Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-29 00:00:00

До Дзержинського районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] 1.1, з позовною заявою до [PERSON], в якій просить звільнити її від сплати аліментів та виплати заборгованості по аліментам на користь [PERSON] Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим. що за рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.12.2002 року з позивача на користь відповідача стягуються аліменти у розмірі 20% зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 30.08.2002 року до зміни матеріального стану сторін. Відповідно до розрахунку державної виконавчої служби Дзержинського району м. Харкова позивач повинна виплачувати відповідачу 120-130 гривень щомісячно На теперішній час позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. З 01.07.2007 року [PERSON] 1.1, не є приватним підприємцем, ніяких доходів не має. Вказує, що на той час коли отримувала доходи, то виплачувала відповідачці аліменти, в зв'язку з чим просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. [PERSON] звернулась з зустрічною позовною заявою до [PERSON] 1.1., в якій просить стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 5000 грн., мотивуючи свої позовні вимоги тим, що в зв'язку зі зверненням до суду та інші організації отримує психоемоційний стрес, що сприводить до погіршення стану її здоров'я, в зв'язку з чим просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 5000 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] 1.1, позов підтримала повністю, проти зустрічного позову [PERSON] заперечувала. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] проти позову [PERSON] заперечували та просили задовольнити зустрічний позов, стягнути з [PERSON]І моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд вважає позов [PERSON] таким, що підлягає частковому задоволенню, зустрічний позов [PERSON] таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Дзержинського районного суд\\ м Харкова від 20.12.2002 року з [PERSON] 1.1, на користь [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] в розмірі 20% зі всіх видів заробітку, починаючи з 30.08.20^ 1 року до зміни матеріального стану сторін. Відповідно до наданої суду довідки Державної виконавчої служби в Дзержинському районі м.Харкова ( а.с.8) в рахунок заборгованості по аліментам на користь [PERSON] 1.1, з [PERSON] 1.1, стягнуто 1150 грн. Станом на 01.10.2006 року заборгованість складала 5747, 78 грн. Крім того, судом встановлено, що [PERSON], згідно акту, складеному державною податковою інспекцією у Дзержинському районі м. Харкова з 01.07.2004 року підприємницькою діяльністю не займається, у зв'язку з народженням дитини [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною [PERSON], [INFO]. ( а.с.9-11). Відповідно довідки дитячої поліклініки № 4 м. Харкова від 23.02.2009 року, [PERSON] по стану здоров'я дитячий садок відвідувати не може (а.с.63). Проте, судом було встановлено, що [PERSON] є людиною похилого віку, непрацездатною. Відповідно до положень ст.202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Положеннями ст.,204 СК України передбачені єдині підстави звільнення дітей від обов'язку утримувати батьків, зокрема, у випадку якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялись від виконання своїх батьківських обов'язків. Судовим розглядом встановлено, що відповідач [PERSON] є людиною похилого віку, пенсіонером, іншого доходу не має, проживає одна. На підставі наведеного підстав для припинення стягнення з [PERSON] аліментів на утримання її матері [PERSON] суд не вбачає. При цьому суд вважає, що позивач в зв'язку із зміною її матеріального або сімейного стану, зміни стану здоров'я не позбавлений можливості звернутися до суду із відповідним позовом про зміну розміру аліментів або порядку їх сплати. Відповідно до положень ч.2 ст.197 Сімейного кодексу України передбачено , що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною , що має істотне значення. З пояснень позивача встановлено, що з 01.07.2004 року підприємницькою діяльністю не займається, у зв'язку з народженням дитини [PERSON] знаходиться у відпустці по догляду за дитиною [PERSON], [INFO]. З пояснень позивача, також встановлено, що в добровільному порядку аліменти на утримання матері позивач сплачувала до народження дитини, після цього, вона перебувала у відпустці по уходу за дитиною, та іншого доходу вона не отримувала і за цей період була утворена заборгованість по аліментам. На теперішній час перебуває у відпустці по догляду за дитиною. З урахуванням наведеного, у відповідність до положень ч.2 ст.197 СК України, суд вважає можливим позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково і звільнити її частково від сплати заборгованості за аліментами за період з 01.07.2004 року по 30.11.2010р. ( по момент винесення рішення по справі). Зустрічна позовна заява [PERSON] про стягнення з [PERSON] моральної шкоди в сумі 5000 грн., не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, приходить до висновку про те, що позивачем [PERSON] не доведено наявність моральної шкоди та її розмір так, позовні вимоги [PERSON] належним чином не обгрунтовані, тому в позові [PERSON] до [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial