Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-16 00:00:00

11 листопада 2011 року позивач звернулася до Врадіївського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідачів про визнання права власності на житловий будинок. В позові зазначив, що він є спадкодавцем за заповітом покійного [PERSON], який помер 24 вересня 2009 року. На підставі заповіту від 30.06.2006 року, складеного на його користь спадкодавцем, до нього перейшли всі права та обов»язки [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями по вул. Толстого, 14, смт.Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області. Вказаний житловий будинок з господарськими будівлями був придбаний спадкодавцем [PERSON] у колишніх співвласників цього будинку [PERSON] та [PERSON] через їхнього повіреного [PERSON] згідно договору купівлі-продажу №128 від 02.10.1998 року, посвідченого Вознесенською Універсальною Товарно-сировинною біржею на підставі статті 15 Закону України «Про товарну біржу». Після укладення даного біржового договору, останній був зареєстрований [PERSON], як покупцем у Первомайському МЕТІ. Відповідно до довідки Первомайського МЕТІ №8 від 22.04.2011 року житловий будинок №14розташований по вулиці Толстогоу смт.Врадіївка зареєстрований на праві особистої власності за [PERSON] на підставі зазначеного договору №128 від 02.10.1998 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував. Відповідач [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку, про що в матеріалах справи є відповідні докази, про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи Первомайської МБТІ в судове засідання не з»явився, але надав на дресу суду заяву, в якій просить слухати справу в його відсутність. Проти задоволення позову на користь позивача не заперечує. Судом, за згоди представника позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.224 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 24.09.2009 року року помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації актів про смерть відділу реєстрації актів цивільного стану Врадіївського районного управління юстиції ; Миколаївської області зроблено відповідний запис за № 132 та 25 вересня 2009 року видано відповідне свідоцтво. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями по вул..Толстого,14,смт.Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області. Позивач є спадкоємцем померлого за заповітом та вважається таким, що прийняв спадщину, про що свідчить заповіт від 30.06.2006 року. Інші спадкоємці окрім [PERSON]В та [PERSON] до державної нотаріальної контори не звертались. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом отримав 12.06.2010 року лише [PERSON], що підтверджується наданої інформації Врадіївською державною нотаріальною конторою. В оформленні права на спадщину за заповітом Врадіївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області позивачу відмовлено, оскільки було з»ясовано, що біржовий договір №128 від 02.10.1998 року купівлі-продаду вказаного спадкового майна не може вважатися правовстановлюючим документом, який би підтвердив право власності спадкодавця [PERSON] на вказаний житловий будинок. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини, щодо захисту права власності на спадкове майно. Дослідивши наявні в справі докази, суд вважає, що заявлені позивачем позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають повному задоволенню з слідуючих підстав. Відповідно до ст.227 ЦК України ( в редакції 1963 року) який діяв на той час договір купівлі-продажу вказаного житлового будинку підлягав нотаріальному посвідченню що не було дотримано спадкодавцем та продавцями даного будинку. Оскільки на даний момент Вознесенська універсальна товарно-сировинна біржа як юридична особа більше не існує, що робить неможливим привести даний договір у відповідність з вимогами закону ч.2 ст.220 ЦК України передбачено, що в разі якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Встановлені судом факти та аналіз наявних в справі доказів, підтверджують , що при здійсненні купівлі-продажу вказаного будинку сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору і повністю їх виключили. Тому суд вважає, що є всі підстави визнати цей договір дійсним, та є всі підстави визнати [PERSON] право власності на зазначеного будинку як спадкоємцем.

Outcome: approved