Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-11 00:00:00

15 червня 2011 року [PERSON] предявила позов до територіальної громади села Воєводське Арбузинського району про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. В процесі розгляду справи за клопотанням позивача було замінено відповідача територіальну громаду с. Воєводське на відповідача [PERSON]. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач та її представник в судовому засіданні пояснили, що 14 листопада 1998 р. померла її мати [PERSON], яка проживала сама. В с. Воєводське, де проживала померла, на той час проживала сестра позивача [PERSON], але клопотами повязаними з похованням померлої в основному займалась позивач. Пізніше позивач разом зі своєю сестрою зявились в нотаріальну контору для оформлення спадщини. На той час позивач вважала, що до складу спадщини входить жилий будинок в с. Воєводське, в якому проживала померла. Тут, в нотаріальній конторі позивач залишилась в коридорі, а [PERSON] одна зайшла до нотаріуса, запропонувавши позивачу почекати. [PERSON] того, як [PERSON] вийшла від нотаріуса, вона пояснила позивачу, що всі питання повязані з прийняттям спадщини вирішено. Позивач вважала, що сестра в її інтересах зробила все необхідне для прийняття спадщини обома сестрами. Пізніше позивач від [PERSON] отримувала зерно, лише від інших родичів їй стало відомо, що до складу спадщини також входить земельна ділянка, яку мала у власності мама. Жилий будинок потім залишався пустуючим, значно пізніше його розібрали, приблизно 5-6 років тому чоловік [PERSON] забрав з цього будинку шифер та інші будівельні матеріали. Нещодавно, побачивши що могила матері залишається недоглянутою, [PERSON] образилась на родичів, які користуються спадщиною, що залишилась після смерті [PERSON] і тому звернулась з позовом. Позивач також наполягає на тому, що своєчасно звернутись з заявою про прийняття спадщини не могла, оскільки крім того, що була введена в оману своєю сестрою, була юридично необізнаною людиною, тривалий час після смерті матері хворіла, а в 2008 р. їй було встановлено інвалідність третьої групи. Крім того, позивач посилається на те, що нотаріусом не було виконано вимоги ст. 63 Закону України «Про нотаріат», відповідно якій нотаріус повинен був повідомити про відкриття спадщини спадкоємців, місце проживання або роботи яких йому було відомо. А оскільки [PERSON] в заяві нотаріусу вказала, що інших спадкоємців немає, нотаріус повинен був перевірити цю обставину. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що заперечує щодо задоволення позову. Він наполягає на тому, що його покійна дружина [PERSON] і позивач після смерті їх матері [PERSON] досягли домовленості щодо поділу між собою спадкового майна. Саме завдяки цій домовленості [PERSON] і отримувала від [PERSON] зерно. Тому, оскільки позивач була проінформована про смерть матері, відкриття спадщини і домовилась з сестрою про порядок прийняття ними спадкового майна, відповідач вважає, що поважних причин для пропуску строку подання заяви до нотаріуса немає. Тому відповідач наполягає на відмові в задоволенні позову. Суд, дослідивши надані докази, вважає встановленим, що 14 листопада 1998 р. померла [PERSON], що підтверджується копіє свідоцтва про смерть ( аркуш 5 ). [PERSON] і [PERSON] є доньками померлої, що підтверджується копіями свідоцтв про народження та про укладення шлюбу ( аркуші 9, 33, 34 ). Про смерть [PERSON] позивач [PERSON] і [PERSON] дізнались безпосередньо в листопаді 1998 р., що вбачається з пояснень позивача в судовому засіданні. 22 червня 2000 р. [PERSON] було подано в Арбузинську державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, в якій вона вказала, що інших спадкоємців немає ( аркуш 30 ), 29 червня 2000 р. їй було видано свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] ( аркуші 37,38 ). Також суд вважає встановленим, що позивач досягла домовленості з [PERSON] щодо порядку поділу спадщини, що залишилась після смерті матері. Саме завдяки цій домовленості позивач отримувала від [PERSON] зерно, а чоловік позивача забрав з будинку [PERSON] будівельні матеріали. З копії заяви ( аркуш 11), та розяснення нотаріуса ( аркуш 12 ) видно, що [PERSON] звернулась з заявою про прийняття спадщини лише 5 травня 2011 р. , і їй було відмовлено за пропуском строку прийняття спадщини. Також з копії довідки до акту огляду МСЕК ( аркуш 10 ) видно, що в жовтні 2009 р. позивачу було встановлено третю групу інвалідності. З копії свідоцтва про право на спадщину ( аркуш 18 ) видно, що після смерті [PERSON], яка померла 30 жовтня 2002 р. спадкоємцем її майна став її чоловік [PERSON]. Відповідно встановленим обставинам, суд вважає, що між сторонами наявні правовідносини врегульовані ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, відповідно яким для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно встановленим обставинам і правовідносинам суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позову, оскільки судом встановлено, що позивач знала про факт смерті [PERSON], домовилась з [PERSON] про порядок поділу майна померлої. Посилання позивача на введення її в оману сестрою суд вважає недоведеними. Посилання позивача на те, що звернутись до нотаріуса вчасно заважала хвороба суд вважає також недоведеними. Так, з довідки МСЕК і пояснення позивача встановлено, що інвалідність третьої групи їй було встановлено лише в 2008 р., тобто за сплином тривалого часу після відкриття спадщини. Крім того, на думку суду наявність інвалідності третьої групи не є обставиною, що беззаперечно перешкоджала зверненню до нотаріуса. Юридичну необізнаність суд також не може врахувати як поважну причину пропуску строку. Тому, оскільки поважних причин пропуску строку прийняття спадщини судом не встановлено, в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed