Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-18 00:00:00

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року померла [PERSON], яка доводилась їй свекрухою та була матір'ю її чоловіка -[PERSON], з яким заявник з 1981 року перебувала у шлюбі та який помер [INFO] року. Вона є спадкоємцем [PERSON] за заповітом, який було складено останньою на її ім'я після смерті сина. Після [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS]. Як до дня смерті [PERSON], так і на час відкриття спадщини заявник постійно проживала з померлою у квартирі [ADDRESS]. В зазначеній квартирі заявник, її чоловік -[PERSON] та спадкодавець постійно проживали однією сім'єю. Після смерті [PERSON] (чоловіка заявника та сина спадкодавця), заявник продовжувала постійно проживати разом із [PERSON] та мешкала з нею до дня її смерті, тим більше що [PERSON], [INFO], була похилого віку та потребувала сторонньої допомоги, особливо після смерті свого сина. Заява про відмову від спадщини заявником не подавалась. З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, у силу вимог частини 1 статті 1299 ЦК України спадкоємці зобов'язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Для цього заявнику необхідно було отримати свідоцтво про право на спадщину. Проте, при зверненні до нотаріальної контори за отриманням зазначеного свідоцтва нотаріус визнав непідтвердженим факт постійного проживання заявника [PERSON] зі спадкодавцем та відмовив їй у видачі свідоцтва, зауваживши про пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини. Зазначила, що вона була зареєстрована у [ADDRESS], у той час як спадкодавець була зареєстрована у [ADDRESS]. Однак, заявник хоч і була зареєстрована за іншою адресою, проте, на час відкриття спадщини вона постійно проживала разом із спадкодавцем у квартирі за адресою [ADDRESS]. Дані обставини підтверджуються листом КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фону»від 23.05.2011 року та актом від 19.05.2011 року. Іншими спадкоємцями [PERSON] є [PERSON], який є сином заявника. [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за законом першої черги в порядку спадкової трансмісії. [PERSON] доводиться спадкодавцю онуком. Право на спадкування після [PERSON] виникає у [PERSON] замість сина [PERSON] -[PERSON], який помер [INFO] року та доводився спадкодавцю сином, заявнику -чоловіком, а [PERSON] - батьком. Інших спадкоємців за законом або за заповітом у [PERSON] немає. Між заявником та її сином [PERSON], немає спору з приводу спадкового майна. Заповіт [PERSON] не оспорюється, так само як і факт постійного проживання заявника із спадкодавцем та прийняття нею спадщини після спадкодавця. На підставі вищевикладеного просила заяву задовольнити. Заявник та її представник в судовому засіданні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечував. Заінтересована особа Головне управління юстиції у м. Києві в судове засідання свого представника не направила, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд, вислухавши думку заявника та її представника, заінтересованої особи [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного. Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві, [INFO] року померла [PERSON]. [PERSON] доводилась заявнику [PERSON] свекрухою та була матір'ю її чоловіка -[PERSON], з яким заявник з 1981 року перебувала у шлюбі та який помер [INFO] року. Вищевказане підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві [INFO] року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого Центральним Палацом одруження 03.07.1981 року. Встановлено, що заявник [PERSON] є спадкоємцем померлої [INFO] року [PERSON] за заповітом, який останньою було складено на ім'я заявника після смерті свого сина -[PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS]. Як до дня смерті [PERSON], так і на час відкриття спадщини заявник [PERSON] постійно проживала з померлою у квартирі [ADDRESS]. В зазначеній квартирі заявник, її померлий чоловік -[PERSON] та спадкодавець постійно проживали однією сім'єю. Після смерті чоловіка заявника та сина спадкодавця [PERSON], заявник [PERSON] продовжила постійно проживати разом із [PERSON] та мешкала з нею до дня її смерті. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що спадкодавець [PERSON] була [INFO], та потребувала сторонньої допомоги, особливо після смерті свого сина. За умовами частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з частиною 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Встановлено, що заява про відмову від спадщини [PERSON] не подавалась. З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, у силу вимог частини 1 статті 1299 ЦК України спадкоємці зобов'язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Для цього заявнику необхідно було отримати свідоцтво про право на спадщину. Проте, при зверненні до П'ятої державної нотаріальної контори м. Києва за отриманням зазначеного свідоцтва нотаріус визнав непідтвердженим факт постійного проживання заявника [PERSON] зі спадкодавцем та відмовив їй у видачі свідоцтва, зауважуючи про пропуск шестимісячного строку для прийняття спадщини. Спадкодавець була зареєстрована у [INFO], у той час як заявник [PERSON] була зареєстрована у квартирі [ADDRESS] м. Києві. Проте, підставою для визнання спадкоємця таким, що прийняв спадщину за правилами ч. 3 ст. 1268 ЦК України, є саме факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрація місця проживання спадкоємця за адресою реєстрації спадкодавця. В судовому засіданні встановлено, що хоча заявник і була зареєстрована за іншою адресою, проте, як було зазначено вище, на час відкриття спадщини [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем у квартирі за адресою [ADDRESS]. Дані обставини підтверджуються листом КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фону»від 23.05.2011 року та актом від 19.05.2011 року. Таким чином, оскільки заявник [PERSON] як спадкоємець постійно проживала разом із [PERSON] як спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявляла про свою відмову від спадщини, то згідно з частиною 3 статті 1268 ЦК України заявник як спадкоємець померлої [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Встановлено, що іншими спадкоємцями [PERSON] є [PERSON], який є сином заявника. [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за законом першої черги в порядку спадкової трансмісії. [PERSON] доводиться спадкодавцю онуком. Право на спадкування після [PERSON] виникає у сина заявника -[PERSON] замість сина [PERSON] -[PERSON], який помер [INFO] року та доводився спадкодавцю сином, заявнику -чоловіком, а [PERSON] - батьком. Інших спадкоємців за законом або за заповітом у [PERSON] немає. В судовому засіданні встановлено, що між заявником [PERSON] та іншим спадкоємцем [PERSON] немає спору з приводу спадкового майна. Заповіт [PERSON] не оспорюється, так само як і факт постійного проживання [PERSON] із спадкодавцем та прийняття спадщини після спадкодавця. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, в судовому засіданні достовірно встановлено факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. Виходячи з вищевикладеного,

Outcome: approved