Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

В березні 2011 року [PERSON] звернулася до суду с позовом до державного нотаріуса Шостої Криворізької нотаріальної контори Чорнобай З. Л. про визнання незаконною відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину та зобов'язання вчинити певні дії. В обґрунтування позову вказала, що [INFO], померла [PERSON], [INFO]. На час смерті вона була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS]. Саме ця квартира є основним об'єктом, що входить до складу спадщини. Протягом шести місяців з дня відкриття спадщини нею до Шостої криворізької державної нотаріальної контори була подана заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. До нотаріальної контори був поданий заповіт, що складений тіткою за життя та посвідчений 30 грудня 2004 року секретарем виконавчого комітету Жовтянської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області Шуляк О.А., а також заповіт, складений тіткою ж, але раніше - 23 вересня 1994 року, посвідчений старшим державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори Бикановою І.М. Як першим, так і другим заповітом [PERSON] зробила розпорядження, згідно якого: все майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалось, усі майнові права та обов'язки, які належать їй на час посвідчення заповіту, а також ті майнові права та обов'язки, які належатимуть їй на день смерті заповідала [PERSON] Спадкову справу, розпочатою за її заявою, веде державний нотаріус Шостої криворізької державної нотаріальної контори Чорнобай З. Л. 11 лютого 2011 року нотаріус Чорнобай З.Л. повідомила, що не може видати свідоцтво про право на спадщину та видала письмовий лист з вихідним № 274/02-14, в якому зазначила, що «заповіт, посвідчений виконкомом сільської ради, не відповідає вимогам діючого законодавства», та вказує на те, що мені з цього приводу «слід звернутися до суду». У листі нотаріус роз'яснює, що секретарем виконкому сільської ради при посвідченні заповіту були допущені порушення «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України», які полягають в тому, що не зазначена причина, через яку нотаріальна дія проводилась поза приміщенням виконавчого комітету, та з якої причини заповіт не підписаний власноручно заповідачем. Крім того, нотаріус Чорнобай З.Л., посилаючись на ст.1254 Цивільного кодексу України, зазначає, що заповітом від 30 грудня 2004 року скасований заповіт від 23 вересня 1994 року. Вважає відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину помилковою, а дії такими, що суперечать вимогам Закону України «Про нотаріат». Бездіяльність нотаріуса створює перепони у користуванні спадковим майном. Частиною 2 статті 1254 Цивільного кодексу України дійсно передбачено наступне: «Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить». Але, з урахуванням того, що заповіт, складений [PERSON] 30 грудня 2004 році за своїм змістом не суперечить заповіту від 23 вересня 1994 році, а навпаки - повністю його дублює, він не скасовує попередній. Повторний заповіт з аналогічним змістом спадкодавця склала, через те, що загубила перший заповіт і вважала, що його неможливо відновити. Частиною 3 статті 47 Закону України «Про нотаріат»визначено, що «Для вчинення нотаріальних дій не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства..,». Таким чином, нотаріус Чорнобай З.Л. могла не приймати для вчинення нотаріальної дії заповіт від 30 грудня 2004 року, який оформлений з недоліками, але на підставі заповіту від 23 вересня 1994 року повинна була вчинити нотаріальну дію і видати їй свідоцтво про право на спадщину, що врегульовано ст.ст.66-69 Закону України „Про нотаріат". З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає наступне: [PERSON] бажала зробити розпорядження стосовно всього свого майна на випадок своєї смерті, що можна зробити тільки шляхом складення заповіту у письмовій формі. Реалізуючі своє бажання, вона двічі склала заповіт, залишивши все своє майно одній і тій самій особі. Воля померлої повинна бути виконана і може бути виконана нотаріусом в рамках діючого законодавства України. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася , звернулася до суду з позовом про розгляд справи у її відсутність, в своїх письмових запереченнях зазначила, що 11.02.2011 року за вих. № 274/02-14 гр. [PERSON] письмово було повідомлено про неможливість видати їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON], [INFO], що мешкала в [ADDRESS], на квартиру за цією ж адресою, грошові внески у відділенні Ощадбанку та суму недоотриманої в зв'язку зі смертю пенсії, зі слідуючих причин: 23.09.1994 року за р.№ 3-2128 6-ю Криворізькою державною нотаріальною конторою від імені [PERSON] посвідчено заповіт, яким вона все належне їй майно, де б воно не було б та з чого б воно не складалося б, заповідала [PERSON] 30.12.2004 року за р.№ 656 від її імені також на все належне їй майно, де б воно не було б та з чого б воно не складалося б, на ім'я [PERSON] посвідчено заповіт секретарем виконкому Жовтянської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області. Заповіт, посвідчений виконкомом сільської ради, не відповідає вимогам діючого законодавства: заповіт складається у письмовій формі, на прохання особи може бути записаний нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів (ст. 1247,1248,1251 Цивільного кодексу України). У цьому разі заповіт має бути в голос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо особа не може особисто підписати заповіт в зв'язку з хворобою чи фізичною вадою за її дорученням у її присутності заповіт підписує інша особа. Нотаріус або посадова особа посвідчує заповіт із зазначенням причин, з яких заповіт не може бути підписаний заповідачем (ч.4 ст.207 ЦК України). При вчиненні нотаріальної дії поза приміщенням нотаріальної контори чи виконкому сільради в посвідчувальному написі зазначається місце вчинення нотаріальної дії та причини, з яких така дія вчинялася поза приміщенням нотконтори чи виконкому сільради ( п.8 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України). В заповіті, посвідченому секретарем виконкому сільради, який виготовлено за допомогою загальноприйнятих технічних засобів, про що зазначається в тексті заповіту, дата складання заповіту та його посвідчення дописана від руки і не застережена належним чином, ким прочитано текст заповіту вголос, з якої причини заповіт не підписаний власноручно заповідачем, з якої причини заповіт посвідчено поза приміщенням виконкому сільради не зазначено. Нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом шляхом витребування відповідних доказів перевіряє: факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво, перевіряє коло осіб, які мають право на обов'язкову долю в спадщині. Перевірка наявності заповіту здійснюється за допомогою Спадкового реєстру - п.214 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. У Спадковому реєстрі знайдено інформацію про посвідчення від імені [PERSON], 1927 р.н., трьох заповітів: 30.07.1993 року р. 2-3574, 23.09.1994 року р.№ 3-2128, посвідчених Шостою Криворізькою державною нотаріальною конторою, та 30.12.2004 року за р.№ 565 заповіт посвідчений Жовтянською сільською радою П'ятихатського району Дніпропетровської області. Відповідно до вимог ст.1254 Цивільного кодексу України кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним, тобто, посвідченим виконкомом сільської ради заповітом було скасовано заповіт від 23.09.1994 року за р.№ 3-2128, посвідчений нотаріальною конторою. Нотаріус не приймає для вчинення нотаріальної дії документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у ст.47 Закону України «Про нотаріат», а саме не відповідають вимогам законодавства - ст.49 Закону України « Про нотаріат».

Outcome: approved