Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-22 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Посилалась на те, що в шлюбі з відповідачем [PERSON] (попереднє прізвище та ім'я [PERSON]) [PERSON] вони перебували з 01.10.1994 року по 16.11.2010 р.. Під час шлюбу з відповідачем набули у спільну сумісну власність квартиру [ADDRESS]. Вказує, що з що з позивачкою лишилися проживати неповнолітні діти різної статі, а дочка є інвалідом дитинства, тому бажає збільшити її частку в спірній квартирі до 3/4 частки квартири. Просила суд: Визнати за [PERSON], право власності на 3/4 частини квартири [ADDRESS] . Визнати за [PERSON], право власності на 1/4 частину квартири [ADDRESS] . 23 серпня 2001 року позивачка зменшила позовні вимоги, а саме в частині ? частин квартири [ADDRESS]. Позивачка в судове засідання не зявилась, надіслала до суду заяву у якій зменшила позовні вимоги, та просила суд слухати справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився та надав до суду письмову заяву у якій зменшені позовні вимоги визнав повністю, просив суд слухати справу у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи те, що в судове засідання не зявились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка надала до суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі з 01.10.1994 року по 16.11.2010 р. (а.с.6) 29.12.2010 р. позивачка вдруге вийшла заміж та змінила прізвище з [PERSON] на Буланже (а.с.9). Під час шлюбу з відповідачем сторони набули у спільну сумісну власність квартиру [ADDRESS] (а.с.10). Право власності на квартиру було зареєстровано на ім'я відповідача. Згідно ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної. Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування та розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між НИМИ. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Дослідивши матеріали справи в судовому засіданні, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved