Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-10 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом обґрунтовуючи його тим, що 16.06.1999 року її мати [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі продажу, відповідно до якого відповідач продав, а [PERSON] купила житловий будинок розташований за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м. Узин, вул.. Коцюбинського,11- а. Договір було укладено у письмовій формі на товарній біржі «Українська біржа Десятинна» із дотриманням вимог встановлених ст..15 ЗУ «Про товарну біржу» та зареєстрованого за № 2237 1146. 23.02.2011 року [PERSON] померла, позивач звернулась до нотаріальної контори з заявою про оформлення спадкового майна, оскільки договір купівлі продажу житлового будинку не був нотаріально посвідчений нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право на спадкове майно, а саме на вище зазначений житловий будинок. Тому позивач просить в судовому прядку визнати дійсним договір купівлі продажу від 16.06.1999 року за № 2237 1146, укладений між [PERSON] та [PERSON] на Товарній біржі «Українська біржа Десятинна». В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала. Відовідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суд не повідомила, надіслала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, щодо позовних вимог не заперечує. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.. 227 ЦК Української РСР (в ред.1963 р, що діяла на час укладення договору) договір купівлі продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Відповідно до ч .2 ст. 47 ЦК Української РСР ( в ред.1963 р, що діяла на час укладення договору) якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. 16.06.1999 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір купівлі продажу, відповідно до якого [PERSON] продала, а [PERSON] купила житловий будинок розташований за адресою: Київська область, Білоцерківський район, м. Узин, вул.. Коцюбинського,11- а. Договір було укладено у письмовій формі на товарній біржі «Українська біржа Десятинна», зареєстровано за № 2237 1146, сторони досягли усіх істотних умов договору, 12.10.1999 року договір та право власності [PERSON] на житловий будинок було зареєстровано Білоцерківським міським бюро технічної інвертарізації за № 2616, що підтверджено матеріалами справи ( а.с.6,7) та не оспорюється відповідачем . Згідно ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Ст.1270 ЦК України обумовлено строк для прийняття спадщини - шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 23.02.2011 року [PERSON] померла, [PERSON] - донька померлої, у визначений строк звернулась до нотаріальної контори з заявою про оформлення спадкового майна, оскільки договір купівлі продажу житлового будинку не був нотаріально посвідчений, а не можливість нотаріального посвідчення Договору зумовлена смертю однієї із сторін Договору, нотаріус не має можливості видати свідоцтво про право спадкове майно - житловий будинок, який належав на праві власності [PERSON] Дані обставини підтверджено матеріалами справи ( а.с. 8,9,10), показами позивача та не заперечуються відповідачем. На підставі вище викладеного , суд вважає можливим визнати дійсним договір купівлі продажу від 16.06.1999 року за № 2237 1146, укладений між [PERSON] та [PERSON] на Товарній біржі «Українська біржа Десятинна», оскільки сторони при укладенні договору досягли усіх істотних умов передбачених ст.ст. 153,224 ЦК Української РСР ( в ред.1963 р.) , виконали угоду повністю, відповідач не заявила про визнання угоди недійсною, право власності на житловий будинок зареєстровано в МБТІ. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За клопотанням [PERSON] суд вважає можливим залишити судові витрати за позивачем.

Outcome: approved