Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-10 00:00:00

АТ «УкрСиббанк»звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідачі не виконують умови кредитного договору № 11267464000 укладеного 14.12.2007 р. 20.12.2010 року рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя було винесено заочне рішення по даній справі, позовні вимоги позивача задоволенні в повному обсязі. 10.03.2011 року за заявою відповідача [PERSON] рішення від 20.12.2010 року було скасовано, а справу призначено до розгляду в загальному порядку. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, а також надав заперечення стосовно зустрічної позовної заяви відповідача. Представник відповідача позов не визнав у повному обсязі, просив відмовити у його задоволенні, посилаючись на те, що АТ «УкрСиббанк»не мав необхідні дозволи та ліцензії, щоб укласти оспорювані кредитний договір та договір поруки відповідно до вимог Закону України "Про банки та банківську діяльність" та Декрету КМУ "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" №15-93 від 19.02.1993 року, тобто спірні договори суперечать діючому законодавству, тому просить визнати їх недійсними. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що первинний позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню у повному обсязі, а у зустрічному позові необхідно відмовити. Що, стосується зустрічної позовної заяви, відповідно до ст. 192 Цивільного кодексу України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст.345 Господарського кодексу України кредитні операції банків полягають у розміщенні від свого імені, на власних умовах та на власний ризик залучених коштів юридичних осіб (позичальників) та громадян. Кредитними визнаються банківські операції, визначені як такі законом про банки і банківську діяльність. Ні підставі ст.2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Статті 47 та 49 Закону "Про банки і банківську діяльність" визначають операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Вказані операції здійснюються на підставі банківської ліцензії. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю". З вищевикладеного вбачається, що банки на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу на здійснення операцій з валютними цінностями мають право здійснювати операції з надання кредитів в іноземній валюті. Підпункт "в" п.4 ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання та валютного контролю" №15-93 від 19.02.1993 року, передбачає наявність індивідуальної ліцензії на надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, у випадку якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі. Враховуючи, що такі межі законодавством не визначені, здійснення операції з надання банком кредиту в іноземній валюті не потребує індивідуальної ліцензії та не суперечить чинному законодавству. Сторони мали намір укласти саме кредитний договір в іноземній валюті, реалізували свій намір, і жодних підстав для визнання такого правочину, як і оспорюваного договору поруки, недійсними суд не вбачає. Також, судом встановлено, що 14.12.2007 року між АТ «УкрСиббанк»та [PERSON] було укладено договір № 11267464000, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 57000, 00 дол. США. Сплата відсотків за користування кредитом складає 12, 9 % на рік, кінцевий термін повернення - 14.12.2037 р., що випливає з тексту договору. Крім того, для гарантування виконання договору № 11267464000 від 14.12.2007 р., між АТ «УкрСиббанк»та [PERSON], [PERSON] [PERSON] було укладено договори поруки. Умови кредитного договору не були виконані, що змусило позивача звернутися до суду для захисту своїх прав. У звязку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору щодо строків погашення кредиту, станом на 02.07.2010 р. заборгованість відповідача по кредиту становить 65856, 54 дол. США, що еквівалентно 520839, 62 грн., яка складається із заборгованості за простроченим кредитом у розмірі 55257, 99 дол. США, що еквівалентно 437018, 87 грн., заборгованості за простроченими процентами за користування кредитом становить 9352, 28 дол. США, що еквівалентно 73964, 38 грн., пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом складає 1246, 27 дол. США, що еквівалентно 9856, 37 грн., що підтверджується довідкою розрахунку заборгованості за кредитним договором. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно з п. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути розірвано на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення умов договору. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання боржник повинен відшкодувати збитки, тому вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом є обґрунтованими. Дослідивши надані представником позивача докази, суд приходить до висновку, що відповідачі не виконують суттєві умови щодо додержання порядку та строків погашення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, у звязку з чим позовні вимоги позивача щодо стягнення боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved