Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаним вище позовом до відповідача [PERSON], третя особа без самостійних вимог приватний підприємець [PERSON] про стягнення авансу в розмірі 23850 грн. Посилалась на те, що 25.10.2010 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено договір №174, відповідно до якого вони зобовязались до 29.11.2010 року укласти та нотаріально оформити договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. В цей же день, між нею та приватним підприємцем [PERSON] було укладено договір про надання послуг, відповідно до якого останній зобовязався надати їй інформаційно-посередницькі послуги, повязані з набуттям квартири [ADDRESS]. Аналогічний договір був укладений і між відповідачем [PERSON] та приватним підприємцем [PERSON] На підтвердження взятого зобовязання та з метою забезпечення його виконання, 25.10.2010 року вона передала відповідачу [PERSON] 23850 грн., як аванс за вказану вище квартиру, який повинен був зарахуватись у вартість нерухомого майна при нотаріальному оформленні договору купівлі-продажу. Однак, до 29.11.2010 року договір купівлі-продажу не був укладений, оскільки, зі слів відповідача [PERSON], у нього виникли труднощі з приводу узаконення добудови до відчужуваної квартири. Крім того, передані нею кошти відповідач потратив і повернути вказану суму не може. Вказані обставини стали їй відомі від приватного підприємця [PERSON], так як відповідач уникає зустрі з нею. Просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь суму в розмірі 23850 грн. та судові витрати, а також просила забезпечити позов шляхом накладення арешту на транспортний засіб відповідача марки «Mercedes Benz 312», 1995 року випуску, д.н.[NUMBER]. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обємі та просила їх задовольнити, підтвердивши при цьому обставини, викладені в позовній заяві. Не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Справа слухалась у відсутність відповідача [PERSON] та третьої особи приватного підприємця [PERSON], які в судове засідання не з?явились незважаючи на те, що належним чином були повідомлені судом про час і місце розгляду справи. Причину своєї неявки суду не повідомили. Враховуючи наведене, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що 25.10.2010 року між [PERSON] та субєктом підприємницької діяльності фізичною особою [PERSON] укладено договір №174 про надання послуг, згідно умов якого останній зобовязався надати [PERSON] інформаційно-посередницькі послуги, повязані з набуттям нею обєкта нерухомості квартири [ADDRESS] (а.с.8). Аналогічний договір 25.10.2010 року було також укладено між відповідачем [PERSON] та ПП [PERSON] (а.с.9). Цього ж дня, тобто 25.10.2010 року, між [PERSON], [PERSON] та ПП [PERSON] було укладено трьохсторонній договір №174, згідно умов якого відповідач зобовязався в строк не пізніше 29.11.2010 року укласти та нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] в свою чергу, згідно умов вказаного Договору, зобовязалась сплатити вартість зазначеної квартири, яка сторонами була погоджена в розмірі 274275 грн., що станом на 25.10.2010 року еквівалентно 34500 доларів США (а.с.5-6). При цьому, на виконання вимог п.4.1 вказаного Договору, позивачкою [PERSON] з метою забезпечення взятих на себе за договором зобовязань 25.10.2010 року в присутності працівника ПП [PERSON] [PERSON] в приміщенні офісу по вул.Максимовича,2 в м.Чернівці було передано відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 23850 грн., що станом на 25.10.2010 року еквівалентно 3000 доларів США (а.с.9). Відповідно до вимог п.3.1 зазначеного Договору власник, тобто відповідач, зобовязався зявитись в місце і час, вказані ріелтором, тобто ПП [PERSON], але не пізніше строку, встановленого п.2.4 Договору, для укладення та нотаріального посвідчення договору відчуження обєкта. Як встановлено із дослідженої в судовому засіданні письмової відповіді ПП [PERSON] від 25.08.2011 року, відповідач [PERSON], в порушення вимог п.п.2.3, 3.1 вказаного Договору, не зявився для укладення з позивачкою [PERSON] та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Згідно ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Правові наслідки порушення або припинення зобовязання, забезпеченого завдатком, передбачені ст.571 ЦК України, застосовуються у випадках, коли між сторонами укладено договір, однак він не виконується з вини однієї із сторін. Таким чином, суд вважає, що оскільки договору купівлі-продажу квартири між сторонами не було укладено, сплачені позивачкою на виконання договору від 25.10.2010 року грошові кошти в розмірі 23850 грн. є авансом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно вимог ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Враховуючи наведені вище обставини та вимоги закону, суд вважає, що сплачений відповідно до договору №174 від 25.10.2010 року аванс в розмірі 23850 грн. в рахунок купівлі-продажу квартири [ADDRESS] підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] в повному обємі. Крім того, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки також підлягають стягненню і судові витрати в розмірі 358 грн. 50 коп., понесені останнім у звязку із зверненням до суду з даним позовом. Відповідно до ст.217 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочку виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Виходячи з наведених норм закону, суд вважає за необхідне забезпечити виконання даного рішення суду шляхом накладення арешту на транспортний засіб марки «Mercedes Benz 312», 1995 року випуску, д.н.[NUMBER], який належить на праві власності відповідачу [PERSON]

Outcome: approved