Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-27 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого вони мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Через непорозуміння та різні погляди на життя вони з відповідачем припинили подружні стосунки, мешкають окремо, у зв'язку з чим, вважає, що подальше збереження родини, з урахуванням їх з відповідачем відносин, є неможливим, через що просить суд шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду письмову заяву, у якій зазначила, що підтримує позов, просить провести розгляд справи за її відсутності, та, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі відсутності відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. 12.09.2011р. до суду надійшла заява від імені відповідача [PERSON], у якій останній зазначив, що просить відкласти розгляд справи у зв'язку з тим, що він знаходиться у відрядженні у навчально-методичному центрі ЦЗ та БЖД Дніпропетровської області з 05 вересня 2011 року по 23 грудня 2011 року. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Приймаючи до уваги, що зазначена відповідачем причина неявки у дане судове засідання є відрядження терміном з 05 вересня 2011 року по 23 грудня 2011 року, суд, дану причину неявки в судове засідання вважає неповажною, з огляду на те, що судова повістка-повідомлення дає законні підстави відповідачу перервати відрядження, та прийняти участь у розгляді справи. Враховуючи ту обставину, що, суд неодноразово відкладав розгляд вищевказаної справи за клопотанням відповідача, який зазначав формальні причини неявки в судове засідання, а також, приймаючи до уваги зазначену відповідачем у клопотанні від 12.09.2011р. причину неявки в судове засідання, суд дійшов висновку, що відповідач відповідним чином зловживає наданим йому процесуальним правом, що полягає в несумлінному та неналежному використанні ним, як особою, яка бере участь у справі, своїх процесуальних прав, що виражається у зовні відповідаючих вимогам цивільних процесуальних норм діях, але вчинюваних відповідачем з особистих мотивів, що тягне за собою порушення судом передбачених законом строків розгляду справи, суд, повідомлену відповідачем 12.09.2011р. причину неявки в судове засідання визнає неповажною, та, згідно заяви позивача, відповідно до ст.224 ЦПК України вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду, з урахуванням наданих суду доказів, було встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, виданого 28.03.2007р. Дніпровським відділом РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, 21.10.2006 року між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 1015, від якого сторони, згідно свідоцтва про народження, виданого 18.05.2007р. Заводським відділом РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Як вбачається з письмових пояснень позивачки, спільне життя з відповідачем не склалося через те, що, під час спільного життя з відповідачем вона переконалася, що має з останнім протилежні погляди на сімейне життя. У зв'язку з тим, що останні роки з відповідачем вони разом не проживали, вважає, що подальше спільне подружнє життя є неможливим. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, а саме позивачки [PERSON];

Outcome: approved