Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа Виконавчий комітет Прудянської селищної ради Харківської області, в якому просить суд визнати договорі дарування, посвідчений 26.06.2010 року за №1282 приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] на 1/5 частину жилого будинку за адресою: Харківська область, Дергачівський район, сел. Прудянка, пров. Східний, буд.7, визнати свідоцтво про право власності на [PERSON] на 4/5 частини жилого будинку за адресою: Харківська область, Дергачівський район, сел. Прудянка, пров. Східний, буд.7, частково недійсним, визнати свідоцтво на право власності на 1/5 частину зазначеного жилого будинку на підставі договору дарування від 26.06.2010 року №1282 недійсним, визнати за позивачем право власності на житлову прибудову літ. «А1-1» і мансарду за адресою: Дергачівський район, сел. Прудянка, пров. Східний, 7, в порядку забудови. 12 грудня 2011 року [PERSON] звернувся до суду з уточненою позовною заявою до [PERSON], [PERSON], третя особа Виконавчий комітет Прудянської селищної ради Харківської області, в якому просить суд визнати договорі дарування, посвідчений 26.06.2010 року за №1282 приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON] на 1/5 частину жилого будинку за адресою: Харківська область, Дергачівський район, сел. Прудянка, пров. Східному, буд.7 зі вказівкою конкретних приміщень на [PERSON], визнати свідоцтво про право власності на [PERSON] на 4/5 частини жилого будинку за адресою: Харківська область, Дергачівський район, сел. Прудянка, пров. Східний, буд.7 від 14.05.2010 року (рішення виконкому Прудянської селищної ради №19 від13.04.2010 року) частково недійсним в частині визнання права власності на житлову прибудову лит. А11-1 та масандру, визнати за [PERSON] право власності на житлову прибудову літ. «А1-1» і мансарду (2 поверх, нежитлове приміщення) за адресою: Дергачівський район, сел. Прудянка, пров. Східний, 7, в порядку забудови. В обґрунтування позову позивач зазначав, що жилий будинок літ. «А-1» за адресою Харківська область, Дергачівський район, сел. Прудянка, пров. Східний, 7 був побудований відповідачем [PERSON] за період з 1965-1966 роки, складається з приміщень: літ. 1-1, площею 9,3 кв.м. кухня, літ. 1-2, площею 19 кв.м. житлова кімната, літ. 1-3, площею 9,6 кв.м., - житлова кімната, літ. 2-2, площею 14,7 кв.м. житлова кімната, літ. 2-8, площею 4,2 кв.м. коридор. Окрім того, за зазначеною адресою з 1990 по 1994 роки була збудована житлова прибудова літ. А1-1, мансарда, яка складається з приміщень: ІІ - площею 56,2 кв.м., ІІІ площею 34,5 кв.м., як стверджує позивач, за його власні кошти, його зусиллями, а також зусиллями працівників, яким він за власні кошти здійснював оплату. Батько позивача відповідач [PERSON] дав згоду на зазначені прибудови, однак згодом у 2010 року узаконив зазначені прибудови на своє імя через селищну раду. Нещодавно позивачу стало відомо, що його батько оформив договір дарування від 26.06.2010 року №1282 на доньку позивача [PERSON] на 1/5 частину жилого будинку, а в дійсності оформив договір конкретного користування і виділ їй приміщення: літ 2-4, площею 13,5 кв.м. жила кімната, літ.2-5 кухня, площею 12,0 кв.м., приміщення 2-6, площею 4,1 кв.м ванна кімната, 2-1, площею 15,3 кв.м. коридор, які розташовані всередині житлової прибудови літ. А1-1, без згоди і відома позивача. Позивач зазначає, що він є забудовником житлової прибудови літ. А1-1, оскільки після її прибудови значно збільшилася житлова прибудова всього будинку. Позивач вважає недійсним свідоцтво про право власності на імя своєї доньки [PERSON] на 1/5 частину жилого будинку за зазначеною адресою на підставі договору дарування, просить визнати за ним право власності на житлову прибудову літ. А1-1 і мансарду за адресою: Харківська область, Дергачівський район, сел. Прудянка, пров. Східний, 7, в порядку забудови. Позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі просили їх задовольнити, пояснили суду про обставини, викладені вище. Відповідач у справі [PERSON] у судовому засіданні чіткої позиції стосовно позову не висловлював, але надав до суду письмове пояснення в якому зазначив, що житлову прибудову літ. А1-1, а також мансарда збудовані за особисті кошти позивача протягом 1990-1994 років, він дав свою згоду на зазначені прибудови, а згодом узаконив їх на своє імя, без відома сина він оформив договір дарування на онуку, але на сьогоднішній день він не заперечує, щоб позивачу належали прибудова літ. А1-1, а також мансарда, оскільки він є їх забудовником. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні заперечували проти заявленого позову. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, пояснень та заперечень до суду не надав. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи суд вважає позов не обґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні відповідачу [PERSON] на праві власності, на підставі свідоцтва про право власності (ріш.№19 від 13.04.2010 року/ЯЯЯ №303730/14.05.2010/ виконком Прудянської селищної ради) на праві приватної власності належить житловий будинок №7 по пров. Східному Дергачівського району Харківської області. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, згідно зі ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Користуючись правом розпоряджатися майном, що належить йому на праві приватної власності, відповідач [PERSON] безоплатно передав у власність [PERSON] 1/5 частину жилого будинку №7 по пров. Східному сел. Прудянка Дергачівського району Харківської області (договір дарування посвідчений 26.06.2010 року за №1282 приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON]П.). У відповідності до п.1 ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати у майбутньому іншій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Цивільний кодекс України передбачає наступні підстави припинення договору дарування: 1) відмова однієї зі сторін; 2) розірвання договору дарування; 3) недійсність. Щодо відмови, то обдаровуваний має право відмовитись від подарунка в момент його вручення, тобто коли договір є реальним - момент передачі речі збігається з моментом укладенням договору. В разі якщо договір консенсуальний - передбачає передачу речі в майбутньому, обдаровуваний може відмовитись від дарунка в будь-який час до моменту його прийняття. Так само, від договору може відмовитися дарувальник, за умови, що місце має обов'язок передання дарунка у майбутньому, в разі якщо після укладення договору майновий стан дарувальника істотно погіршився. В законодавстві не передбачено, що слід розуміти під істотним погіршенням майнового стану (оціночне поняття). Стосовно розірвання договору, ст. 727 ЦК передбачає розірвання з ініціативи дарувальника за таких обставин: - щодо нерухомих речей чи іншого особливо цінного майна, якщо обдаровуваний умисно вчинив злочин проти життя, здоров'я, власності дарувальника, його батьків, дружини (чоловіка) або дітей; - якщо обдаровуваний вчинив умисне вбивство дарувальника, спадкоємці дарувальника мають право вимагати розірвання договору дарування; - якщо обдаровуваний створює загрозу безповоротної втрати дарунка, що має для дарувальника велику немайнову цінність; - якщо внаслідок недбалого ставлення обдаровуваного до речі, що становить історичну, наукову, культурну цінність, ця річ може бути знищена або істотно пошкоджена. Обдаровуваний може розірвати договір

Outcome: approved