overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

Позивачка [PERSON], звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з 1\\4 частини заробітку відповідача на тверду грошову суму 70 грн. В судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилаючись на те, що за матеріальним станом відповідача, він не може надавати матеріальну допомогу на сина в раніше визначеному розмірі, оскільки ніде не працює, має нерегулярний мінливий доход. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Судовим розглядом справи встановлено. Від спільного життя з відповідачем [PERSON] (позивачка) має повнолітнього сина [PERSON], [INFO], на якого за рішенням суду він зобовязаний сплачувати аліменти у розмірі ? частини свого заробітку. Відповідач на день розгляду справи втратив роботу, ніде не працює, частково має заробіток у натуральному вигляді. Таким чином, загальний розмір аліментів, що стягуються з позивача на користь повнолітнього сина, утруднює, унеможливлює його утримувати неповнолітню дитину. Вирішуючи питання про розмір аліментів по суті, суд керується положеннями ст. ст. 182, 183, 184, 192 СК України, і, зокрема враховує: - стан і матеріальне становище дитини, - матеріальне становище платника аліментів, який на даний час не працевлаштований, - наявність інших обставин справи. Таким чином, після постановки рішення про стягнення аліментів з позивача на користь позивачки суттєво змінився матеріальний та сімейний стан платника аліментів, виникли обставини, які унеможливлюють плату аліментів у раніше визначеному розмірі. Тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та [PERSON] визнати за [PERSON] право власності на 1/2 домоволодіння № 29 по вул. І.Франка в с.Городище Березнівського району Рівненської області а саме: : літню кухню тамбуром, погребом і сараєм, сарай, дворову вбиральню, колодязь. , за [PERSON] , [PERSON], [PERSON] по 1/6 даного домоволодіння. та на матеріали незавершеного будівництвом житлового будинку готовністю 3,7 % вартістю 10553 гривень. 20 грудня 2011 року позивачі подали до суду заяву про зменшення позовних вимог, [PERSON] просить визнати за нею право власності на 1/2 частину вищевказаного домоволодіння, за [PERSON], [PERSON], [PERSON] визнати право власності по 1/6 на дане домоволодіння. В заяві вказують , що дані будівлі [PERSON] з покійним чоловіком будували разом під час шлюбу. Чоловік та батько позивачів - [PERSON] , помер 14 червня 2006 року. В державній реєстрації будинку БТІ їй відмовило, так як її покійний чоловік за життя права власності на будинок не оформив. У судовому засіданні позивач, представник позивачів зменшені позовні вимоги підтримали. Представник відповідача в судове засідання не з"явився- подав до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи у їх відсутність, не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Заслухавши позивача, представника позивачів, вивчивши матеріали справи, суд вважає ,що заява підлягає задоволенню. Згідно виписки з погосподарської книги с.Городище Березнівського району Рівненської області за 2006-2010 роки згідно погосподарської книги № 8 особовий рахунок № 699 будинок № 29 по вул. І.Франка в с.Городище Березнівського району рахується за [PERSON] Згідно довідки Городищенської сільської ради № 2908 від 04.08.2011 року в будинку № 29 по вул. І.Франка в с.Городище Березнівського району на день смерті спадкодавця [PERSON] з ним проживали позивачі.. Як пояснила позивач дані будівлі вони будували разом з чоловіком під час шлюбу, проживали разом Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 14 червня 2006 року. Згідно свідоцтва розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі до 24 травня 2005 року.. За ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини(навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку. Відповідно до довідки державного нотаріуса з заявою про прийняття спадкового майна після смерті [PERSON] . ніхто не звертався. За ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] просить суд розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що вони перебувають у шлюбі з 05.02.2005 року, який зареєстрований у Козинській сільській раді Миронівського району Київської області, актовий запис № 1. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на протязі останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті привело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на сім»ю та шлюб. З вини відповідача між ними виникають сварки свідком яких нерідко стає дитина, що негативно впливає на її психічний розвиток. Сторони на попереднє судове засідання не з»явилися, подали до суду заяви, якими позивач свій позов підтримує, відповідач визнає та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч.4 ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 05.02.2005 року у Козинській сільській раді Мироиівського району Київської області, актовий запис № 1. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть і тому примирення між сторонами є неможливим. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам їх дитині, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом у якому просить постановити рішення про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення сином 23 річного віку. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що по 11.12.2000 р. перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає із позивачем та перебуває на її утриманні. В даний час син є студентом 3-го курсу стаціонарної форми навчання Таращанського арготехнічного коледжу. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає, тому позивачка вимушена звернутись із заявою до суду про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини. Позивач в попереднє судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву якою свої позовні вимоги підтримала та просить суду справу розглянути у її відсутності. Відповідач в попереднє судове засідання не з»явився, подав до суду заяву якою частково визнав позовні вимоги та просить суд зменшити розмір аліментів з 1/4 частини на 1/6 частину всіх видів доходу щомісячно до досягнення сином 23 років, в зв»язку з тим, що він сплачує аліменти на іншу дитину, яка перебуває у важкому матеріальному стані. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ч.4 ст.174 цього ж Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що сторони по 11.12.2000 р. перебували у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. В даний час син є студентом 3-го курсу денної форми навчання Таращанського арготехнічного коледжу та закінчує навчання 30.06.2013 року про, що свідчать довідки, які містяться в матеріалах справи. З повідомлення ВДВС Рокитнянького РУЮ від 20.12.2011 року вбачається, що з відповідача стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів. У відповідності зі ст.199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітня дитина продовжує навчання і у зв»язку з цим потребує допомоги, батьки зобов»язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони мождуть надати вказану допомогу. Так, як відповідач частково визнає позов, суд вважає, що він спроможний надати вказану допомогу дитині у вигляді аліментів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувшись до суду з позовом, просить визнати за ним право власності у порядку спадкування на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться в с. Ольшаниця Рокитнянського району Київської області, вул. Червоноармійська, 30, посилаючись на те, що 01.04.2011 року помер його батько [PERSON]. Після смерті батька відкрилася спадщина на будинок з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою с. Ольшаниця Рокитнянського району, вул. Червоноармійська, 30. Він та його сестра [PERSON] є спадкоємцями за законом, однак сестра відмовилася від прийняття спадщини на його користь. Незважаючи на те, що він своєчасно прийняв спадщину, однак не може в нотаріальному порядку оформити права спадщини на цей будинок через відсутність правовстановлюючого документа, яким би посвідчувалося право власності спадкодавця на це майно. Сторони, будучи викликаними в попереднє судове засідання не зявилися, але подали до суду заяви з яких вбачається, що представник позивача позовні вимоги свого довірителя підтримує повністю, відповідач визнає та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Третя особа: [PERSON], будучи повідомленою належним чином, про причину неявки не повідомила. Відповідно до ч.4 ст.130, ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Із доданих до позовної заяви доказів вбачається, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги після смерті свого батька [PERSON], який помер 01.04.2011 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданого 04.04.2011 року. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом вбачається, що внаслідок смерті [PERSON] його син ( позивач по справі) [PERSON] прийняв спадщину у вигляді майна та неотриманої пенсії за квітень 2011 року в сумі 1039,92 грн. З копії технічного паспорту на житловий будинок вбачається, що в с. Ольшаниця Рокитнянського району по вул. Червоноармійська, 30 знаходиться житловий будинок загальною площею 64,9 кв.м. 1963 року побудови з господарськими спорудами. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з поджужжя, який пережив спадкодавця та його батьки. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свобода чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення вимог позивача. На підставі ст. ст. 392, 1216, 1218, 1261 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

06.12.2011 року позивач [PERSON] звернувшись до суду з позовом, просить визначити датковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], до чотирьох місяців, тобто до 30.03.2012 року, посилаючись на те, що 07.04.2011 року померла [PERSON], яка залишила на його ім»я заповіт. У шестимісячний строк з дня відкриття спадщини він не зміг звернутися до нотаріальної контори для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, оскільки останнім часом має незадовільний стан здоров»я та з 29.08,2011 року по 07.09.2011 року перебував на лікуванні у Насташівській сільській раді Рокитнянського району. На даний час він має серцеве захворювання та прикутий до ліжка. Сторони будучи повідомленими про день та час попереднього слухання справи в судове засідання не з"явилися, подали до суду заяви, якими позивач свій позов підтримує в повному обсязі, а відповідач визнає та просять суд справу заслухати у їх відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 130, ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 07.04.2011 року в с. Насташка Рокитнянського району Київської області померла [PERSON], внаслідок чого відкрилася спадщина. З копії заповіту вбачається, що позивач [PERSON] є спадкоємцем житлового будинку з господарськими спорудами, розташованого в с. Насташка Рокитнянського району по вул.. Леніна, 71 та земельної ділянки, яка належала померлій. Згідно роз»яснення № 586 від 28.11.2011 року наданого державним нотаріусом Рокитнянської районної державної нотаріальної контори вбачається, що позивач звертався до державного нотаріуса по питанню прийняття спадщини, але йому було відмовлено у звязку з пропущенням шестимісячного терміну для прийняття спадщини. Зважаючи на нетривалий пропущений строк для прийняття спадщини та те, що відповідачем визнаються вимоги позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

Позивач [PERSON] просить суд розірвати шлюб з відповідачем [PERSON], посилаючись на те, що вони перебувають у шлюбі з 02.07.1983 року, який зареєстрований у Телешівській сільській раді Рокитнянського району Київської області, актовий запис № 19. Від даного шлюбу дітей не мають. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що сімейне життя у них не склалося, відповідач не поважає її як дружину, не прислуховується до її думки при вирішенні сімейних питань. Зазначає, що сім років вони з відповідачем проживають порізно та шлюбні стосунки не підтримують. Примирення між ними не можливе. Позивач в судове засідання не з»явилася, подала до суду заяву, якою свій позов підтримує, на примирення не згодна та просить суд справу розглянути у її відсутності. Відповідач, будучи повідомленим належним чином про день та час слухання справи в судове засідання не з»я вився, про причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 02.07.1983 року, який зареєстрований у Телешівській сільській раді Рокитнянського району Київської області, актовий запис № 19. Від даного шлюбу дітей не мають. На даний час шлюб носить формальний характер, оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть і тому примирення між сторонами є неможливим. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам їх дитині, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

Позивачка в позовній заяві до суду просить розірвати з відповідачем шлюб. Свої позовні вимоги обгрунтовує слідуючим : з 23.04.1993 року вона перебуває в шлюбі з [PERSON], який зареєстрований у Бобровицькому відділі ЗАГС Чернігівської області ,актовий запис №19. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони по взаємній згоді не змогли вирішувати питання сумісного проживання, яке припинили пять років назад і відновлювати його не мають намірів. Сторони в судове засідання не зявились. В заявах до суду , кожний окремо ,просять справу розглянути за їх відсутності, позивачка просить позов задовольнити, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог. Враховуючи заяви сторін , суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами Суд , дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб II- ЕЛ № 334972 від 23.04.1993року (а.с.4); від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження ( а.с.7 ). За таких обставин , суд дослідивши наявні у справі докази ,вважає,що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги , взаємодопомоги та підтримки,що є морально-правовою основою шлюбу. Однак подружжя фактично припинило сімейні відносини, на примирення позивачка не згодна, наміру відновлювати шлюбні відносини сторони не мають. А тому суд знаходить поважними причини розірвання шлюбу, зазначені позивачкою і вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечить їх інтересам .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

У листопаді 2011 р., позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він з 14.06.2002 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачкою не склалося внаслідок несумісності характерів, за час їхнього проживання зрозуміли, що зникло почуття любові. Подружні відносини не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння, втрати інтересу до спільного життя. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Шлюб носить формальний характер і сімя розпалася. Спору про поділ майна немає. Просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявився, надав заяву в якій справу просив розглянути без його участі, на позовних вимогах наполягав (а.с.8). Відповідачка в судове засідання також не зявилась, надала заяву в якій з позовними вимогами погодилась, справу просила розглянути без її участі (а.с.9). Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази у сукупності, суд встановив, що сторони по справі дійсно перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.06.2002 р., що підтверджується свідоцтвом про їх одруження (а.с.5). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Однак подальше їхнє сумісне проживання неможливе, внаслідок втрати інтересу один до одного. Таким чином, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і належний до задоволення, оскільки шлюбні відносини не підтримуються, подружжю не вдалося створити дружню та стійку сімю. Сварки та суперечки призвели до втрати почуття кохання та поваги, внаслідок чого, між сторонами склалися неприязні відносини, примиритися вони не бажають. За вказаних обставин подальше сумісне проживання та збереження шлюбу є недоцільним у звязку з розпадом сімї, тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

06 травня 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що вона з 2009 року до лютого 2011 року проживала разом із [PERSON], підтримувала з ним шлюбні відносини, вела спільне господарство. 31 грудня 2009 року у них народився син [PERSON]. З лютого 2011 року шлюбні відносини між ними припинено, з цього часу разом вони не проживають. Відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по утриманню малолітнього сина [PERSON], хоча зобовязаний це робити відповідно до вимог ст. 180 СК України. Стягнення по іншим виконавчим листам з нього не проводиться. Оскільки під час їхнього спільного проживання більшу частину заробітної плати відповідач отримував неофіційно, деякий час взагалі не працював, мав нерегулярний мінливий дохід, вважає, що розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі. Враховуючи зменшення в ході розгляду справи позовних вимог, просила стягувати із [PERSON] на її користь аліменти на сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно, з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила суд задовольнити його. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, згоден сплачувати на користь позивача [PERSON] аліменти на сина [PERSON] в розмірі 600 грн., про що надав суду відповідну письмову заяву. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Із свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], вбачається, що його батьком є відповідач [PERSON], матірю позивач [PERSON] Судом встановлено, що малолітній [PERSON] з лютого 2011 року проживає разом із матірю [PERSON] та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач [PERSON] як батько добровільно матеріальної допомоги синові не надає, на даний час офіційно не працевлаштований. Згідно із ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У ч. 1 ст. 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі ст. ст. 180 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved