Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання права власності на спадкове майно, в якій зазначає, що [INFO] помер батько сторін [PERSON] Позивачка фактично прийняла спадщину, проживала в спадковому будинку, обробляла земельну частку (пай), присадибну земельну ділянку, тримала господарство, однак з заявою до нотаріуса не зверталась. Її рідна сестра, відповідачка [PERSON] не повідомивши нотаріуса про наявність інших спадкоємців, успадкувала все належне померлому майно. Оскільки про свої порушені права спадкоємця позивачка дізналась в 2009 році, просить суд встановити факт прийняття нею спадщини, визнати недійсними свідоцтва про право на спадщину, видане [PERSON], перерозподілити спадщину між сторонами як спадкоємцями в рівних долях. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі, посилаючись на фактичне прийняття нею спадщини після смерті батька [PERSON], проживання в спадковому будинку [ADDRESS] з моменту відкриття спадщини до цього часу, утримання спадкового господарства, будинку і земельної ділянки, земельного паю за власні кошти. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] повністю не визнала, посилаючись на відмову позивача та інших відповідачів від спадщини на користь [PERSON] та одноосібне прийняття нею спадкового майна шляхом звернення до нотаріальної контори. Нею здійснювались певні ремонтні роботи в спадковому домоволодінні за власний рахунок, оброблялась земельна ділянка (город), вона приїзджала та користувалась спадковим майном до 2004 року, поки між сторонами виникла сварка. Позивачці було відомо про оформлення спадщини на ім'я [PERSON] з 1999 року, однак своє право на спадкове майно вона заявила лише в 2009 році. Представник відповідачки [PERSON] -[PERSON] позовні вимоги не визнав з підстав наведених його довірителькою та просив відмовити в задоволенні позовву, зокрема, у зв"язку з пропуском позивачкою строку звернення до суду. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, пояснила, що після смерті батька її рідна сестра [PERSON], яка проживала в батьківському будинку [ADDRESS] прийняла спадщину, доглядала та утримувала спадкове майно. Власних претензій щодо спадкового майна померлого батька вона не має і в свій час відмовилась від спадщини про що повідомила своїх сестер і брата. Відповідач [PERSON] в судове засіданняне з"явився, про час розгляду справи був повідомлений належнгим чином, заяв, клопотань суду не подав, про причини неявки суд не повідомив. Представник третьої особи Перегонівський сільський голова в судовому засіданні при вирішенні спору покладався на розсуд суду, пояснив, що працює на займаній посаді з 2010 року і про обставини справи йому достеменно не відомо. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні показали, що в спірному будинку після смерті спадкодавця постійно проживає позивач із сім'єю, вона тримає господарство, обробляє землю, доглядала батьків до смерті. Суд, вислухавши сторони, представника третьої особи, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. [PERSON] за життя належали житловий будинок за адресою: [ADDRESS], прилегла до будинку земельна ділянка площею 0,660 га, що знаходиться на території Перегонівської сільської ради в [ADDRESS], а також земельна частка (пай) розміром 2,18 в умовних кадастрових гектарах у землі, що перебуває у колективній власності КСП "Україна"Деремезнянської сільської ради Обухівського району Київської області відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого Обухівською райдержадміністрацією 10 червня 1997 року, що визнається сторонами та підтверджується державним актом, сертифікатом, свідоцтвом, технічним паспортом та іншими матеріалами справи. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Сторони у справі є дітьми померлого, знаходяться між собою у родинних відносинах, що визнається сторонами та підтверджується свідоцтвами про народження, тобто відносяться до спадкоємців першої черги. Дружина [PERSON] померла до відкриття спадщини. 28 січня 1999 року [PERSON] звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на жилий будинок [ADDRESS]. 26.03.2002 року на ім"я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,660 га, яка розташована по [ADDRESS]. 02.04.2002 року на ім"я [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) розміром 2,18 в умовних кадастрових гектарах у землі, що перебуває у колективній власності КСП "Україна"Деремезнянської сільської ради Обухівського району Київської області. Вказані обставини вбачаються із спадкової справи Обухівської районної державної нотаріальної контори №23, заведеної щодо майна померлого [INFO] [PERSON]. [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини лише 16.01.2009 року і отримала відмову, з підстав видачі оспорюваних свідоцтв про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] Інші спадкоємці із заявами до нотаріальної контори не звертались. Згідно ч.1,2 ст.549 ЦК Української РСР, яка була чинна на час відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтями 71, 76 ЦК УРСР ( вредакції 1963 року), який діяв на час виникнення спірних правовідносин, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено, встановлюється в три роки. Перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатись про порушенння свого права. Відповідно до ст.256 та ч.3,4 ст.267 ЦК України позовна давність -це строк, включно в межах якого позивач може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права, а сплив позовної давності про застосування якої заявлено іншою стороною у спорі є підставою для відмови в позові. Оскільки спадщина відкрилась і була прийнята до набрання чинності ЦК України, при вирішенні спору застосовуються норми чинного на момент виникнення спірних правовідносин ЦК Української РСР щодо надання правової оцінки виникненню у сторін права на спадщину, поряд з тим застосовуються і норми чинного на цей час ЦК України при вирішенні інших питань. Судом встановлено, що позивач [PERSON] у встановлений законодавством шестимісячний термін фактично вступила у володіння і користувалась спадковим майном, тобто фактично прийняла спадщину, з моменту відкриття спадщини постійно проживає у спадковому будинку, обслуговує будинок, обробляє прилеглу до будинку земельну ділянку, обробляє земельний пай, саме у спадковому подвір'ї утримує велику рогату худобу та інших тварин, при цьому спорів щодо такого володіння та користування позивачем спадковим майном між сторонами не виникало, заборони користування їй з моменту відкриття спадщини та до вирішення спору судом не висувалось, що визнається сторонами і підтверджується показами свідків, довідками Перегонівської сільської ради, АТЗТ "Обухівський молочний завод"та іншими матеріалами справи. Враховуючи викладене вище, суд вважає доведеним фактичне прийняття позивачем [PERSON] у встановлений законодавством термін спадщини стосовно майна померлого батька [PERSON] 16.01.2009 року позивач звернулась із заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору, на що їй було відмовлено, посилаючись на видачу оспорюваних свідоцтв про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON] Оскільки за змістом ст.549 ЦК Української РСР вступ у володіння спадковим майном і подача заяви про прийняття спадщини є самостійними, незалежними один від одного правовими підставами виникнення права на спадщину, суд вважає безпідставними посилання відповідача [PERSON] на неподання позивачками вказаної заяви нотаріусу як заперечення позовних вимог. Крім того, суд вважає недопустимим доказом і не приймає до уваги при вирішенні спору подану відповідачем [PERSON] незавірену ксерокопію заяви [PERSON] від 28.01.1999 року про відмову останньої від своєї частини спадщини на користь першої, оскільки дійсність такої копії іншими учасниками розгляду заперечена, в матеріалах спадкової справи така заява відсутня, при видачі оспорюваних свідоцтв така заява не враховувалась, оригінал заяви суду не подано, позивачем в судовому засіданні факт відмови від спадщини заперечено. Таким чином, оскаржувані свідоцтва про право на спадщину за законом були видані на основі неправдивої заяви відповідача [PERSON] щодо кола спадкоємців, без врахування фактичного прийняття спадщини іншим спадкоємцем та вимог законодавства, тому підлягають визнанню недійсними. Згідно ч.1 ст.529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Аналогічні норми містить і ст.1261 ЦК України. Згідно ч.1 ст. 562 ЦК Української РСР поділ спадкового майна провадиться за згодою спадкоємців, що прийняли спадщину. При недосягненні згоди поділ провадиться судовим порядком відповідно до часток належних кожному з спадкоємців за законом або за заповітом. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи спадкоємцями першої черги за законом позов визнали, до нотаріуса із відповідними заявами не звертались, у встановлений законом строк спадщину фактично не приймали, вимог про врахування їх інтересів при поділі спадщини не пред'являли, тому в межах цієї справи суд вирішує спір про поділ спадкового майна між [PERSON] та [PERSON] Сторони [PERSON] та [PERSON] входять до числа першої черги спадкоємців за законом стосовно всього спадкового майна, при цьому розмір належних їм часток є рівним з огляду на відсутність вимог інших спадкоємців, тобто кожна із них має право на 1/2 частину спадкового майна. За таких обставин, позовні вимоги є правомірними, ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню. Посилання відповідача [PERSON] на передачу коштів позивачеві в рахунок сплати вартості її частки у спадщині суд вважає необґрунтованими, оскільки вони не доведені відповідними доказами та не знайшли підтвердження в судовому засіданні. Враховуючи викладене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: dismissed