Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

ПАТ «Універсал Банк»звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В ході розгляду справи [PERSON] була виключена з кола сторін по справі, вимоги пред»явлено виключно до [PERSON] Позивач мотивує свої вимоги тим, що 08 лютого 2008 року між ВАТ «Універсал Банк»та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 10 000 дол. США. Відповідно до умов договору, відповідач зобовязана щомісячно вносити грошові кошти в рахунок погашення кредиту та здійснити повернення всієї суми позики в строк до 15.01.2015 р. Відповідач, в порушення умов договору, не проводить платежів в рахунок повернення заборгованості. Кредитним договором передбачено, що у випадку порушення термінів повернення кредиту, кредитор може нараховувати штрафні санкції на суму боргу за весь час прострочення. Відповідачу було направлено лист вимогу про дострокове та повне виконання обовязків за кредитним договором, проте остання так і не погасила заборгованість по ньому. Таким чином, у звязку з порушенням умов кредитного договору відповідачем в частині порядку та строків повернення кредитних коштів, утворилась заборгованість, сума якої станом на 29.03.2010 р. складає 78 293,37 грн., які позивач просить суд стягнути відповідача, поклавши на неї судові витрати. Представники позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримували в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Сторона відповідача частково визнала позовні вимоги, зазначивши, що відповідач частково погасила заборгованість по кредитному договору на суму 1979,53 грн., виходячи з чого ця сума стягненню з неї не підлягає. Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку сторін, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 08 лютого 2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»та [PERSON] було укладено кредитний договір № СL 14076, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 10 000 дол. США у тимчасове користування під 24 відсотки річних з кінцевим терміном погашення всієї заборгованості 15 січня 2015 року. В забезпечення виконання умов договору позичальником, в той же день між ВАТ «Універсал Банк»та [PERSON] було укладено договір поруки, виходячи з якого остання взяла на себе повну відповідальність за невиконання [PERSON] умов кредитного договору. Кошти були надані відповідачу в повному обсязі в порядку та в строки, передбачені договором. Умовами кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязаний щомісяця вносити кошти в рахунок повернення кредиту в порядку та розмірах, визначених в статті 5 договору. Відповідач, скориставшись кредитними коштами, в порушення умов порядку їх повернення протягом певного часу не проводила платежів в рахунок повернення позики. Відповідно до умов договору, у випадку порушення термінів повернення кредиту, кредитор може нараховувати штрафні санкції на суму заборгованості за весь час прострочення виконання зобовязань за договором а також вимагати від позичальника виконати грошове зобовязання достроково та в повному обсязі. Таким чином, як вбачається з розрахунку заборгованості, наданої позивачем в підтвердження позовних вимог, станом на 29 березня 2010 р. у відповідача утворилась заборгованість в розмірі 9 873,06 дол. США., що включає в себе в перерахунку на національну валюту 3 498,16 грн. простроченої заборгованості, 66 583,29 грн. суми дострокового стягнення кредиту, 8029,28 грн. відсотків та 182,63 грн. підвищених відсотків, що в сумі становить 78 293,37 грн. Одже, банк виконав свої зобовязання за кредитним договором в повному обсязі, надав кредитні кошти відповідачу. В свою чергу позичальник скористалась кредитними ресурсами, але свої зобовязання в частині повернення кредитних коштів за договором належним чином не виконала. Виходячи з вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст.1050 та ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України наслідками порушення відповідачем зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 13 квітня 2011 р. вказаний договір поруки, укладений між позивачем та [PERSON] було визнано недійсним, виходячи з чого вся сума боргу за кредитним договором правомірно підлягає стяганню з [PERSON] Крім того, в судовому засіданні відповідач надала квитанцію про сплату частини боргу за кредитним договором в розмірі 1979,53 грн., виходячи з чого загальна сума боргу становить 76313,84 грн. Ст. 61 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, доведений та такий, що підлягає частковому задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: partial