overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-24 00:00:00

Позивачка звернулася з вказаним позовом до суду, мотивуючи його тим, що з початку їх з відповідачем спільного життя взаємини між ними були нормальними, проте пізніше вони почали часто сваритися із-за того, що відповідач почав зловживати спиртними напоями, влаштовувати безпричинні сварки. Своєю протиправною поведінкою відповідач створив неможливі умови для спільного з ним проживання, а тому вона була змушена з дитиною переїхати на проживання до своїх батьків. Наміру відновлювати подружні стосунки з відповідачем у неї не має. Від шлюбу у них з відповідачем є донька Юлія, [INFO], яка проживає з нею. Просила шлюб розірвати. В ході судового засідання позивачка позовні вимоги підтримала, наполягала на розірванні шлюбу, неповнолітню дочку після розірвання шлюбу просила залишити проживати з нею. В ході судового засідання відповідач позовні вимоги визнав. Суд, заслухав сторони, вивчив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Матеріалами справи встановлено, що: Згідно свідоцтва про одруження (серія 1-КГ № 038168) сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 липня 1998 року про що в Книзі реєстрації актів про одруження Правдинської сільської ради Білозерського району Херсонської області зроблено запис за № 14. Від шлюбу у сторін згідно свідоцтва про народження є донька Юлія, [INFO], яка проживає з позивачкою. В даний час між сторонами склалися особисті неприязнені відносини, які перешкоджають подальшому сімейному проживанню, строк наданий подружжю для примирення не дав позитивного результату, а тому збереження сім'ї в даній ситуації не представляється за можливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам cторін, сім`ю зберегти неможливо, а тому шлюб підлягає розірванню. Одночасно, суд вважає, що за згодою сторін неповнолітня дитина може залишатися проживати з позивачкою. Питання про зміну прізвища позивачка не ставила.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-24 00:00:00

Позивач звернувся з вказаною позовною заявою до суду, мотивуючи позов тим, що з 26 січня 2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, це його третій шлюб. З початку їх з відповідачкою спільного життя взаємини між ними були основані на повазі один до одного, проте пізніше вони почали часто сваритися, він зовсім перестав розуміти дружину, а вона його. На даний час вони проживають в одному будинку, однак з червня 2009 року припинили шлюбні стосунки і він не має наміру їх відновлювати. Спільних неповнолітніх дітей у них з відповідачкою не має. Просив шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідачка заперечувала, щодо розірвання шлюбу, вважає, що вони з відповідачем ще можуть примиритися. Суд, заслухаваши сторони, дослідивши надані докази та матеріали справи, вважає, що позов підлячгає задоволенню, виодячи зі слідуючого: Згідно свідоцтва про шлюб (серія 1-КГ № 060356). сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 січня 2008 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів відділу державної реєстрації актів цивільного стану Білозерського районного управління юстиції Херсонської області зроблено запис за № 4. Як вбачається з пояснення сторін, вони з червня 2009 року не підтримують подружніх стосунків. Строк наданий подружжю для примирення не дав позитивного результату, а тому збереження сім'ї в даній ситуації не представляється за можливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, сім"ю зберегти неможливо,а тому шлюб підлягає розірванню. Питання про зміну прізвища відповідачка в судовому засіданні не ставила.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-24 00:00:00

Позивачка звернулася з вказаним позовом до суду, мотивуючи його тим, що з початку їх з відповідачем спільного життя взаємини між ними були нормальними, проте пізніше із-за зловживання відповідачем спиртних напоїв між ними почали виникати сварки, в ході яких він ображав її, поступово вони втратили одне до одного почуття любові. З лютого 2010 року вони з відповідачем припинили шлюбні стосунки і вона не має наміру їх відновлювати. Від шлюбу у них з відповідачем є донька Наталя, [INFO]. Просила шлюб розірвати. В ході судового засідання позивачка позовні вимоги підтримала, наполягала на розірванні шлюбу, неповнолітню доньку після розірвання шлюбу просила залишити проживати з нею та залишити за нею її дівоче прізвище Колесніченко. Відповідач позовні вимоги визнав. Суд, заслухав сторони, вивчив матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Матеріалами справи встановлено, що: Згідно свідоцтва про шлюб (серія 1-КГ № 012614) сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22 липня 2006 року про що в Книзі реєстрації шлюбів Дніпровського відділу реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції зроблено запис за № 364. Від шлюбу у сторін згідно свідоцтва про народження є донька Наталя, [INFO], яка проживає з позивачкою. В даний час між сторонами склалися особисті неприязнені відносини, які перешкоджають подальшому сімейному проживанню, строк наданий подружжю для примирення не дав позитивного результату, а тому збереження сім'ї в даній ситуації не представляється за можливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам cторін, сім`ю зберегти неможливо, а тому шлюб підлягає розірванню. Одночасно, суд вважає, що за згодою сторін неповнолітня дитина може залишатися проживати з позивачкою. Відповідно до ч. 2 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шдюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим призвищем або поновити своє дошлюбне прізвище. За клопотанням позивачки, суд вважає прізвище, після розірвання шлюбу, поновити на її дошлюбне прізвище - Колесніченко.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-24 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути аліменти з відповідача на утримання неповнолітньої дитини, при цьому зазначила, що вони з 28 листопада 1995 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований виконкомом Камянської сільської ради Олевського району Житомирської області за актовим записом № 28. За час спільного проживання у сторін народилася дитина, яка на даний час є неповнолітньою, а саме: син [PERSON] [INFO], який проживає разом з позивачкою і фактично знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка позов підтримала з підстав, які в ньому зазначені, про що написала до суду заяву та просить суд розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов визнає. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 28 листопада 1995 року виконкомом Камянської сільської ради Олевського району Житомирської області за актовим записом № 28 Від спільного проживання в шлюбі у сторін народилася дитина, яка на даний час є неповнолітньою, а саме: син [PERSON] [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина перебуває на матеріальному утриманні позивачки. Дані правовідносини врегульовані ст. 180 Сімейного Кодексу України з якої слідує, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В даному випадку суд дійшов висновку, що відповідач ухиляється від обовязку утримувати неповнолітню дитину, чим ставить її у складне матеріальне становище, тому аліменти на утримання неповнолітньої дитини повинні бути стягнуті з відповідача в судовому порядку. Відповідно до ст. 183 СК України суд, з урахуванням вимог цієї статті та пояснень відповідача вважає, що слід стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача. Відповідно до ст. 88 СК України підлягають до задоволення і стягнення судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-24 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулася до Яготинського районного суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в котрій зазначено, що сторони зареєстрували шлюб 11 серпня 2007 року у Гнідинській сільській раді Бориспільського району Київської області, актовий запис № 23. Від подружнього життя мають непвонолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Однак сімейне життя у сторін не склалося, шлюбні відносини між ними фактично припинені, періодично виникають конфлікти та сварки, ведуть різні бюджети, проживають окремо, фактично припинили шлюбні стосунки, в звязку з чим позивачка просила шлюб розірвати.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні позивачка підтримала вимоги позову. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, роз'яснивши сторонам процесуальні наслідки визнання позову, враховуючи, що відповідач позов визнав, та визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання відповідачем позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-24 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: сина Іллі, [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Позивач на попереднє судове засідання не зявилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач на попереднє судове засідання не зявився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку попереднього судового розгляду позов належить задовольнити із слідуючих обставин. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 130, ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне положення платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, дітей, стан його здоров'я і інші істотні обставини. Тому з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку на утримання сина Іллі, [INFO], до повноліття дитини на користь позивача. На підставі ст. ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-24 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з 27.06.2003 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Шлюб у сторін перший. У шлюбі вони мають малолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини з відповідачем припинені з листопада 2009 року по причині різних поглядів на життя. Тому просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Місце проживання синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] визначити з нею. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечував, вважав його таким, що підлягає задоволенню. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дав повну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. В судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони 27.06.2003 року зареєстрували шлюб. Шлюб у сторін перший. Від даного шлюбу вони мають неповнолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Місцем реєстрації шлюбу є Кременчуцький міський відділ реєстрації актів громадянського стану Полтавського обласного управління юстиції. Шлюбні відносини між сторонами припинені з листопада 2009 року по причині різних поглядів на життя, ніяких сімейних стосунків вони не підтримують і проживають окремо. Небажання підтримувати сімейні стосунки викликане не випадковими причинами і підтверджено в судовому засіданні вагомими доводами. Згідно ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути поданий одним з подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати. Місце проживання неповнолітніх синів сторін після розірвання шлюбу суд вважає за необхідне визначити разом з матірю. Після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишити [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-24 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 170\~000 грн. боргу за договором позики від 29.01.2009 року мотивуючи тим, що він 29 січня 2009 року надав відповідачу позичку в розмірі 170\~000 грн. на термін до 29 січня 2010 року, але у зазначений строк відповідач борг не повернув, у звязку з чим позивач змушений звернутися до суду. В судове засідання сторони не зявились, від представника позивача до суду надійшла заява з проханням розглянути справу в його відсутність, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Причини неявки в судове засідання відповідача суду не повідомлені. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору позики від 29.01.2009 року, 29 січня 2009 року позивач [PERSON] надав відповідачу [PERSON] позичку в розмірі 170\~000 грн. на термін до 29 січня 2010 року, але свої договірні зобовязання належним чином відповідач не виконав та борг в установлений строк не повернув. Згідно змісту ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом, а згідно статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтями 610 та 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-24 00:00:00

31.08.2011 року позивач звернувся з позовом до відповідачів про стягнення у солідарному порядку заборгованості по кредиту в розмірі 6 089 грн. 20 коп. та судових витрат. В судове засідання представник позивача не зявився, до його початку надав суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутність, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи сповіщались в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 29 жовтня 2009 року між кредитною спілкою Чернігівськата [PERSON] був укладений кредитний договір № СІ267-09. Відповідно до п.1.1 кредитного договору позивач зобовязується надати відповідачу кредит на суму 5\~000 грн. на 24 місяці зі щомісячною сплатою відсотків в розмірі 0,1425 від суми залишку за кожен день користування кредитом та повернення основної суми кредиту згідно графіка погашення. Позивач свої зобовязання до кредитними договором виконав, надав відповідачу кредит в сумі 5\~000 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером. 29 жовтня 2009 року в забезпечення кредиту було укладено договір поруки № СІ267-09 з відповідачем [PERSON]. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Як убачається з матеріалів справи відповідач умови договору не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість по кредиту в розмірі 6\~089 грн. 20 коп., яка підлягає стягненню. Відповідно до ст. 554 ЦК України поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за повернення кредиту, сплати відсотків та штрафних санкцій. Розмір заборгованості підтверджується наданим суду розрахунком ( а.с. 1 ), тому сума в розмірі 6 089 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідачів солідарно. Також підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача: судовий збір в розмірі 60 грн. 89 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-24 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість за договорами про внесення вкладу на депозитний рахунок з нарахованими відсотками в сумі 101632 грн. 14 коп. та судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що згідно договорів про внесення вкладу, укладених між ним та відповідачем, термін дії договорів закінчився 12.02.2010 року та 26.03.2010 року, але відповідач безпідставно внески не повернув, посилаючись на відсутність коштів. Позивач в судове засідання подав клопотання про розгляд справи без його участі, вказавши, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить підстави для задоволення позову, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 12.01.2009 року та 26.03.2009 року між Кредитною спілкою Добробут - Україната [PERSON] укладено договори №300052 та №300057 про залучення внеску (вкладу) члена кредитної спілкт на депозитний рахунок, за яким позивач вніс вклади в сумі 15000 грн. та 67000 грн. на строк до 12.02.2010 року та 26.03.2010 року. (а.с.5,6). Згідно довідки КС Добробут Українавід 18.08.2010 року вбачається, що на депозитному рахунку [PERSON] у кредитній спілці знаходяться грошові кошти згідно договорів з нарахованими відсотками на вклад на загальну суму 101632 грн. 14 коп. (а.с.9) Відповідач належним чином умови договорів не виконав, не повернув позивачу вклади з нарахованими відсотками. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача суми невиплаченого вкладу з нарахованими відсотками згідно умов договорів на загальну суму 101632 грн. 14 коп. є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом, а на користь держави державне мито.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-24 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, зазначивши, що 20 травня 2005 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить земельна ділянка. Він (позивач) являється спадкоємцем майна покійної по заповіту, просив суд визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, вказав, що вчасно не подав заяву через те, що проживає в м. Ніжині, за станом здоровя не міг вчасно подати заяву. В судовому засіданні позивач підтримав заяву, пояснив, що з 1997 року він є інвалідом третьої групи, не може вільно пересуватися через те, що має високий тиск, що і стало причиною пропуску подачі заяви в нотаріальну контору. В судове засідання представник Ганнівської сільської ради не зявився, направив заяву з проханням розглядати справу без участі їх представника, зазначив, що сільська рада позов визнає. Суд, розглядає справу в відсутності відповідача, оскільки немає потреби заслуховувати його особисті пояснення, в справі достатньо документів для розгляду її по суті. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. 20 травня 2005 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Відповідно до ст. 1223 ЦК України позивач, як особа, визначена в заповіті, має право на спадкування після смерті матері. В судовому засіданні встановлено, що після смерті [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, що підтверджується повідомленням нотаріальної контори та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд приходить до висновку про те, що позивач з поважних причин пропустив строк подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, а тому йому необхідно визначити додатковий строк три місяці для подачі такої заяви.

Outcome: approved