Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою та прохала суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] аліменти в розмірі 1\\4 частини з усіх видів заробітку на утримання неповнолітніх дітей на кожного : сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO]. В своїй позовній заяві вказала, що вони перебували в шлюбі з відповідачем. Шлюб розірваний 14.09.2011р. за рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачу одній самотужки потрібно вирішувати всі матеріальні питання, щодо утримання дітей, в звязку з цим вона вимушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримала, прохає суд задовольнити позов, стягнути з відповідача [PERSON] аліменти в розмірі 1\\4 частини з усіх видів заробітку на утримання кожного з неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] до повноліття дітей. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, будь яких заперечень суду не надав. Суд, вислухавши позивача по справі та проаналізувавши представлені докази, встановив наступне: Подружжя [PERSON] знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO]., які проживають з позивачкою і на утримання яких відповідач не надає матеріальної допомоги. Сторони проживають окремо. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною 27.02.1991 р., держави учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки, або у відповідних випадках законні опікуни, несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. У відповідності до ст. 180,185 СК України батьки зобовязані утримувати свою неповнолітню дитину до виповнення їй 18 років. Між позивачем та відповідачем по справі ускладнилися відносини, сторони проживають окремо одне від одного. В добровільному порядку відповідач не надає достатньої допомоги дитині, не допомагає матеріально. Підстав для звільнення відповідача [PERSON] від обовязку утримувати дітей, судом не встановлено. Договору між батьками про сплату аліментів на дітей не досягнуто, тому він підлягає вирішенню в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів судом враховано стан здоров*я та матеріальний стан відповідача [PERSON], стан здоров*я та матеріальне становище дітей, те що у відповідача відсутні інші діти. Вимоги позивача [PERSON] обґрунтовані та доведені в судовому засіданні доказами, тому підлягають частковому задоволенню. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподаткований мінімум доходів громадян.

Outcome: partial