overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

Позивач 09.02.2012 р. звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 26 лютого 2000 року Шишківською сільською радою Корюківського району Чернігівської області, актовий запис №1. Позов обґрунтовується тим, що спільне життя з відповідачем не склалися, шлюбні відносини припинилися з серпня 2011 року. За час шлюбу у сторін народилися: син [PERSON], 30.11.2000р.н. та дочка [PERSON], [INFO] У судове засідання сторони не зявилася, оскільки заявили письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримує, а відповідач позов визнає. /а.с.10-11/ Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено у ході судового засідання, сторони уклали шлюб зареєстрований 26.02.2000 року у Шишківській сільській раді Корюківського району Чернігівської області, актовий запис №1, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії «І-ЕЛ» №025202. /а.с.3/ За час шлюбу у сторін народилися: син [PERSON], 30.11.2000р.н. та дочка [PERSON], [INFO] /а.с. 4-5/ Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки категорично не мають наміру та наполягають на розлученні. Примирення між сторонами неможливе і здійсненні для цього заходи, позитивного результату не надали. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

У січні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 28.12.2005 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 2 500 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48%. Відповідач належним чином не виконав умови договору, в результаті чого має заборгованість в сумі 11840,22 грн. Прохав стягнути з відповідача заборгованість в сумі 11840,22 грн. та сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надіславши на адресу суду лист, в якому прохав розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд повідомив, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором від 28.12.2005 року [PERSON] був наданий кредит в сумі 2 500 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48%. Згідно з представленим розрахунком сума заборгованості складає 11840,22 грн. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

У січні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 27.04.2005 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 3 500 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36%. Відповідач належним чином не виконав умови договору, в результаті чого має заборгованість в сумі 13900,11 грн. Прохав стягнути з відповідача заборгованість в сумі 13900,11 грн. та сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надіславши на адресу суду лист, в якому прохав розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд повідомив, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором від 27.04.2005 року [PERSON] був наданий кредит в сумі 3 500 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36%. Згідно з представленим розрахунком сума заборгованості складає 13900,11 грн. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

У січні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 27.04.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 1 500 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36%. 28 лютого 2012 року позивач уточнив свої позовні вимоги, оскільки відповідачем заборгованість частково була сплачена, в результаті чого до стягнення належить заборгованість в сумі 3 111,91 грн. Прохав стягнути з відповідача заборгованість в сумі 3111,91 грн. та сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надіславши на адресу суду лист, в якому прохав розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надіславши на адресу суду лист, в якому прохав розглянути справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором від 27.04.2007 року [PERSON] був наданий кредит в сумі 1 500 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48%. Згідно з представленим розрахунком сума заборгованості складає 3111,91 грн. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

У січні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 22.11.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 1 000 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36%. Відповідач належним чином не виконав умови договору, в результаті чого має заборгованість в сумі 13413,68 грн. Прохав стягнути з відповідача заборгованість в сумі 13413,68 грн. та сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надіславши на адресу суду лист, в якому прохав розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд повідомив, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором від 22.11.2007 року [PERSON] був наданий кредит в сумі 1 000 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36%. Згідно з представленим розрахунком сума заборгованості складає 13413,68 грн. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

У січні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 14.10.2005 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 5 000 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48%. Відповідач належним чином не виконав умови договору, в результаті чого має заборгованість в сумі 12271,48 грн. Прохав стягнути з відповідача заборгованість в сумі 12271,48 грн. та сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надіславши на адресу суду лист, в якому прохав розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд повідомив, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором від 14.10.2005 року [PERSON] був наданий кредит в сумі 5 000 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48%. Згідно з представленим розрахунком сума заборгованості складає 12271,48 грн. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В лютому 2012 р. позивачка звернулася до суду з даним позовом до відповідача, посилаючись на те, що сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги дитині не надає, тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом, яким просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частки доходу відповідача до досягнення дитиною повноліття. Також зазначила, що відповідач сплачує аліменти в розмірі 1/4 часткі від заробітку на утримання іншої дитини. Сторони в судовому засіданні участі не брали, письмово просили розглянути справу за їх відсутності. Позивачка позов підтримала, відповідач позов визнав. У відповідності із ст. 174 ЦПК України, при визнанні позову, при наявності для того законних підстав, ухвалюється судове рішення про задоволення позову. Приймаючи до уваги думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в суду є підстави для задоволення позову. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи питання про розміри аліментів, що належать стягненню з відповідача, на підставі ст.ст. 182, 183 СК України, враховуючи матеріальне становище сторін, суд вважає за можливе визначити їх в розмірі, про який просить позивачка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

