Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], ТОВ Земприватсервіс та просив суд стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду в розмірі 5484 грн. 26 коп. та 3000 грн. моральної шкоди, стягнути з [PERSON] на його користь 3000 грн. моральної шкоди, стягнути з ТОВ Земприватсервіс моральну шкоду в сумі 2000 грн. Свій позов обґрунтовував тим, що 18 серпня 2010 року приблизно 14 год. 00 хв. він звернувся до ТОВ Земприватсервіс із зібраними ним документами для внесення належної йому на праві приватної власності земельної ділянки в селищі Першотравневе, Плосківської сільської ради, Броварського району, Київської області до кадастрового реєстру та отримання відповідного номера. Головний спеціаліст ТОВ Земприватсервіс [PERSON] відмовила прийняти у позивача документи посилаючись на те, що селище Першотравневе не має затверджених меж. Позивач вказує, що він попросив надати йому розяснення, що в такому разі роботи та по телефону звязав її із землевпорядником с. Плоске [PERSON] Після розмов із нею [PERSON] відмовила позивачу в прийнятті документів та повідомила, що він може звернутися до будь-якої іншої установи, яка зможе йому підготовити відповідну документацію. Позивач вказує, що він знову запитав про причини з яких вона не може прийняти в нього документи на що остання відповіла, що він їй не сподобався. Позивач попросив надати письмове розяснення такої відмови, але [PERSON], як вказує позивач нахабно відповіла, що нічого розяснювати не буде та наказала покинути приміщення і йти шукати іншу установу. Обурений таким ставленням до себе позивач попередив [PERSON], що він бажає записати відмову на відеозапис телефоном, так як він не зрозумів підстав відмови, але остання вибігла із кабінету. Позивач зайшов до сусіднього кабінету і звернувся із проханням назвати прізвище невідомої йому на той час [PERSON] для оскарження її дій пере керівництвом, продовжуючи проводити зйомку телефоном Сооlpad 2938, оскільки він міг забути надану інформацію. Однак на його прохання землевпорядник ТОВ Земприватсервіс [PERSON] зіскочила із свого місця вихопила із рук телефон і ударила об кришку столу, в результаті чого лопнуло скло сенсорного екрану та відлетіла кришка кріплення батареї телефону. Позивач повідомив про це вказаного працівника, але вона відповіла в грубій формі, щоб він пішов геть, крім того до позивач підійшов ще один працівник даної установи та почав погрожувати фізичною розправою. Позивач попросив зустрічі із керівником, але дізнавшись, що його немає на робочому місці пішов шукати іншу установу. Позивач посилається на те, що вина [PERSON] та [PERSON], ТОВ Земприватсервіс щодо пошкодження телефону Сооlpad 2938 підтверджується результатами перевірки Броварським МВ ГУ МВС України в Київській області за його заявою, яку зареєстровано в ЖРЗПЗ № 6789 від 21 серпня 2010 року, за результатами винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, пояснення [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідженням сервісного центру Сервісно-торгової компанії Позвони, товарними чеками про придбання телефонів, опалту дослідження телефону, відеозаписом DVD, який приєднано до матеріалів перевірки. Позивач вказує, що в результаті пошкодження телефону Сооlpad 2938 йому завдана матеріальна шкода в розмірі 2410 грн., та неможливістю його ремонту, щоб відновити звязок позивач вимушений був придбати новий двухстандартний телефон Вless DS802 GSM/CDMA вартістю 1440 грн., що спричинило для нього значні витрати. Позивач вказує, що йому заподіяно значних моральних страждань, так як телефон мав унікальну функцію запису телефонних розмов у форматі GSM/CDMA, в телефоні зафіксовано 452 телефонних номера рідних, близьких, колег по роботі, інших осіб, звязок з якими впродовж місяця був втрачений. Крім того в телефоні зберігалися відео близьких, аудіо записи та фотоальбом на 220 фотокарток, які внаслідок розбиття телефону стали недоступні. Позивач зазначає, що він був обмежений в організації своєї діяльності та відпочинку: подав заяву до Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області, до міжрайонної прокуратури в м. Броварах, він 14 разів за власні кошти приїздив з м. Києва до м. Бровари, при цьому витрачався на пальне для свого автомобіля, що склало 1429 грн. 26 коп., телефонних переговорів на суму 110 грн. та проведення дослідження телефону на суму 95 грн. Таким чином матеріальні витрати позивача склали 5484 грн. 26 коп. Внаслідок знищення телефону, неналежного поводження з ним працівників ТОВ Земприватсервіс [PERSON] та [PERSON] позивач втратив спокій, порушеного його нормальний життєвий устрій, право на недоторканість майна, відпочинок, що призвело до істотних вимушених змін у життєвих стосунках, зниження престижу, ділової репутації голови правління СТ Газовик, тому моральну шкоду оцінив в розмірі 8000 грн. В ході судового розгляду справи позивач уточнив свої позовні вимоги, та просив суд суд стягнути з [PERSON] на його користь матеріальну шкоду в розмірі 5484 грн. 26 коп. та 3000 грн. моральної шкоди, стягнути з [PERSON] на його користь 3000 грн. моральної шкоди, стягнути з [PERSON] моральну шкоду в сумі 2000 грн. Свої вимоги про стягнення з [PERSON] моральної шкоди в розмірі 2000 грн. обґрунтовує тим, що згідно п.4.3. Статуту ТОВ Земприватсервіс товариство несе відповідальність перед собою, суспільством та державою за : - дотримання вимог Закону України та інших законодавчих актів України; - дотримання договірних зобовязань з юридичними особами та іншими суб?єктами господарської діяльності, виробничої, наукової діяльності, приватними особами; - дотримання фінансової дисципліни. У даному випадку позивач зазначає, що оскільки він не є субєктом правовідносин із ТОВ ?Земприватсервіс, оскільки між ним та товариством не було договірних зобовязань відповідачем має бути [PERSON] Позивач вказує, що відповідно до вимог п. 5.3. статуту ТОВ Земприватсервіс визначені права та обовязки [PERSON], як керівника товариства та особи, яка організовує та контролює діяльність працівників Товариства. Не погоджуючись із поданим позовом [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди в розмірі 1500 грн. Свій позов обґрунтовує тим, що 18 серпня 2010 року о 14 годині 00 хв. вона перебувала на своєму робочому місці та належним чином виконувала свої посадові обовязки, працюючи із необхідною службовою документацією. В цей час до кабінету зайшла [PERSON], а слід за нею увірвалася невідома на той час особа відповідач [PERSON] При цьому він не пояснив мету свого неочікуваного візиту та почав вимагати надати йому офіційну письмову відповідь на його звернення. При цьому відповідач хотів її зафіксувати на камеру мобільного телефону, невідомої їй марки. Телефон він тримав таким чином, що камера мобільного телефону була спрямована в її бік, в бік її робочого місця, на якому знаходилась робоча документація, інформація, яка міститься в таких технічних документах, належить до інформації з обмеженим доступом. Злякавшись неочікуваного візиту та того факту, що відповідач, можливо намагається сфотографувати або іншим чином зафіксувати на телефон інформацію, що міститься в документах, на її думку вона застосувала передбачені чинним законодавством засоби самозахисту, вихопила у відповідача телефон, який він тримав в руках, в результаті з телефону випала кришка яка впала на підлогу, а телефон залишився в неї в руках. Піднявши кришку з підлоги вона її прикріпила назад до телефону та віддала її разом з телефоном відповідачу. При цьому, екран телефону в той час, коли його вихопила, вже візуально знаходився у неналежному стані та містив тріщини. Позивач по зустрічному позову зазначає, що вказані обставини підтверджуються показами свідків допитаних по матеріалам перевірки за заявою [PERSON], це [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Вказаними діями [PERSON] завдав їй моральних страждань та переживань, в результаті чого в неї після подій часто болить голова, підвищується артеріальний тиск. Окрім того поданням первісної заяви, яка є на думку [PERSON] необґрунтованою та безпідставною, відповідач завдав додаткових душевних страждань та переживань,а також завдав шкоди діловій репутації серед знайомих та потенційних замовників підприємства в якому вона працює. Внаслідок вказаних фактів останнім часом вона постійно перебуває у пригніченому та депресивному стані, та з тривогою, недовірою ставиться до осіб, які відвідують кабінет в робочий час. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, пояснення надав аналогічні змісту позовної заяви. В задоволенні зустрічного позову просив відмовити в звязку з тим, що він вважає, що саме діями [PERSON], [PERSON] йому була завдана моральна шкода, а крім того [PERSON] завдала матеріальних збитків шляхом побиття телефону. Відповідач [PERSON] заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] до неї, вважає позов безпідставним, необґрунтованим, і надуманим. Заперечення надала аналогічні змісту зустрічної позовної заяви. В звязку з цим просила відмовити в задоволенні позовних вимог по первісному позову та задовольнити її зустрічну позовну заяву. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позовних вимог до нього. Суду надав письмові заперечення, які полягають в тому, що він вважає, що позивач не надав жодних доказів того, що він прийшов до установи з непошкодженим телефоном, його дії можливо сприйняти як провокацію з метою викликати роздратування у працівників ТОВ ?Зеприватсервіс?, так як він проводив зйомку в безпосередній близькості до обличчя, що в свою чергу не могло не викликати відразу та обурення. Вважає неналежним доказом довідку № 416 від 20 серпня 2010 року надану Управлінням Держкомзему у Броварському районі Київської області, оскільки на складання технічної документації для присвоєння земельній ділянці кадастрового номеру не можливо витрати один день, так як для цього необхідно провести геодезичні вимірювання даної земельної ділянки, що не можливо без виїзду на її місце розташування, після чого проводяться кадастрові роботи. Відповідач [PERSON], яка також була допитана як свідок, заперечувала проти задоволення первісного позову. Суду пояснила, що дійсно 18 серпня 2010 року близько 14 години звернувся позивач із документами для присвоєння кадастрового номеру на земельну ділянку, що належала йому на праві приватної власності в с. Першотравневе, Броварського району, Київської області. Вона надала йому належні пояснення, та повідомила, що не зможе прийняти подані ним документи, так як відсутні межі села, що відноситься до Плосківської сільської ради Броварського району Київської області, та порадила звернутися до Управління Деркомзему в м. Броварах та Броварському районі або іншої землевпорядної організації. Перелік організацій, які також займаються проведенням землевпорядних робіт знаходиться в Держкомземі. Не погоджуючись із її відмовою позивач почав проводити відеозапис на свій телефон, тому вона встала із свого робочого місця та вийшла із кабінету в кабінет. Позивач постійно слідував за нею та вимагав назвати своє прізвище, імя, по-батькові, та посаду. Після того як вона зайшла в кабінет до [PERSON] позивач почав знімати її, що між ними відбулося їй не відомо, так як вона вийшла із кабінету. [PERSON] стверджує, що телефон [PERSON] мав пошкодження, був в неналежному стані, пошкодження, подряпини були не тільки на екрані, а й на самому корпусі. Чи був він сенсорним вона не звернула увагу. Щодо подій які відбулися вона вважає, що ні її вини, ні вини [PERSON] в завданні моральної шкоди відповідачу немає. Крім того суду зазначила, що знаючи [PERSON] тривалий час вона з впевненістю може сказати, що вона ніколи не допускала в своїй роботі такої поведінки, як це висвітлює позивач. Свідок [PERSON] суду пояснила, що до неї 18 серпня 2010 року заходила до кабінету [PERSON], яка була в пригніченому стані, оскільки пояснила, що майбутній замовник не розуміє, які документи йому слід надати, щоб прийняти у нього замовлення. Після чого вона вийшла, а через деякий час до неї зайшов [PERSON] в збудженому стані, розмовляв дуже голосно. На його питання щодо надання необхідних документів надала усні пояснення, після чого [PERSON] вийшов із кабінету. Вона звернула увагу, що позивач під час перебування в неї в кабінеті тримав в руках телефон, екран якого був побитий. Свідком подій які відбулися між [PERSON] та [PERSON] вона не була. Свідок [PERSON] суду пояснив, що 18 серпня 2010 року близько 14 години [PERSON] зайшов в кабінет до [PERSON], вів себе неадекватно, свідок його попередив, про те, що в разі якщо він не перестане здіймати галас змушений буде викликати міліцію. [PERSON] попередила його щоб він не проводив відеозапис на телефон, на що [PERSON] не відреагував, кричав щоб всі повідомили йому прізвища. Повторно свідок звернув увагу на [PERSON] коли почув від нього, що йому розбили телефон. Він повернувся та побачив телефон в руках у [PERSON], яка намагалася одягти на телефон кришку. Телефон не був розбитий, а кришка знята та поцарапана. Він не бачив щоб телефон падав. На зауваження позивача [PERSON] показала йому телефон та сказала ?подивіться тут лише кришка знята?. Про те, що був побитий сенсорний екран свідок дізнався лише в міліції. Суд вислухавши сторони, допитавши в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, та продивившись відеозапис, вважає, що в задоволенні як первісного, так і зустрічного позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 серпня 2010 року до Броварського МВ ГУ МВС України звернувся [PERSON] із заявою про притягнення до відповідальності відповідно до чинного законодавства особу, яка відкрито заволоділа належним йому майном телефоном Сооlpad 2938, умисно пошкодила його та завдала збитків на суму 2410 грн. 00 коп. За вказаною заявою проведена перевірка, та 14 жовтня 2010 року винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи дільничним інспектором Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області капітаном міліції [PERSON] В судовому засіданні із пояснень позивача та відповідачів, крім того з проглянутого відеозапису з диска встановлено, 18 серпня 2010 року близько 14 год. 00 хв. позивач [PERSON] звернувся до Земприватсервісу за адресою м. Бровари, вул. Гагаріна, 26 з метою оформити документи для присвоєння кадастрового номеру на належну йому на праві приватної власності земельну ділянку в с. Першотравневе, Броварського району, Київської області. Працівником указаної установи [PERSON] після розмов із [PERSON] та землевпорядником Плосківської сільської ради було відмовлено у прийнятті документів на підставі неповноти їх збору, та запропоновано звернутися до іншої землевпорядної організації. Надати, як в усній, так і в письмовій формі на прохання [PERSON] щодо неповноти наданих документів, остання відмовила. [PERSON] для фіксації такої відмови з використанням мобільного телефону марки Сооlpad 2938 розпочав відофіксацію подій в кабінеті, однак [PERSON] вийшла із свого робочого місця без пояснень і зайшла до сусіднього кабінету, де на робочому місці знаходилась інженер землевпорядник Земприватсервісу [PERSON] Зайшовши до кабінету позивач продовжував проводити відеозапис, не пояснивши підстав такої фіксації [PERSON], але звертався до неї, щоб вона повідомила йому своє прізвище, імя по батькові, та надати розяснення стосовно причин відмови в прийнятті документів для опрацювання. [PERSON] заперечуючи проти проведення зйомки з наведенням камери на її обличчя, намагалася перешкодити цьому, внаслідок необережних рухів, вибила з рук кришку телефону. В судовому засіданні не встановлена та недоведена та обставина, що при спробі ухилитися від проведення зйомок [PERSON], як це зазначає позивач вирвала з рук телефон, та вдарила ним об кришку письмового столу. Крім того при проведенні перевірки Броварським МВ ГУ МВС України за заявою позивача в постанові про відмову в порушенні кримінальної справи на підставі опитаних працівників Земприватсервісу [PERSON], [PERSON], [PERSON] встановлено, що екран мобільного телефону в руках у [PERSON] був пошкоджений і коли [PERSON] намагалася перешкодити зйомці [PERSON], то кришка телефону злетіла та випала, ніхто телефон не кидав та не розбивав. Одночасно в постанові вказується, що при пошкодженні телефону Сооlpad 2938 [PERSON] було завдано матеріального збитку на суму 2410 грн. В судовому засіданні також встановлено, що телефон Сооlpad 2938 був придбаний у СПД [PERSON] 04 вересня 2009 року за 2410 грн. 00 коп., що підтверджується товарним чеком № 04/09-9, на вказаний телефон (серійний номер С19044С5) був виписаний гарантійний талон № 14870 строком гарантійного обслуговування шість місяців на імя [PERSON] На запит судом отримана інформація від 12 січня 2012 року від ФОП [PERSON] про те, дійсно телефонний термінал (телефон) Сооlpad 2938 серійний номер С 19004С5 був реалізований 04 вересня 2009 року [PERSON], що підтверджується товарним чеком № 04/09-9 та гарантійним талоном № 14870. Однак в гарантійному талоні № 14870 помилково вчинено запис в графі Серійний номер С19044С5, замість С19004 С5. Також в листі зазначено, що 18-20 серпня 2010 року до ФОП [PERSON] телефонував [PERSON] з проханням надати допомогу в ремонті сенсорного екрану пошкодженого терміналу (телефону) Сооlpad 2938 , зі слів [PERSON] телефон був пошкоджений землевпорядною організацією в м. Бровари. Телефон Вless DS802 № [NUMBER] був придбаний 21 жовтня 2010 року про що свідчить товарний чек № 81/10-10 за 1440 грн. 00 коп. В матеріалах справи міститься акт № 10995327 від 20 серпня 2010 року із сервісного центру Сервисно-торгова компания Позвони з датою звернення 19 серпня 2010 року на телефон Сооlpad 2938 серійний номер С19004С5. В акті зазначено, що телефон має пошкодження разбит екран, в ході діагностики було виявлено, що він потребує заміни екрану, запчастин немає в наявності. За надані послуги діагностики [PERSON] сплачено 95 грн. 00 коп., що підтверджується прибутковим касовим ордером № 189/08-10 від 20 серпня 2010 року. Кошторис складений [PERSON] на пальне та телефонні розмови при проведенні Броварським МВ ГУ МВС України в Київській області перевірки за фактом пошкодження телефону Сооlpad 2938, а саме фіскальних чеків від 18 серпня 2010 року, 03 вересня 2010 року, 08 вересня 2010 року, 25 вересня 2010 року, 12 квітня 2011 року на суму 1429 грн. 26 коп. та дві телефонні скреч-картки на суму 60 грн., та фіскальний чек на суму 50 грн. на загальну суму 110 грн. 00 коп. не приймає до уваги, як належний доказ по справі, оскільки із вказаних документів не можливо дійти висновку про використання пального та телефонних розмов саме позивачем, та саме на цілі які ним зазначаються в позовній заяві. Суд також не звертає увагу на роздруківку відеозапису проведену [PERSON], який здійснено 18 серпня 2010 року мобільним телефоном Сооlpad 2938 в приміщенні ТОВ Земприватсервіс по вул. Гагріна, 26 в м.Бровари, Київської області від 20 серпня 2010 року, оскільки доказування в такому випадку має ґрунтуватися тільки на підставі даних які встановлюються зокрема з відеозапису згідно ч. 2 ст. 57 ЦПК України. Із відеозапису мобільного телефону відтвореному на диск факт побиття телефону не встановлений, на зображенні дійсно вбачається фрагмент, який відповідає поясненням сторін в судовому засіданні, щодо проведення відеозйомки починаючи із кабінету [PERSON], яка виходить та проходить до кабінету [PERSON] На зображенні [PERSON] перебуває за столом, та працює на компютері. Після вимоги позивача [PERSON] вказати своє прізвище, екран телефону вимикається. Судом встановлено, що ТОВ Земприватсервіс є юридичною особою, зареєстровано 21 листопада 2005 року, місцезнаходження м. Бровари, вул. Гагаріна,26, керівником вказаної установи є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 093175, довідкою АБ №139882 з ЄДРПОУ, випискою з ЄДРПОУ Серії ААБ № 851721, та в своїй діяльності керуються статутом, який зареєстрований виконкомом Броварської міської ради від 21 листопада 2005 року, та ліцензії на проведення землевпорядних робіт серії АБ № 349398 від 18 травня 2006 року. Судом витребувані та долучені до матеріалів справи перелік документів, які надаються замовником для присвоєння кадастрового номеру, з переліком ознайомлені в тому числі [PERSON] 01 січня 2008 року. Згідно посадової інструкції інженера-землевпорядника [PERSON] до її завдань та обовязків відноситься, тому числі: присвоєння кадастрових номерів (внесення земельних ділянок до бази даних по присвоєнню кадастрових номерів на земельні ділянки), переоформлення державного акту, що посвідчує право власності на земельну ділянку. Із вказаною інструкцією вона ознайомлена 01 червня 2006 року. Згідно посадової інструкції головного спеціаліста ТОВ Земприватсервіс [PERSON] до її завдань та обовязків відноситься, тому числі: виконання робіт повязаних з аналітичною діяльністю на одному з напрямів роботи організації, прийом документів від замовника на виготовлення державних актів на земельні ділянки, формування технічної документації по підготовці державного акту, що посвідчує право власності на земельну ділянку, надання консультацій замовником з приводу кошториса, термінів виконання даних робіт, розробка пропозицій щодо ведення діяльності, що знаходиться в межах його компетенції. Із вказаною інструкцією ознайомлена 01 червня 2006 року. До посадових обовязків генерального директора ТОВ ?Земприватсервіс [PERSON] відносяться: надання наказів та розпоряджень, що є обовязковим для всіх працівників товариства, розроблення поточних планів діяльності товариства і заходи, що є необхідними для вирішення завдань, приймання на роботу і звільнення з роботи співробітників товариства, застосування до них засобів заохочення і накладання стягнень, визначення функціональних обовязків працівників товариства,, здійснення контролю за якістю роботи у виробничій, господарській та фінансовій діяльності товариства, ведення прийому громадян та юридичних осіб у визначений час прийому. Надання консультацій та розясень. З інструкцією ознайомлений 26 листопада 2008 року. 18 серпня 2010 року укладений договір № 717 Бр про розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку між замовником [PERSON] та ТОВ Земельно кадастровий центр, предметом договору є виконання з дотриманням вимог законодавства роботи щодо виготовлення технічної документації для подальшого отримання громадянином державного акту на право власності на земельну ділянку на території Плосківської сільської ради 0, 125 га згідно державного акту ІV - КВ № 110418 від 13 грудня 2000 року. В п.7.1. вказаного договору зазначено, що початок робіт 18 серпня 2008 року. На підтвердження оплати послуг за вищевказаним договором [PERSON] додав квитанцію на суму 1200 грн. 00 коп. від 18 серпня 2010 року сплачених ТОВ Земельно кадастровий центр. Як вбачається з наданої відповіді Управлінням Держкомзему у Броварському районі Київської області від 20 серпня 2010 року за № 416 дійсно на земельну ділянку площею 0,1254, яка знаходиться у власності [PERSON] і розташована в межах адміністративної території Київської області Броварський район Плосківська сільська рада за адресою с. Першотравневе, вул. Курганська, присвоєно кадастровий номер 3221286002:02:002:0014. В матеріалах справи міститься свідоцтво про хворобу № 148 від 22 травня 2008 року [PERSON], як звертав на це увагу позивач, зазначено про те, що память на текущие события снижена, але зважати це як на доказ того, що внаслідок подій від 18 серпня 2010 року йому завдана моральна шкода, або як це зазначає позивач обґрунтованості проведення відеозйомки у суду немає підстав. Відповідно ч. 2, 3 ст. 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Відповідно ч.1, 2 ст. 19 ЦК України особа має право на самозахист свого цивільного права та права іншої особи від порушень і протиправних посягань. Самозахистом є застосування особою засобів протидії, які не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Способи самозахисту мають відповідати змісту права, що порушене, характеру дій, якими воно порушене, а також наслідкам, що спричинені цим порушенням. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно п. 3 ч. 2, 3, 4 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Відповідно ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно ч.1, ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. В п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4\~?Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди ?із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року N 5, зазначено про те, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів,висновків експертів. Відповідно ч.1 ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відпвоідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі вищевикладеного, беручи до уваги пояснення сторін, та свідків в судовому засіданні, встановлені обставини та надані сторонами докази, суд дійшов висновку про те, що слід відмовити в задоволенні як в первісному, так і в зустрічному позові, оскільки як позивачем [PERSON], так і [PERSON] не надані докази, які б доводили ті обставини, на які кожен з них посилається, а саме щодо завдання моральної шкоди кожному з них. В судовому засіданні також \~позивач [PERSON] не надав належних і допустимих доказів, які б доводили \~наявність протиправної поведінки \~відповідачки, її вину, \~наявність причинного звязку \~між шкодою та протиправною поведінкою відповідачки, заподіяння їй \~внаслідок \~протиправних дій відповідачки матеріальної \~та моральної шкоди. \~

Outcome: dismissed