overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги мотивує тим, що в атестаті від 21 липня 1978 року № 5790 його прізвище помилково вказане українською мовою як «Пильщик» замість «Пільщик», а російською мовою - «Пыльщик» замість «Пильщик», що не дає йому можливості оформить документи на отримання пенсії. В судове засідання заявник не зявився, однак на адресу суду надіслав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Управління Пенсійного фонду України в м. Южноукраїнськ Миколаївської області в судове не з'явився, але надіслав заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги заявника законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігається з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Під час розгляду справи по суті встановлено, що 21.07.1978 року [PERSON] отримав атестат, в якому його прізвище помилково вказане українською мовою як «Пильщик» замість «Пільщик», а російською мовою - «Пыльщик» замість «Пильщик». Із матеріалів справи вбачається, що відповідно свідоцтва про народження, паспорта громадянина України, а також свідоцтва про одруження прізвище заявника вказане «Пільщик» (а. с. № 6, 7, 8). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту належності заявнику атестату, виданого на ім'я "Пильщик" 21 липня 1978 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідач є батьком її неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], однак матеріальної допомоги на його утримання не надає. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала повністю, відповідач позов визнав повністю. Під час розгляду справи \~по суті встановлено, що [PERSON]\~\~та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому Вознесенським відділом ЗАГС Миколаївської області, про що свідчить копія \~свідоцтва про укладення шлюбу (а. с. № 6). Від шлюбних відносин мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження (а. с. №5). В даний час відповідач добровільно не надає позивачу матеріальну допомогу на утримання сина. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню. Такого висновку суд приходить з урахуванням того, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини, але не надає допомоги на її утримання, чим порушує свій обов'язок як батька утримувати сина до досягнення ним повноліття, встановлений ст. 182 СК України. У справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць (п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України). У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави витрати повязані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-28 00:00:00

Позивач [PERSON] 31.10.2011 року звернулася до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з позовом \~до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 25 жовтня 2003 року Відділом реєстрації громадянського стану Довгинцівського районного управління юстиції м.Кривого Рогу Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 558. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Шлюбні відносини між сторонами були припинені в січні 2011 року, по тій причині, що подружні стосунки ніколи не мали стабільного характеру, відповідач системно вживає алкогольні напої, веде аморальний спосіб життя. Сторони ніяких стосунків не підтримують. Спір про розподіл майна між сторонами відсутній. Питання щодо місця проживання дитини між сторонами зясовано. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Позов визнав в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, проаналізувавши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 жовтня 2003 року (а.с. 6), однак з березня 2011 року не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с. 6). Сторони на примирення не згодні, тривалий час не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільне господарство, що призвело до того, що фактично сімя розпалася. На розірванні шлюбу категорично наполягають, і за таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Відповідно до вимог ст. 115 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є остаточним та не потребує видачі свідоцтва про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову і до досягнення донькою повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та пояснила, що з відповідачем вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 16 квітня 2010 року. Від спільного подружнього життя 25 вересня 2010 року народилася донька [PERSON]. На даний час вони з відповідачем проживають окремо. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги, а дитина проживає з нею та знаходяться на її утриманні, вона звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 7). Як видно із свідоцтва про народження, сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду аліменти на утримання дитини присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі. Беручи до уваги зазначене та обставини, що враховуються судом при визначенні розміру аліментів і які передбачені ст. 182 СК України, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до її повноліття. В силу п. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає сплата судового збору. Тому, на підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-28 00:00:00

Враховуючи складність справи, а також те, що для складення рішення у повному обсязі потрібен значний час, суд вважає за можливе відкласти складення рішення у повному обсязі на п'ятиденний строк з дня закінчення розгляду справи та оголосити вступну та резолютивну частину рішення. Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-28 00:00:00

16.09.2011року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з з 18.11.1987року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, мають неповнолітню дитину сина [PERSON], 21.11.1993р.н. Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, у звязку з чим, позивачка змушена звернутися до суду з позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на доводи наведені у позові та на свої пояснення надані у судовому засіданні. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи без його участі суду не надав. Таким чином, в порядку ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що відповідач не зявився до суду без поважних причин. Позивачка в судовому засіданні не заперечувала проти заочного розгляду справи в порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18.11.1987року, мають неповнолітню дитину сина [PERSON], 21.11.1993р.н., відповідно свідоцтв про шлюб та про народження (а.с.4,5). Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Позивачці не вистачає коштів на утримання дитини, в зв»язку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Таким чином, з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 188,20грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-28 00:00:00

22.09.2011 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 25.04.2011року у неї народилась дитина [PERSON], батьком якої є відповідач, дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання по догляду за дитиною не надає, вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, отримує допомогу, однак цих коштів не вистачає, у звязку з чим позивачка змушена звернутися до суду з позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь на своє утримання аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги повністю, посилаючись на доводи наведені у позові та на свої пояснення надані у судовому засіданні. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував сплачувати аліменти на утримання дружини, однак у меншому розмірі, посилаючись на те, що в даний час сплачує декілька кредитів, тому не має можливості виплачувати аліменти у розмірі ? частини заробітку. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ч. 2, 4 ст. 84 СК України - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У судовому засіданні встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], 25.04.2011року народження, батьком якої є відповідач, згідно свідоцтва про народження (а.с.4). Дитина знаходиться на утриманні позивачки, яка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, отримує допомогу, однак цих коштів не вистачає, інших доходів не має. Відповідач працює на шахті Західно-Донбаська ПАТ «ДТЕК «Павлоградугілля», щомісячно отримує заробітну плату, має стабільних дохід, однак добровільно матеріальну допомогу на утримання дружини не надає, інших дітей у нього не має, на утриманні інших осіб також не має, інших стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться. Таким чином, з урахування матеріального стану відповідача, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на її утримання в судовому порядку в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 188,20грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-28 00:00:00

26.09.2011року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з з 15.09.2000року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], 08.10.2001р.н. Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, у звязку з чим, позивачка змушена звернутися до суду з позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на доводи наведені у позові та на свої пояснення надані у судовому засіданні. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15.09.2000року, мають неповнолітню дитину [PERSON], 08.10.2001р.н., відповідно свідоцтв про шлюб та про народження (а.с.3,4). Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. Позивачка працює, однак їй не вистачає коштів на утримання дитини, в зв»язку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Таким чином, з відповідача слід стягнути аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 188,20грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-28 00:00:00

30.09.2011 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 05.02.2010року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, 23.04.2010року у них народився син [PERSON]. Дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання по догляду за дитиною не надає, вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, отримує допомогу, однак цих коштів не вистачає, у звязку з чим позивачка змушена звернутися до суду з позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь на своє утримання аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трьох років. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги повністю, посилаючись на доводи наведені у позові та на свої пояснення надані у судовому засіданні. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував сплачувати аліменти на утримання дружини, однак у меншому розмірі. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ч. 2, 4 ст. 84 СК України - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 05.02.2010року, мають неповнолітню дитину сина [PERSON], 23.04.2010року народження, батьком якої є відповідач, згідно свідоцтв про шлюб та про народження (а.с.5,6). Дитина знаходиться на утриманні позивачки, яка не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, отримує допомогу, однак цих коштів не вистачає, інших доходів не має. Відповідач працює на шахті Західно-Донбаська ПАТ «ДТЕК «Павлоградугілля», щомісячно отримує заробітну плату, має стабільних дохід, однак добровільно матеріальну допомогу на утримання дружини не надає, інших дітей у нього не має, на утриманні інших осіб також не має, інших стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться. Таким чином, з урахування матеріального стану відповідача, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на її утримання в судовому порядку в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 188,20грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 07.08.1981 року, на даний час разом вони не проживають, відповідач матеріальної допомоги їй не надає. Позивач не працює та є інвалідом другої групи. Крім отримання пенсії,інших джерел доходу в неї не має. Відповідач тривалий час проживає окремо, але продовжує бути зареєстрованим за місцем проживання позивача, в звязку з чим позивач несе додаткові витрати по сплаті комунальних послуг, так як всі розрахункові нарахування провадиться виходячи з числа зареєстрованих мешканців. У звязку з тим, що відповідач тривалий час не надає позивачу матеріальної допомоги, просить суд стягнути аліменти з [PERSON] в розмірі ? частки від його заробітку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позовної заяви. В судовому засіданні позивачка та представник позивача позовні вимого підтримали просили суд задовольнити позовну заяву. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст.. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем 07.08.1981 року Комсомольським відділом РАГС м. Херсона був зареєстрований шлюб, даний факт підтверджено свідоцтвом про шлюб І- КГ № 354355 виданого 07.08.1981 року Згідно пенсійного посвідчення серії АБ № 315103 виданого Комсомольським РУПФУ м. Херсона від 14.02.2005 року [PERSON] є інвалідом другої групи довічно, та отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання, як інвалід 2 -групи у розмірі 284 грн. 69 коп, та пенсію за віком яка становить 764,00 грн. З довідки адресного бюро від 23.09.2011 року вбачається, що відповідач по справі [PERSON] зареєстрований за місцем проживання позивач, а саме: [ADDRESS]. Відповідно до довідки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців [PERSON] є фізичною особою підприємцем, та отримує дохід від реалізації товарів, що підтверджується довідкою наданою з Державної податкової інспекції від 23.11.2011 року. Відповідно до ст.. 75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. За таких обставин суд вважає, що пенсії позивачу явно не вистачає для проживання, та враховуючи те, що відповідач є фізичною особою підприємцем та має постійний дохід, тому позовні вимоги необхідно задовольнити.

Outcome: approved