Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-25 00:00:00

У листопаді 2011 року Товариство з додатковою відповідальністю «Альянс Україна» (далі ТДВ «Альянс Україна») звернулось до Києво-Святошинського району Київської області з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.04.2007 року між ТОВ «УніКредит Лізинг» та ТДВ «Альянс Україна» був укладений Договір добровільного страхування транспортного засобу № 206-18592, за яким був застрахований транспортний засіб Renault, державний реєстраційний номер [NUMBER]. 11.03.2009 року на перехресті вул. Київська та вул. Святошинська в м. Вишневе Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Renault, державний реєстраційний номер [NUMBER] та автомобіля Daewoo, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням подія [PERSON] Встановлено. Що дана ДТП відбулась внаслідок порушення Відповідачем [PERSON] дорожнього руху України, а саме п.16.11, що підтверджується довідкою ДАІ та постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.03.2009 року. З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованому транспортному засобу внаслідок ДТП, Позивачем замовлено проведення незалежної експертизи. Згідно Висновку спеціаліста № 108, складеного 23.03.2009 року ЗАТ «Експерт-Сервіс» з визначення матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу вартість матеріального збитку, завданого автомобілю Renault, державний реєстраційний номер [NUMBER] в результаті ДТП складає 60\~204 (шістдесят тисяч двісті чотири) грн. 76 коп. Відповідно до умов договору страхування наземного транспорту № 206-18592 від 16.04.2007 року та страхового акту № 206-7426-0 від 13.04.2009 року ТДВ «Альянс Україна» здійснило виплату страхового відшкодування ТОВ «УніКредит Лізинг», шляхом оплати вартості ремонту пошкодженого автомобіля в сумі 58\~383 (пятдесят вісім тисяч триста вісімдесят три) грн. 54 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 4766 від 24.04.2009 року. В судове засідання представник Позивача не зявився, подав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 16.04.2007 року між ТОВ «УніКредит Лізинг» та ТДВ «Альянс Україна» був укладений Договір добровільного страхування транспортного засобу № 206-18592, за яким був застрахований транспортний засіб Renault, державний реєстраційний номер [NUMBER]. 11.03.2009 року на перехресті вул. Київська та вул. Святошинська в м. Вишневе Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Renault, державний реєстраційний номер [NUMBER] та автомобіля Daewoo, державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням подія [PERSON] Встановлено. Що дана ДТП відбулась внаслідок порушення Відповідачем [PERSON] дорожнього руху України, а саме п.16.11, що підтверджується довідкою ДАІ та постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.03.2009 року. З метою визначення розміру збитку, завданого застрахованому транспортному засобу внаслідок ДТП, Позивачем замовлено проведення незалежної експертизи. Згідно Висновку спеціаліста № 108, складеного 23.03.2009 року ЗАТ «Експерт-Сервіс» з визначення матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу вартість матеріального збитку, завданого автомобілю Renault, державний реєстраційний номер [NUMBER] в результаті ДТП складає 60\~204 (шістдесят тисяч двісті чотири) грн. 76 коп. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно положень ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Постановою Пленуму Верховного Суду України „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.1992 року (із змінами та доповненнями) роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Ч.1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати суд покладає на Відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved