Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що між позивачем, як суб'єктом підприємницької діяльності - [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про надання юридичних послуг б/н, за яким позивач взяв на себе зобов'язання за дорученням відповідача надавати юридичні послуги, а відповідач зобов'язався їх прийняти та оплатити на умовах, передбачених договором. Відповідно до п. 3.1. Договору вартість послуг по даному договору складає 1900, 00 грн. Додаткова винагорода сплачується згідно п. 3.8 Договору у випадку позитивного рішення (задоволення позовних вимог, мирова угоді сторін) суду на користь замовника у розмірі 10% від задоволеної суми позову. Як зазначається позивачем при зверненні до суду, свої зобов'язання по договору позивач виконав належним чином і у повному обсязі, що підтверджується актом виконаних робіт від 01.03.2011 року, який був підписаний сторонами договору. В результаті виконаних робіт за договором Амур - Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська 30.11.2010 р. було винесено рішення по цивільній справі № 2-1965/10 за позовом [PERSON] до TOB «Автопарк Люкс»про стягнення неустойки, збитків та зобов'язання вчинити певні дії в зв'язку з недоліками проданого товару за договором купівлі-продажу. Вказаним судовим рішенням позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково, на загальну суму 60 450 грн. (шістдесят тисяч чотириста п'ятдесят грн. 00 коп.). У відповідності до п. 3.9 договору додаткова винагорода виплачується протягом 3-х робочих днів з моменту вступу рішення суду в законну силу. Як вбачається з самого судового рішення по справі №2-1965/10 від 30.11.2010 року, воно набрало чинності 02.02.2011 р. Отже, останній строк сплати додаткової винагороди минув 07.02.2011 р., проте, як зазначає позивач, відповідач порушив умови договору та не сплатив додаткову винагороду у розмірі 6 045 грн. (шість тисяч сорок п'ять грн. 00 коп.) до теперішнього часу. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства України. Пунктом 4.1 Договору встановлено, що за невиконання або неналежне виконання зобов'язань сторони несуть відповідальність у відповідності до діючого законодавства України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Позивач вважав недоцільним застосування індексу інфляції у звязку з тим, що показник інфляції за весь час прострочення не змінювався. Згідно розрахунку 3% річних від простроченої суми станом на 11.04.2011 року складає 31,30 грн. Таким чином, відповідач за підрахунком позивача повинен сплатити позивачеві: додаткову винагороду відповідно до п. 3.8 Договору у розмірі 6045,00 грн. (шість тисяч сорок п'ять грн. 00 коп.); 3 % річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 31,30 грн. (тридцять одна грн. 30 коп.), усього 6 076, 30 (шість тисяч сімдесят шість) грн. 30 коп. Разом з тим, позивач на даний час не має можливості працювати, так як доглядає за дитиною, та за таких обставин була змушена звернутись до ПП «Науково-виробниче комерційне об'єднання «Пульсар»за правовою допомогою; на момент подання позову позивач понесла витрати на загальну суму 1152, 00 грн. (одна тисяча сто п'ятдесят дві грн. 00 коп.) на підставі договору про надання юридичних послуг №121/11-юр від 01.04.2011 р., відповідно до якого їй було надано правову допомогу у вигляді складення позовної заяви та надання консультацій. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив суд повністю задовольнити поданий позов. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У судове засідання відповідач, належним чином повідомлений, повторно не зявився, причини неявки не повідомив, не надав заяви про розгляд справи у його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою представника позивача вирішував справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Заслухав пояснення представника позивача та дослідивши докази відповідно до заявлених вимог відповідно до ст. 11 ЦПК України суд дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення про задоволення позову повністю, виходячи з наступного. 14.07.2009 р. між позивачем, як суб'єктом підприємницької діяльності - [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про надання юридичних послуг, за яким позивач взяв на себе зобов'язання за дорученням відповідача надавати юридичні послуги, а відповідач зобов'язався їх прийняти та оплатити на умовах, передбачених договором. Укладаючи договір, сторони за ним погодили (п. 3.1 договору), що вартість послуг по даному договору складає 1 900, 00 грн. Додаткова винагорода сплачується згідно п. 3.8 Договору у випадку позитивного рішення (задоволення позовних вимог, мирова угоді сторін) суду на користь замовника у розмірі 10% від задоволеної суми позову. Зобов'язання за договором з боку позивача були виконані належним чином і у повному обсязі, що підтверджується актом виконаних робіт від 01.03.2011 року, який був підписаний сторонами договору; в результаті виконаних робіт за договором Амур - Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська 30.11.2010 р. було винесено рішення по цивільній справі № 2-1965/10 за позовом [PERSON] до TOB «Автопарк Люкс»про стягнення неустойки, збитків та зобов'язання вчинити певні дії в зв'язку з недоліками проданого товару за договором купівлі-продажу. Вказаним судовим рішенням позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково, на загальну суму 60 450 грн. У відповідності до п. 3.9 договору додаткова винагорода виплачується протягом 3-х робочих днів з моменту вступу рішення суду в законну силу. Як вбачається з самого судового рішення по справі №2-1965/10 від 30.11.2010 року, воно набрало чинності 02.02.2011 р., отже, останній строк сплати додаткової винагороди минув 07.02.2011 р., проте, як зазначає позивач, відповідач порушив умови договору та не сплатив додаткову винагороду у розмірі 6 045 грн. (шість тисяч сорок п'ять грн. 00 коп.) до теперішнього часу. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства України. Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст. ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. Отже, договір повинен виконуватися у відповідності до його умов та законодавства. Таким чином, відповідач повинен сплатити позивачеві: додаткову винагороду відповідно до п. 3.8 договору у розмірі 6045,00 грн., 3 % річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 31,30 грн., усього 6 076, 30 (шість тисяч сімдесят шість) грн. 30 (тридцять) коп. Вирішуючи в обовязкову порядку відповідно п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги те, що позивач не має пільг щодо сплати судового збору та при подачі позову позивачем був в повному обсязі сплачений судовий збір, тому у порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 60,76 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120 грн., витрат на правову допомогу в розмірі 1 152,00 грн.

Outcome: approved