Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-28 00:00:00

Наприкінці червня 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Зазначив, що 22 лютого 2006 року між Кредитною спілкою "Аккорд" та її членом [PERSON], було укладено кредитний договір. Позивач свої зобовязання виконав, однак відповідач у порушення умов договору, зобовязання належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість. З метою погашення заборгованості позивач просив стягнути кошти з відповідача у судовому порядку. У судове засідання сторони не зявились, повідомлені належним чином. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач до суду не зявився, повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив, заперечень не подав. Статтею 224 ЦПК України встановлені умови проведення заочного розгляду справи. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач проти винесення судом заочного рішення не заперечував. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до наступних висновків. Із матеріалів справи вбачається, що 22 лютого 2006 року між Кредитною спілкою «Аккорд» та членом кредитної спілки «Аккорд» [PERSON], було укладено кредитний договір. Укладання письмового правочину підтверджується кредитним договором №220206/1/д (а.с.8). Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Водночас ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 1.3 кредитного договору у процесі користування кредитом Позичальник зобовязується дотримуватися принципів кредитування: цільового характеру, повернення, платності та забезпеченості. Пунктом 2.1 кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязується щомісячно доплачувати спілці нараховані проценти та частину кредиту в терміни та розмірах не менше ніж відповідно вказаного у рекомендованому графіку платежів (додаток № 1 до кредитного договору). Згідно рекомендованого графіку платежів відповідач повинен був сплатити кредит та нараховані проценти до 15.02.2007р. 00:00:00 год. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, утакій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Всупереч договірним зобовязанням, в установлені графіком терміни позичальником повернуто належні грошові кошти, в результаті чого сума кредиту не зменшувалась, а проценти нараховувались на фактичний залишок суми кредиту за кожний день користування кредитом, що передбачено п. 2.3 кредитного договору. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до п. 3.2 договору, при порушенні строків сплати кредиту нараховується пеня в розмірі 0.5% від суми остаточної заборгованості за кожний день прострочення. З матеріалів справи вбачається, що останній платіж за кредитним договором був проведений 21.02.2011 р. Таким чином, в порушення взятих на себе договірних зобовязань відповідач ігнорував умови кредитного договору та не сплатив спілці нараховані проценти та кредит відповідно до рекомендованого графіку платежів та за наслідком чого станом на день подачі позовної заяви сума боргу за тілом кредиту становить 1 104,87грн., за процентами становить 762,26грн., за пенею 0грн., що в сумі складає 1 867,87 грн. Враховуючи викладене, у звязку з невиконанням [PERSON] умов договору №220206/1/д від 22 лютого 2006 року суд вважає за необхідне, з метою погашення даної заборгованості, стягнути з відповідача суму заборгованості у примусовому порядку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що позивач оплатив судовий збір у розмірі 51 грн. 00 коп. та збір на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн. 00 коп. Тому з [PERSON] належить стягнути витрати, понесені позивачем під час судового розгляду справи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved