Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-12 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою про стягнення заборгованності за кредитним договором.Просять стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 9017,47 гривень, також просили стягнути понесені судові витрати. В судове засідання представник кредитної спілки не з,явився, надійшла письмова заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному об,ємі, просили стягнути заборгованість за кредитним договором, а також понесені судові витрати. В разі неявки відповідача, просили ухвалити заочне рішення. Відповідач у судове засідання не з,явився. Судом за відомим місцем реєстрації відповідача було направлено судові повістки і копію позовної заяви з документами. Про час і місце розгляду справи відповідач повідомлений. Причин своєї неявки в судове засідання відповідач суду не повідомив, письмових заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Тому суд вирішив продовжити розгляд справи за наявними матеріалами. Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні було встановлено, що 15 листопада 2004 року між Кредитною спілкою "Аккорд" та членом кредитної спілки "Аккорд" [PERSON], було укладено кредитний договір номер С-6 від 15.11.2004 року. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 3485 гривень, а відповідач зобов'язався прийняти, належним чином використати і повернути кредит у повному обсязі в термін не пізніше 15.11.2005 року. Відповідно до ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Підтвердженням того, що між сторонами був укладений договір є сам кредитний договір, відповідно до якого відповідач зобов'язаний був погасити кредит до 27.11.2008 року, проте відповідно наданого розрахунку заборгованності за кредитом, відповідач повинен був кожного місяця вносити кошти до сплати, шляхом здійснення платежів в рахунок погашення кредиту та нарахованих процентів, що ним не зроблено, відповідно до наданих документів порушення договірних зобов,язань виникло з квітня 2005 року. Згідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Тобто судом зроблено висновок, що між сторонами виникли зобов'язальні правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, в даному випадку сплатити борг за кредитним договором. З наданих документів вбачається, що кредитор свої зобов'язання за договором виконав повністю шляхом надання грошових коштів. Позичальник свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, оскільки він не здійснив платежів в належні терміни в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів по кредитному договору, чим порушив прийняті на себе договірні зобов'язання. Відповідно до п.2.2. Договору Позичальник зобов'язався щомісячно сплачувати Спілці нараховані проценти та частину кредиту в терміни та розмірах, не менше, ніж це вказано в рекомендованому графіку платежів (додаток до Договору). При дотриманні Позичальником умов сплати кредиту, передбачених у рекомендованому графіку платежів, нарахування процентів є мінімальним: на залишок суми кредиту. Розмір та порядок нарахування процентів за користування кредитом передбачено п.2.3 Договору. Відповідно до п. 3.2 Договору, при порушенні строків сплати кредиту нараховується пеня в розмірі 0,5% від суми остаточної заборгованості за кожний день прострочення. Станом на 225.09.2011 року заборгованість відповідача за кредитним Договором, становить борг за тілом кредиту у сумі 1932,47 гривень, за процентами сума 5152,22 гривні, штрафні санкції 1932,47 гривні, що в сумі складає 9017,47 гривень. Тобто суд проаналізувавши надані документи, вважає, що в судовому засіданні було доведено, що у відповідача перед позивачем виникли грошові зобов'язання, і тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати. Тому вимоги в частині стягнення з відповідача понесених судових витрат на користь позивача також підлягають задоволенню. На підставі наведеного і

Outcome: approved