Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

У лютому 2011 року [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON], Акціонерний банк «Київська Русь» про визнання права власності на спільне майно та виключення майна з акта опису та арешту. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] з 04.06.1999 року. 08.02.2011 року Позивач дізналась що підлягає продажу з прилюдних торгів в якості задоволення вимог стягувача майно, яке було придбане Позивачем та [PERSON] під час перебування у шлюбі, а саме: земельна ділянка площею 0,0601 га, кадастровий номер 3222482000:10:002:0465, що розташована: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гореничі, садівниче товариство «Воїн-3»; домоволодіння № 297, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гореничі, садівниче товариство «Воїн-3». Оскільки на момент накладення арешту на майно державною виконавчою службою та проведення виконавчих дій Позивач не проживала за адресою місцезнаходження переліченого вище майна, останній не було відомо про відкриття виконавчого провадження. Стягувачем зазначено майно є Акціонерний банк «Київська Русь». Позивач зазначає, що хоча зазначене майно й зареєстроване на праві власності лише на [PERSON], але фактично воно було придбано за час перебування у шлюбі (в 2006 році), а тому належить на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту. На основі викладеного, Позивач просила суд визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки площею 0,0601 га, кадастровий номер 3222482000:10:002:0465, що розташована: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гореничі, садівниче товариство «Воїн-3» та на ? частину домоволодіння № 297, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гореничі, садівниче товариство «Воїн-3». Також Позивач просила суд виключити з акта опису та арешту майна у виконавчому провадженні № 15406588, яке знаходиться в провадженні державного виконавця підрозділу примусового виконання рішення відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області [PERSON] та звільнитм з-під арешту майно, а саме: земельну ділянку площею 0,0601 га, кадастровий номер 3222482000:10:002:0465, що розташована: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гореничі, садівниче товариство «Воїн-3» та домоволодіння № 297, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гореничі, садівниче товариство «Воїн-3». В судовому засіданні представник Позивача просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник Відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] з 04.06.1999 року. Відповідно до виконавчого напису нотаріуса № 772 від 27.07.2009 року було звернено стягнення на земельну ділянку площею 0,0601 га, кадастровий номер 3222482000:10:002:0465, що розташована: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гореничі, садівниче товариство «Воїн-3» та домоволодіння № 297, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гореничі, садівниче товариство «Воїн-3». Позивач зазначає, що хоча зазначене майно й зареєстроване на праві власності лише на [PERSON], але фактично воно було придбано за час перебування у шлюбі (в 2006 році), а тому належить йому на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ст. 60,61 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності . Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації. Частиною 3 ст. 368 Цивільного кодексу України визначає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 369 Цивільного кодексу України розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. Відповідно до ст.65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Відповідно до ст. 578 ЦК України майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу лише за згодою всіх співвласників. Іпотекою є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Відповідно до ч.2 ст.6 Закону України «Про іпотеку» майно, що є у спільній власності, може бути передане в іпотеку лише за нотаріально посвідченою згодою усіх співвласників. Іпотекодавець зобов'язаний до укладення іпотечного договору попередити іпотекодержателя про всі відомі йому права та вимоги інших осіб на предмет іпотеки, в тому числі ті, що не зареєстровані у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. На передачу в іпотеку садового будинку № 297, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гореничі, садівниче товариство «Воїн-3» та земельної ділянки площею 0,0601 га, кадастровий номер 3222482000:10:002:0465, що розташована: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Гореничі, садівниче товариство «Воїн-3» [PERSON] надала свою письмову згоду, яка нотаріально посвідчена. Позивач добровільно у визначеному законом порядку надала письмову згоду на передачу в іпотеку спільного майна подружжя, а тому суд приходить до висновку, що її майнові права не порушено. Оцінивши вищезазначені докази суд вважає, що позовні вимоги є безпідставними, а тому задоволенню не підлягають. На підставі ст. ст. 60,61,65 СК України, ч.3 ст. 368, ч.2 ст. 369, 578 ЦК України, ч.2 ст.6, ст. 23 Закону України «Про іпотеку»,

Outcome: dismissed