Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 19.04.2011 року помер його син [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири [ADDRESS] та на 1/5 частину квартири [ADDRESS], спадкоємцями першої черги за законом є позивач та малолітня донька сина [PERSON], позивач звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадщини разом з відповідачкою 04.11.2011 року, але нотаріусом йому було відмовлено в оформленні спадкових прав в звязку з тим, що він пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. А тому позивач просив суд визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги і просив суд визначити йому додатковий строк тривалістю два місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті сина. Відповідач в суді позов визнала, не заперечує щодо визначення для відповідача додаткового строку для подання ним заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. За ухвалою суду від 05.01.2012 року до участі в розгляді даної справи в якості 3-ї особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено орган опіки та піклування Білоцерківської міської ради в особі служби у справах дітей Білоцерківської міської ради. Представник 3-ї особи в суді не заперечував щодо задоволення позову в звязку з відсутністю спору між сторонами. Відповідно до п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вбачається з матеріалів справи, 19.04.2011 року помер [PERSON] Юрійович- син позивача, після смерті якого відкрилася спадщина на 1/3 частину квартири [ADDRESS] та на 1/5 частину квартири [ADDRESS], що належали померлому на праві приватної власності. Наведене стверджується копіями свідоцтв про смерть [PERSON] та про його народження, про право власності на житло № 31286 від 25.12.2000 року, випискою з рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 26.05.2008 року по справі № 2-498/2008 р. за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна подружжя. Судом встановлено, що заповіту померлий не залишив, а спадкоємцями першої черги за законом після померлого є його батько-позивач по справі [PERSON] та його малолітня донька [PERSON] [INFO], інтереси якої представляє її мати відповідачка [PERSON] У постанові державного нотаріуса Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області від 14.11.2010 року вказано, що спадкова справа після смерті [PERSON] заведена 04.11.2011 року за № 760, у шестимісячний строк після його смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, а тому йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою четвертою статті 1273 цього Кодексу. В установлений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини з відповідною заявою про прийняття спадщини не звернувся. Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 Про судову практику у справах про спадкування, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Крім того, як розяснено в цьому пункті вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду, при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач посилався на те, що він звернувся до нотаріальної контори разом з відповідачкою 04.11.2011 року і вона не заперечувала проти оформлення ним спадщини, але нотаріус відмовила їм у видачі свідоцтв про право на спадщину, хоча інші спадкоємці першої черги відсутні, а вони з відповідачкою досягли згоди щодо перерозподілу спадщини, раніше він не подавав заяву до нотаріальної контори, оскільки їм з відповідачкою пояснили, що оскільки між ними немає спору, то вони можуть оформити спадщину в будь-який час. А тому проаналізувавши всі надані докази суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк тривалістю два місяці, який суд вважає достатнім для подання ним заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Отже, судом приймається до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Враховуючи все наведене та

Outcome: approved