overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-09 00:00:00

[PERSON] 28.10.2011 року звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що з відповідачем [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 28.02.2005 року до 06.09.2010 року. Від шлюбу мають дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Домовленості з відповідачем щодо його участі в утриманні дитини не досягнуто, добровільно відповідач не допомагає утримувати дитину, тому просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 700 грн. щомісяця, оскільки відповідач не має постійної роботи та доходу. В судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що обставини, якими позивачка обґрунтовує свої позовні вимоги, він не заперечує; доказів, які бажав би подати суду не має. Однак просив задовольнити позов частково, стягнути аліменти в розмірі 350 грн. щомісяця, оскільки в даний час не має постійної роботи і доходу, проживає з батьками. Позивач [PERSON] проти визнаного відповідачем розміру аліментів у 350 грн. не заперечувала. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що сторони мають спільну дитину, яка проживає з позивачкою, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, але в розмірі 350 грн. щомісяця, що відповідає вимогам ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 СК України. На підставі п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Крім того на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], у якій просить розірвати їх шлюб. Заявлені вимоги мотивує тим, що спільного з відповідачем життя не склалось через відмінність поглядів на життя. Відносини між ними погіршилися та вони припинили вести спільне господарство та підтримувати шлюбні стосунки. Вважає, що їх шлюб суперечить її інтересам, а тому просить його розірвати. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та з мотивів, викладених у ньому, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, а тому суд розглядає справу у його відсутності, на підставі наявних в ній доказів. Розглянувши матеріали справи, суд встановив такі факти. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 2005 року, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ИД №008831, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №1817. У шлюбі в подружжя народилися син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечитиме інтересам одного з них. Проаналізувавши докази в їх сукупності, фактичні взаємини, які склалися між подружжям та причини позову, суд прийшов до висновку, що подальше збереження сімї суперечитиме інтересам сторін. Отже, шлюб між ними слід розірвати, витрати покласти на позивачку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON]про розірвання шлюбу . Посилається на те, що з відповідачем зареєстрували шлюб 26 лютого 2000 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стали різні характери, різні погляди на життя, а також те що відповідач зловживав спиртними напоями, не піклувався про сімю, не дбав про її матеріальне забезпечення, спільного господарства не ведуть. Все це спонукало до повного розриву їх відносин. Їх сім'я остаточно розпалася, а шлюб існує формально. Збереження шлюбу є неможливим. Просить шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON]розірвати. Позивачка в судове засідання не зявилася, подала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила справу розглянути у її відсутності, також не заперечувала проти постановлення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Причину своєї неявки до суду не повідомив. Згідно відповіді на запит у СГІРФО Заставнівського РВ УМВС України в Чернівецькій області №13744 від 11.10.2011р. відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO]. У відповідності до ч.5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно ч.4 ст.169 ЦПК України якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки позивач не заперечувала проти розгляду даної цивільної справи у відсутності відповідача, суд вважає, що по справі слід постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26.02.2000 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, який був зареєстрований Веренчанською сільською радою Заставнівського району Чернівецької області, за актовим записом № 02. Від сумісного життя мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] Сторони більше року проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не пов'язані спільним побутом, у них різні бюджети. На сьогоднішній день їх шлюб існує формально. Таким чином, враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що сімя у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже не можливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] у якій просить розірвати їх шлюб. Заявлені вимоги мотивує тим, що вони люди різних характерів та поглядів на життя. З грудня 2007 року не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, вважає, що їх шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сімї стали неможливими, а тому просить його розірвати. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та з мотивів, викладених у ньому, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав та суду пояснив, що він не заперечує проти розірвання шлюбу. Розглянувши матеріали справи, суд встановив такі факти. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 1995 року, про що свідчить свідоцтво про одруження серії І-ИД № 270519, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міськвиконкому 12.08.1995 року, актовий запис № 1089. Від даного шлюбу у подружжя народився син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечитиме інтересам одного з них. Проаналізувавши докази в їх сукупності, фактичні взаємини, які склалися між подружжям та причини звернення позову, суд прийшов до висновку, що подальше збереження сімї суперечитиме інтересам сторін. Отже, шлюб між ними слід розірвати, витрати покласти на позивачку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-09 00:00:00

