Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що спеціалістами відділу регулювання земельних відносин Маріупольської міської ради був встановлений факт використання [PERSON] земельної ділянки за адресою: м. Маріуполь, вул. Латишева, 55, площею 0,00133га, без відповідних правовстановлюючих документів. Згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 06.07.2011 року відповідачка самовільно зайняла та використовує земельну ділянку загальною площею 0,00133 га. під розміщення огорожі та хвіртки, що є порушенням ст. 125 Земельного кодексу України. Припис № 66/2011 від 06.07.2011 року про усунення порушення законодавства вона не виконала. Правовстановлюючі документи на земельну ділянку у відповідачки на даний час відсутні та добровільно звільнити зайняту земельну ділянку вона не бажає. Просив зобов'язати відповідачку звільнити самовільно зайняту земельну ділянку на якій розташовані огорожа та хвіртка загальною площею 0,00133 га із земель житлової та громадської забудови підпорядкованих Маріупольській міській раді по вул. Латишева, 55 в Приморському районі м. Маріуполя, шляхом знесення самовільно встановлених огорожі та хвіртки, та призвести її у придатний для використання стан. В суді представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності, підтримала позовні вимоги та просила зобов'язати відповідачку звільнити самовільно зайняту земельну ділянку на якій розташовані огорожа та хвіртка загальною площею 0,00133 га із земель житлової та громадської забудови підпорядкованих Маріупольській міській раді по вул. Латишева, 55 в Приморському районі м. Маріуполя, шляхом знесення самовільно встановлених огорожі та хвіртки, та призвести її у придатний для використання стан. Відповідачка [PERSON] та її представник, будучи повідомленими про дату та час судового розгляду справи, тричі до суду не з‘явились, двічі надавши заяви про відкладення розгляду справи, не надавши доказів на підтвердження поважності причини неявки в судове засідання. Однак суд, виходячи з вимог ст.179 ЦПК України, вважає можливим за згодою позивача здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно ст. ст. 142 - 145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, окрім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснює територіальна громада через органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом ухвалення рішень. Права органів самоврядування захищаються в судовому порядку. Відповідно до ст.12 ЗК України до повноважень міських рад у галузі земельних відносин на території міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, а також передача земельних ділянок у власність громадян та юридичних осіб. Відповідно до п. 12 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів, здійснюють відповідні сільські, селищні та міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Згідно актам перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 06.07.2011 року та 16.08.2011 року відповідачкою [PERSON] самовільно зайнято та використовується земельна ділянка площею 0,00133 га під розміщення огорожі та хвіртки, без правовстановлюючих документів, із земель житлової та громадської забудови по вул. Латишева, 55 у Приморському районі м. Маріуполя. (а.с. 4,5) Згідно зі ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності або користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ст. 1 Закону України “Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільне зайняття земельних ділянок - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочинну щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Маріупольською міською радою, в адміністративному підпорядкуванні якої знаходиться вказана земельна ділянка, рішення про надання відповідачці [PERSON] спірної земельної ділянки площею 0,00133 га для вказаних цілей не приймалось. Крім того, відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Як, встановлено судом, правовстановлюючі документи на земельну ділянку у [PERSON] відсутні. Добровільно самовільно зайняту земельну ділянку відповідачка не звільняє. Згідно вимог ст. 212 ЗК України самочинно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування витрат, понесених під час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель та споруд, здійснюється за рахунок громадян, які самовільно зайняли земельні ділянки. Таким чином, судом встановлено, що відповідачкою самовільно використовується земельна ділянка загальною площею 0,00133 га під розміщення огорожі та хвіртки по вул. Латишева, 55 в Приморському районі м. Маріуполя, а тому є підстави для зобов'язання [PERSON] звільнити вказану самовільно зайняту земельну ділянку, шляхом знесення самовільно встановлених огорожі та хвіртки, та призвести земельну ділянку у придатний для використання стан. На підставі викладеного, та

Outcome: approved