Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Степанської селищної ради, в якому на підставі ст. 549 ЦК України 1963 року просила встановити факт належності покійному чоловікові [PERSON], який помер 24 липня 2003 року, на праві власності домоволодіння по вул. О. Теліги, 8 в смт. Степань а також визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. Посилалась на те, що її покійний свекор [PERSON] за життя являвся власником вказаного домоволодіння, чоловік успадкував його за законом, вона успадкувала його після смерті чоловіка, однак через відсутність правовстановлюючих документів вона не має можливості оформити за собою право власності на нерухомість в порядку спадкування. Третя особа [PERSON] звернулась до Степанської селищної ради та [PERSON] із самостійними вимогами, на підставі ст.ст. 548, 549 ЦК України 1963 року просила встановити факт належності покійній матері [PERSON], яка померла 16 листопада 1995 року, на праві власності домоволодіння по вул. О. Теліги, 8 в смт. Степань а також визнати за нею право власності на 1/2 частину домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті матері. ЇЇ покійний батько [PERSON] за життя являвся власником вказаного домоволодіння, мати успадкувала його за законом, вона успадкувала його після смерті матері, оформивши у нотаріуса свідоцтво на грошовий вклад, однак через відсутність правовстановлюючих документів вона не має змоги оформити право власності на нерухомість. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] [PERSON] позов підтримала та дала пояснення згідно заяви. Позову [PERSON] не визнала, заявивши про пропущення трирічного строку звернення до суду за захистом. Третя особа із самостійними вимогами [PERSON] заявлений позов підтримала, позову [PERSON] не визнала, посилаючись на права інших спадкоємців на спадкове майно після смерті батьків. Представник відповідача Степанської селищної ради в судове засідання не зявився, подав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, проти задоволення позовів не заперечував. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення рішення у відсутності сторони, яка не зявилась. Заслухавши пояснення представника позивачки, третьої особи, дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, а тому не підлягають задоволенню, визнання відповідачем позовів не може бути прийняте судом, оскільки суперечить закону. З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що після смерті [PERSON], який помер 23 лютого 1975 року, у спірному домоволодінні проживала його дружина [PERSON], яка померла 16 листопада 1995 року, а в подальшому син [PERSON], який помер 24 липня 2003 року. Позивачкою [PERSON] на обґрунтування позовних вимог суду надане свідоцтво про право власності на будівлю від 23 листопада 1960 року, технічний паспорт комунального підприємства „Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації Рівненської обласної ради від 15 червня 2011 року щодо спірного домоволодіння, в якому власником зазначений [PERSON], довідка вказаної установи № 9164/111 від 4 червня 2011 року про знесення житлового будинку, вартість новозведеного, обєкти самочинного будівництва та зміну юридичної адреси домоволодіння, довідка відповідача № 4596 від 1 вересня 2011 року про проживання спадкодавців та позивачки [PERSON] у спірному будинку, копії свідоцтв про смерть свекрухи та чоловіка. Третя особа [PERSON] обґрунтувала заявлені вимоги копією свідоцтва про своє народження та одруження, про смерть батьків, які посвідчують наявність її спорідненості із покійними батьками, копію свідоцтва про право на спадщину за законом на грошовий вклад в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 розяснив, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності до ст. 49 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII "Про нотаріат" про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус виносить відповідну постанову. Позивачка та третя особа за їх доводами не подавали заяв нотаріусу про прийняття спадщини як спадкоємці майна, ними не надано доказів про те, що нотаріус відмовив їм в оформленні права на спадщину. Таким чином, заявлені вимоги є передчасними та заявленими до неналежного відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed