Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-04 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, вказуючи на те, що останній являється батьком неповнолітніх дітей доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач утриманням та вихованням дітей не займається, матеріальної допомоги на їх утримання добровільно не надає, хоча є працездатним та інших утриманців у нього немає, працює, а тому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі по 100 гривень щомісячно на кожного до їх повноліття та на її утримання по 100 гривень до досягнення синами [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], трьохрічного віку. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі і підтвердила обставини, викладені в позовній заяві. Згідна на заочний рохзгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, не повідомив причини неявки і не подав заяви про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідачів, які належним чином повідомлені і від яких не надійшло повідомлення про причини неявки суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Тому, оскільки проти цього не заперечує позивачка, наявні підстави для ухвалення заочного рішення. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 180, 182 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, інші обставини. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії 1-МИ № 142922 від 08.07.2011 року, серії 1-МИ № 061037 від 03.106.2007 року, серії 1-МИ № 001658 від 24.03.2005 року, серії 1-МИ № 142923 від 08.07.2011 року, серії 1-МИ № 093057 від 07.04.2009 року, серії І-МИ № 267557 від 19.07.1995 року, серії І-МИ № 065001 від 23.09.1998 року. На даний час малолітні діти знаходяться на утриманні позивачки [PERSON], що підтверджується довідкою виданою виконкомом Ошихлібської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області № 84 від 16.02.2012 року, а тому в силу зазначеної вище норми закону він має надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач працездатний, офіційно не працює, хронічними захворюваннями не страждає, на його утриманні нікого не має, тому суд вважає, що він здатний надавати матеріальну допомогу дитині. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, але не менше 30% прожиткового мінімуму відповідного віку дитини згідно вимог ст. 182 Сімейного кодексу України. Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи наведене, ст.ст. 84, 180, 181, 182, 184, 191, Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial