Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення, мотивуючи свою заяву тим, що відповідно до укладеного договору № DNABAN02000005 від 26.06.2007 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 52256 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.06.2012 року. Відповідачем зобовязання по кредитному договору належним чином не виконувалися, що призвело до утворення заборгованості. Станом на 10 серпня 2011 року загальна сума заборгованості, яку необхідно сплатити [PERSON] по кредитному договору становить 167598,91 грн., а саме: -49636,80 грн. заборгованість за кредитом; -60495,56 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; -2932,16 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; -54534,39 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідач 26.06.2007 року уклали договір застави рухомого майна, за яким відповідач надав в заставу автомобіль ВАЗ, модель 210994-20, 2007 року випуску, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі: Y6D21099470047303, реєстраційний номер: СА7254АК, що належить на праві власності [PERSON]. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав і просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави, шляхом продажу вказаного автомобіля ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, хоча були завчасно повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Суд на підставі ст. ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів. Як вбачається з матеріалів справи, 26.06.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № DNABAN02000005, за яким він отримав кредит у розмірі 52256 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.06.2012 року. Відповідачем зобовязання по кредитному договору належним чином не виконувалися, що призвело до утворення заборгованості. Станом на 10 серпня 2011 року загальна сума заборгованості, яку необхідно сплатити [PERSON] по кредитному договору становить 167598,91 грн., а саме: -49636,80 грн. заборгованість за кредитом; -60495,56 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; -2932,16 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; -54534,39 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, кредитор має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася та сплати належних йому відсотків. Статтею 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідач 26.06.2007 року уклали договір застави рухомого майна, за яким відповідач надав в заставу автомобіль ВАЗ, модель 210994-20, 2007 року випуску, тип ТЗ: легковий седан-В, № кузова/шасі: Y6D21099470047303, реєстраційний номер: СА7254АК, що належить на праві власності [PERSON]. Відповідно до договору застави та ст. 20 Закону України «Про заставу», банк має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет застави у випадках якщо в момент надання термінів виконання зобовязань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані. Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Тому, позовні вимоги є цілком правомірними та такими, що підлягають до задоволення. Згідно договору застави звернення стягнення на предмет застави за вибором заставодержателя може здійснюватися шляхом продажу предмета застави із укладанням договору купівлі-продажу з іншою особою. Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобовязання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобовязаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача (заклад). Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення заставодержателем договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до наданих представником позивача квитанцій розмір судового збору складає 1675,99 грн., розмір витрат на інформаційно-технічне забезпечення 120,00 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved