Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з даним позовом та уточненням до нього, в якому зазначила, що вона є власником 1/2 частини домобудівлі, розташованої за адресою: м. Суми, вул. 8 Березня, буд.12. Другою половиною володів [PERSON], але, як стало відомо, він помер в 2006 році, він став власником будинку в 1985 році, але жодного дня в ньому не мешкав. Родичів та спадкоємців у померлого немає. Спірний будинок побудований ще в 1953 році, має один вхід та складається з однієї кімнати, нещодавно вона самовільно збудувала ще одну кімнату. Протягом всього часу вона добросовісно володіла та продовжує безперервно володіти ним, тому набула, таким чином, власність на ? частину будинку. Тому просить визнати право власності на ? частину будинку, розташованого за адресою: м. Суми, вул. 8-го Березня, 12, яка належить на праві приватної власності [PERSON] в порядку набувальної давності та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-481 від 13.02.1985 р., виданого Сумською державною нотаріальною конторою на ім»я [PERSON]. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримала у повному обсязі та показала, що дідусь позивачки пішов до другої жінки, у якої був син [PERSON] Дідусь за життя залишив заповіт, згідно якого ? частина спірного домоволодіння перейшла до [PERSON], але останній не проживав у будинку. Ще у 1985 році вони домовились, що [PERSON] продасть свою частину, але так і не зробили цього. В 2008 році позивачка пішла до ДПІ, щоб заплатити податок на землю за [PERSON], але їм повідомили, що він помер. Тому просить визнати за позивачкою право власності на ? частину будинку, розташованого за адресою: м. Суми, вул. 8-го Березня, 12, яка належить на праві приватної власності [PERSON] в порядку набувальної давності та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-481 від 13.02.1985 р., виданого Сумською державною нотаріальною конторою на ім»я [PERSON]. Представник відповідача Сумської міської ради в судове засідання не з»явився по невідомій суду причині, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно було встановлено і не оспорюється сторонами, що на час розгляду справи позивачка є власником 1/2 частини спірного будинку, розташованого за адресою: м. Суми, вул. 8 Березня, буд.12, а [PERSON] являється власником іншої 1/2 частини цього будинку. Права власності [PERSON] на належну йому частку у спірному будинку, ніхто не позбавляв і ніхто не оспорює його такого права. У відповідності з вимогами ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Тобто, дана стаття визначає ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю. Володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву стосовно правомірності набуття майна (наприклад, покупець, купуючи річ у продавця, не знав, що той не мав права її продавати, а обставини купівлі-продажу не давали підстав для сумніву в правомірності такого правочину). В разі виникнення спору встановити характер володіння (добросовісне й недобросовісне) має тільки суд з урахуванням обставин справи, з якої виникло володіння чужою річчю. Володіння має бути відкритим, очевидним для всіх третіх осіб, які повинні мати можливість спостерігати за ним. В судовому засіданні представник позивачки пояснила, що з самого початку позивачці було відомо, що окрім неї, власником 1/2 частини спірного будинку являється [PERSON], також вона підтвердила, що [PERSON] не давав позивачці дозволу на користування своєю часткою спірного будинку і про те, що вона користувалась його часткою [PERSON] не знав, з чого можна зробити висновок про те, що позивачка недобросовісно заволоділа часткою [PERSON] Таким чином, на підставі наведених фактів вбачається, що позивачка недобросовісно заволоділа часткою [PERSON] у спірному будинку, тому не набула права власності на неї в порядку набувальної давності. Крім того, не підлягає задоволенню вимога позивачки про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-481 від 13.02.1985 р., виданого Сумською державною нотаріальною конторою на ім»я [PERSON], оскільки позивачка не набула права власності на ? частину спірного будинку, належну [PERSON], а інших підстав недійсності вказаного свідоцтва вона не вказала.

Outcome: dismissed