Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення недорахованої заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди, посилаючись на те, що 17.06.11 року вона звільнилася з ММКП «Міськкомунгосп» за власним бажанням. Починаючи з вересня 2007 року їй нараховувалась та виплачувалась не вірно заробітна плата, відповідно до наказу від 2 червня 2010 року їй булу проведено перерахунок в розмірі 6260 грн.42 коп., зазначена сума при звільненні не була їй виплачена, яку вона просить стягнути. Крім того стягнути середній заробіток за період затримки розрахунку та моральну шкоду, оскільки вона додавала додаткові зусилля для організації свого життя, залишалася без коштів. В судовому засіданні позов підтримала. Представник Позивача [PERSON] позов підтримала та пояснила, що при звільнені [PERSON] була перерахована заробітна плата починаючи з 2008 року, але вона до теперішнього часу не виплачена, просить стягнути середній заробіток за час затримки у виплаті, санкції, передбачені ст..625 ЦК України, завдану моральну шкоду, оскільки тривалий час залишалася без коштів. Представник Відповідача [PERSON] позов визнав частково та суду пояснив, що на підставі наказу по підприємству було перераховано заробітну плату в сумі 6260 грн.42 коп. Завдання моральної шкоди не доведено, позивач знала, що їй не правильно платиться заробітна плата, але продовжувала працювати на підприємстві. Судом досліджені докази надані Позивачем, представником Відповідача. Суд приходить до наступного: Позивач [PERSON] працювала у відповідача з 1 квітня 2006 року, з 1 лютого 2007 року на посаді бухгалтера абонентського відділу. 17 червня 2011 року звільнена за власним бажанням. Відповідно до наказу № 166 від 2.06.2010 року на виконання припису Державного інспектора праці територіальної Державної інспекції праці у Дніпропетровській області від 19 квітня 2010 року проведено перерахунок заробітної плати за 2007-2010 роки згідно до умов колективного договору та Галузевої угоди та зобовязано головного бухгалтера [PERSON] забезпечити виплату донарахованої заробітної плати. Згідно до розрахунку Відповідача, з яким погоджується Позивач, сума недорахованої заробітної плати складає 6260 грн.42 коп. Зазначена сума була нарахована відповідачем в табуляграмі зарплати за червень 2011 року, але не виплачена Позивачу до теперішнього часу. В \~порушення \~вимог ст..116 КЗпП України \~адміністрація підприємства не провела \~з \~позивачем \~\~\~розрахунок у \~встановлений \~законом \~строк, \~\~в \~день \~звільнення \~ і \~внаслідок чого існує заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст.. 117 КзпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Середній заробіток Позивача на день звільнення, згідно наданої довідки Відповідачем, складає 73 грн. 13 коп. Час затримки розрахунку складає 138 днів ( червень 2011 року 8 днів, липень 2011 року 21 день, серпень 2011 року - 22 дні, вересень 2011 року - 22 дні, жовтень 2011 року - 21 день, листопад 2011 року - 22 дні, грудень 2011 року - 22 дні). Всього середній заробіток за час затримки в розрахуну складає 10081 грн.81 коп. Відповідно до ст.. 237-1 КЗ пП у разі, якщо порушення законних прав працівника призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, власником проводиться відшкодування моральної шкоди. Суд вважає, що позивачеві нанесена моральна шкода несвоєчасною виплатою заробітної плати, але суму 5000 гривень суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в сумі 300 грн. Відповідно до ст.. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за один місяць підлягає негайному виконанню. Вимога Позивача про нарахування та виплату санкцій, згідно до ст..625 ЦК України є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, оскільки дані норми не розповсюджуються на відносини, що виникли між позивачем та відповідачем. Зазначені правовідносини регулюються нормами Кодексу законів про працю , а не нормами Цивільного кодексу. Судові витрати підлягають стягненню з Відповідача.

Outcome: partial