Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-25 00:00:00

Позивач 30 березня 2010 року звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованих 7608 гривень 36 копійок за житлово-комунальні послуги, які нараховані, але не сплачені, сплативши при звернення до суду 30 гривень 00 копійок витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила стягнути з відповідачів заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги, витрати на розміщення оголошення в пресі, судові витрати. Відповідачам судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістка з викликом судове засідання, копія ухвали судді якою відповідачам роз'яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. За клопотанням позивача розміщувалося оголошення в газеті про розгляд справи. Відповідачі з поясненнями чи запереченнями щодо позовних вимог до суду не звертались, тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до довідки Форми №3, виданої Комунальним підприємством «Господар» Дарницького району м. Києва 03 березня 2010 року, [PERSON], [PERSON] дійсно зареєстровані та проживають в [ADDRESS]. Власником особового рахунку за цією адресою є [PERSON]. квартира не приватизована ( а. с. 5). Заборгованість за житлово-комунальні послуги згідно із розрахунком станом на 01.03.2010 року по квартирі [ADDRESS] складає 7608 гривень 36 копійок (а. с. 6 - 7). Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до абз. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України ,, Про житлово-комунальні послуги ", комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо - та електропостачанням, опаленням, а також вивезенням побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Згідно п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідачі будучи споживачами зобов'язані оплачувати житлово-комунальні послуги, встановлені договором або законом. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 64 ЖК УРСР, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. Згідно ст. 68 ЖК УРСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР.. Сплати за надані житлово-комунальні послуги проводиться щомісяця, оскільки згідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №630 від 21.07.2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Плату за користування житлово-комунальними послугами відповідачі зобов'язані вносити, оскільки ці витрати є необхідними для належного функціонування позивача та підтримання житла в придатному стані для проживання мешканців. Таким чином, суд вважає стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 7608 гривень 36 копійок заборговані за житлово-комунальні послуги, оскільки відповідачі не сплачували своєчасно за надані житлово-комунальні послуги тим самим порушили права позивача. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При задоволенні позовних вимог, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню сплачені ним при зверненні до суду по 15 гривень 00 копійок витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи ( а. с. 4 ), по 210 гривень 00 копійок за розміщення оголошення в газеті ( а. с. 88 ), а також підлягає стягненню на користь держави по 38 гривень 04 копійки судового збору.

Outcome: approved