Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів відділу ДВС Новобузького РУЮ та ПАТ КБ «ПриватБанк»про визнання права власності на майно і зняття з вказаного майна арешту. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначила, що 23.09.2011 року державним виконавцем відділу ДВС Новобузького РУЮ на виконання виконавчого листа № 2-64 від 07.06.2011 року про стягнення заборгованості з її доньки [PERSON] та зятя [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк», за місцем її проживання був проведений опис майна, в тому числі: телевізора «LG»моделі 21CA 75 M, серійний номер [NUMBER] та телевізора «LG»моделі RT 21 FS 2 CG, серійний номер 712VA00062, про що було зазначено у акті від 23.09.2011 року про опис й арешт майна, складеному державним виконавцем. Посилаючись на те, що вказане майно вона придбала за власні кошти і передала їх лише у користування своїй дочці, просила визнати за собою право власності на вказане майно та виключити його із опису, звільнивши з під арешту. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги та пояснила, що у 2005 році вона придбала для своїх батьків [PERSON] та [PERSON], які проживали окремо від неї в с. Ганнівка Новобузького району, телевізор «LG»моделі 21CA 75 M. 2007 року її мати [PERSON] померла і вона забрала проживати до себе свого батька [PERSON], придбаний для батьків телевізор залишився у цьому будинку. Після смерті матері, в будинок її батьків вселилася її рідна донька [PERSON] зі своїми двома неповнолітніми дітьми і продовжувала користуватися цим телевізором. Згодом вона придбала у 2008 році телевізор «LG»моделі RT 21 FS 2 CG, який у 2009 році передала своїй дочці для користування ним онуками. Пізніше її дочка уклала шлюб з [PERSON], який став проживати разом з нею у цьому ж будинку. У судовому засіданні представник відповідача, відділу ДВС Новобузького РУЮ, заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача, зазначиаши, що 23.09.2011 року державним виконавцем разом з представником ПАТ КБ «ПриватБанк»було здійснено виїзд за місцем проживання боржників [PERSON] та [PERSON] в с. Ганнівка Новобузького району, де в порядку виконавчого провадження з метою виконання рішення суду було накладено арешт на всю побутову техніку у будинку боржників, в тому числі, на два спірні кольорові телевізори, вважаючи це майно їх спільною сумісною власністю набутою в період шлюбу, при цьому жодних документів щодо їх придбання боржники не надали. Від представника відповідача - ПАТ КБ «ПриватБанк», надійшла заява в якій він просив розглянути справу за відсутності представника банку. Заперечень проти позовних вимог представник відповідача до суду не направив. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] вказуючи про те, що спірні телевізори їй та її чоловіку не належать, а тому вони повинні бути звільнені від арешту, просила суд задовольнити позовні вимоги позивача. [PERSON] являючись третьою особою без самостійних вимог, в судове засідання не зявився, втім направив до суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, наполягаючи на задоволенні позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, прийшов наступного висновку. 10.01.2011 року рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області з [PERSON] та [PERSON] було стягнено на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором 21795 грн. 25 коп. На виконання вказаного рішення суду Новобузьким районним судом за заявою представника ПАТ КБ «ПриватБанк» 07.06.2011 року був виданий виконавчий лист за № 2-64, на підставі якого, 14.07.2011 року державним виконавцем відділу ДВС Новобузького РУЮ було відкрито виконавче провадження. 23.09.2011 року з метою перевірки майнового стану боржників державним виконавцем разом з представником ПАТ КБ «ПриватБанк»було здійснено виїзд за місцем проживання боржників [PERSON] та [PERSON] в с. Ганнівка Новобузького району, де в порядку виконавчого провадження з метою виконання рішення суду було накладено арешт на побутову техніку у будинку боржників в тому числі на два кольорові телевізори «LG»моделі 21CA 75 M, серійний номер [NUMBER] та «LG»моделі RT 21 FS 2 CG, серійний номер 712VA00062, які перебували в робочому стані. Опис зазначених телевізорів був зафіксований у акті опису й арешту майна від 23.09.2011 року. У судовому засіданні встановлено, що згідно накладної від 15.10.2005 року телевізор «LG»моделі 21CA 75 M, серійний номер [NUMBER] був придбаний позивачем [PERSON] у магазині «ТВ Спутник»ПП [PERSON] за 850 грн. а згідно накладної за № 181 від 27.03.2008 року телевізор «LG»моделі RT 21 FS 2 CG, серійний номер 712VA00062 був придбаний нею ж у магазині «Фуджі»за 1150 грн., про що також свідчать відповідні гарантійні талони. Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до приписів ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. В силу вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»особа, яка вважає, що майно, на яке накладений арешт, належить її, а не боржникові, може звернутися до суду із позовом про визнання права на майно і про зняття з нього арешту. Таким чином, встановлені в ході розгляду справи обставини свідчать про те, що позивачу [PERSON] дійсно належать на праві власності спірні телевізори, які помилково були включені державним виконавцем до акту опису майна боржників [PERSON] та [PERSON] вважаючи що вони є їх спільною сумісною власністю. Належність спірного майна позивачу [PERSON] знайшло своє підтвердження при судовому розгляді справи, а тому воно підлягає виключенню з акту опису та зняттю з арешту. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на майно і зняття з вказаного майна арешту суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Вимоги щодо стягнення з відповідачів судових витрат понесених позивачем у зв'язку з розглядом справи, остання не заявляла, тому суд відносить ці витрати на її рахунок.

Outcome: approved