overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. В підтвердження своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що з [PERSON] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з 09 червня 1984 року в Дергачівському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківської області. Актовий запис № 57. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які мешкають з нею і знаходяться на її забезпеченні. На теперішній час їхня сімя фактично розпалася, сімейні відносини вони не підтримують. [PERSON] не надає їй ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей, їх вихованням не займається. Позивачка підтримує позовні вимоги і просить їх задовольнити в повному обсязі, просить розглядати справу у її відсутність в заочному судовому засіданні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причину неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню. Судом було встановлено, що сторони по перебувають у шлюбі з 09 червня 1984 року в Дергачівському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківської області. Актовий запис № 57. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які мешкають з нею і знаходяться на її забезпеченні. На теперішній час їхня сімя фактично розпалася, сімейні відносини вони не підтримують. [PERSON] не надає їй ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей, їх вихованням не займається. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідач повинен виплачувати аліменти, так як має таку змогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-16 00:00:00

17 листопада 2006 року [PERSON] уклав кредитний договір № 002-23023-171106 (надалі - «договір») з Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта», який змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», на суму 2451,75 грн. з терміном повернення до 16 листопада 2008 року із сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 5% річних. Посилаючись на те, що відповідач порушує умови договору, позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з нього 2158 грн. 96 коп. заборгованості за кредитом, 98 грн. 56 коп. заборгованості по відсоткам, 1612 грн. 82 коп. заборгованості по комісії, всього 3870 грн. 34 коп. та 188 грн. 20 коп. судових витрат. Відповідач позов визнав повністю. Позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до кредитного договору № 002-23023-171106 від 17 листопада 2006 року ТОВ «Комерційний банк «Дельта» надав [PERSON] кредит на суму 2451,75 грн., відповідач в свою чергу зобовязувався здійснювати погашення заборгованості по кредитному договору, по сплаті процентів та за ведення кредитної справи, відповідно до Графіка погашення кредиту до 17 числа кожного місяця, та остаточно погасити заборгованість за договором не пізніше 16 листопада 2008 року, однак цих зобовязань не виконав і його заборгованість станом на 28 жовтня 2011 року складає 3870 грн. 34 коп., яка повинна бути стягнута з нього в примусовому порядку. Як вбачається з п.1.2 Статуту Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (нова редакція) затвердженого рішенням Загальних Зборів Учасників Банку 15 вересня 2009 року та зареєстрованим державним реєстратором 9 жовтня 2009 року, банк є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний банк «Дельта». Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути 188 грн. 20 коп. судового збору. На підставі наведеного, ст.ст. 527, 536, 1048, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-16 00:00:00

[PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [PERSON] мають на праві спільної сумісної власності квартиру № 153 буд. № 8 вул. 40-річчя Перемоги м. Сміла. 1 лютого 2011 року [PERSON] [PERSON], діючи на підставі довіреності від 06 січня 2011 року, посвідченій приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу [PERSON], продав [PERSON] [PERSON] належну [PERSON], ј частину квартири, підтвердженням чого є розписка [PERSON] [PERSON] Позивачка, посилаючись на те, що відповідач зобовязався до 1 червня 2011 року посвідчити договір купівлі-продажу у нотаріальній конторі, але до цього часу свого зобовязання не виконав, звернулася в суд з позовом до нього і просить визнати договір купівлі-продажу таким, що відбувся та визнати за нею права власності на нерухоме майно. Під час розгляду справи позивачка збільшила розмір позовних вимог та просить суд визначити частки в праві власності на квартиру № 153 буд. № 8 вул. 40-річчя Перемоги м. Сміла. Відповідач проти позову не заперечує. Позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до витягу про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 16 червня 2009 року та на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 647873 від 6 квітня 2009 року, виданого виконавчим комітетом Смілянської міської ради[ADDRESS] буд. № 8 вул. 40-річчя Перемоги м. Сміла Черкаської області належить [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [PERSON] на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, тому частки [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] [PERSON] визначаються по ј частині кожному. З довіреності ВРВ № 479301 від 06 січня 2011 року, завіреної приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу та зареєстрованої в реєстрі № 46, вбачається, що [PERSON] уповноважив [PERSON] [PERSON] продати належну йому на праві власності частину квартири № 153, будинку № 8 вулиці 40-річчя Перемоги м. Сміла Черкаської області. Згідно з розпискою від 1 лютого 2011 року [PERSON] [PERSON], діючи на підставі вищевказаної довіреності, продав [PERSON] [PERSON] належну [PERSON] ј частину квартири № 153 буд. № 8 вул. 40-річчя Перемоги м. Сміла Черкаської області за 32000 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулось повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Сторони домовились щодо усіх істотних умов договору і частково його виконали, а тому його слід визнати дійсним, визнавши за позивачкою право власності на ј частину квартири № 153 буд. № 8 вул. 40-річчя Перемоги м. Сміла, яка належала [PERSON] На підставі викладеного, ст.ст. 220, 334 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства Науково-дослідне медичне обєднання Діалір (далі по тексту ВАТ НДМО Діалір) про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 28.213 грн. 52 коп., посилаючись на той факт, що він працював у відповідача на посаді інспектора відділу охорони. 02.10.2009 року він був звільнений з займаної посади за власним бажанням, однак відповідачем не було проведено з ним остаточний розрахунок при звільненні, а тому він змушений звертатись до суду з вказаною заявою. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила суд стягнути з товариства на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 28.213 грн. 52 коп., посилаючись на те, що саме з вини товариства йому своєчасно не було проведено виплати. Представник ВАТ НДМО Діалір [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, зазначила суду, що дійсно товариством своєчасно не виплачується заробітна плата працівникам, а тому вони не заперечують проти задоволення позовних вимог [PERSON]. Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] працювала у ВАТ НДМО Діалір на посаді інспектора відділу охорони, звільнений позивач був з займаної посади з 02.10.2009 року згідно наказу №17/к за власним бажанням (а.с.5). Відповідно до вимог ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Згідно довідки заборгованість ВАТ НДМО Діалір з виплати заробітної плати перед [PERSON] станом на дату розгляду справи судом, становить 28.213 грн. 52 коп. (а.с.6, 16). Таким чином, суд приходить до висновку, що ВАТ НДМО Діалір звільнивши [PERSON] з займаної посади 02.10.2009 року не провело з ним остаточний розрахунок при звільненні, чим порушило вимоги ст.116 КЗпП України, згідно якої при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від товариства провадиться у день звільнення. Судом встановлено, що невиплата [PERSON] належних йому сум відбулась з вини ВАТ НДМО Діалір, а тому заборгованість у розмірі 28.213 грн. 52 коп. підлягає стягненню з відповідача у судовому порядку. Відповідач не надав суду доказів, які б свідчили про відсутність вини ВАТ НДМО Діалір в несвоєчасній виплаті зарплати [PERSON]. Підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 282 грн. 14 коп.. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-16 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 15 жовтня 2003 року, міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 632 від якого вони мають , неповнолітніх дітей: сина [PERSON] - [INFO], та сина [PERSON] [INFO] стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на її користь, мотивуючи тим, що подружні відносини з відповідачем не склалися через те, що вони мають різні характери та погляди на життя, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення в сім`ї доброзичливої, сприятливої морально-психологічної атмосфери, у результаті чого вони разом не проживають, добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає, а вона її потребує. Позивачка у судове засідання не з`явилася про день і час розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, надала до суду заяву у якій позовні вимоги підтримала повністю з підстав вказаних у заяві, просила розглянути справу у її відсутності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач у судове засідання не з`явився про день і час розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, надав до суду заяву у якій позовні вимоги визнав повністю, просив розглянути справу у його відсутності. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши матеріали справи, зокрема свідоцтво про шлюб, копію свідоцтв про народження дітей , де відповідач записаний батьком, те що сторони тривалий час не проживають разом, втратили один до одного почуття поваги та кохання суд вважає, що позов є підставним та підлягаючим задоволенню, оскільки шлюб існує формально, подальше збереження сім`є є неможливим , крім того батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-16 00:00:00

У серпні 2011 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання. В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що їх дочка [PERSON] продовжує навчання у вищому навчальному закладі, тому потребує матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги не надає, тому з врахуванням уточнених позовних вимог просить стягнути на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму громадян, починаючи з 11 серпня 2011 року і до закінчення навчання 11 квітня 2015 року. У судовому засіданні позивач надала аналогічні пояснення та просила задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи видно, що відповідач є батьком повнолітньої [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження а.с. 4) [PERSON] є студенткою першого курсу Львівського інституту Міжрегіогальної академії управління персоналом за напрямом «Фінанаси і кредит», спеціалізація «Фінанси», денної форми навчання, що підтверджується довідкою № 136 від 20.10.2011 року, виданою зазначеним навчальним закладом, та контрактом на навчання в Львівському інституті [PERSON] управління персоналом від 20.09.2010 року, укладеним між зазначеним навчальним закладом та [PERSON] Частина 1 статті 199 СК України передбачає, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ст. 182 СК України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі, а при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, пояснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, беручи до уваги ті обставини, що [PERSON] є повнолітньою, якій ще не виповнилось 23 роки та вона продовжує навчання і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги, тому позов підлягає задоволенню, шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку щомісячно і до закінчення навчання, але не пізніше досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-16 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 26.11.2005 року вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], актовий запис №580. Через сварки, які часто відбувалися в сім'ї з різних причин шлюбно-сімейних відносин, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та наявністю різних поглядів на життя, з квітня 2008 року подружні відносини між сторонами припинені, подружжям втрачено почуття любові та взаємної поваги, тому позивачка просить шлюб розірвати, прізвище змінити на Друзь. Позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу слухати в її відсутність, про що надала письмову заяву. Відповідач проти позову не заперечував, просив справу слухати в його відсутність, про що надав письмову заяву. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. У судовому засідання встановлено, що сторони одружені з 26.11.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис №580. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що на даний час проживає з матірю. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з квітня 2008 року через сварки, які часто відбувалися в сім'ї з різних причин шлюбно-сімейних відносин, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та наявністю різних поглядів на життя, що призвело до відчуження, втрати подружжям почуття любові та взаємної поваги. Спроб до примирення сторони не сприймали, спільне господарство та сімейний бюджет не ведуть, мешкають окремо, майновий спір відсутній. Суд вважає, що при таких обставинах сім'ю зберегти неможливо, а шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки змінити на Друзь. Також з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 107,3 грн. на користь держави, оскільки позивачка, як інвалід 2 групи, звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ житлового будинку в натурі між власниками, посилаючись на те, що він є власником 36\\100 частини будинку № 6 по пров. 2-му Кривий Брід в м.Житомирі, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.11.2008 року, інша частина будинку належить [PERSON]. У звязку із тим, що сторони не можуть розподілити домоволодіння, позивач просив провести розподіл в натурі житлового будинку, виділивши йому в натурі 36\\100 частини будинку. 09 листопада 2010 року ухвалою суду була призначена судова будівельно-технічна експертиза, висновок якої 27.01.2011 р. було направлено до суду. В судовому засіданні позивач підтримав позов за вищевикладених обставин і просив поділити будинок в натурі за другим варіантом поділу, викладеним у висновку будівельно-технічної експертизи № 283\\01.11 від 20.12.2010 р.,. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував у поділі житлового будинку в натурі за другим варіантом поділу, викладеним у висновку будівельно-технічної експертизи № 283\\01.11 від 20.12.2010, Заслухавши сторони та дослідивши усі докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані, визнані відповідачем і підлягають задоволенню відповідно до ст.364 ЦК України, яка передбачає, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. В судовому засіданні встановлено, що будинок № 6 по пров. 2-му Кривий Брід в м. Житомирі належить на праві спільної часткової власності сторонам по справі, які досягли угоди щодо необхідності поділу будинку в натурі відповідно до їх часток і визначення порядку користування земельною ділянкою за другим варіантом висновку будівельно-технічної експертизи № 283\\01.11 від 20.12.2010 р.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-16 00:00:00

23.11.2011 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила шлюб з відповідачем розірвати, посилаючись на те, що за час перебування у шлюбі їхнє спільне життя з відповідачем склалося невдало із-за різних поглядів на життя, непорозумінням між собою, що призвело в кінцевому результаті до розпаду сімї. Позивач зазначала, що вони припинили подружні стосунки з травня 2009 р., спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюб потрібно розірвати, оскільки шлюб існує формально, а подальше збереження сімї та примирення є неможливим. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти їх задоволення не заперечував. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.11.2006 р. у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом"янського районного управління юстиції у місті Києві /актовий запис №2228/. Подружжя має малолітню дитину - дочкуУварову [PERSON], [INFO] Встановлено та це підтвердили сторони у судовому засіданні, що фактично шлюбні відносини між ними припинені. Підставами для розірвання шлюбу, які суд враховує при задоволенні позову, є те, що подальше спільне життя подружжя та збереження сімї в умовах, що склалися, стали неможливими. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову, у звязку з чим позов підлягає задоволенню, шлюб між сторонами розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-16 00:00:00

11.11.2011 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив шлюб з відповідачкою розірвати, посилаючись на те, що за час перебування у шлюбі їхнє спільне життя з відповідачем склалося невдало із-за різних поглядів на життя, непорозумінням між собою, що призвело в кінцевому результаті до розпаду сімї. Позивач зазначала, що вони припинили подружні стосунки, спільного господарства не ведуть. Вважає, що шлюб потрібно розірвати, оскільки шлюб існує формально, а подальше збереження сімї та примирення є неможливим. Відповідач у судовому засіданні позов визнала, проти їх задоволення не заперечувала. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04.03.1989 р. в Помошнянському міськвиконкомі Добровеличківського району Кіровоградської області /актовий запис № 18/. Подружжя має неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] Встановлено та це підтвердили сторони у судовому засіданні, що фактично шлюбні відносини між ними припинені. Підставами для розірвання шлюбу, які суд враховує при задоволенні позову, є те, що подальше спільне життя подружжя та збереження сімї в умовах, що склалися, стали неможливими. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову, у звязку з чим позов підлягає задоволенню, шлюб між сторонами розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про розірвання шлюбу з [PERSON] Вимоги мотивовані тим, що з [PERSON] зареєстровано шлюб 10.10.2008 року. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, подружжя не знаходило взаєморозуміння з багатьох життєво важливих питань. На даний час [PERSON] засуджений до 9 років позбавлення волі, відбуває покарання у Сумській виправній колонії УДД УВП в Сумській області № 116. Вважає, що в подальшому збереження шлюбу є неможливим, між подружжям втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. У судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала. Пояснила , що на даний час проживає з іншим чоловіком, який допомагає утримувати її доньку, просила шлюб розірвати. Після розлучення просила залишити їй шлюбне прізвище. Заінтересована особа , [PERSON] відбуває покарання в СВК-116, в м. Суми, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про участь представника заінтересованої особи у розгляді справи суду не повідомлено. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність заінтересованої особи. Вислухавши пояснення заявниці, її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України , у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавленні волі. Судом встановлено, що 10.10.2008 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 1799. Прізвище чоловіка після одруження «Приходько», дружини - «Приходько» (а.с.4). Чоловік заявниці, [PERSON] відбуває покарання в Сумській виправній колонії №116 Управління ДДУВП у Сумській області ( а.с. 9) . Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені ст. 112 СК України , де зазначено, що суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено , що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них , інтересам їхніх дітей , що мають істотне значення. Судом встановлено , що дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємної любові та поваги позивачки до відповідача; не бажання позивачки продовжувати сімейні відносини з відповідачем, оскільки на даний час проживає в фактичних шлюбних відносинах з іншим чоловіком. З»ясувавши обставини справи , суд враховуючи фактичні взаємини подружжя , мотиви та причини розлучення , вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя , що має істотне значення , тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved