Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-10 00:00:00

В липні 2011 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання, та про визнання права власності на нерухоме майно. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 21 серпня 2009 року між ним та відповідачкою був укладений договір довічного утримання, який був посвідчений приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу за № 985. По договору довічного утримання позивач передав у власність свій будинок № 41 по вулиці Некрасова в місті Вознесенську Миколаївської області відповідачці по справі [PERSON] В свою чергу відповідачка зобов'язалася довічно повністю утримувати позивача, забезпечувати його харчуванням, одягом, доглядом та необхідною допомогою. Враховуючи те, що відповідач з моменту укладення вказаного договору і на цей час свої зобовязання по договору довічного утримання не виконує, позивач просить суд розірвати договір довічного утримання на підставі того, що відповідачка не надає йому ніякої допомоги, та визнати за ним право власності на житловий будинок. Відповідач [PERSON] позов визнала і не заперечувала проти, задоволення позовних вимог, пояснила суду, що вона змінила своє місце проживання, зараз проживає та працює в місті Миколаєві, та не має можливості виконувати умови договору, також просить розірвати договір довічного утримання. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи , суд прийшов до висновку , що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що дійсно між сторонами 21 серпня 2009 року був укладений договір довічного утримання, який був посвідчений приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області за р.№ 985. [PERSON] умов договору позивач [PERSON] передав у власність відповідачу [PERSON] цілий житловий будинок № 41 по вул. Некрасова в місті Вознесенську. В свою чергу відповідач [PERSON] зобов'язалася довічно утримувати позивача, забезпечувати його харчуванням, доглядом, необхідною допомогою. Крім цього 21 серпня 2009 року приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу була накладена заборона відчуження, зазначеного в договорі довічного утримання, цілого житлового будинку, про що буди внесені відповідні відомості в Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна. [PERSON] про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 10 грудня 2009 року право власності на житловий будинок № 41 по вул. Некрасова в місті Вознесенську зареєстровано за [PERSON] 09 грудня 2009 року. В судовому засіданні було встановлено, та не заперечувалося сторонами, що відповідачка [PERSON] не виконує взяті на себе зобов'язання за договором довічного утримання, проживає в місті Миколаєві. Відповідно 1 до ст.755 ЦК України договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду : на вимогу відчужувана або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини. Позивач [PERSON] наполягає на розірванні договору довічного утримання, а відповідачка згодна на розірванні договору довічного утримання. Враховуючи викладене, суд вважає , що договір довічного утримання, який був укладений між позивачем та відповідачем 21 серпня 2009 року підлягає розірванню. [PERSON] зі ст.756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором , відчужувач набуває право власності на майно , яке було передане, і має право вимагати його повернення. Також, суд вважає, що необхідно зняти заборону відчуження будинку № 41 по вулиці Некрасова в місті Вознесенську, яка накладена приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області.

Outcome: approved