overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Позов обґрунтовує тим, що відповідно до кредитного договору №199/2 від 02.03.2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 1399 гривень строком на 6 місяців року зі сплатою 47,45% річних. Однак відповідач не виконує належним чином умови договору, станом на 02.08.2011 року заборгованість по кредиту становить 1071,11 грн., по відсотках 697,22 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 1768,33. Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №199/2 від 02.03.2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 1399 гривень строком на 6 місяців року зі сплатою 47,45% річних (а.с. 4-8). Відповідно до п. 3.2 вказаного договору погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно з графіком розрахунків, що є невід'ємною частиною цього договору. Відповідачем порушено графік розрахунків, термін повернення кредиту закінчився 02.09.2010 року, однак відповідачем заборгованість не погашено. Внаслідок цього станом на 02.08.2011 року у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 1768,33 грн., яка складається з заборгованості по несплаченому кредиту у розмірі 1071,11 грн. та заборгованості по сплаті процентів у розмірі 697,22 грн. (а.с. 9). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Виходячи з вищенаведеного, вимоги позивача є правомірними та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Позов обґрунтовує тим, що відповідно до кредитного договору №LVH9AE000074224 від 16.04.2008 року відповідач отримав кредит у розмірі 5627,13 доларів США строком до 15.04.2011 року зі сплатою 12,12% річних. У зв'язку з невиконанням умов договору у відповідача станом на 11.07.2011 року виникла заборгованість у розмірі 635,70 доларів США Позивач просить в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет застави за договором від 16.04.2008 року автомобіль ВАЗ, модель 21093, № кузова/шассі Y6D21093040004913. Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №LVH9AE000074224 від 16.04.2008 року між ПАТ КБ Приватбанкта [PERSON] останній отримав кредит у розмірі 5627,13 доларів США строком до 15.04.2011 року зі сплатою 12,12% річних.. У зв'язку з невиконанням умов договору у відповідача станом на 11.07.2011 року виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 635,70 доларів США, яка складається з 524,34 заборгованості за кредитом, 3,25 доларів США заборгованості по процентах, 47,96 доларів США пені, 31,37 доларів США штрафу (фіксована частина) та 28,8 доларів США штрафу (процентна частина), що підтверджується розрахунком заборгованості. Станом на 29.06.2011 року розмір заборгованості за офіційним курсом Національного банку України становить 5066,49 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. На забезпечення виконання кредитного договору 16.04.2008 року між сторонами укладено договір застави, відповідно до якого відповідач надав позивачу у заставу автомобіль ВАЗ, модель 21093, рік випуску 2004, тип ТЗ легковий авто, № кузова/шасі Y6D21093040004913, реєстраційний номер [NUMBER]. Відповідно до ст. 19 Закону України Про заставуза рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги у повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Згідно з ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду. Виходячи з вищенаведеного, вимоги позивача є правомірними та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Дергачівського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Від спільного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. За рішенням Дергачівського районного суду Харківської області відповідач повинен виплачувати аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] [INFO], в розмірі 1\\4 частини з усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дитина постійно хворіє та потребує постійного лікування, що підтверджується випискою з історії хвороби від 18.ХІ.2010 року, посвідчення виданим на її ім`я про призначення їй спеціальної допомоги для сина до 16.02.2024 року. Для лікування дитини виписано декілька видів ліків, рекомендована дельфінотерапія, крім того дитина потребує посиленого харчування та прийому вітамінів. Відповідач у добровільному порядку, крім аліментів, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, що і змусило позивача звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання позивач не зявилася, але надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу в її відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, про причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах. Мають сина [PERSON] [INFO], який мешкає разом з позивачем і знаходиться на повному її утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Дергачівської міської ради Дергачівського району Харківської області від 28.01.2011 року. Згідно виписки з історії хвороби від 18.ХІ.2010 року [PERSON] [INFO] має діагноз дитячий аутизм, являється інвалідом дитинства, відповідно до посвідчення №ААБ №209559 виданим на ім`я [PERSON] вона отримує соціальну допомогу на дитину інваліда до 18 років. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на стягненні аліментів на утримання неповнолітньої дитини є обґрунтованими, а тому заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO], мотивуючи тим, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвано в судовому порядку в червні 2009 року. Позивачка зазначає, що дитина проживає із нею і знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, хоча має таку можливість. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини добровільно не надає, хоча має таку можливість, тому просить стягнути з нього аліменти у розмірі 500 грн. щомісяця. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги уточнила, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня її звернення до суду із зазначеним позовом до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав, та не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача, дослідивши надані письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтв про народження серії 1-ОЛ № 113726, виданого 09.11.2004 року Котовськом сільською радою Вільшанського району, Кіровоградської області, батьками [PERSON], [INFO] записані позивачка та відповідач. Дитина постійно проживає із матірю позивачкою по справі, що підтверджується довідкою про склад сімї виданою 06.09.2011 року КП Затишок№112 м. Первомайська. Згідно ж ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття, тобто відповідач ухиляється від виконання свого обовязку. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і підлягають задоволенню в силу ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України. Врахувавши стан здоровя та матеріальне становище дитини, відповідача, відсутність у відповідача інших утриманців, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання їхнього неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення [PERSON] до суду із зазначеним позовом до досягнення дитиною повноліття. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць, підлягає негайному виконанню. Крім того, на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

У вересні 2011 року [PERSON] звернувся із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 6 лютого 1988 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб. В шлюбі вони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Їхня сім»я практично розпалась. Причиною є те, що [PERSON] вживає спиртні напої, з роботи повертається пізно, або взагалі не повертається, дітьми не цікавиться, а навпаки, створює жахливі умови, кричить на неї і на дітей й принижує її перед сусідами. Враховуючи викладене, [PERSON] просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 6 лютого 1988 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Подружнє життя виявилось неможливим, оскільки в позивачки та відповідача різні характери та погляди на життя, в сім»ї часто виникали сварки і непорозуміння. Як пояснила позивач [PERSON] їхній шлюб розпався, тому що вони мають різні погляди на життя, протягом одного року і шість місяців вони як подружжя разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сім»ю зберегти не бажають. Позивач [PERSON] просила залишити їй прізвище [PERSON]. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

Позивач звернувся до Великомихайлівського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та про зняття з реєстраційного обліку в домоволодінні. Свої позовні вимоги підтверджує тим, що за час проживання матері позивача - [PERSON], в будинку за адресою вул. 50-років Жовтня, с. Кірове, Великомихайлівського району, Одеської області, який належав її до дня смерті 29 жовтня 1997 року, вона за проханням приписала до свого будинку [PERSON] та [PERSON], яка померла 17 березня 2011 року. [PERSON] та [PERSON], до 10 листопада 2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу у них є спільні діти дочка [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Після смерті дочки позивача [PERSON], 17 березня 2011 року діти залишились проживати із позивачем. Відповідач проживає окремо від неповнолітніх дітей з 2006 року, не спілкується з дітьми, матеріальної допомоги не надає, участі у вихованні не приймає. Відповідно до висновку Великомихайлівської районної державної адміністрації, як органу опіки та піклування відповідач ухиляється від виховання дітей, нею ж рекомендовано позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (позивачем подано до Великомихайлівського районного суду позов про позбавлення батьківських прав відповідача). Відповідач за адресою вул. 50-років Жовтня, 9, с. Кірове, Великомихайлівського району, Одеської області та на території Кіровської сільської ради не проживає з 1997 року. Відповідно до довідки Кіровської сільської ради, Великомихайлівського району, Одеської області [PERSON] не проживає на території сільської ради з 1997 року. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняти з реєстраційного обліку в домоволодінні по вул. 50-років Жовтня, №9, с. Кірове Великомихайлівського району, Одеської області. [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, та підтвердив факти викладені в позовній заяві. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. У відповідності з ч. 2 ст. 405 Цивільного Кодексу України, особа може бути визнаний таким, що втратив право користування житлом так як відсутній більше одного року без поважних причин. Судом безспірно встановлено, що відповідачі добровільно виселилися і вивизли усе належне їм майно з домоволодіння, тобто добровільно змінили своє місце проживання, вибувши в інше жиле приміщення та з цього приводу, втратили права користування домоволодінням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

У серпні 2011 року [PERSON] звернулась в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що кожний з них має різні погляди на шлюб та сімю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у звязку з чим подальше збереження сімї вважає неможливим. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала, просила шлюб розірвати. Відповідач позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 серпня 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області від 09 серпня 2003 року (а.с. 8); від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області 21 лютого 2004 року (а.с. 9). У судовому засіданні сторони підтвердили, що вони проживають окремо близько трьох місяців, з того ж часу не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, примирення вважають неможливим. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сімї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Також, стягненню з відповідача підлягають судові витрати в сумі 08 гривень 50 копійок судового збору та 30 гривень витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, які були сплачені позивачем при зверненні з позовом до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище на прізвище відповідача. При розгляді справи судом позивач зазначила, що не бажає змінювати прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на неповнолітню дитину. В заяві вказує, що з відповідачем знаходилась у зареєстрованому шлюбі з 26.06.2004 року, який розірвано на підставі рішення суду від 31.01.2011 року. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не бажає в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1\\4 частини із всіх доходів батька щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття, а також понесені позивачкою витрати за надання юридичної допомоги в сумі 200 грн. В судове засіданні позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, наполягала на заявлених вимогах. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав, суду заперечень не представив. Вислухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я й матеріальне становище дитини, а також платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, інших дітей. Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на правовідносини сторін з урахуванням наведеної норми процесуального закону суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів, тому знаходить всі підстави для прийняття визнання позову. Витрати повязані зі сплатою юридичної допомоги у сумі 200,00 грн., понесені позивачкою підлягають стягненню з відповідача, оскільки, згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею й документально підтверджені судові витрати. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 51 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду с позовом про стягнення з відповідача аліментів на неповнолітню дитину. В заяві вказує, що з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 2005 року, які у 2010 році були припинені. Від спільного життя мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не бажає в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1\\3 частини із всіх доходів батька щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття, починаючи з 01.01.2010 року. Відповідач позов визнав частково, оскільки він у цей час ніде не працює, має нерегулярний прибуток, живе випадковими заробітками, просить суд зменшити суму аліментів до 500 грн. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, вислухавши пояснення сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, оскільки згідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно зі ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі При визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я й матеріальне становище дітей, а також платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, інших дітей і вважає за необхідне, оскільки відповідач не працює, стягнути з нього аліменти в розмірі 500 грн. щомісяця на утримання неповнолітнього сина до його повноліття, починаючи з 06.10.2011 року, оскільки відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Позивачем не було надано доказів для присудження аліментів за минулий час. Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 51 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial