Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-06 00:00:00

27 січня 2012 року [PERSON] через свого представника за довіреністю [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Свої доводи позивачка мотивувала тим, що їх з відповідачем неповнолітній син [PERSON] проживає разом із нею. Відповідач вихованням, навчанням неповнолітнього сина не займається, коштів на його утримання не виділяє. Не проявляє до свого неповнолітнього сина ніякої турботи, не піклується про стан його здоровя, фізичний та духовний розвиток дитини, таким чином ухиляється від виконання обовязків по вихованню неповнолітнього сина. Враховуючи це, просила позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON]. В судовому засіданні позивачка та представник позивачки підтримали доводи позовної заяви, наполягали на задоволенні позовних вимог, пояснили, що у 2007 році позивачка розірвала шлюб з відповідачем. Їхній син [PERSON] з цього часу став проживати з позивачкою. Аліментів на утримання сина відповідач не платить. Відповідач фактично зник, з дитиною не спілкується, вихованням, навчанням сина не займається, не піклується про стан його здоровя, не зважаючи, що син страждає на епілепсію, не піклується фізичний та духовний розвиток дитини. Прокурор в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, позов просив задовольнити. Представник органу опіки та піклування - Городнянської районної державної адміністрації - в судовому засіданні наполягав на задоволенні позову, надавши до матеріалів справи відповідний письмовий висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є зворотне поштове повідомлення із відміткою, що за адресою реєстрації він не проживає. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши представника позивачки, думку представника органу опіки та піклування, врахувавши позицію прокурора, допитавши свідків [PERSON], [PERSON] та дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позовні вимоги підтверджені доказами, що маються в матеріалах справи. Судом встановлено, що відповідач в порушення ст.ст. 150, 155, 180 СК України ухиляється від виконання обовязків по вихованню та утриманню свого неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Обовязків батька відносно сина, зокрема: утримувати дитину до досягнення ним повноліття, виховувати дитину, піклуватися про здоровя дитини, її фізичний і моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною загальної середньої освіти відповідач не виконує. Зазначені обставини підтверджені показами допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], письмовими доказами /а.с. 12,13/, з яких вбачається, що відповідач вихованням дочки не займається, дитину не утримує, відмовляється від виховання дитини, не цікавиться та не бере участі у його навчанні та лікуванні. Неповнолітній син відповідача проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Докази справи свідчать про те, що позивачка забезпечує належні умови для проживання та виховання дитини. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на свідоме нехтування відповідачем своїми обов'язками батька відносно неповнолітнього сина [PERSON], 19.03.1999 р.н, що свідчить про ухилення відповідача від виконання обовязків батька по вихованню цієї дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обставин, що мають істотне значення для вирішення справи та стягнення аліментів у сумі, менше мінімального розміру, судом не встановлено. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved