Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-23 00:00:00

В жовтні 2011 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подання позовної заяви до досягнення повноліття дитини. В обґрунтування позову позивачка вказала, що вона з відповідачем знаходиться у шлюбі з 30 серпня 2003 року. Від шлюбу у них народився син [PERSON], 04 січня 2004 року. Сімейне життя з відповідачем не склалося, у зв’язку з тим, що між ними було відсутнє взаєморозуміння, протягом їхнього подружнього життя між ними постійно виникали сварки на побутовому рівні і все це також негативно відображалося на їхньому сімейному житті. Шлюбно-сімейні відносини між нею та відповідачем припинені у серпні 2011 року, з цього часу вони не ведуть спільного господарства і не мають загального бюджету. Син знаходиться на повному її утриманні. Відповідач участі у матеріальному утриманні сина не приймає, у зв’язку з чим вона вимушена звернутися з позовом до суду. У судове засідання позивачка не з’явилася, але надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Просить їх задовольнити. У судове засідання відповідач не з’явився, але надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутності. Повністю визнає позовні вимоги та просить їх задовольнити, визначивши утримання аліментів з лютого 2012 року, оскільки він добровільно перераховував кошти на утримання сина з вересня 2011 року по січень 2012 року включно. Надав копії квитанцій про перерахунок коштів на утримання дитини. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач доводиться батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-КИ № 248017. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач має постійне місце роботи та отримує постійний заробіток, що дає підстави стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в частині від заробітку. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню. Що стосується вимог відповідача про стягнення аліментів з лютого 2012 року, то хоч і він надав суду копії квитанцій про сплату аліментів, проте, умови і порядок виконання рішення судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження". Згідно статті 5 вказаного Закону державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом. Оскільки суд не в змозі перевірити чи вірно сплачувались аліменти відповідачем, передбачені чинним законодавством, то суд не приймає до уваги ствердження відповідача. Відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір»з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 214 грн. 60 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved