Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-01 00:00:00

Звернувшись до суду із вищеназваним позовом , [PERSON] І В посилається на ті обставини, що 10.07.2007 року між нею та Публічним акціонерним товариством " УкрСиббанк" був укладений договір споживчого кредиту № 11180786000 їй було надано в користування 125700 доларів США на строк до 09.07.2018 року з фінансовою ставкою 12,8 відсотків річних. При укладенні договору позивачеві не був наданий графік платежів. В умовах відсутності графіку платежів позивач щомісячно сплачувала банку гроші у розмірах, які кожен місяць визначали працівники банку. У січні 2010 року позивач проаналізувала розмір виплат , які нараховувалися їй в останні місяці та дійшла висновку, що вони є більшими ніж раніше. З цього приводу вона звернулася до банку для отримання роз"яснень, але працівники банку уникали від надання інформації, в зв"язку з чим вона вимушена була звернутися до Національного банку України, з листа якого від 10.02.2010 року дізналася, що АКІБ " УкрСиббанк" процентна ставка за кредитом була збільшена з 01.07.2008 року до 14, 8 % річних на підставі п.1.3.1 та пункту 9.2 Договору, у зв"язку із порушенням позичальником кредитної дисципліни. Зазначені дії банку позивач вважає неправомірними та такими, що порушують її права споживача, оскільки повідомлення від банку про підвищення відсоткової ставки вона не отримувала, кредитну дисципліну не порушувала. Після отримання листа від Національного банку України вона у квітні 2010 року звернулась із скаргою до банку , у своїй відповіді на скаргу від 23.04.2010 року банк погодився скасувати підвищення ставки , але за умови підписання додаткової угоди. Між тим, додаткова угода містить умову підвищення процентної ставки до 25,6%, з чим вона не може погодитись. Позивач вважає, що наявні всі підстави застосування п.2 ст.18 Закону України " Про захист прав споживачів" щодо визнання несправедливими умов , передбачених в п.9.2 кредитного договору щодо права банку збільшувати розмір відсоткової ставки та просить визнати договір від 10.07.2007 року в цій частині недійсним, а також визнати дії відповідача щодо збільшення з 01.07.2008 року відсоткової ставки за договором з 12,8% до 14,8% річних неправомірними. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала заявлені позовні вимоги та пояснила, що з дня укладення кредиту банк ввів її в оману щодо умов договору споживчого кредиту. Графік погашення кредиту до договору їй при його підписанні не був наданий , тільки після її неодноразових звернень через 1,5 місяці вона його отримала. При цьому, перший графік надрукований незрозумілою мовою, дрібним шрифтом, не має строку погашення кредиту. З цього приводу вона зверталась до менеджера банку і їй роз"яснили, що вона повинна сплачувати тіло кредиту до 30-31 числа, а відсотки до 10 числа. Між тим, банк працює за незрозумілим графіком, вона сплачувала платіж в один день, а довідку про валютування їй видають з більш пізньою датою, виходить, що в неї затримка в оплаті, хоча вона своєчасно принесла гроші до банку. У другому графіку також були незрозумілі строки, з яких виходило, що вона повинна сплатити 30000 доларів кредиту в останній день. Про підвищення відсотків за договором її банк не попереджав, вона ніякої поштової кореспонденції від нього не отримувала. Про підвищення відсоткової ставки взнала тільки з листа Нацбанку. Вона не згодна, що порушувала кредитну дисципліну. Вважає укладений між нею та банком договір споживчого кредиту несправедливим та нечесним, а дії банку щодо підвищення відсотків неправомірними. Просить задовольнити позов у повному обсязі. Представник позивача [PERSON]- [PERSON] підтримав думку свого довірителя та вважає, що у банка не було законних підстав для підвищення відсоткової ставки за укладеним договором споживчого кредиту, про зазначені обставини свідчать дії відповідача. У своїм листі до Нацбанку відповідач аргументував підвищення відсоткової ставки тим, що [PERSON], порушувала кредитну дисципліну, а у листі, який, начебто,. був направлений на адресу позивача, вказувалось, що підставою слугували зміни цінової політики на ринку цих послуг України. Слід відмітити, що із наданих банком обґрунтувань такі висновки не можливо зробити. Крім того, банком не була дотримана процедура повідомлення позичальника про зміну відсоткової ставки за договором , [PERSON] повинна була бути повідомлена про це замовним листом із повідомленням про вручення. Направлений від іншого підприємства, а саме " Пауерпринт" , лист не може слугувати доказом належного повідомлення позивача про зміну відсоткової ставки за договором кредиту. Він вважає, що умови договору, якими значно погіршується становище позичальника є несправедливими і на підставі Закону України " Про захист прав споживачів" п.9.2 укладеного між сторонами кредитного договору повинен бути визнаний недійсним. Просив задовольнити позов у повному обсязі. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на боці позивача [PERSON] підтримав думку позивача та його представника та просив задовольнити заявлені позовні вимоги. Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на боці позивача [PERSON], у судове засідання не з"явилась, про день та час розгляду справи сповіщалась належним чином. Як пояснила позивач та її представник, вона не може з"явитися внаслідок похилого віку та стану свого здоров"я. Учасники процесу не заперечували проти розгляду справи за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] заперечував проти позову та пояснив, що вважає заявлені вимоги незаконними та безпідставними. Позивач свідомо зробила право вибору, підписала договір добровільно, тобто погодилась з його умовами. В неї було право взяти кредит в іншому або вона може зараз перекредитуватися , виконати свої зобов"язання перед "УкрСиббанком" та співпрацювати у подальшому з іншою банківською чи фінансовою установою. При вирішенні питання про підвищення відсоткової ставки за кредитом у банку було дві підстави: порушення з боку позивача кредитної дисципліни та зміна цінової політики. Позивач не завжди своєчасно здійснювала платежі. Крім того, у зв"язку із світовою кризою змінились і умови роботи на грошово-кредитному ринку України, підвищилася облікова ставка НБУ, що відобразилось на фінансовому стані всіх банків. " УкрСиббанк" вимушений був підняти відсоткові ставки за всіма кредитами. Позивач певний час робила платежі з урахуванням нової відсоткової ставки, тобто погодилась з цим. В укладеному договорі не вказано, що позичальник у разі підвищення ставки повинен бути інформований через пошту з отриманням про вручення. У банка з ТОВ " Пауерпринт" є договір про надання ними послуг, у тому числі щодо відправки поштової кореспонденції - це право банку таким чином організовувати свою господарчу діяльність. Просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вислухавши думку сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню за наступними підставами. Судом встановлено, що 10.07.2007 року між [PERSON] та Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк", був укладений договір споживчого кредиту № 11180786000. На підставі умов якого, банк зобов"язався надавати позивачеві кредитні кошти на строк з 10.07.2007 року не пізніше 09.07.2018 року в сумі 125 700,00 доларів США, що на день укладання кредитного договору складає 634 785,00 грн.( а.с.9-11). На підставі цього договору позивач отримав кредитні кошти на умовах , передбачених п.1.3- 1.6 зазначеного договору зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,8 % річних із переглядом кожного наступного місяця процентної ставки відповідно до умов п.9.2 даного договору. Згідно п.п.1.3.2 договору сторони домовились, що за умовами договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання будь-якої із обставин, передбачених ч.1 п.9.2 Договору. 18.04.2008 року між вищеназваними сторонами був укладений договір про внесення змін № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 11180786000 від 10.07.2007 року, яким сума кредитних коштів збільшилася до 155 700,00 доларів США. Згідно п.3 цього договору позичальник зобов"язався повернути суму кредиту та сплатити проценти , комісії, штрафи та інші платежі згідно умов Договору ( а.с.32). 10.06.2009 року між сторонами була укладена Додаткова угода №2 до Договору про надання споживчого кредиту № 11180786000 від 10.07.2007 року, якою змінений графік погашення кредиту ( а.с.33).Зазначений графік погашення кредиту підписаний позивачем [PERSON] як позичальником ( а.с.34-36).Згідно цього графіку позивач здійснювала погашення кредиту. Між тим, вона зазначає, що їй не було відомо до 10.02.2010 року, тобто до отримання відповіді на її звернення Національним банком України, про те, що за вищеназваним кредитним договором з 01.07.2008 року їй була банком в односторонньому порядку збільшена відсоткова ставка до 14,8%. Відповідачем в ході судового розгляду була надана копія листа 09.06.2008 року № 36598 адресованого позивачеві [PERSON], в якому вона повідомлялася, що у зв"язку із зміною кон"юктури ринку грошових ресурсів в Україні, росту інфляції банком прийнято рішення про підвищення відсоткової ставки за кредитним договором № 11180786000 від 10.07.2007 року , починаючи з 01.07.2008 року на 2% річних . В цьому листі також зазначено, що у випадку, коли позичальник незгодний із зміненою процентною ставкою, йому необхідно звернутися до Банку та до дати підвищення процентної ставки достроково повернути отримані кредитні кошти та плату за кредит( а.с.37-38). Як убачається із наданого банком списку № 373 згрупованих рекомендованих відправлень вищеназване повідомлення направлено ТОВ "ПауерПринт" позивачеві [PERSON] за № 0230703641801, про що свідчить штамп поштового відділення від 13.06.2008 року ( а.с.39). Щодо правомірності відправки цього повідомлення ТОВ "ПауерПринт" відповідачем був наданий договір № 15-01-08 від 15.01.2008 року, укладеного між АКІБ " УкрСиббанк" (замовник) та вищеназваним товариством ( виконавець), відповідно до умов якого виконавець надає замовнику послуги з сортування, коригування, друку , пакування і відправки поштою або кур"єрскими службами інформаційних матеріалів ( листи, повідомлення, пропозиції, тощо) замовника, а також обробки повернень ( а.с.34-62). Позивач стверджує, що це повідомлення вона не отримувала, довести зазначені обставини не змогла, оскільки згідно довідки Дніпропетровської дирекції поштамт - центр поштового зв"язку №2 від 25.11.2010 року № 1187 термін зберігання виробничої документації складає 1 рік , який сплинув на дату її звернення. Вона вважає, що зміна в односторонньому порядку процентної ставки за укладеним нею та банком кредитним договором є незаконною, здійсненою із порушенням вимог діючого законодавства . Між тим, суд не може погодитись із доводами позивача з наступних підстав. Статтею 627 ЦК України передбачена свобода договору, а саме: відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору , виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови ( пункти) , визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов"язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Так, в умовах кредитного договору № 11180786000 від 10.07.2007 року , укладеного між Позивачем та Відповідачем, було передбачено право банку в односторонньому порядку змінювати умови кредитного договору, так п. 9.2 вказаного кредитного договору встановлено, що банк має право: в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом у разі настання обставин , перелічених у цьому пункті. При цьому банк надсилає позичальникові поштою відповідного рекомендованого листа про зміну процентної ставки в сторону збільшення протягом 14 календарних днів до дня зміни розміру процентної ставки. Новий розмір процентної ставки за договором починає застосовуватись з дати , що буде вказана в повідомленні банку до позичальника, без укладання сторонами відповідної угоди про внесення змін до договору. Як убачається із наданих суду доказів, позивач згідно з вимогами ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" та п. 3.5 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою НБУ від 10.05.2005 р. № 168 була ознайомлена з умовами кредитування , що зазначено в п.9.13 договору споживчого кредиту. Таким чином, підписавши договір про надання споживчого кредиту № 11180786000 від 10.07.2007 року , позивач погодилася з його умовами, у тому числі з правом банку на зміну процентної ставки за договором кредиту в бік її збільшення в односторонньому порядку. В узагальненні судової практики розгляду цивільних справ, які виникають з кредитних правовідносин ( 2009-2010 рр.) Верховний Суд України зазначив, що належним повідомлення боржника щодо підвищення процентної ставки за кредитом є спосіб, визначений сторонами у договорі. У п. 9.2 вказаного кредитного договору визначено право банку на зміну процентної ставки за кредитним договором в односторонньому порядку. При цьому банк надсилає позичальникові поштою рекомендований лист про зміну процентної ставки в бік збільшення не пізніше 14 календарних днів до дня зміни розміру. Отже, відповідно до умов укладеного сторонами договору, передбачено направлення поштою на адресу позичальника рекомендованого листа про зміну відсоткової ставки , при цьому сторони не визначили в договорі, що це повідомлення повинно бути зроблено у спосіб направлення його на адресу позичальника замовною кореспонденцією з повідомленням про вручення, а також сторони не обумовили, що настання дії нової відсоткової ставки за договором пов"язане з фактом отримання позичальником цього повідомлення, тощо. У відповідності до ст. 651 ЦК України, зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 3 ст. 653 ЦК України у разі зміни договору зобов'язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями ст. ст. 207, 640 ЦК України та уклали кредитний договір, у якому передбачили умови підвищення процентної ставки, то вони мають виконуватись і вважаються такими, що момент досягнення домовленості настав. Тобто, спочатку відбувається зміна відсоткової ставки, а потім надсилається повідомлення про це. Верховний Суд України у вищеназваному узагальненні наголошує, що є неправомірною зміна процентної ставки, якщо договором чітко передбачено підписання в таких випадках додаткової угоди. Згідно з п. 9.2 кредитного договору, укладеного між сторонами, зміна процентної ставки здійснюється без укладення угоди про внесення змін до договору, отже доводи позивача [PERSON] про недійсність окремих пунктів договору та незаконності дій банку у зв"язку із підвищенням процентної ставки за договором не доведені. Згідно із ст.629 ЦК України договір є обов"язковим для виконання сторонами. Такі ж правові позиції висловлені і Верховним Судом України, який зазначив у своїм узагальненні, що при вирішенні спірних питань за кредитними правовідносинами судам необхідно , звертати увагу на умови договору. На підставі викладеного , суд вважає, що позивачем [PERSON] на підставі ст.60 ЦПК України не доведені заявлені позовні вимоги і позов задоволенню не підлягає в повному обсязі.

Outcome: dismissed