Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою в обґрунтування якої зазначив, що 12.10.2007 року між ним та банком був укладений кредитний договір №101/п/61/2007-980 згідно якого він отримав у відповідача кредитні кошти в розмірі 6700 грн. строком до 09.10.2009 року зі сплатою 3% на місяць. Станом на вересень 2008 року він практично виплатив тіло кредиту та в звязку із погіршенням стану здоровя і скрутним матеріальним становищем не мав можливості своєчасно вносити платежі по даному договору, його прохання про кредитні канікули залишились поза увагою банку. З вересня 2009 року він почав отримувати поштові повідомлення від третьої особи з погрозами та вимогами сплатити певні суми. Посилаючись на невизначеність умов та несправедливість пунктів укладеного між сторонами кредитного договору, безпідставні вимоги банку та третьої особи у справі, якими йому завдано душевних страждань та матеріальної шкоди, просив суд визнати несправедливими та недійсними умови кредитного договору від 12.10.2007 року, стягнути з ПАТ КБ Надрана його користь матеріальну шкоду в сумі 6708 грн. та 10000 грн. моральної шкоди. ПАТ КБ Надаразвернулось до суду з зустрічною позовною заявою до позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якої зазначило, що 12.10.2007 року між ним та [PERSON] укладено кредитний договір №101/п/61/2007-980, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в сумі 6700 грн. терміном до 09.10.2009 року із сплатою 3% на місяць, умови якого відповідачем порушуються і станом на 17.08.2011 року його заборгованість по кредитному договору складає 6854 грн. 97 коп., яку банк і просить стягнути з позивача. Ухвалою суду від 23.08.2011 року зустрічний позов ПАТ КБ Надарадо [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято до спільного розгляду з позовом [PERSON] до ПАТ КБ Надрапро визнання кредитного договору недійсним, відшкодування збитків та моральної шкоди, третя особа ТОВ Кредит [PERSON]. Ухвалою суду від 08.09.2011 року позовні вимоги [PERSON] в частині позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди залишені без розгялду, відповідно до п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив, що дійсно 12.10.2007 року уклав кредитний договоір з відповідачем та отримав зазначені в ньому кошти. При цьому на той час мав стабільне матеріальне становище, з його умовами був згоден, сплатив 200 грн. комісійних. Разом з тим він щомісячно до вересня 2008 року погашав визначені договором платежі та вважає, що повністю погасив тіло кредиту, інші кошти банком нараховані безпідставно, оскільки в 2008 році істотно змінились економічні умови, настала світова криза, його матеріальне становище та стан здоровя значно погіршились, що банком до уваги не приймається, а тому є всі підстави для визнання несправедливими та недійсними умов кредитного договору. Крім того протягом останнього часу він отримує листи, СМС повідомлення та погрози від третьої особи та банку про сплату заборгованості за кредитним договором, що негативно впливають на його здоровя та відношення в сімї, тому просить стягнути з відповідача моральну шкоду, яку оцінює в 10000 грн. Щодо задоволення позовних вимог ПАТ КБ Надарапро стягнення з нього заборгованості за кредитним договором заперечив, вважаючи такі вимоги необґрунтованими та безпідставними. Представник ПАТ КБ Надрав судове засідання не зявився, в поданих суду запереченнях позовні вимоги [PERSON] не визнав через їх надуманість та безпідставність, свої вимоги просив розгялдати у його відсутність та задовольнити в повному обсязі. Представник третьої особи ТОВ Кредит [PERSON] Групв судове засідання не зявився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв, клопотань суду не подав. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ підлягають частковому задоволенню, а позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом встановлено наступне. 12.10.2007 року між сторонами було укладено кредитний договір №101/П/61/2007-980 відповідно до умов якого [PERSON] було надано кредит в сумі 6700 грн. строком до 09.10.2009 року із сплатою 3% місячних. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Вказаний кредитний договір був укладений в письмовій формі, що відповідає вимогам ч.1 ст.1055 ЦК України. Всупереч умовам укладеного між сторонами договору відповідач порушив узгоджений сторонами графік погашення суми кредиту та допустив виникнення заборгованості. Статтею 525 ЦК України встановлюється, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З матеріалів справи вбачається та [PERSON] не заперечується добровільне підписання кредитного договору, отрмання ним кредитних коштів, що банк намагався врегулювати спір в досудовому порядку, але кошти банку не повернуті, тому їх слід стягнути з відповідача в судовому порядку. Розрахунком заборгованості, виписками із особистого рахунку підтверджується одержання відповідачем від позивача кредитних коштів та наявність боргу за кредитним договором станом на 17 серпня 2011 року в сумі 6854 грн. 97 коп., який складається з суми заборгованості за кредитом 2769 грн. 38 коп., суми заборгованості по відсоткам 2162 грн. 49 коп., суми пені за порушення строків 1563 грн. 10 коп., суми штрафів за порушення строків сплати 360 грн. Суд вважає, що позов ПАТ про стягнення коштів заявлений правомірно в частині суми заборгованності по кредиту, по відсотках, штрафу та частково, в межах річного строку, по пені, оскільки відповідач всупереч умовам договору не сплачує передбачені ним платежі, чим ухиляється від виконання своїх цивільно-правових обовязків, позовні вимоги ґрунтуються на чинному законодавстві, доведені матеріалами справи і підлягають задоволенню в повному обсязі. [PERSON] дані обставини не спростовані належними та допустимими доказами, а його посилання про сплату тіла кредиту, нестабільне матеріальне становище та стан здоровя не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки не звільняють від обовязку своєчасного виконання зобовязань. Щодо позовних вимог [PERSON]. Згідно ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Розглянувши вказану цивільну справу, в межах та на підставі заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін, суд не вбачає підстав для задоволення позову [PERSON] в частині визнання несправедливими та недійсними умов кредитного договору, оскільки такі вимоги спростовуються встановленими в судовому засіданні наведеними вище обставинами. Також суд не вбачає правових підстав для задоволення позову про стягнення моральної шкоди, оскільки такі вимоги не грунтуються на нормах чинного законодавства. Вимоги банку про відшкодування [PERSON] понесених позивачем витрат із сплати ІТЗ відповідають ст.88 ЦПК України та узгоджуються з матеріалами справи.

Outcome: partial