Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-27 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до КЖВП «Наш Дім» м.Сміла про визнання наказу про його звільнення незаконним та його скасування, поновлення на роботі в КЖВП «Наш Дім» на посаді головного інженера. Позивач зазначив, що з 2 липня 2008 року перебував з відповідачем у трудових відносинах. 16 травня 2011 року його було звільнено з роботи на підставах передбачених п.1 ст. 40 КЗпП України. Посилаючись на те, що його звільнення було проведено всупереч вимогам трудового законодавства, оскільки колишній керівник КЖВП «Наш Дім» [PERSON] не мав права видавати наказ про його звільнення, так, як сам був звільнений з посади керівника КЖВП «Наш Дім» з 22 квітня 2011 року. Позивачу також не було запропоновано іншу посаду, яка в той час була на підприємстві, крім того, [PERSON] був звільнений в період непрацездатності, оскільки перебував на лікарняному з 16 травня 2011 року. Його також не викликали на засідання профспілкового комітету КЖВП «Наш Дім» і про рішення профспілкового комітету позивачу взагалі не повідомляли, хоча питання надання вакансії чи повідомлення про її відсутність повинен був вирішити саме профспілковий комітет підприємства. В звязку з цим [PERSON] просить суд визнати незаконним і скасувати наказ № 37- ВК від 16 травня 2011 року про його звільнення та поновити його на посаді головного інженера з 16 травня 2011 року в КЖВП «Наш Дім». Представник відповідача позов не визнав і пояснив, що [PERSON] працював на посаді головного інженера КЖВП «наш Дім» з 2 липня 2008 року, а 16 травня 2011 року був звільнений в звязку з скороченням штату працівників з додержанням процедури звільнення таких працівників. Як вважає відповідач, позов [PERSON] є безпідставним, оскільки [PERSON] в момент підписання наказу про звільнення позивача був керівником санації КЖВП «Наш Дім» і був звільнений з підприємства 20 травня 2011 року (наказ по підприємству № 39- ВК від 16 травня 2011 року). Відповідач вважає, що надати позивачу іншу роботу було неможливо, оскільки такої роботи, враховуючи освіту, кваліфікацію, стан здоровя, досвід роботи [PERSON], у власника не було, а тому йому такої роботи не пропонували. Лікарняний лист представник відповідача не визнає, оскільки [PERSON] 16 травня 2011 року з 8 год. до 17 год. 15 хв. знаходився на робочому місці і на стан здоровя не скаржився, про те, що він хворіє, нікому не говорив. Позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно трудової книжки позивач з 2 липня 2008 року по 16 травня 2011 року перебував в трудових відносинах з КЖВП «Наш Дім» . Згідно наказу по підприємству № 138-ВК від 30 листопада 2010 року в звязку із введенням в дію з 1 грудня 2010 року нового штатного розпису ( наказ № 135-ВК від 16 листопада 2010 року), який передбачає наступні вивільнення працівників цього підприємства, [PERSON], 1 лютого 2011 року був персонально попереджений про його наступне звільнення. Наказом № 37-ВК від 16 травня 2011 року [PERSON] звільнений з посади головного інженера КЖВП «Наш Дім» м.Сміла, за скороченням штату. Як передбачено ч.2 ст. 40 КЗпП України перед звільненням на підставах передбачених п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України, власник зобовязаний запропонувати працівнику наявні вакансії, на які той може претендувати з врахуванням його спеціальності, кваліфікації, досвіду трудової діяльності та стану здоровя. Як пояснив в судовому засіданні позивач, така посада на підприємстві була, це-посада інженера енергетика яку він міг би зайняти, оскільки тільки він має необхідні допуски і неодноразово виконував обовязки головного енергетика, але йому ні цієї посади, ні іншої ніхто не запропонував, як вважає позивач із-за того, що у нього з керівником підприємства склались неприязні стосунки. Представник відповідача заперечує наявність будь-якої посади на підприємстві на момент звільнення позивача. При огляді судом книги наказів КЖВП «Наш Дім» біло встановлено, що на період звільнення позивача у відповідача була вакансія інженера-енергетика на яку по наказу № 36-ВХ 10 травня 2011 року була прийнята інша особа. Ця ж посада є також і в штатному розпису підприємства затвердженого з 1 грудня 2010 року. Як передбачено ч.3 ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності. Проте, згідно листка непрацездатності № 979133 [PERSON] з 16 по 19 травня 2011 року був непрацездатним і знаходився на амбулаторному лікуванні в поліклінічному відділенні відділової лікарні станції ім.. Т.Г.Шевченка ДП «Одеської залізниці». Посилання відповідача на те, що [PERSON] 16 травня 2011 року був на роботі, не може оспорювати його непрацездатність, оскільки є аргументований медичний висновок про його непрацездатність, що стверджується листком непрацездатності та записами в медичній картці позивача, які ніким не спростовані, а тому приймаються судом. При таких обставинах суд вважає, що звільнення позивача за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України проведено відповідачем з порушенням трудового законодавства, а саме : наказ про його звільнення підписаний керівником який з 22 квітня 2011 року був звільнений з посади директора КЖВП «Наш Дім» згідно розпорядження виконкому Смілянської міської ради № 76-к від 22 квітня 2011 року, що зазначено в ухвалі Господарського суду Черкаської області від 12 травня 2011 року ; звільнення позивача проведено в період його тимчасової непрацездатності та при звільненні [PERSON] не запропоновано будь-якої посади на яку він може претендувати. Відповідно до ст. ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, а тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 17 грн. та на користь Смілянського УДК - 37 грн. витрат за інформаційно - технічного забезпечення розгляду справи. На підставі наведеного і ст. 40, 232 КЗпП України,,

Outcome: approved