У січні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 14.11.2005 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 2 700 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48%. Відповідач належним чином не виконав умови договору, в результаті чого має заборгованість в сумі 12927,10 грн. Прохав стягнути з відповідача заборгованість в сумі 12927,10 грн. та сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надіславши на адресу суду лист, в якому прохав розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд повідомив, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором від 14.11.2005 року [PERSON] був наданий кредит в сумі 2 700 грн. шляхом встановлення кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48%. Згідно з представленим розрахунком сума заборгованості складає 12927,10 грн. На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] звернулася до суду з заявою в якій просить встановити юридичні факти про те , що Державний акт про право приватної власності на землю серії ЛВ № 0457656 , що був виданий 3.05.2004 року на імя [PERSON] належав [PERSON] і також просить встановити юридичний факт про те , що померлий 3.01.2000 року [PERSON] був її дідом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В обгрунтування своїх вимог покликається на те, що 3.01.2000 року в с. Ремезівці Золочівського району Львівської області помер [PERSON] , який доводився їй дідом. У зв`язку з його смертю відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 0,8373 га і інше майно. Спадкоємцями були дружина діда [PERSON] і його діти [PERSON] , її батько , який помер 10.12.2010 року , та [PERSON] і [PERSON] В документах , які підтверджують її з дідом родинні відносини , допущена помилка . В одних ім`я діда значиться як [PERSON], в інших- Федір. В Державному акті про право приватної власності на землю ім`я діда записано як Федір , а в свідоцтві про смерть - [PERSON]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~По цій причині нотаріус не може видати їй свідоцтво про право на спадщину , а органи , які видали ці документи не можуть усунути допущеної помилки. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заінтересовані особи [PERSON] і [PERSON] пояснили , що померлий [PERSON] доводився їм відповідно чоловіком і батьком. По документах його ім`я було [PERSON] , але в селі його звали Федір . Він мав приватизовану земельну ділянку в с. Ремезівці , але вони на неї не претендують . З заявою [PERSON]Р, вони згідні. Заінтересована особа [PERSON] направив суду заяву в якій просить справу розглядати без нього, він заяву визнає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як видно із копії свідоцтва про народження 11-АБ № 434743 то [PERSON] народився 15. 07. 1915 року в с. Ремезівці Золочівського району Львівської області . Так само його ім`я записано і в свідоцтві про шлюб від 13.12.2011 року № 174080 і в свідоцтві про смерть № 265090 від 18.11.2011 року. Як убачається з копії свідоцтва про народження заявниці № 493178 , то в ньому її батько записаний як [PERSON] . У свідоцтві про народження [PERSON] його по-батькові також записано як Федорович. Отже в документах , які мали б підтверджувати факт родинних відносин, допущена помилка в написанні імені [PERSON] . Його ім`я помилково записано Федір. З копії Державного акту про право приватної власності на землю серії ЛВ № 045756 вказано , що [PERSON] в с, Ремезівці Золочівського району на праві власності належала земельна ділянка площею 0,8373 га. Отже і в цьому документі допущена помилка в імені [PERSON] По цій причині заявниця не може оформити права на спадщину на земельну ділянку , що належала [PERSON] Але те , що [PERSON] доводився дідом [PERSON] і що земельна ділянка належала саме йому в суді доведено . \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

03.02.2012 року позивач звернулася з вказаним позовом до відповідача мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 1991 року по 17.10.2011 року. В період спільного життя у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], повнолітній, та син [PERSON],[INFO], батьком яких записаний і є відповідач. Неповнолітній син проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач з сімєю не проживає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, ним зовсім не цікавиться. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі по 1/4 частині всіх видів заробітку(доходів) щомісячно до досягнення сином повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач позов підтримала та просила його задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про час, дату і місце слухання справи, заперечень на позов не надав. Суд за згодою позивача провів заочний розгляд справи і ухвалює по справі заочне рішення на підставі ст.224 - ст.226 ЦПК України. Судом встановлено наступне. Сторони перебували у шлюбі з 27.07.1991 року по 17.10.2011 року. Шлюб розірвано за рішенням суду (а.с.6). Мають двоє дітей: сина [PERSON], [INFO], повнолітнього, та неповнолітнього сина [PERSON],[INFO], батьками якого записані сторони. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, як вбачається з довідки Роздільнянської міської ради від 31.01.2012 року №282. Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає після розірвання шлюбу, хоча має змогу надавати таку допомогу, оскільки працює монтером колій 4 розряду ПЧ-2 м.Роздільна, отримує заробітну плату від 3700 до 5200 гривен щомісячно. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. З відповідача на користь держави суд стягує 214,60 гривен судового збору.

Outcome: approved