Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-31 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до ДКП «Чернівціводоканал» про списання договірних зобовязань. Посилалася на те, що з грудня 2005 року вона тимчасова проживала та працювала в Києві. В 2007 році позивач звернулась до ДКП «Чернівціводоканал» з заявою про те, що з 23.12.2005 року не користувалась послугами по водопостачанню та водовідведенню, на підставі чого просила відповідача зробити перерахунок її заборгованості по сплаті за послуги. Також зазначила, що в жовтні 2007 році вона встановила в своїй квартирі для обліку спожитої води два лічильника і з того часу сплачує за надані послуги по водопостачанню та водовідведенню згідно показників лічильників. Проте, відповідачем за період 2006-2007 років було нараховано їй до сплати заборгованість за надані послуги в сумі 240 грн. 82 коп., що не відповідає фактичному обсягу спожитих послуг через її відсутність в м.Чернівці. Крім того у вказаний період правові відносини між сторонами не були врегульовані, оскільки між ними не було укладено договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення. Просила зобовязати відповідача на підставі закінчення терміну позовної давності списати суму боргу в розмірі 240 грн. 82 коп. нараховану їй за фактично не отримані послуги в період з 2006-2007 років в умовах відсутності підписаного договору про надання цих послуг. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та підтвердила, викладені в ньому обставини. Просила позов задовольнити. Представник відповідача позов не визнав. Пояснив, що в грудні 2009 року КП «Чернівціводоканал» здійснив перерахунок суми заборгованості за заявою позивача від 14.01.2010 року, станом на 01.01.2012 року заборгованість позивача становить 240 грн. 82 коп. Також зазначив, що для проведення змін в нарахуванні не було підстав, оскільки трудові правовідносини не є підставою для встановлення фактичного місця проживання сторін, а тому нарахування за адресою м.Чернівці вул. Сагайдачного, 72/4а велося згідно норм споживання та у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України №630. Просив відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно розрахунку за послуги по водопостачанню та водовідведенню у абонента [PERSON], яка мешкає по вул.П.Сагайдачного, 72/4а, станом на 01.01.2012 року наявна заборгованість у розмірі 240 грн. 82 коп. Позивач 18.10.2007 року звернулася до ДКП «Чернівціводоканал» із заявою про проведення перерахунку заборгованості по сплаті за послуги по водопостачанню та водовідведенню за період з 23.12.2005 року (а.с.25), на яке відповідач не відреагував. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, є доказами. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів. Згідно ч.1 ст. 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Як вбачається з п.п.17-18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Пунктом 21 Правил визначено, що у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до комунальних послуг входить: послуги з централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів, тощо. Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №1875-IV від 24.06.2004р. зазначаються права споживача, відповідно до яких споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Як вбачається з матеріалів справи та достовірно встановлено в судовому засіданні, позивач [PERSON] не зверталася до КП «Чернівціводоканал» з заявою про відмову в отриманні послуг по водопостачанню та водовідведенню, що останній надавались. Згідно п.26-29 Правил у разі незгоди з результатами перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг споживач і виконавець визначають час і дату повторної перевірки, для проведення якої запрошується представник уповноваженого органу виконавчої влади та/або органу місцевого самоврядування, а також представник об'єднання споживачів. За результатами проведення повторної перевірки складається акт про неналежне надання або ненадання послуг, який підписується споживачем (його представником), представником виконавця, представниками уповноваженого органу виконавчої влади та/або органу місцевого самоврядування, а також представником об'єднання споживачів. За результатами перевірки складається акт-претензія про неналежне надання або ненадання послуг (далі - акт-претензія), який підписується споживачем та представником виконавця. У разі неприбуття представника виконавця в установлений договором строк для проведення перевірки кількісних та/або якісних показників або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії такий акт вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія реєструється уповноваженими особами виконавця у журналі реєстрації актів-претензій. Виконавець зобов'язаний розглянути такий акт і повідомити протягом трьох робочих днів споживача про її задоволення або про відмову у задоволенні з обґрунтуванням причин такої відмови. У разі ненадання протягом установленого строку виконавцем відповіді вважається, що він визнав викладені в акті-претензії факти неналежного надання або ненадання послуг. Спори щодо задоволення претензій споживачів розв'язуються у суді. Споживач має право на досудове розв'язання спору шляхом задоволення пред'явленої претензії. Аналогічні вимоги передбачені Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 року. Однак, як було встановлено судом, вказані вимоги Закону та Правил позивачем виконані не були, належних доказів щодо складання акту-претензії та звернення із ним до КП «Чернівціводоканал» суду надано не було. Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд може дати оцінку вказаному розрахунку заборгованості як доказу, щодо їх належності, допустимості та достовірності з відображенням результатів оцінки в рішенні, ухваленому у конкретній справі. Таким чином, розрахунок заборгованості за послуги по водопостачанню та водовідведенню відносно [PERSON] може бути визнаний в якості доказу при вирішенні іншого спору, де б оспорювались дії, рішення, які є обовязковими до виконання, зокрема при визнанні дій відповідача щодо відключення від мережі водопостачання - неправомірними, стягнення заборгованості за надані комунальні послуги, при вирішенні яких суд дає оцінку вказаному документу. Тому, суд приходить до висновку, що позов необґрунтований та задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed