Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду 15.12.2010 року з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 80786,18 грн., посилаючись на те, що відповідачка [PERSON] згідно з договором №857 від 05.10.2007 року отримала кредит від Кредитної спілки «Полтава і полтавці»на суму 10000,00 грн., строком користування на 24 місяці. Також 05.10.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки згідно з яким поручитель забов»язувався перед кредитором відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником забов»язань за кредитним договором №857 від 05.10.2007 року. Також 05.10.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки згідно з яким поручитель забов»язувався перед кредитором відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником забов»язань за кредитним договором №857 від 05.10.2007 року. У зв»язку із невиконанням відповідачами умов зазначених договорів, позивач вимагає виконання боргових зобов»язань у повному обсязі, тобто сплати суми отриманого кредиту та інші виплати, передбачені кредитним договором. 15.03.2011 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до Кредитної спілки «Полтава і полтавці»про визнання договору поруки припиненим. Представник позивача у судове засідання не з»явилася, направивши до суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, зустрічну позовну заяву -не визнала. Представник відповідача [PERSON] -[PERSON] у судове засідання не з»явився, направивши до суду заяву про слухання справи у його відсутність, зустрічну позовну заяву -підтримав, первісну -не визнав. Інші відповідачі у судове засідання не з»явилися, будучи належним чином повідомленими про час і місце слухання справи, не повідомили про причини своєї неявки. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення первісного позову та задоволення зустрічного позову з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] згідно з договором №857 від 05.10.2007 року отримала кредит від Кредитної спілки «Полтава і полтавці»на суму 10000,00 грн., строком користування на 24 місяці. Також 05.10.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки згідно з яким поручитель забов»язувався перед кредитором відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником забов»язань за кредитним договором №857 від 05.10.2007 року. Також 05.10.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений договір поруки згідно з яким поручитель забов»язувався перед кредитором відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником забов»язань за кредитним договором №857 від 05.10.2007 року. Свої зобов»язання за вказаним кредитним договором позивач виконав та здійснив видачу кредитних коштів у передбаченому кредитним договором розмірі. Але, позичальник взятих на себе зобов»язань належним чином не виконав. Так, сума заборгованості за кредитом складає 80786,18 грн.: основний борг - 8736,03 грн., 72050,15 грн. -відсотки за користування кредитом. Відповідно ст.610 ЦК України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами. Відповідно ст. 526 ЦК України зобов»язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов»язання. Статтею 1056-1 ЦК України визначено: «Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку». [PERSON], як поручитель, своєї згоди на таке підвищення не давав, жодних додаткових угод не підписував. Статтею 559 ЦК України, порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Очевидно, що згоди поручителя на зміну зобов'язання немає, а подвоєння процентної ставки і наступне її потроєння, безумовно призводить до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Відповідно до узагальнення судової практики розгляду цивільних справ, які виникають з кредитних правовідносин (2009-2010 рр.) сформованих Верховним Судом України, визначено, що зі ст. 554 ЦК України випливає, що хоча поручитель і пов'язаний із боржником певними зобов'язальними відносинами, він є самостійним суб'єктом у відносинах із кредитором. Це підтверджується його правом висувати заперечення проти кредитора і в тому разі, коли боржник від них відмовився або визнав свій борг (ч. 2 ст. 555 ЦК). Разом з тим, суди повинні звертати увагу на те, що у зобов'язаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком (ч. 1 ст. 559 ЦК України). На підставі викладеного та

Outcome: partial