Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-16 00:00:00

21 травня 2009 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом , який в порядку ст. 31 ЦПК України вточнила , та просить визнати за позивачем право приватної власності на 1/4 частину земельній ділянки площею 0,150 га, що розташована на території Одеської області , Овідіопольського району Таїровської селищної ради, сіло Мізікевича, ж/м «Червоний хутір», вулиця Березова, 5 в порядку спадкування за законом та право приватної власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, сіло Мізікевича, вул. Березова, ж/м «Червоний хутір», № 5 в порядку спадкування за законом і стягнути судові витрати . В ході судового засідання позивач та її представник позов підтримали . Відповідач [PERSON] до суду не зявився , хоча належним чином був повідомлений . Відповідач [PERSON] позов визнала та просить розглянути справу в її відсутності. Заслухавши пояснення позивача та її представника , дослідивши письмові докази по справі , суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підставах. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець , який постійно проживав із спадкоємцем на час відкриття спадщини , вважається таким , що прийняв спадщину , якщо протягом строку , встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не зявив про відмову від неї. Так судом встановлено , що 04 травня 2008 року померла [PERSON] [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть , актова запис ; 4227 від 14 травня 2008 року На час смерті померла [PERSON] мешкала у спільно з чоловіком [PERSON] , [INFO], відповідачем по справі ( свідоцтво про одруження від 12 квітня 1997 року акт запис 156) , неповнолітній донькою [PERSON], [INFO] ( свідоцтво про народження від 20серпня 1991 року) у житловому будинку з господарськими спорудами та будівлями , розташований за адресою : Одеська область , Овідіопольського району Таїровської селищної ради, сіло Мізікевича, ж/м «Червоний хутір», вулиця Березова, 5. Будучи в шлюбі з [PERSON] , відповідач [PERSON] отримав у власність земельну ділянку площею 0.150 га , для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованою за вказаною адресою , що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю від 17 червня 1999 року , який він отримав на підставі рішення Таїровської селищної ради від 18 березня 1999 року . Під шлюбу [PERSON] та [PERSON] господарським шляхом на спільні кошти збудували житловий будинок з господарськими спорудами за вищевказаною адресою . Дані обставини нашли своє підтвердження в тому , що під час шлюбу відповідно до договору купівлі продажу квартири від 22 серпня 2007 [PERSON] [PERSON] продала обєкт нерухомого майна, розташованого за адресою [ADDRESS] вартість даного нерухомого майна склала 252 500 грн., яки померла отримала до підписання договору . Право власності у відповідача [PERSON] на спірний житловий будинок виникло 31 липня 2008 року , відповідно до свідоцтва право власності на нерухоме майно , яке видано було відповідно до чинного законодавства , однак з матеріалів інвентарної справи КП «Овідіопольське РБТІ»видно , що дозвіл на будівництво відповідач отримав 07 червня 1999 року , будівельний паспорт 3 травні 1999 року , фактично житловий будинок збудували у 2002 року , однак після смерті [PERSON] відповідач 08 травня 2008 року , через 4 доби після смерті померлої , самостійно звернувся до компетентних установ з заявою про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкту , без урахування інтересів неповнолітній [PERSON] , яка на час смерті мешкала разом з померлою . Виходячи с вищевказаного суд проходить до висновку , що спірний житловий будинок та земельна ділянка є обєктом спільній сумісній власності подружжя [PERSON] і [PERSON], відповідно до ст. 60 СК України . Після смерті [PERSON] , яка мало місце 04 травня 2008 року залишились спадкоємці 1 першої черги [PERSON] [INFO], та її мати [PERSON] , 07 лютого 1942 року , яки звернулись своєчасно до нотаріальних установ з заявою про прийняття спадкового майна , що знайшло своє підтвердження в матеріалах спадкової справи . В ході судового розгляду відповідачка фактично відмовилась від прийняття спадкового майна на користь позивачки [PERSON] Після смерті своє матері позивач [PERSON] фактично прийняла частку майна померлої , у вигляді ювелірних виробив , квитанції про придбання та ярлик придбання , знаходяться при матеріалах справи . Виходячи з вищевказаного суд проходить до висновку ,що позивачу [PERSON] необхідно виділити у ? частку спірного житлового будинку у власність в порядку спадкування за законом . Суд пришов до висновку , що позивачу необхідно виділити у власність ? частини спірного житлового будинку , для обслуговування даної частини житлового будинку необхідно земельна ділянка , відповідно до ст. 120 ЗК України , суд вважає, що позивачу необхідно виділити у власність ? частини земельній ділянки площею 0,150 га , яка розташована за вищевказаної адресою . При поданні позову позивач сплатила державне мито у сумі 51 грн , 216 грн. 75 та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 37 грн.та 38 грн.50к , що підтверджується квитанціями . В ході розгляду справи відповідач неодноразово викликався до суду , сплату послуг повязаних з викликом відповідача понесла позивач на суму 416 грн.50 (77.25 грн. + 77.50 к.+ 57 грн. + 77.25 грн. + 77.25 грн. + 50 грн. 25 к. = 416 грн.50), а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати у сумі 758 грн. 29 к. (51+216.75+37+38.5+416.50=758.29)

Outcome: approved