Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-12 00:00:00

В серпні 2011 року до суду звернувся позивач [PERSON] з позовом до відповідачів в якому просить суд визнати відомості викладені в статті «Війни у «Морському» тривають доки ще» газети «Звягель-інформ» №28 від 15 липня 2011 року таким, що не відповідають дійсності, ганьблять його честь, гідність та ділову репутацію, зобов'язати відповідачів спростувати зазначені в газеті відомості та стягнути з відповідачів моральну шкоду в сумі 100 000 (сто тисяч) грн., а саме з газети «Звягель-інформ» 10 000 грн. та по 9 000 грн. з кожного відповідача. В судовому засіданні позивач уточнив свої позовні вимоги та просить суд, моральну шкоду стягнути з всіх відповідачів окрім [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Позивач посилаючись на те, що інформація викладена в статті «Війни у «Морському» тривають доки ще», надрукованої газетою «Звягель-інформ» в №28 від 15.07.2011 року, є недостовірною та порочить його честь, гідність, що стало причиною погіршення здоров'я, іншого до нього ставлення оточуючих, просить суд позов з врахуванням уточнених позовних вимог задовольнити. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов визнали. Інші відповідачі позов не визнали та просять суд у його задоволенні відмовити. Вислухавши сторони, свідків, дослідивши докази наявні в матеріалах справи та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено,\~що 15\~липня 2011\~року в\~газеті «Звягель-інформ»\~№28\~(938)\~в було\~опубліковано статтю\~«Війни у\~«Морському» тривають\~доки ще»\~в якій\~викладено інформацію\~«&lp;...&gp; свого\~часу,\~[PERSON] збирав\~кошти на\~цвяхи,\~нібито для\~покриття шифером\~хлівчиків (38\~мешканців здали\~йому готівкою\~456\~грн.),\~але роботи\~не були\~виконані.\~Обурені люди\~почали вимагати\~від [PERSON]\~перекрити дахи\~або повернути\~кошти зібрані\~на цвяхи.\~Далі .\~Це будівництво\~дороги по\~вулицях Єрьоменка\~і Ушакова,\~яке проводилось\~за рахунок\~коштів міського\~бюджету.\~У [PERSON] з 'явилось бажання заробити і на цьому. І робить він це дуже просто. Завертає дві машини відсіву до будинку №19 по вулиці Ушакова і висипає у дворі, за що від мешканців будинку вимагає 200 гривень, які були йому надано. Кошти було зібрано мешканцями будинку на будівництво дитячого майданчику, а прийшлися до кишені [PERSON] Так звичайно колишній голова правління намагався і дерева садити, і траву косити. Про ці та інші факти керуючий розповів на загальних зборах мешканців «Містечка «Морське» в грудні 2008 року &?є;...&?а;» Вказане не заперечується сторонами та підтверджується наявною в матеріалах справи газетою №28 9938) «Звягель-Інформ» від 15.07.2011 р. /а.с.135-138/. Відповідно до ч. 3 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. В матеріалах справи відсутні дані, які б давали підстави стверджувати, що наведена в опублікованому листі інформація відповідає дійсності. Пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що вони давали гроші особисто [PERSON] не спростовують зазначену в листі інформацію, оскільки щоб довести правдивість інформації це повинні були підтвердити саме 38 чоловік, допитати яких суду не представлялось можливості в зв'язку з ненаданням відповідачами їх прізвищ. Крім того, допитані за клопотанням відповідачів в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не підтвердили ту обставину, що вони особисто давали позивачу гроші. Посилання відповідачів на те, що дані відомості є оціночними судженнями, а тому ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за їх розповсюдження, суд вважає безпідставними, з огляду на наступне. Відповідно до ст.30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Суд вважає, що опублікований газетою «Звягель-Інформ» лист містить в собі фактичні дані (відомості про явища об'єктивної дійсності). В ньому йде мова про дії позивача [PERSON] під час перебування його на посаді голови правління так і після його звільнення.. При цьому зазначаються конкретні факти із зазначенням прізвища позивача та конкретних сум. Суд приходить до висновку, що спірний інформація не містить таких мовних засобів, як гіпербола (стилістичний засіб навмисного перебільшення з метою посилення виразності, прибільшення), алегорія (втілення чого-небудь абстрактного, якої-небудь думки, ідеї в конкретному художньому образі) або сатира (дошкульне висміювання пороків; викриття негативних явищ дійсності). При цьому суд вважає, що спірна інформація є образливою по відношенню до позивача. Вона містить в собі наклеп (неправдиву інформацію) та принижує і ганьбить його честь, гідність та ділову репутацію. Отже, суд не знайшов правових підстав для звільнення від відповідальності відповідачів за поширення інформації на підставі ст. 30 Закону України «Про інформацію». Щодо тверджень відповідачів про звільнення їх від відповідальності, оскільки спірну інформацію вони отримали зі звіту голови правління [PERSON], то суд приходить до наступного. Встановлено, що згідно протоколу звітних зборів мешканців ОСББ «Містечко «Морське» від 26.12.2009 року №3 в порядок денний включено звіт голови правління [PERSON]. З якого вбачається, що опублікована спірна інформація, була ним доведена мешканцям ОСББ «Містечка «Морське» під час зазначено звіту 26.12.2009 року та під час засідання правління 13.11.2009 року на яких був присутній позивач [PERSON] /а.с.66- 85/. Зазначену обставину в судовому засіданні підтвердив і сам [PERSON]. Згідно ст. 42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні» редакція, журналіст не несуть відповідальності за публікацію відомостей, які не відповідають дійсності, принижують честь і гідність громадян і організацій, порушують права і законні інтереси громадян або являють собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації і правами журналіста, якщо вони є дослівним відтворенням офіційних виступів посадових осіб державних органів, організацій і об'єднань громадян. Крім того, відповідно до частини другої статті 302 ЦК фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел (інформація органів державної влади, органів місцевого самоврядування, звіти, стенограми тощо), не зобов'язана перевіряти її достовірність та не несе відповідальності в разі її спростування. При цьому фізична особа, яка поширює інформацію, отриману з офіційних джерел, зобов'язана робити посилання на таке джерело. Судом встановлено,\~що в\~опублікованому листі\~зазначено,\~що «Про ці та інші факти керуючий розповів на загальних зборах мешканців «Містечка «Морське» в грудні 2008 року» Отже, відповідачі направляючи лист до редакції, в якому містиця спірна інформація, послалися на джерело звідки була вона отримана. Таким чином суд приходить до висновку, що опубліковану спірну інформацію можна вважати отриманою з офіційних джерел в розумінні ст. 302 ЦК України та ст. 42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», а тому вважає, що відсутні підстави для притягнення відповідачів до відповідальності. При цьому, як роз'яснив п. 22 Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року N 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», в зазначених випадках засоби масової інформації звільняються лише від обов'язку щодо відшкодування збитків та моральної шкоди. Оскільки спростування поширеної недостовірної інформації не є способом цивільно-правової відповідальності, бо не має компенсаційного та майнового характеру, то на засоби масової інформації може бути покладено обов'язок опублікувати спростування. Згідно ч. 6 ст. 277 ЦК України спростування інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила. Узагальнюючи сказане,\~суд вважає,\~що інформація,\~яка містиця\~в опублікованому\~газетою «Звягель-Інформ»\~листі,\~а саме\~«&?р;...&gз; свого\~часу,\~[PERSON]\~збирав кошти\~на цвяхи,\~нібито для\~покриття шифером\~хлівчиків (38\~мешканців здали\~йому готівкою\~456\~грн.),\~але роботи\~не були\~виконані.\~Обурені люди\~почали вимагати\~від [PERSON]\~перекрити дахи\~або повернути\~кошти зібрані\~на цвяхи.\~Далі .\~Це будівництво\~дороги по\~вулицях Єрьоменка\~і Ушакова,\~яке проводилось\~за рахунок\~коштів міського\~бюджету.\~У [PERSON]\~з'явилось\~бажання заробити\~і на\~цьому.\~І робить\~він це\~дуже просто.\~Завертає дві\~машини відсіву\~до будинку\~№19\~по вулиці\~Ушакова і\~висипає у\~дворі,\~за що\~від мешканців\~будинку вимагає\~200\~гривень,\~які були\~йому надано.\~Кошти було\~зібрано мешканцями\~будинку на\~будівництво дитячого\~майданчику,\~а прийшлися\~до кишені\~[PERSON] &lp;...&?в;» є недостовірною, а тому підлягає спростуванню у такий самий спосіб, у який вона поширювалася. Також, враховуючи, що ціна позову після уточнення позовних вимог зменшилась, тому суд вважає повернути позивачу зайво сплачений ним судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial