дитинства. Згідно подання адміністрація Макіївського психоневрологічного інтернату в особі директора [PERSON] та опікунської ради з головою [PERSON] не заперечують проти кандидатури [PERSON] для призначення опікуном її сина [PERSON] Згідно рішення Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області від 09.06.2005 року [PERSON] визнаний недієздатним. Згідно ст.. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне вимоги заявника задовольнити, призначивши [PERSON] опіку над [PERSON], визнаним недієздатним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-19 00:00:00

В липні 2011 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що 29.10.2004 року відділом ДРАЦС по місті Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №242. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] та доньку Дарю [INFO], які проживають з позивачкою. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Причиною розпаду сімї є те, що сторони виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, відсутні нормальні відносини. В звязку з цим позивач просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач не заперечував проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши інші докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що 29 жовтня 2004 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис № 242 (свідоцтво про шлюб І-ФП №068548, видане 20.04.2011 року). Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження І-ФП №025044, видане 29 березня 2006 року) та доньку Дарю [INFO] (свідоцтво про народження І-ФП №025045, видане 29 березня 2006 року). Сторони проживають окремо з квітня 2011 року, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач байдуже ставиться до збереження сімї, про що свідчить визнання ним позову, тому суд вважає, що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей , що мають істотне значення, і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. На підставі викладеного,

Outcome: approved