Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-16 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь додаткові витрати на лікування дитини в сумі 1000 гривень до його повного виздоровлення. В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя у них з відповідачем не склалося, шлюб між ними розірвано, а сина залишено на проживання з нею. Їхня дитина часто хворіє, на лікування потрібні додаткові кошти. Вважає, що відповідач зобовязаний взяти участь у додаткових витратах на лікування дитини. У судове засідання позивачка не прибула, направила до суду заяву, в якій свої позовні вимоги уточнила просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь 1000 гривень додаткових витрат на дитину та судові витрати, заслухати справу у її відсутності. В судове засідання відповідач не прибув, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги не визнав, просить справу заслухати у його відсутності. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити частково виходячи з наступного. Копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.2) підтверджено, що шлюб між сторонами розірвано. З копії свідоцтва про народження дитини (а.с.6) видно, що сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання позивачки та довідкою №1584 виданими виконкомом Небилівської сільської ради 08 вересня 2011 року (а.с.4.5) підтверджено, що позивачка проживає у задовільних умовах і має на утриманні неповнолітнього сина. Копіями висновків лікарсько-консультативної комісії, виданих Івано-Франківською обласною дитячою клінічною лікарнею (а.с.13,14,15) підтверджено, що [PERSON], підлягає оформленню соціальної допомоги, як інвалід дитинства. Копіями виписки від 29 листопада 2010 року та довідками (а.с.7,8.9,10) підтверджено, що син сторін проходив лікування в Українській спеціалізованій лікарні Охматдитв м.Київ.На проїзд дитини та свій проїзд,на придбання медикаментів для лікування сина,позивачка витратила 1850 гривень 94 копійки, що підтверджується копіями проїзних квитків, довідок на придбання ліків та копією чеків (а.с.21.22,23). Зазначені докази дають суду підстави прийти до перекоканння про те,що позивачка витрати на лікування дитини 1850 гривень 94 копійки. За змістом ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. За наведених вище обставин та доказів,суд вважає,що відповідач зобов"язаний брати участь у додаткових витратах на дитину у зв"язку з її хворобою. За змістом ч.1 ст.141 СК України,батьки мають рівні права та обов"язки щодо дитини. Оскільки позивачка реально понесла витрати на лікування дитини в розмірі 1850 гривень 94 копійки, але при цьому вона зобов"язана також брати участь у таких витратах,то відповідач зобов"язаний повернути їй разово половину цих витрат,тобто 925 гривень 47 копійок. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. На підставі ст. 185 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial