Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, мотивуючи тим, що 02 липня 2008 року між ним і відповідачами було укладено договір позики, згідно якого він позичив [PERSON] та [PERSON] 2100 євро, які останні зобов'язалась повернути у строк до 29 серпня 2008 року. Крім того 1 серпня 2008 року відповідачі знову позичили нього грошові кошти в сумі 1050 грн., які зобовязувався повернути до 01.09.2008 року. Проте, взятті на себе зобов'язання відповідачі у встанолвений строк не виконали, і станом на 19.09.2011 року борг не повернули, тому позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість за договором позики в сумі 3150 євро та пеню за користування коштами в розмірі 1029 євро, що еквівалентно 47222 грн. 70 коп., а також судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач пояснив, що дійсно відповідачі позичили в нього грошові 02 липня 2008 року кошти в сумі 2100 євро та 01.08.2008 року в сумі 1050 євро. Станом на 19.09.2011 року відповідачі даних коштів йому не повернули. У звязку із цим він був змушений звертатись в суд, але захворів та пропустив строк звернення до суду, оскільки лікувався, на обґрунтування представ докази щодо лікування. Відповідачі дали розписки вказали, що зобовязуються повернути кошти, а у разі неповернення будуть сплачувати 2% за кожен день прострочення тому ним також нарахованно і пеню в розмірі 1029 євро, яку також просив стягнути. На підтвердження позовних вимог надав суду оригінал розпискок, довідок із лікарні. Відповідачі, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з"явились, причини неявки не повідомили. Суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності відповідачів на підставі наявних в справі доказів, в силу ч. 4 ст. 169 ЦПК України постановивши заочне рішення. Заслухавши позивача, який не заперечує проти ухвалення заочного рішення, вивчивши матеріали справи в цілому, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Стаття 1049 ЦК України вказує, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Встановлено, що 02.07.2008 року між [PERSON] і [PERSON], [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого [PERSON] та [PERSON] отримали від [PERSON] 2100 євро, які зобов'язались повернути 29 серпня 2008 року, що підтверджується розпискою [PERSON], [PERSON] від 02.07.2008 року. Крім того відповідно розписки від 01.08.2008 року [PERSON] та [PERSON] отримали від [PERSON] 1050 євро, які зобов'язались повернути 01.09.2008 року. Проте, в порушення вимог ст.ст. 526, 1049 ЦК України та умов укладеного договору, відповідачі взяті на себе зобов'язання повністю не виконали, що підтверджується наявністю оригіналів розписки у позивача, тому позовні вимоги про стягнення грошових коштів: основного боргу обґрунтовані і підлягають задоволенню. Одночасно позивачем представлено докази, що він хворів і тому суд вважає, що пропуск строку звернення до суду відбувся із поважних причин і він підлягає поновленню. Відповідно до вимог ст. 533 ЦК України грошове зобовязання має бути виконано у гривнях, а у разі коли зобовязання визначено в іноземній валюта, сума, що підлягає сплаті визначається у гривнях відповідно до офіційного курсу відповідної валюти на день платежу. Тому дані кошти мають бути стягнуті в національній валюті України у розрахунку до офіційного курсу встановленого Національним Банком України на день винесення рішення, тобто на 14.11.2011 року. Одночасно суд позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 1029 євро за період з 01.09.2008 року по 19.10.2008 року за 49 днів вважає не обгрнутованими і такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідно ст. 258 ч. 2 ЦК України для стягнення неустойки встановлений строк позовної давності 1 рік, проте позивач просить стягнути пеню із пропуском строку за 2008 рік та не навів підстав для його поновлення, тому у задоволенні вимог про стягнення пені слід відмовити. Таким чином стягненню підлягає сума боргу, яка на 14.11.2011 року становить 34321,89 грн. (тридцять чотири тисячі триста двадцять одна гривня 89 копійок), що дорівнює: 3150 євро по курсу станом на 14.11.2011 року за 1 євро - 11,89584 грн). Згідно ст. 540 ЦК України якщо у зобов"язанні беруть участь кілька боржників, кожний з боржників повинен виконати обов"язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Відповідно вимог ст. 541 ЦК України солідарний обовязок або вимога виникають у випадку встановленому договором або законом. Відповідно представленої розписки відповідачі позичали спільно грошові кошти у позивача і згідно вимог ст. 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обовязку боржників кредитом має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників так і від кожного окремо. Тому вимога про стягнення солідарно даних коштів із боржників є обгрунтованною і підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати: судовий збір відповідно до розміру задоволених вимог, а також витрати понесені позивачем в розмірі 180 грн. у звязку із викликом відповідачів в судове засідання через оголошення у пресі.

Outcome: partial