Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом в інтересах [PERSON], в обґрунтування якого зазначила, що її рідний батько [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 19.08.1999 року придбав квартиру [ADDRESS]. 02.01.2009 року між ним та [PERSON] було укладено договір найму вказаної квартири з метою проживання в останній [PERSON] та членів її сімї. Згідно договору [PERSON] було надано право здачі квартири в піднайом. 10.01.2009 року [PERSON] за письмовим договором піднайму здала квартиру [PERSON] Відповідно до вказаного договору [PERSON] повинна була оплачувати проживання в квартирі та комунальні платежі за утримання квартири: світло, газ, телефон та телебачення. Однак [PERSON] всіляко ухилялась від оплати за житло та зі своїх коштів позивачем було проведено оплату: за електроенергію в сумі 1088,58 грн., за газ в сумі 3882,72 грн., за користування телефоном в сумі 10964,20 грн., за послуги кабельного телебачення в сумі 1350 грн., а всього 17285,50 грн. Крім того, у відповідачки існує заборгованість по орендній платі в сумі 10000 грн. В звязку з цим, позивач просив стягнути з відповідачки матеріальну шкоду в сумі 27285 грн. та моральну шкоду в сумі 10000 грн. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та, посилаючись на викладені в позові підстави, просила останній задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в попередньому судовому засіданні позовні вимоги не визнала та просила оголосити перерву для надання можливості скористатись правовою допомогою. Однак, будучі обізнаною про наявність в провадженні суду вказаної цивільної справи, в подальші судові засідання не зявилась, про причини неявки не повідомила, будь-яких клопотань по справі не заявляла. З урахуванням зазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті у відсутності відповідачки. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], яка належить йому на підставі договору купівлі-продажу від 19.08.1999 року (а.с.10,11). 02.01.2009 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір найму вказаної квартири. Згідно п.2.1 вказаною договору метою найму квартири було користування останньої наймачем та членами його сімї, а також здавання квартири в піднайом (а.с.13-17). 10.01.2009 року [PERSON] за письмовим договором піднайму здала квартиру в піднайом [PERSON] (а.с.18-24). Відповідно до п.п.1.7-1.9 вказаного договору піднаймач повинен був сплачувати плату за піднайм та комунальні послуги. Однак [PERSON] належним чином свої обовязки за договором від 10.01.2009 року не виконувала, в звязку з цим у неї виникла заборгованість по сплаті за піднайм житла в сумі 10000 грн. та за житлово-комунальні послуги за період проживання в квартирі, а саме: за електроенергію в сумі 1088,58 грн., за газ в сумі 3882,72 грн., за користування телефоном в сумі 10964,20 грн., за послуги кабельного телебачення в сумі 1350 грн., а всього в сумі 17285,50 грн., які були сплачені позивачем. Вказане підтверджується письмовою розпискою [PERSON] від 17.04.2011 року та квитанціями про оплату житлово-комунальних послуг (а.с.25,29-43). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Відповідно до ч.1 ст.811 ЦК України договір найму житла укладається у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст.812 ЦК України предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина. Відповідно до ч.3 ст.815 ЦК України наймач зобов'язаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобов'язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Відповідно до ч.ч.1,3 ст.820 ЦК України розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за користування житлом не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.823 ЦК України за договором піднайму житла наймач за згодою наймодавця передає на певний строк частину або все найняте ним помешкання у користування піднаймачеві. Піднаймач не набуває самостійного права користування житлом. Договір піднайму житла є оплатним. Розмір плати за користування житлом встановлюється договором піднайму. Аналізуючи надані позивачем докази, досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про доведеність останнім неналежного виконання відповідачкою [PERSON] умов договору піднайму, наявності заборгованості по оплаті за користування житлом в сумі 10000 грн. та сплати згідно умов договору комунальних платежів на суму 17285,50 грн., що були сплачені позивачем. З урахуванням чого та зазначених вище положень закону, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] в цій частині та необхідності задоволення останніх та стягнення з відповідачки [PERSON] на користь [PERSON] плати за комунальні послуги в розмірі 17285 грн. та плати за користування житлом в сумі 10000 грн. В своєму позові позивачем також ставилось питання про відшкодування завданої йому моральної шкоди в сумі 10000 грн. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої в наслідок порушення її права і така шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не повязана з розміром цього відшкодування. Згідно вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, крім випадків, встановлених законом. Разом з тим, в своєму позові позивачем та в судовому засіданні представником позивача не зазначено в чому полягає завдана йому відповідачкою моральна шкода, якими саме діями відповідачки вона була завдана та у відповідності до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України не надано будь-яких доказів на підтвердження позовних вимог в цій частині. Крім того, відшкодування моральної шкоди внаслідок неналежного виконання умов договору піднайму не передбачено умовами вказаного договору. В звязку з чим, суд приходить до висновку про необхідність відмовити позивачу в задоволені позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, як необґрунтованих та таких, що не доведені належними доказами. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачений останнім при подачі заяви державне мито в сумі 373 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial