Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-16 00:00:00

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь неустойку в сумі 28156,80 грн. за порушення строків надання послуг з продажу та монтажу меблів. Свої вимоги мотивує тим, що 03.08.2010 року між нею та відповідачкою був укладений договір, за умовами якого відповідач на протязі 20 днів з моменту внесення попередньої оплати зобов'язаний надати послуги з продажу та монтажу меблів - куток «Барон» вартістю 4920,00 грн. та диван «Барон» вартістю 3460,00 грн. згідно замовлення № 334 від 03.08.2010 року. Попередня оплата була здійснена 04.08.2010 року в і сумі 3000,00 грн. 10.09.2010 року під час здачі-прийомки виконаних робіт (послуг) були виявлені істотні недоліки та відповідач взяв на себе зобов'язання куток „Барон" замінити на лівий кут та виготовити його з золотистим кантом згідно умов договору. В цей же день позивачкою було додатково сплачено 3000,00 грн. Послуга з поставки зазначеного товару повинна була бути здійснена згідно умов договору до 30.09.2010 року однак відповідач зазначену послугу не надав. Тому вважає, що відповідач у відповідності до п.5 ст. 10 Закону України „Про захист прав споживачів"' повинен сплатити пеню в розмірі 3% вартості послуги, яка складає 8380,00 грн., за період з 01.10.2010 року по 21.01.2011 року, що відповідає 28156,80 грн. (8380х3%х112). В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали. Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила та пояснила, що дійсно позивачка замовляла меблі, зокрема замовляла куток „Барон" з правим кутом та золотистим кантом, меблі були доставлені 10.09.2010 року, при чому куток „Барон" був доставлений з правим кутом як і домовлялись однак був відсутній золотистий кант, що визнає. Також пояснила, що позивачкою було доплачено ще 3000,00 грн. Заміну канта дивану на золотистий не вважає істотним недоліком. Крім того в обгрунтування заперечень пояснила, що не є виробником товару а лише посередником з продажу. Суд, дослідивши позов в межах позовних вимог та з зазначених в ньому підстав, дослідивши докази по справі, вважає, що позов не обгрунтований і не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 03.08.2010 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу № 334 (а.с. 4), за умовами якого відповідач на протязі 20 днів з моменту внесення попередньої оплати зобов'язаний поставити товар згідно специфікації до договору, також в договорі був зазначений виробник товару. Відповідно до замовлення № 334 від 03.08.2010 року (а.с. 6) відповідач повинен був поставити куток „Барон" з правим кутом та золотистим кантом вартістю 4920,00 грн. та диван „Барон" вартістю 3460,00 грн., інших письмових доказів з приводу умов доставки товару сторонами не надано. 04.08.2010 року позивачкою була здійснена передплата за товар в сумі 3000,00 грн. 10 вересня 2010 року меблі були доставлені та був складений акт прийому-передачі, на якому позивачкою була зазначена претензія, згідно якої необхідно було замінити кутовий диван на інший кут та виготовити його з золотистим кантом,також позивачкою було додатково сплачено 3000,00 грн. (а.с. 5). Посилання позивача як на підставу позову на п.5 ст. 10 Закону України „Про захист прав споживачів" є необгрунтованим, оскільки ця норма регулює правовідносини у разі порушення умов договору про виконання робіт в той час як між сторонами виникли правовідносини у вигляді продажу та придбання товару. Також позивачкою не надано ніяких доказів того, що після того як вона висловила свої претензії в акті прийому виконаних робіт між сторонами був укладений договір на надання послуг згідно претензій позивачки та відповідачка погодилася надати послуги у вигляді доставки зазначеного позивачкою кутового дивану. До пояснень свідка [PERSON] суд відноситься критично, оскільки він є колишнім чоловіком позивачки та крім того його пояснення не мають суттєвого значення для справи. Суд вважає, що правовідносини , які виникли між сторонами, врегульовані ст. 9 Закону України „Про захист прав споживачів" та не відносяться до предмету позову по зазначеній цивільній справі. Питання про судові витрати суд вважає необхідним вирішити відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved