Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, третьої особи про визнання недійсними виконавчих написів, а саме від 10.03.2010 року №84 та від 20.04.2010 року №174. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, суду пояснила, що 10.03.2010 року приватним нотаріусом [PERSON] вчинено виконавчий напис №84 за кредитним договором №625/40/2-431 від 5.08.2008 року та звернуто стягнення на земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування торгового центру загальною площею 1,0313 га, що знаходиться в м.Дрогобич по вул..Самбірська 128/1 і належить ПП «АМГ Транс»на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку та отриманих від реалізації зазначеного майна кошти задовольнити вимоги «Укрсоцбанк»в сумі 156267,35 дол. США та 13015,04 грн. 20.04.2010 року відповідачем вчинено виконавчий напис №174 за кредитним договором №625/02-024 від 18.09.2007 року та звернуто стягнення на земельну ділянку загальною площею 1,4976 га, що в м.Дрогобич по вул..Самбірська 1281 і належить позивачу на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку та за рахунок коштів отриманих від реалізації зазначеного майна задовольнити вимоги «Укрсоцбанку»в сумі 3109724,08 грн. Однак позивачем не отримано копії виконавчих написів від відповідача. Вважає, що нотаріусом без правових підстав вчинено виконавчі написи, оскільки звернення стягнення на земельну ділянку здійснюється в судовому порядку. Приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Направила на адресу суду відзив на позов в якому вказує, що посилання позивача на норми Земельного кодексу не відповідають предмету спору, оскільки такі норми регулюють лише порядок відчуження земельної ділянки на підставі рішення суду, нею було вчинено виконавчий напис та звернено стягнення на предмет іпотеки та підставі ЗУ «Про іпотеку», ЗУ «Про нотаріат». Крім цього відповідно до п.4.5. іпотечного договору укладеного між позивачем та АКБ «Укрсоцбанк»іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із наступних способів -на підставі рішення суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса. Представник ПАТ «Укрсоцбанк»в судовому засіданні проти позову заперечив, суду пояснив, що між позивачем та «Укрсоцбанк»укладено договір відновлювальної кредитної лінії від 18.09.2007 року згідно якого банком надано позивачеві грошові кошти в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 2500000 з кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 17.09.2010 року. 5.08.2008 року та 19.09.2007 року між сторонами укладено іпотечний договір згідно якого позичальник у якості забезпечення виконання зобов'язань передав в іпотеку земельну ділянку загальною площею 1,0313 га, що у м.Дрогобич по вул..Самбірська 128/1 та загальною площею 1,4976 га що у м.Дрогобич по вул..Самбірська 128/1. Суду пояснив, що оскільки позивачем не виконувались умови кредитного договору банком відповідно до укладених договорів іпотеки, передано такий нотаріусу для вчинення виконавчого напису та після вчинення такого передано на виконання у виконавчу службу. Тому вважає, що підстави для задоволення позову відсутні. Третя особа в судове засідання не з»явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Суд приходить до висновку, що по справі зібрано достатньо доказів, щоб розглядати за відсутності третьої особи. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд вважає, що в позові слід відмовити виходячи з наступних підстав. 18.09.2007 року між АКБ «Укрсобанк»та ПП «АМГ Транс»укладено договір відновлювальної кредитної лінії згідно якого кредитор зобов'язується надавати позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами, зі сплатою 15% річних за кредитом та комісій в розмірі та в порядку визначеному тарифами на послуги по наданню кредитів в межах максимального ліміту заборгованості позичальника за кредитом в сумі 2500000 з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 17.09.2010 року на умовах визначених цим договором. П.1.3. договору передбачено, що в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань перед кредитором за цим договором щодо повернення кредиту, сплати нарахованих процентів, комісій, можливої неустойки, а також інших витрат щодо задоволення вимог кредитора за договором кредитор укладає з позичальником договір іпотеки земельної ділянки, що знаходиться в м.Дрогобич по вул..Самбірська 128/1. 19.09.2007 року між сторонами укладено іпотечний договір, згідно якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобов»язань за договором кредиту від 18.09.2007 року земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування багатоповерхових житлових будинків загальною площею 1,4976 га що знаходиться в м.Дрогобич по вул..Самбірська 128/1 5.08.2008 року між АКБ «Укрсоцбанк»та ПП «АМГ Транс»укладено іпотечний договір згідно якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання позичальником зобов»язань за основним зобов»язанням наступне нерухоме майно - земельну ділянку з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування торгового центру загальною площею 1,0313га що у м.Дрогобич по вул..Самбірська 128/1 та належить іпотекодавцю на праві власності. Як вбачається з матеріалів справи 18.02.2010 року ПП »АМГ Транс», АКБ «Укрсоцбанк»направлялась вимога про усунення порушення згідно якої позивач повідомлений про те, що у разі не повернення заборгованості по кредитному договору банк на підставі п.2.4.3.,4.1. іпотечного договору від 19.09.2007 року розпочне процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом вчинення виконавчого напису. Така вимоги отримана позивачем 22.02.2010 року. 10.03.2010 року та 20.04.2010 року приватним нотаріусом [PERSON] вчинено виконавчі написи за №84 та №174 та запропоновано звернути стягнення на передані в іпотеку земельні ділянки та за рахунок коштів отриманих від реалізації майна задовольнити вимоги «Укрсоцбанк». Ст.33 Закону України «Про іпотеку»передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. В підтримання позовних вимог представник позивача суду пояснила, що вважає вчинення виконавчих написів незаконними, оскільки звернення стягнення на земельну ділянку повинно відбуватися лише за рішенням суду. Однак як вбачається з укладеного між сторонами договору іпотеки, як від 5.08.2008 року так і від 19.09.2007 року п.4.5.. договору передбачено, що іпотеко держатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один з наступних способів на підставі рішення суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що відповідачами додержано процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки та вчинення виконавчого напису та позивачем не представлено суду жодних інших доказів, крім усних заперечень, які б вказували на наявність підстав визнання недійсними виконавчих написів.

Outcome: dismissed