Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-20 00:00:00

02.03.2011 року Публічне акціонерне товариство «Банк інвестицій та заощаджень» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №56 від 09.07.2007 року в сумі 8\~367,63 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 66\~361,16 грн., в тому числі за рахунок реалізації предмету застави автомобіля CHEVROLET LACETTI NA 193, кузов KLINA19BE7K670701, реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, який належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу автомобіля №1160 від 05.07.2007 року та Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВЕС 015702 від 05.07.2007 року та судові витрати, У своєму позові позивач зазначив, що 09.07.2007 року відповідачем [PERSON] був отриманий кредит у сумі 13\~842,00 доларів США на придбання автомобіля, але через те, що останній не виконує належним чином зобовязання по виплаті кредиту, який йому було надано банком, вимушений був звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів. 04.10.2011 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» про розірвання договору про надання споживчого кредиту №56 від 09.07.2007 року укладений між [PERSON] та ТОВ Публічного акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень», правонаступником якого є ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень». В своєму зустрічному позові [PERSON] зазначив, що на момент укладання кредитного договору він керувався стабільною фінансовою ситуацією на валютному ринку України. Але у звязку зі стрімким та значним подорожчанням долара США на 70%, зі зміною фінансової ситуації, подальше виконання договору порушує його майнові інтереси, тому посилаючись на положення ст.652 ЦК України, просив розірвати кредитний договір. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги збільшив, просив стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №56 від 09.07.2007 року в сумі 8\~370,72 доларів США, що еквівалентно 66\~385,67 грн., в тому числі за рахунок реалізації предмету застави автомобіля CHEVROLET LACETTI NA 193, кузов KLINA19BE7K670701, реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, який належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу автомобіля №1160 від 05.07.2007 року та Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВЕС 015702 від 05.07.2007 року та судові витрати. У задоволені зустрічного позову просив відмовити через його необґрунтованість. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON], зустрічні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розірвати кредитний договір від 09.07.2011 року, тому що подальше його виконання порушує майнові інтереси відповідача [PERSON] У задоволені позовних вимог ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» просив відмовити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про день слухання справи був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 09.07.2007 року, між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Банк інвестицій та заощаджень» правонаступником якого є ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень», було укладено кредитний договір №56, згідно якого відповідачу було надано кредит у сумі 13\~842,00 доларів США на придбання автомобіля. З метою, забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір застави транспортного засобу №549 від 09.07.2007 року, за умовами якого відповідач передав позивачу в заставу автомобіль CHEVROLET LACETTI NA 193, кузов KLINA19BE7K670701, реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, що належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу автомобіля №1160 від 05.07.2007 року та Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВЕС 015702 від 05.07.2007 року. Проте, в порушення умов кредитного договору та діючого законодавства, відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобовязання. З цього приводу позивачем 25.08.2010 року відповідачу [PERSON] під розпис вручено вимогу за №103-0/16-298 від 25.08.2010 року про дострокове повне виконання зобовязань згідно кредитного договору. Зазначена вимога позивача залишилась без виконання з боку відповідача, тому він змушений був звернутися до суду за захистом своїх майнових прав. Так станом на 01.11.2011 року сума заборгованості складає 8\~370,72 доларів США, що еквівалентно 66\~385,67 грн., з яких: - загальна сума заборгованості по кредиту - 7\~510,90 доларів США, що еквівалентно 59\~566,70 грн.; - прострочена заборгованість за процентами 469,08 доларів США, що еквівалентно 3\~720,13 грн.; - пеня за прострочення повернення кредиту 369,70 доларів США, що еквівалентно 2\~931,98 грн; - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом 21,04 доларів США, що еквівалентно 166,86 грн. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобовязані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню та стягненню з відповідача загальної суми заборгованості по кредиту в розмірі 7\~510,90 доларів США, що еквівалентно 59\~566,70 грн.; простроченої заборгованість за процентами в розмірі 469,08 доларів США, що еквівалентно 3\~720,13 грн.; пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом в розмірі 21,04 доларів США, що еквівалентно 166,86 грн. Що стосується вимог про стягнення пені за простроченя повернення кредиту, то суд вважає за можливе зменшити її розмір до 100 доларів США, що еквівалентно 793,00 грн. Позовні вимоги в частині, реалізації предмету застави автомобіля CHEVROLET LACETTI NA 193, кузов KLINA19BE7K670701, реєстраційний номер [NUMBER], 2007 року випуску, який належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу автомобіля №1160 від 05.07.2007 року та Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВЕС 015702 від 05.07.2007 року, задоволенню не підлягають, оскільки в порушення вимог до Закону України «Про Заставу», позивачем не було попереджено відповідача [PERSON] про можливість реалізації предмету застави, у звязку із неналежним виконанням умов договору. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 642,52 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи 120,00грн. Що стосується зустрічного позову, то суд приходить до наступного. Укладаючи кредитний договір в іноземній валюті, сторони приймали на себе певні ризики, на випадок зміни валютного курсу та в момент укладання договору не мали будь-яких законних підстав вважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане. Тобто, при укладанні кредитного договору в іноземній валюті та беручи на себе певні зобовязання, сторони повинні були враховувати підвищений ризик за таким кредитом. Таким, чином судом встановлено, що при укладанні договору з [PERSON] банком було дотримано всіх вимог законодавства і підстав для його розірвання з підстав, перелічених позивачем судом не вбачається. Положення чинного законодавства, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог є загальними правовими нормами, які застосовуються до правовідносин. Оскільки банк є фінансовою установою, діяльність якої регулюють спеціальні правові норми, до відносин між банком та позичальником також необхідно застосовувати спеціальні правові норми- спеціальні правила, які регулюють відносини між банком , як фінансовою установою та позичальником. Суд критично відноситься до заперечень представника відповідача [PERSON] оскільки, його посилання в судовому засіданні щодо неотримання відповідачем [PERSON] грошових коштів спростовується наданою у судовому засіданні заявою про видачу готівки та фактичним отриманням відповідачем грошових коштів, а також використанням кредиту за цільовим призначенням. Таким чином, враховуючи викладене, наявність у кредитному договорі грошових зобовязань між позивачкою та Банком в доларах США та використання долару США як засобу платежу за Кредитним договором не суперечить приписам ст.99 Конституції України, ст. 524 ЦК України, ст. 35 ЗУ «Про національний банк України», ст.47 та ст. 49 ЗУ «Про банки та банківську діяльність», ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України « Про систему валютного регулювання і валютного контролю» №15-93 від 19.02.93р., тому в задоволенні зустрічного позову [PERSON] слід відмовити.

Outcome: partial