Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд визнати за нею права власності в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], померлої 01.03.1994 року, на житловий будинок з надвірними будівлями, розташовані по вул.Горького, 92 в с.Довжик Золочівського району. Зазначила, що вона є єдиною спадкоємицею першої черги, спадщину фактично прийняла, оскільки на час смерті матері проживала з нею, здійснювала догляд, а згодом й поховала за власний рахунок. Від позивачки надійшло письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності. Від відповідача - Довжицької сільської ради Золочівського району Харківської області також надійшло письмове клопотання про згоду з позовними вмогами та про розгляд справи за відсутності представника сільської ради. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Зі свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ №003003, виданого Довжицькою сільською радою Золочівського району Харківської області 03.03.1994 року, видно, що [PERSON] померла 01.03.1994 року в с.Довжик (а.с.11). Відповідно до пункту 4 перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Таким чином, до відносин, що виникли, необхідно застосовувати положення цивільного законодавства, що діяли на момент смерті [PERSON] Згідно ст. 529 ЦК України (1963 р.) спадкоємцями першої черги є в рівних частинах діти, подружжя та батьки померлого. Спадкоємицею першої черги після смерті [PERSON] є її донька - [PERSON], [INFO] (після одруження "Старченко") (а.с.6-7). На праві приватної власності [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями, розташовані по вул.Горького, 92 в с.Довжик Золочівського району (а.с.8-10). Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнятою спадщина визнається такою, що належить спадкоємцеві, з часу її відкриття. У відповідності до положень ст. 549 ч.1 ЦК України (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. З письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], засвідчених Довжицькою сільською радою, вбачається, що [PERSON] на час смерті [PERSON] проживала з нею по вул.Горького, 92 в с.Довжик 92 (а.с.19, 20). Спадкова справа після [PERSON] також відсутня, із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалося, доказом чого є відповідна довідка Золочівської державної нотаріальної контори №1285/01-16 від 21.09.2011 р. та витяг зі спадкового реєстру (а.с.29-30). Таким чином, [PERSON] вважається такою, що спадщину після смерті матері прийняла. Відповідно до ст.328 ч.2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Виходячи з вищевказаного, згідно ст.ст. 130, 209, 213, 214, 215, 256 п.6 ЦПК України, ст.ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР (1963 р.) ЦК УРСР, ст. 328 ЦК України, -

Outcome: approved