Позивачі звернулися в суд із позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що 02 вересня 2008 року померла [PERSON] Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з будинковолодіння, що розташоване в смт. Лужани, по вул. Садова, 7 Кіцманського району Чернівецької області. Спадкоємцями цього спадкового майна за заповітом є позивачі, а право на обовязкову частку в спадщині має відповідачка, тобто дочка померлої, яка не претендує на це спадкове майно. Інших передбачених законом чи утриманців померлої не має. Позивачі в установлений законом строк прийняли спадкове майно, а саме: поховали померлу та розпорядилися її речами. Однак, в нотаріальній конторі отримати свідоцтво на спадщину за заповітом не можуть, так як у встановлений законом шестимісячний строк не звернулися в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини та відсутні правовстановлюючі документи на будівлі, а тому просили задовольнити позов. Позивачі позовні вимоги підтримали повністю. Відповідачка позовні вимоги визнала повністю та не заперечуює проти їх задоволення. Згідно із ч. 4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведене, суд вважає, що вказану цивільну справу можливо розглянути при проведенні попереднього судового засідання та ухвалити рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону і не порушує законних прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб. На підставі ст.ст. 317, 328, 1216, 1220, 1222, 1258, 1268, 1299 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-09 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає на необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-09 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні [PERSON] підтримала позовні вимоги і пояснила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2003 року. Від цього шлюбу вони мають доньку Анастасію,[INFO]. Відповідач періодично надає кошти на утримання дитини, однак не в повній мірі. Вона не працює, знаходиться в скрутному матеріальному становищі, тому просить задоволити позов. Відповідач [PERSON] позов визнав частково і пояснив, що має можливість сплачувати аліменти, однак не в такому розмірі, як просить позивачка. Він отримує невелику заробітну плату і при відрахуванні аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку не зможе забезпечити власні матеріальні потреби. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши представлені письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що сторони в справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 листопада 2003 року та являються батьками малолітньої доньки Анастасії, [INFO], що стверджується поясненнями сторін, свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про народження дитини (а.с.4,5). У відповідності до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач цього обовязку в повній мірі не виконує, тому є підстави для стягнення з нього аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя дитини та її матеріальне становище, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, його регулярний дохід і вважає можливим у відповідності до ст. 182,183 СК України стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 51 гривні та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право на користування жилим будинком в м. Славута по вул. Сковороди,98 в звязку з тим, що відповідач не проживає в даному будинку без поважних причин з 1995 року. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав і пояснив, що після смерті матері йому у спадок 1990 році перейшло 43/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями в м. Славута по вул. Сковороди,98, а 11 березня 2004 року брат [PERSON] подарував йому ще 43/100 частин цього будинку. На даний час він є власником 86/100 частин будинку. В належній йому частині будинку зареєстрований брат [PERSON] з часу народження. Однак понад 25 років відповідач в будинку не проживає. За життя матері на початку 80-х років брат одружився, проживав з дружиною в іншому житлі. Пізніше він став вчиняти злочини, втратив сімю. На даний відповідач зловживає спиртними напоями і веде бродячий спосіб життя, тому просить задоволити позов. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, про що свідчать відповідні поштові повідомлення, однак в судове засідання не зявився і не повідомив про причини неявки. Тому суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши представлені письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований в [INFO] (Калініна), 98 з 1975 року як член сімї власника житла, що стверджується даними домової книги на будинок та поясненнями позивача. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 20 січня 1990 року та договору дарування від 11.03.2004 року [PERSON] є власником 86/100 частин житлового будинку в м. Славута по вул. Сковороди (Калініна),98 Позивач стверджує, що [PERSON] зареєстрований саме в належних йому 86/100 частинах цього житлового будинку, однак понад 25 років там не проживає. Такі пояснення позивача обєктивно підтверджуються актом працівників КП Славутське ЖКОвід 31.08.2011 року, про те, що відповідач не проживає за місцем реєстрації з 1995 року. У відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні обєктивно встановлено, що [PERSON] понад 25 років не проживає в житлі, належному на даний час позивачеві, зловживає спиртними напоями та веде бродячий спосіб життя. З врахуванням викладеного суд приходить до висновку, що [PERSON] втратив право на користування належними позивачеві 86/100 частинами житлового будинку в м. Славута по вул. Сковороди (Калініна), 98, оскільки понад один рік не проживає в ньому без поважних причин. Оскільки позивач не є власником всього будинку, і стверджує, що відповідач зареєстрований саме в належній йому частині будинку, суд вважає за необхідне задоволити позов частково. Згідно ст.88 ЦПК України з [PERSON] слід стягнути судовий збір в розмірі 8 грн.50 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-09 00:00:00

09.09.2011 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO]. У позові вона вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі до 12.05.2006 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], який проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні. [PERSON] вказала, що малолітній син проживає з нею та повністю знаходиться на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги. Позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісячно. [PERSON] вказала, що працює бухгалтером с СТ «Надія», отримує мізерну заробітну плату. У судове засідання позивач не зявилась, надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, наполягала на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомив, тому, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, про що 12.05.2006 року в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №86. (а.с.6) [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження. (а.с.5) Син сторін проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Зміївського міського голови [PERSON] (а.с.8) Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. 2. З урахуванням конкретних обставин справи, коли позивач наполягає на стягненні з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, а відповідач не працює, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі. Тому, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 700 грн. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Стягнення аліментів з [PERSON] необхідно проводити з дня подачі позову 09.09.2011 року. Судовий збір на користь держави необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-09 00:00:00

[PERSON] 5 вересня 2011 року звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власницею частини житлового будинку, розташованого за адресою: м. Зміїв, вул. Сизранцева, 28 Харківської області. У вказаному житловому будинку також зареєстрований відповідач по справі [PERSON]. Однак з квітня 2005 року вказаний громадянин у будинку не проживає, його особистих речей в будинку не має. В добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку відповідач не бажає. Просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим у будинку № 28 по вулиці Сизранцева в місті Зміїв Харківської області. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала письмову заяву з проханням провести розгляд справи та ухвалити заочне рішення за її відсутності. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно через засоби масової інформації, заперечень проти позову не надав. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку: Спірним є житлове приміщення, розташоване у будинку № 28 по вул. Сизранцева в м. Зміїв Харківської області, ? частина якого належить позивачеві [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 27 квітня 2001 року /а.с. 8/ та в якому зареєстрований [PERSON], що підтверджується довідкою № 3843, виданою 18 липня 2011 року виконавчим комітетом Зміївської міської ради Зміївського району Харківської області /а.с. 10/. Актом від 5 вересня 2011 року підтверджується факт не проживання з 2005 року [PERSON] за адресою: м. Зміїв, вул. Сизранцева, 28 Харківської області /а.с. 7/. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Таким чином, враховуючи, що [PERSON] відсутній за місцем його реєстрації понад шість місяців, добровільно зніматися з реєстрації в будинку № 28 по вул. Сизранцева в м. Зміїв Харківської області він не бажає, що порушує права позивача, позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-09 00:00:00

В жовтні 2011 року до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшов цивільний позов [PERSON], яким вона просила суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу з [PERSON]. В обґрунтування вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося із причини несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Шлюб носить лише формальний характер. Фактичні сімейні стосунки припинені. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги, наполягаючи на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, якою просив розглянути справу у його відсутність, просив шлю розірвати. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши все в сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що 03 серпня 2007 року сторони уклали шлюб, про що виконавчим комітетом Рукшинскої сільської ради Хотинського району Чернівецької області в Книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис за № 11 та видано відповідне свідоцтво серії 1-МИ №026173. В шлюбі сторін, 19 лютого 2008 року народились діти - сини [PERSON] та [PERSON], про що Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції в книзі реєстрації народжень 2008 року березня місяця 11 числа зроблено відповідні актові записи за №814 та 815. За таких обставин, суд, на виконання вимог ч.1 ст.112 СК України, зясувавши фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що сторони тривалий час не проживають однією сімєю, не ведуть спільного господарства, між сторонами на даний момент відсутній спір про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Бажання розірвати шлюб є взаємним, заперечень з боку відповідача не має. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved