Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-22 00:00:00

У червні 2011 року ПАТ КБ „ПриватБанк звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що згідно договору № б/н від 15.09.2006 року [PERSON] 15.09.2006 року отримала кредит у розмірі 10000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Свої зобовязання відповідач [PERSON] за вказаним договором належним чином не виконувала, у звязку з чим станом на 31.01.2011 року утворилась заборгованість на загальну суму 8890.85 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача в примусовому порядку та стягнути понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне у справі поштове повідомлення про вручення судової повістки, доказів про поважність причин неявки суду не надав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається з кредитного договору № б/н від 15.09.2006 року [PERSON] 15.09.2006 року отримала кредит у розмірі 10000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов укладеного договору, Договір складається з Заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, тобто при порушенні зобовязань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що станом на 31.05.2011 р. відповідач має заборгованість 8890.85 гривень, яка складається з наступного: 5195.40 грн. - заборгованість за кредитом; 2795.89 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. штраф (фіксована частина); 399.56 грн. - штраф (процентна складова). Згідно зі ст. 599 Цивільного Кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст.615 Цивільного Кодексу України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається. Таким чином позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим покласти на відповідача також і судові витрати позивача при подачі позовної заяви в сумі 208,91 гривень.

Outcome: approved