Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-24 00:00:00

Позивач звернулась до відповідача з позовом про позбавлення його батьківських прав відносно їх спільної доньки [PERSON], мотивуючи тим, що відповідач є її колишнім чоловіком. За час їхнього спільного проживання у них народилася дитина - [PERSON], [INFO]. У 1999 році шлюб між ними був розірваний. З моменту розлучення по даний час дочка проживає разом з нею та перебуває на повному її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, навчанням та життям дочки не цікавиться, участь у її вихованні не приймає. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги і пояснила, що в 1999 році вона розлучилася з відповідачем. Дочка проживає разом з нею, вона займається її матеріальним забезпеченням, вихованням та навчанням. Відповідач, який проживає окремо від них, участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини не приймає, взагалі не цікавиться життям дитини. Проживаючи з ними в одному під'їзді, взагалі не намагається встановити якісь контакти. Відповідач в судове засідання не з?явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заперечень щодо задоволення позову не подав. Однак, в матеріалах справи є його нотаріально завірена заява про розгляд справи без його участі. Представник органу опіки та піклування підтримала позов та пояснила, що працівниками їхнього органу по даному питанню була проведена перевірка, в ході якої встановлено, що [PERSON] не має намірів спілкуватися із своєю донькою [PERSON] та надавати їй у разі потреби матеріальну чи фінансову допомогу. Участі у вихованні доньки не приймає, її життям не цікавиться. Прокурор позов підтримав. Заслухавши пояснення позивача, представника органу опіки та піклування, прокурора, а також думку дитини [PERSON], та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.2) відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO]. У відповідності до вимог ч.2 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. за №3 зазначається, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно висновку органу опіки та піклування №02-10/2031 від 19.09.11 відповідач проживає окремо від дитини, має іншу сім'ю, з дитиною, [PERSON], не намагається встановити контакт, не займається вихованням та матеріальним забезпеченням дитини, не проявляє батьківської турботи стосовно життя та здоров'я своєї неповнолітньої дитини. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи показами класного керівника [PERSON] (а.с.12) та сусідки - [PERSON] (а.с.11). Неповнолітня [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що із своїм рідним батьком [PERSON] вона взагалі не спілкується, хоча проживають в одному під'їзді, при зустрічі навіть не вітаються, на день її народження він також не з'являється, нічого їй не купує, до школи не приходить. Про позбавлення [PERSON] відносно неї батьківських прав не заперечує. Дані факти, а також свідома неявка відповідача, без поважних причин у судове засідання, як кожен окремо так і у сукупності вказують на свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими правами. Інших доказів суду не надано. На підставі наведеного суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволення і відповідача слід позбавити батьківських прав щодо його неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], що буде відповідати інтересам дитини. Позбавлення батьківських прав не позбавляє відповідача права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав в разі зміни свого ставлення до дитини, своєї поведінки та усунення обставин, що були підставою позбавлення батьківських прав. Позивач від сплати судового збору звільнена згідно п.18 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито". Позивачем сплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн., які підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст.ст.164, 165, 171 СК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляду справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" та

Outcome: approved