overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-26 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт належності їй трудової книжки за номером БТ-І 0152405 виданої передвижною механізованою колоною 24 тресту Броварисільбуд10.04.1975 року на імя [PERSON]. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] та заявник заяву підтримали в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в засідання не зявився, хоч про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить відповідна розписка в матеріалах справи. Вислухавши заявника, перевіривши матеріали справи, суд вважає заявою такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно наказу № 134-К від 20 липня 1973 року заявник була прийнята на роботу штукатуром 3 розряду в передвижну механізовану колону 24 тресту Броварисільбуд, що підтверджується відповідним записом в трудовій книжці. Трудова книжка була видана заявнику вперше ПМК-24, відповідно всі відомості та записи про заявника, як працівника, час його роботи на підприємстві вносилися відповідною організацією, однак під час оформлення титульної сторінки особою, відповідальною за видачу трудової книжки було поставлено підпис, але не поставлено печатку ПМК-24. У вересні 2011 року заявник досягши пенсійного віку, звернулася до заінтересованої особи із заявою про нарахування пенсії, надавши свою трудову книжку відповідно до якої їй повинні обчислити, зокрема, страхових стаж. Заінтересована особа своїм листом № 3705/03 від 23.09.2011 року відмовила заявнику з тієї підстави, що подана трудова книжка неналежно оформлена, а саме відсутня печатка організації, яка її видавала. Поставити печатку на даний час є не можливим, оскільки підприємство ліквідовано та відсутні будь-які відомості про нього, що підтверджується витягом з реєстру та довідками з архівів. Той факт, що трудова книжка належить заявнику підтверджується записом в ній про звільнення заявника по переводу в ПМК-3 цього є тресту, оскільки запис зроблено у відповідності до закону, а саме з печаткою організації, яка приймала заявника на роботу вперше та видавала трудову книжку та підписом відповідальної за це особи. Таким чином доводи заяви про належність правовстановлюючих документів саме заявнику знайшли підтвердження під час судового розгляду і підлягають задоволенню. Юридичне значення встановлення вказаного факту в судовому порядку має з огляду на вирішення питання про призначення заявнику пенсії. Враховуючи викладене вище, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-26 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом в якому вказали, що [PERSON] є співвласницею житлового будинку з спорудами № 45 по вулиці Солдатська в м.Кривому Розі, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 20 липня 2011 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано у реєстрі № 1-1633, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 27559084 від 20.07.2011 року, витяг про державну реєстрацію прав № 30829573 від 02.08.2011 року, виданого КП ДОР «КБТІ». Іншим співвласником вказаного житлового будинку з спорудами є позивачки сестра [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 20.07.2011 року, реєстр № 1-1635, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 27559012 від 20.07.2011 року, витягом про державну реєстрацію прав № 30829708 від 02.08.2011 року, виданого КП ДОР «КБТІ».Згідно повідомлення КП ДОР «КБТІ» від 25.05.2011 року № 186586 при обстеженні житлового будинку з господарчими будівлями № 45 по вулиці Солдатська в м.Кривому Розі виявлено самочинне будівництво, а саме літня кухня «Ж» Sзаб=10,8 кв.м., вбиральня «Л» Sзаб=1,5 кв.м. Просять визнати право власності на самочинну споруду. Позивачі надали суду заяву, в якій просять слухати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, а також з зазначенням щодо відсутності претензій. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є співвласницею житлового будинку з спорудами № 45 по вулиці Солдатська в м.Кривому Розі, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 20 липня 2011 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Криворізької державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстровано у реєстрі № 1-1633, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 27559084 від 20.07.2011 року, витяг про державну реєстрацію прав № 30829573 від 02.08.2011 року, виданого КП ДОР «КБТІ». Іншим співвласником вказаного житлового будинку з спорудами є позивачки сестра [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 20.07.2011 року, реєстр № 1-1635, витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 27559012 від 20.07.2011 року, витягом про державну реєстрацію прав № 30829708 від 02.08.2011 року, виданого КП ДОР «КБТІ».Згідно повідомлення КП ДОР «КБТІ» від 25.05.2011 року № 186586 при обстеженні житлового будинку з господарчими будівлями № 45 по вулиці Солдатська в м.Кривому Розі виявлено самочинне будівництво, а саме літня кухня «Ж» Sзаб=10,8 кв.м., вбиральня «Л» Sзаб=1,5 кв.м. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦПК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній якщо це не порушує права інших осіб. Ніяких порушень прав інших осіб в судовому засіданні не виявлено, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про дійсним одностороннього правочину від 16.08.2001 року та визнання права власності на будинок за № 52 по вулиці Персиковій в м. Виноградів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16 серпня 2001 року позивачка [PERSON] надала [PERSON] грошову суму в розмірі 36 000 гривень, для укладення в її інтересах договору купівлі-продажу конкретно визначеного позивачкою об'єкта нерухомості, а саме - будинку, який розташований за адресою: м. Виноградів, вул. Персикова. № 52. Відповідач взяв на себе зобов'язання після того як придбає вищезазначений будинок за договором купівлі-продажу - переоформити право власності на будинок на позивачку. Про це сторони оформили договір - розписку від 16 серпня 2001 року. Після передачі 36 000 гривень відповідачу, останній виконав обовязок щодо купівлі вищезазначеного будинку, але в супереч взятого на себе за розпискою зобов'язання не переоформив на позивачку право власності на будинок за адресою: м. Виноградів, вул. Персикова (бувша Кірова) № 52, чим порушив умови письмової домовленості. За таких обставин просить визнати односторонній правочин, який спрямований на укладення договору купівлі-продажу будинку дійсним та визнати за нею право власності на даний будинок. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги і просили такі задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав і зазначив, що дійсно [PERSON] в 2001 році передала йому 36000 гривень, про що і була складена відповідна розписка, але жодного договору купівлі-продажу будинку між ними не укладалося. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що позивачкою [PERSON] 16.08.2001 року були передані 36000 грн. [PERSON] і згідно розписки останній зобов'язувався укласти \\ нотаріуса договір купівлі-продажу та оформити на [PERSON] право власності на будинок. При цьому суд констатує, що позивачка не довела і не надала суду жодного доказу, що відповідач з 2001 року ухилявся від укладення та нотаріального посвідчення договору купівлі- продажу будинку. Окрім того, суду також не надано жодного доказу, хто наразі є власником будинку за № 52 по вул. Персиковій в м.Виноградів. - Згідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду зазначеного, суд приходить до висновку, що позов безпідставний і такий до задоволення не підлягає.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-26 00:00:00

28.07.2011р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. У позові зазначає, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 19.11.1999р. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружжя спільно не проживає, дитина постійно мешкає з позивачкою, знаходиться на її утриманні. У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги дитині не надає, офіційно не працює, інших дітей, зобовязань за виконавчими документами не має. У звязку з викладеним просить стягувати з відповідача аліменти на неповнолітню доньку у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач пояснив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.\~\~ \~ Як встановлено судом, 19.11.1999р. між сторонами було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.4). Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю [PERSON] Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги дитині не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зі змісту ст.183 СК України вбачається, що частка заробітку (доходу) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Враховуючи матеріальне становище дитини, відсутність у відповідача інших дітей, непрацездатних батьків, суд вважає за необхідне, визначити розмір аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх доходів відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 28.07.2011 р. до повноліття дитини. Враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України щодо порядку оплати витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи про стягнення аліментів, ч.3 ст. 88 ЦПК України, яка встановлює, що у разі звільнення позивача, на користь якого ухвалено рішення, від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, суд присуджує стягнення судових витрат, повязаних з розглядом справи, з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 1984 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. З лютого 2011 року шлюбні відносини фактично припинені у звязку з психологічною несумісністю з відповідачем, втратою почуття кохання, відсутністю взаєморозуміння та взаємоповаги. Подальше сумісне проживання вважає неможливим та просить шлюб з відповідачем розірвати. Позивачка у судове засідання не зявилась, направила заяву з проханням розглянути справу в її відсутність, підтримала позовні вимоги, просила ухвалити заочне рішення в разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не зявився без поважної причини, про дату й час розгляду справи сповіщений у встановленому законом порядку. З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права і взаємини сторін, справа розглянута під час відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 13.01.1984 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі та мають неповнолітню дитину. Вказані обставини підтверджуються: - повторним свідоцтвом про одруження [PERSON] (Мазур) та [PERSON], виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 09.09.2010р., актовий запис №147 від 13.01.1984р.; - свідоцтвами про народження [PERSON], [INFO] З урахуванням зазначених обставин, суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, у звязку з чим подальше сумісне проживання подружжя та збереження сімї стали неможливими і буде суперечити інтересам подружжя. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання спільної неповнолітньої дитини доньки Марії, [INFO], у розмірі 50 грн. твердої грошової суми на кожну дитину. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі, просить суд задовольнити її позовні вимоги і справу розглянути без її участі. Відповідач до суду не зявився надіславши заяву що позовні вимоги визнав в повному обсязі, просить суд справу розглянути без його участі. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Подружні стосунки між сторонами припинено з серпня 2009 року. Неповнолітня дитина проживає з матірю, яка матеріально її забезпечує, а батько не надає допомогу на її утримання. Відповідач не працює. Доводи позивачки, які викладено в позовній заяві, підтверджуються письмовими доказами, а батьківство відповідача щодо дитини свідоцтвом про народження, де він записаний як батько. Тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню з урахуванням матеріального стану сторін, платника аліментів в розмірі 50 грн. твердої грошової суми. Маються передбачені ст. ст. 180 184 СК України підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини. . Згідно ст. 217 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в межах стягнення аліментів за один місяць, а у відповідності зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються з дня предявлення позову. Окрім цього, відповідно до ст. 80 ЦПК України та ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України з відповідача слід стягнути судовий збір та судові витрати. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-26 00:00:00

Заявник просить встановити факт належності на праві власності домоволодіння [PERSON], померлій 22 грудня 2010 року, домоволодіння №28 по вул.Білківській в с.Білка, Овруцького району, Житомирської області, рік побудови 1983, мотивуючи тим, що після смерті матері він як спадкоємиця за законом першої черги, прийняв спадщину, так як своєчасно подав в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, але її оформити не може, оскільки покійна при житті не отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Встановлення факту належності домоволодіння йому необхідне для отримання правоустановчого документа на домоволодіння та оформлення спадщини. Позивач в судове засідання не зявився, однак в заяві просить справу розглянути без його участі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Суд, дослідивши докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть (а.с.5) [PERSON] померла 22 грудня 2010 року. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно: житловий будинок №28 по вул.Білківській в с.Білка, Овруцького району, Житомирської області, рік побудови 1983, що підтверджуються довідкою виконавчого комітету Черевківської сільської ради №987 від 20.07.2010 року (а.с.3). Заявник є сином померлої, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія ІІІ-ТП №252427 і відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України). Судом встановлено, що спір про право відсутній, спадкова справа заведена за заявою позивача, згідно довідки ДНК №771/01-16 від 25.08.2011 р. (а.с.14). Згідно довідки Черевківської сільської ради №46 від 31.01.2011 року (а.с.4) [PERSON] проживала в господарстві одна. Частиною 1 ст.256 ЦПК України визначено факти, про встановлення яких суд розглядає справи. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи немайнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. [PERSON], при житті не отримала свідоцтво про право власності на домоволодіння, а тому позивач не може оформити правовстановлюючі документи на спадкове майно. Встановлення факту належності домоволодіння померлому необхідно для отримання правовстановлюючого документа на домоволодіння та оформлення спадщини. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 8,50 грн. Позивачем сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-26 00:00:00

14 вересня 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 27.02.2009 року в Кобеляцькому райвідділі РАЦС Полтавської області зареєстрував шлюб з відповідачем. Спільне проживання припинили по тій причині, що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння внаслідок різних поглядів на подружнє життя. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON], надав суду письмову заяву у якій просить суд справу розглянути без його присутності, позовні вимоги визнав повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, у якій просить суд справу розглянути без її присутності, позовні вимоги підтримала, після розлучення просить присвоїти їй прізвище [PERSON]. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено обставини, що сторони припинили спільне проживання влітку 2011 року, та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-26 00:00:00

У жовтні 2011 р., позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він з 18.09.1993 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку Анастасію, [INFO] Спільне життя з відповідачкою не склалося внаслідок несумісності характерів, за час їхнього проживання зрозуміли, що зникло почуття любові. Подружні відносини не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння, втрати інтересу до спільного життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Шлюб носить формальний характер і сімя розпалася. Спору про поділ майна і місце проживання дитини немає. Просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягав, на примирення не погоджується, справу просив розглядати за його відсутністю (а.с.8). Відповідачка в судове засідання також не зявилась, надала заяву в якій справу просила розглянути без її участі, з позовними вимогами згодна (а.с.10). Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторони по справі дійсно перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.09.1993 р., що підтверджується свідоцтвом про їх одруження (а.с.7). Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку Анастасію, [INFO] (а.с.6). Однак подальше їхнє сумісне проживання неможливе, внаслідок втрати інтересу один до одного. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і належний до задоволення, оскільки шлюбні відносини не підтримуються, подружжю не вдалося створити дружню та стійку сімю. Сварки та суперечки призвели до втрати почуття кохання та поваги, внаслідок чого, між сторонами склалися неприязні відносини, примиритися вони не бажають. За вказаних обставин подальше сумісне проживання та збереження шлюбу є недоцільним у звязку з розпадом сімї, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-26 00:00:00

19 серпня 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що вона та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. 19 листопада 2008 року шлюб між ними розірваний. Від шлюбу вони мають двох малолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу протягом останніх трьох років [PERSON] життям дітей не цікавиться, матеріальної допомоги їм не надає, участі у їх вихованні не приймає, добровільно сплачувати аліменти на синів не бажає. Діти проживають разом із нею та перебувають на повному її утриманні. Просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, про що надав суду відповідну письмову заяву. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони у справі є батьками малолітніх [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], які проживають разом із матірю позивачем [PERSON] та перебувають на повному її утриманні. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги синам не надає. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У ч. 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання синів не надає, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі ст. ст. 180 183, 191 СК України,

Outcome: approved