Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що він є власником легкового автомобіля Opel Omega Caravan, реєстраційний номерний знак H-VC 1969. 26 серпня 2006 року приблизно у 05 годин 10 хвилин на 502 км а/д Харків-Сімферополь сталася дорожньо-транспортна пригода за участю його автомобіля та автомобіля [NUMBER] регіон, яким керувала відповідач по справі [PERSON]. [PERSON] під час керування автомобілем Mercedes-Benz не впоралася з керуванням і не додержавши дистанцію скоїла зіткнення з його автомобілем Opel Omega Caravan, порушивши вимоги п. 12.1.13 Правил дорожнього руху. Тим самим відповідач [PERSON] скоїла правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. За це вона 09.10.2006 року була притягнута до відповідальності Генічеським районним судом Херсонської області. Внаслідок зіткнення під час дорожньо-транспортної пригоди його автомобілю Opel Omega Caravan, реєстраційний номерний знак H-VC 1969, було завдано технічних пошкоджень. Враховуючи, що відповідачі добровільно не відшкодували шкоду, позивач звернувся до суду. Позивач [PERSON] до суду прибув. В судовому засіданні позовні вимоги підтвердив, просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] матеріальні збитки в розмірі 20048 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн., судові витрати в розмірі 320 грн. 48 коп. та витрати на юридичні послуги в розмірі 6350 грн. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні також підтвердили позовні вимоги позивача [PERSON] та просять їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не прибула, судовий виклик про дату, час та місце розгляду справи направлявся за адресою, де вона зареєстрована і тому, відповідно до ст.ст. 74,75,76 ЦПК України, вважається їй врученим. Поважних причин неявки відповідачем [PERSON] суду не повідомлялося. Відповідач [PERSON] до суду не прибула, в своїй заяві не заперечує проти розгляду справи за її відсутності, причини неявки суду не повідомляла. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів, заочно. Позивач та його представник проти цього не заперечують. Суд вислухавши позивача, представників позивача, вивчивши матеріали справи, встановив слідуючи фактичні обставини: 26.08.2006 року на 502 км а/д Харків-Сімферополь відбулося зіткнення транспортних засобів позивача та відповідачів, в результаті чого транспортному засобу позивача було завдано технічних пошкоджень. При розгляді справи в суді, вину за зіткнення транспортних засобів було покладено на відповідача [PERSON], яка, згідно постанови місцевого суду Генічеського району від 09.10.2006 року, притягнута до адміністративної відповідальності. На загальних підставах, відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Крім того, відповідно до ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, враховуючи, що вина [PERSON] встановлена в судовому порядку по справі про адміністративне правопорушення і відповідно до ст. 61 ЦПК України, не потребує доказування, то суд погоджується з вимогами позивача про обовязок [PERSON] відшкодувати завдану шкоду. На підтвердження розміру завданої шкоди, позивачем надані матеріали автотоварознавчого дослідження від 29.09.2006р., яке відповідачами та іншими доказами не спростовано і приймається судом. Рішення щодо встановлення вини [PERSON] та притягнення її до адміністративної відповідальності, на підставі ст.ст. 60, 61 ЦПК України, не підлягає доказуванню і приймається судом. Відповідно до позовних вимог у відношенні відповідача [PERSON], то зазначені вимоги не ґрунтуються на законі і не можуть бути задоволенні судом, так як, відповідно до положень ст. ст. 1187, 1188 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується винним володільцем джерела підвищеної небезпеки. Враховуючи, що на момент зіткнення транспортних засобів, володільцем транспортного засобу була відповідач [PERSON], то предявлення будь-яких вимог щодо відповідальності за зіткнення джерел підвищеної небезпеки до відповідача [PERSON] є не обґрунтованим і суперечить вимогам закону. Стосовно відшкодування моральної шкоди, то у відповідності до вимог п. п. 2, 3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої та у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна, і тому суд погоджується з вимогами позивача щодо відшкодування моральної шкоди, в звязку з порушенням його прав і пошкодженням майна. Відповідно до ст.ст. 60,61 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заяв та клопотань до суду від сторін не надходило. Судом створені всі умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Всі права сторонам розясненні.

Outcome: partial