Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-26 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області 27.12.2008 р. за актовим записом №439 та стягнення аліментів на малолітню дитину. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує в повному обсязі, судові витрати просить залишити за відповідачем. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить довідка в матеріалах справи про здійснення телефонограми відповідачу, але у судове засідання він не з'явився і причину своєї неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Зясувавши думку позивача, розглянувши наявність у справі матеріалів та дослідивши їх, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.12.2008 р., про що свідчить копія свідоцтва про шлюб, серії 1-ЖС №063180, виданим Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області 27.12.2008 р., актовий запис №439. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], 22.06.2010 р. н., батьком якої у свідоцтві про народження записаний відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія 1-ЖС № 148210, виданим 01.07.2010 р. Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як встановлено у судовому засіданні, з грудня 2011 року [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Подружнє життя у сторін не склалося, втратили почуття кохання та взаємоповаги один до одного. Внаслідок цього подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки і носить формальний характер. [PERSON] вважає, що за таких обставин збереження сімї неможливе. Після того, як сторони перестали жити разом, малолітня [PERSON] проживає і перебуває на повному утриманні позивачки. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання своєї малолітньої доньки, не бере участі у її вихованні. На теперішній час [PERSON] ніде не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Отримує допомогу по утриманню за дитиною, інших доходів не має. Відповідач працює охоронцем Відкритого акціонерного товариства «Запоріжсталь»і регулярно отримує заробітну плату, про що свідчить довідка в матеріалах справи про його доходи. [PERSON] має можливість надавати грошову допомогу на утримання малолітньої доньки, але не робить цього добровільно. [PERSON] інших дітей не має. Аліменти по виконавчим листам не сплачує. За таких обставин відповідач зможе щомісячно сплачувати аліменти на утримання спільної дитини без погіршення його матеріального стану у розмірі ? частини з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Спору між сторонами щодо спільного сумісного майна не виникає. Відповідно до ст.111 СК України, заходи щодо примирення подружжя є недоцільним. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст.182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Питання з судовими витратами по справі суд вирішує у відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та ст.ст.180-182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved