Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

В вересні 2010 року позивач звернувся до відповідачів з позовною заявою, посилаючись на те, працює на посаді голови Гореницької сільської ради Києво-Святошинського району Київської ті. 11.09.2010 року у першому спецвипуску «Гореницька думка», спецвипуск газети «Вишневе і» надрукована та розповсюджені статті під назвами: «Земельні каруселі», «Ми ділили син...», звернення до голови Київської обласної державної адміністрації [PERSON] У них статгях була розповсюджена наступна інформація: «...Звертаємося до [PERSON] із проханням :литися та визначитися зі своєю позицією стосовно протизаконного розподілу земельних ділянок, здійснюється сільським головою [PERSON] за сприянням деяких депутатів сільської ради. У переддень майбутніх виборів має місце спроба сільського голови та певних депутатів здійснити ще один масштабний «дерибан» лісових угідь Схоже, що Гореницький сільський голова вирішив наслідувати методи «розподілу землі» [PERSON]...... Автор наведених статей та відповідальний за випуск [PERSON]. Позивач вважає, що інформація наведена у вищезгаданих статтях побудована у і наклепницьких стверджень стосовно позивача та принижує його честь, гідність та ділову репуацію. Вважає, що йому було спричинено моральну шкоду, в якості відшкодування якої він просив стягнути з відповідачів 500000 гривень. Під час судового процесу декілька разів змінював та уточнював позовні вимоги, останній раз їв визнати такими, що не відповідають дійсності, ганьблять особу [PERSON], є недостовірними пні вислови, викладені в спецвипуску «Гореницька думка»: «...Звертаємося до [PERSON] із проханням влитися та визначитися зі своєю позицією стосовно протизаконного розподілу земельних ділянок, здійснюється сільським головою [PERSON] за сприянням деяких депутатів сільської ради. У день майбутніх виборів має місце спроба сільського голови та певних депутатів здійснити ще один масштабний «дерибан» лісових угідь........Схоже, що Гореницький сільський голова вирішив наслідувати методи «розподілу землі» [PERSON]...... Також просив зобов'язати [PERSON] Анатолійовича спростувати недостовірну інформацію відносно [PERSON] у спосіб, який вона була ірена, а саме шляхом опублікування в газеті «Новий день» протягом місяця з дня надходження вимоги та зобов'язати повідомити позивача про строк і час публікації спростування. Текст спростування просив викласти у наступному вигляді: Стаття «Шановні односельці» надрукована в газеті «Гореницька думка» в переддень виборів підлягає спростуванню на підставі рішення суду. «....Звертаємося до [PERSON] із анням замислитися та визначитися із своєю позицією стосовно протизаконного розподілу земельних ділянок, який здійснюється сільським головою [PERSON] за сприянням деяких депутатів сільської ради. У переддень майбутніх виборів має місце спроба сільського голови та певних депутатів здійснити ще один масштабний «дерибан» лісових угідь…Схоже, що Гореницький сільський голова вирішив наслідувати методи «розподілу землі» [PERSON]...... Дані твердження викладені в статті носили неправдивий характер, висловлені в брутальній та принизливій формі, чим принизили честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] На підставі чого, відповідальний за спецвипуск [PERSON] просить вибачення у [PERSON] за викладені відомості, що не відповідають дійсності». Також просив стягнути з відповідачів солідарно моральну шкоду у розмірі 17000 грн. та витрати пов'язані з розглядом справи. В судовому засіданні представник позивача свій позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник позов не визнали, просили відмовити. Представники відповідачів газети «Вишневе життя» та громадської організації «Живи вишнево» в судове засідання не з'явилися двічі, про день, час та місце слухання справи були належним чином повідомлені, причини неявки суду невідомі. Допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] пояснень по суті справи, що спростували б обставини, зазначені в позові, не надали. Вислухавши сторін, їх представників, свідків, дослідивши зібрані в справі докази, в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Встановлено, що 11.09.2010 року у першому спецвипуску «Гореницька думка», спецвипуск газети «Вишневе життя» надрукована та розповсюджені статті під назвами: «Земельні каруселі», «Ми ділили апельсин...», звернення до голови Київської обласної державної адміністрації [PERSON] У вказаних статтях була розповсюджена наступна інформація: «...Звертаємося до [PERSON] із проханням замислитися та визначитися зі своєю позицією стосовно протизаконного розподілу земельних ділянок,який здійснюється сільським головою [PERSON] за сприянням деяких депутатів сільської ради.У переддень майбутніх виборів має місце спроба сільського голови та певних депутатів здійнити ще один масштабний «дерибан» лісових угідь……Схоже, що Гореницький сільський голова вирішив наслідувати методи «розподілу землі» Л. Черновецького….». Автор наведених статей та відповідальний за випуск [PERSON]. В зазначеній статті [PERSON] звинувачено у протизаконному розподілі земельних ділянок, але в чому саме полягає протизаконність відповідачами не доведено. Відповідно до ч. 2 ст. 302 ЦК України фізична особа, яка поширює інформацію, зобов'язана переконатися в її достовірності. Згідно з ч. З ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Відповідачі не надали суду жодних доказів того, що інформація де позивача звинувачено у протизаконному розподілі земельних ділянок відповідає дійсності, а тому розповсюджену інформацію слід вважати недостовірною. Також позивач вимагає стягнути з відповідачів відшкодування моральної шкоди. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх юг або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна юна зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може грунтуватися на припущеннях. Суд вважає частково доведеною моральну шкоду, але її розмір, зазначений позивачем, вважає завищеним, та встановлює його відшкодування у розмірі 1000 грн., які мають бути солідарно стягнуті з відповідачів.

Outcome: partial