Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання договору та повернення суми депозиту, обґрунтовуючи свої вимоги тим що, 27 серпня 2008 року між КБ ЗахідінкомбанкТзОВ, правонаступником прав та обовязків якого є ПАТ Західінкомбанкта [PERSON] було укладено договір банківського вкладу (депозиту) в іноземній валюті №ВДД-363. Згідно пункту 1 договору відповідач приймає від вкладника грошову суму (вклад) у розмірі 8 000,00 (вісім тисяч) доларів США 00 центів, на строк 18 місяців і зобовязується повернути позивачеві суму вкладу та проценти з розрахунку 12% річних, на умовах та в порядку встановлених цим договором. Згідно п. 3 Договору нарахування процентів проводиться в останній робочий день місяця та один раз на 1 місяць на фактичний залишок вкладу методом факт/факт, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році в кінці терміну. Нараховані проценти виплачуються Вкладнику на його вимогу один раз в кінці терміну дії договору окремо від суми вкладу. Згідно п. 11 Договору термін дії договору закінчується 27 лютого 2010 року. 27 серпня 2008 року позивачем внесено на рахунок Другої Київської філієї КБ ЗахідінкомбанкТзОВ 8 000,00 (вісім тисяч) доларів США 00 центів згідно квитанції №215 від 27 серпня 2008 року. 22 березня 2010 року між ПАТ Західінкомбанк, що є повним правонаступником прав та обовязків є КБ ЗахідінкомбанкТзОВ та позивачем було укладено додатковий договір №1 до договору банківського вкладу (депозиту) в національній валюті №ВДД-363 від 27 серпня 2010 року в наступній редакції: Вкладник продовжує розміщувати на депозитному вкладі на умовах цього договору грошові кошти в сумі 8 000,00 (вісім тисяч) доларів США 00 центів термін дії договору 1 місяць. Дата вимоги Вкладником своїх коштів 22 квітня 2010 року. Процентна ставка за строковим вкладом становить 5 процентів річних. 28 жовтня 2010 року між ПАТ Західінкомбанк, що є повним правонаступником прав та обовязків є КБ ЗахідінкомбанкТзОВта позивачем було укладено додатковий договір до договору банківського вкладу (депозиту) в іноземній валюті №ВДД-363 від 27 серпня 2010 року в наступній редакції Вкладник продовжує розміщувати на депозитному вкладі на умовах цього договору грошові кошти в сумі 4 000,00 (чотири тисячі) доларів США 00 центів термін дії договору 6 місяців. Дата вимоги Вкладником своїх коштів 28 квітня 2011 року. Процентна ставка за строковим вкладом становить 5 процентів річних. Відповідно до п. 7 договору відповідач зобовязався повернути позивачу вклад за його першою вимогою Вкладника. Вкладник повідомляє Банк у письмовому вигляді про намір отримання суми вкладу або частину за 5 (робочих) днів. Позивачем неодноразово подавались заяви про повернення вкладу але у відповідь банк повідомляв її, що постановою Правління НБУ від 12 лютого 2009 року № 68 з метою захисту інтересів кредиторів і вкладників, забезпечення схоронності капіталу й активів КБ ЗахідінкомбанкТзОВ відновлення платоспроможності й ліквідності, стабілізації діяльності, КБ ЗахідінкомбанкТзОВ строком на один рік 3 13.02.2009р. до 12.02.2010 р. призначено тимчасову адміністрацію. Вважає таку відповідь необґрунтованою, незаконною, та такою, що порушує її права. Просить суд розірвати договір банківського вкладу (депозиту) в іноземній валюті № ВДД-363 від 27 серпня 2008 року укладений між КБ "Західінкомбанк" ТзОВ, правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ "Західінкомбанк" та [PERSON]. Стягнути з ПАТ "Західінкомбанк" на користь [PERSON] суму вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) в іноземній валюті № ВДД-363 від 27 серпня 2008 року в розмірі 55 424 (п'ятдесят п'ять тисяч чотириста двадцять чотири)гривні 28 копійок. Стягнути з ПАТ "Західінкомбанк" на користь [PERSON] проценти за договором банківського вкладу (депозиту) в іноземній валюті № ВДД-363 від 27 серпня 2008 року в розмірі 1 217(одна тисяча двісті сімнадцять) гривень 04 копійки. Звільнити позивача від сплати державного мита на підставі ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів". Стягнути з відповідача витрати, пов'язані з сплатою судового збору та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, однак причини неявки суду не повідомив, заперечень чи пояснень по суті позову суду не надав. Суд, за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, врахувавши заяву представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч. 2 ст. 1060 ЦК України за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно ч. 3 ст. 1060 ЦК України якщо відповідно до договору банківського вкладу вклад повертається вкладникові на його вимогу до спливу строку або до настання інших обставин, визначених договором, проценти за цим вкладом виплачуються у розмірі процентів за вкладами на вимогу, якщо договором не встановлений більш високий процент. Згідно ч. 1 ст. 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Відповідно до Постанови НБУ від 03.12.2003 року № 516 Про затвердження Положення \~про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особамип. 3.3. \~ Банки \~ повертають \~ вклади \~(депозити) \~та \~сплачують \~нараховані \~проценти \~у \~строки, \~що визначені \~умовами \~договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського \~вкладу \~(депозиту) \~незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу \~вимогу вкладника, \~крім вкладів, \~розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до Постанови НБУ від 03.12.2003 року № 516 Про затвердження Положення \~про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особамип. 3.3. \~ 3.4. Банк \~виплачує \~вкладникові \~проценти \~на \~суму \~ вкладу \~(депозиту) у розмірі, \~який установлюється в договорі банківського \~вкладу \~(депозиту). \~Якщо \~ договором \~ не \~ встановлений \~ розмір процентів, \~то \~банк зобов'язаний виплатити їх в розмірі облікової \~ставки Національного банку України Відповідно до Постанови НБУ від 03.12.2003 року № 516 Про затвердження Положення \~про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особамип. 3.2. грошові \~кошти \~на \~вкладні (депозитні) рахунки фізичних осіб можуть бути внесені готівкою, перераховані з іншого вкладного (депозитного) рахунку або поточного рахунку і повертаються банками готівкою \~або \~в \~безготівковій \~формі \~на \~зазначений \~у договорі \~рахунок \~вкладника для повернення коштів чи за заявою вкладника на інший \~його \~рахунок. \~Банки \~можуть \~відповідно \~до умов договору \~банківського \~вкладу \~(депозиту) \~перераховувати \~фізичним \~особам \~нараховані \~проценти \~за \~вкладами \~(депозитами) \~на \~їх \~поточний \~рахунок, \~для \~поповнення вкладу (депозиту) або видавати готівкою. Посилання відповідача у своїх відповідях позивачу на Постанову Національного Банку України № 68 від 12 лютого 2009 року як на підставу відмови у видачі строкового банківського вкладу є незаконною, оскільки вона суперечить Конституції України і статтям ЦК України. Грошові кошти, які знаходяться в банку є її власністю. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю. Держава забезпечує рівний захист прав, як зазначено в ст. 386 ЦК України, усіх суб'єктів права власності. Крім того, ст. 56 Закону України Про Національний банк Україниза № 679 від \~20.05.1999 року встановлено наступне : - \~ Національний банк видає нормативно правові акти з питань , віднесених до його повноважень , які є обовязковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування , банків , підприємств , організацій та установ незалежно від форм власності , а також для фізичних осіб. - \~ Нормативно правові акти Національного банку , в тому числі й постанови Правління Національного банку , не можуть суперечити законам України та іншим законодавчим актам України та підлягають обовязковій державній реєстрації в Міністерстві юстиції України та набирають чинності відповідно до законодавства України. Введення тимчасовим адміністратором мораторію на виконання вимог кредиторів не може бути взято до уваги оскільки, відповідно до ст.2 ЗУ "Про банки та банківську діяльність" мораторій це \~зупинення виконання банком майнових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, та зупинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до прийняття рішення про введення мораторію. Стаття 85 даного Закону визначає, що з метою створення сприятливих умов для відновлення фінансового стану банку, який відповідав би встановленим цим Законом та нормативно-правовими актами Національного банку України вимогам, Національний банк України має право введення мораторію на задоволення вимог кредиторів під час здійснення тимчасової адміністрації, але на строк не більше шести місяців. Мораторій на задоволення вимог кредиторів поширюється на зобов'язання, строки виконання яких настали до призначення тимчасової адміністрації. Протягом дії мораторію забороняється: стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства України; не нараховуються неустойка (штраф, пеня), інші фінансові (економічні) санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів). Мораторій не поширюється на обслуговування поточних операцій, здійснюваних тимчасовим адміністратором, на вимоги щодо виплати заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян, авторської винагороди, а також на задоволення вимог кредиторів, що виникли у зв'язку із зобов'язаннями банку під час здійснення тимчасової адміністрації банку. Після закінчення дії мораторію неустойка (штраф, пеня), а також суми завданих збитків, які банк був зобов'язаний сплатити кредиторам за грошовими зобов'язаннями та зобов'язаннями щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), можуть бути заявлені до сплати в розмірах, які існували на дату введення мораторію, якщо інше не передбачено цим Законом. Таким чином, мораторій не розповсюджується на вимоги вкладника на повернення своїх депозитних коштів. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача відповідно до умов договору банківського вкладу (депозиту) в іноземній валюті №ВДД-363 від 21 серпня 2008 року та чинного законодавства України суми вкладу в розмірі 55 424 (пятдесят пять тисяч чотириста двадцять чотири) гривні 28 копійок відповідно до розрахунку: 6 948,97* 7,9759 = 55\~424,28 грн. Згідно п.3 Договору нарахування процентів проводиться в останній робочий день місяця та один раз на 1 місяць на фактичний залишок вкладу методом факт/факт, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році в кінці терміну. Відповідно п. 4 Договору нараховані проценти виплачуються Вкладнику на його вимогу один раз в кінці терміну дії договору окремо від суми вкладу. Згідно п. 1 договору відповідач приймає від вкладника грошову суму (вклад) у розмірі 8 000,00 (вісім тисяч) доларів США 00 центів, на строк 18 місяців і зобовязується повернути позивачеві суму вкладу та проценти з розрахунку 12% річних, на умовах та в порядку встановлених цим договором Відповідно до додаткового договору №1 до договору банківського вкладу (депозиту) в національній валюті №ВДД-363 від 27 серпня 2010 року Вкладник продовжує розміщувати на депозитному вкладі на умовах цього договору грошові кошти в сумі 8 000,00 (вісім тисяч) доларів США 00 центів термін дії договору 1 місяць. Дата вимоги Вкладником своїх коштів 22 квітня 2010 року. Процентна ставка за строковим вкладом становить 5 процентів річних. Відповідно до договору банківського вкладу (депозиту) в іноземній валюті №ВДД-363 від 27 серпня 2010 року Вкладник продовжує розміщувати на депозитному вкладі на умовах цього договору грошові кошти в сумі 4 000,00 (чотири тисячі) доларів США 00 центів термін дії договору 6 місяців. Дата вимоги Вкладником своїх коштів 28 квітня 2011 року. Процентна ставка за строковим вкладом становить 5 процентів річних. Таким чином, відповідач відповідно до умов договору, що підтверджується довідкою № 30 від 14 травня 2010 року та випискою по депозитному рахунку нарахованих відсотків №26383000363000 повинен виплатити відсотки в розмірі 153 (сто пятдесят три долара США) 59 центів. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про стягнення з відповідач відсотків згідно договору №ВДД-363 від 27 серпня 2008 року в розмірі 1 217(одна тисяча двісті сімнадцять) гривень 04 копійки відповідно до розрахунку: 152,59*7,9759 = 1\~217,04 грн. Згідно ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Згідно п.1 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Встановлено, що 19 травня 2011 року позивачем було подано на адресу відповідача заяву про повернення грошових коштів за договором банківського вкладу (депозиту) в іноземній валюті № ВДД-3631 від 27 серпня 2008 року. Дана заява відповідачем залишена без задоволення. За таких обставин, суд приходить до висновку про порушення відповідачем своїх зобовязань за договором та відповідно задоволення вимоги про розірвання договору банківського вкладу (депозиту) в іноземній валюті № ВДД-363 від 27 серпня 2008 року із 30 травня 2011 року. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, суд приходить до висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача суми сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Декрету Кабінету Міністрів України Про державне митота Закону України Про захист прав споживачів, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору 566,41 грн.

Outcome: approved