overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-07 00:00:00

15.11.2011 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітнього сина: [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги позивачки визнав. У відповідності зі ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до наданих документів позивальницею, вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано 17 липня 2001 року. Після розірвання шлюбу сторін їх спільний син залишився проживати разом з матір'ю [PERSON] (позивачкою) і їй самій тяжко матеріально утримувати сина. Відповідач матеріальної допомоги не надає, вихованням дитини не займається, він здоровий, працездатний та має можливість надавати матеріальну допомогу. Інших дітей у відповідача немає, аліменти він ні кому не сплачує. Відповідно до ст. ст. 180 -182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягатися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дитини і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з відповідача суд враховує його матеріальний і сімейний стан і вважає за можливе стягнути аліменти по ? частині з усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 214 гривень 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], 3-тя особа: КП «СЄЗ Ворошиловського району м.Донецька», про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, посилаючись на наступне. Вона є співвласником квартири №99, розташованої у будинку №4 по бул.Шкільному в мс.Донецьку. Відповідач [PERSON] проживає поверхом вище і є власником квартири. Згідно акту, складеного представниками ЖЕУ №8 від 25.01.11 року, 22 січня 2010 року була залита її квартира, а саме: стіна кухні площею 1,5 кв. м (шпалери вінілові), з вини мешканців квартири № 103 в результаті недбалого відношення до сантехнічних приборів. Відповідачка відмовляється визнавати свою вину. Її намагання вирішити в досудовому порядку оплату матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, виявилось безрезультатним, оскільки відповідачка [PERSON] не бажає відшкодовувати завдану шкоду. Вартість робіт із ремонту пошкодженої стіни кухні її квартири складає 406 гривень 80 копійок згідно розрахунку ТОВ «ККС»м. Донецька. В результаті залиття квартири були створені значні незручності в її користуванні на протязі майже трьох місяців, через відмову Відповідача відшкодувати завдану матеріальну шкоду чи відремонтувати квартиру і привести її до належного стану. Всі ці незручності в результаті залиття квартири завдали їй значної моральної шкоди. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях у зв'язку з пошкодженням її майна, що заставило її нервувати, докладати зусиль для вирішення цієї проблеми. Суттєво змінився розклад її життя. Їй необхідно було прикладати значних зусиль для виправлення ситуації. Право на належні умови проживання було порушено відповідачем.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступне. 12 січня 1997 року Будьонівським відділом РАЦС м. Донецька між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO], який на даний момент проживає з відповідачкою. Шлюбні відносини між ними припинені з вересня 2010 року. Спільного господарства вони не ведуть. Спільне життя стало неможливим, оскільки на протязі спільного життя виникали сварки та конфлікти, викликані відсутністю взаєморозуміння між ними. Позивач просив суд шлюб з [PERSON] розірвати. Позивач в судове засідання не з‘явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Надав суду повістку на ім’я відповідачки з відміткою про відмову в її отриманні. Відповідачка в судове засідання не з’явилась. Відповідно до ч.8 ст.76 ЦПК України вважається повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Згідно вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач не повідомив суд про причини своєї відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини. 12 січня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] Будьонівським відділом РАЦС м. Донецька було укладено шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис №11 (а.с.19, 23). Від цього шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO], який на даний момент проживає з відповідачкою (а.с.29). Шлюбні відносини між ними припинені з вересня 2010 року. Спільного господарства вони не ведуть. Спільне життя стало неможливим, оскільки на протязі спільного життя виникали сварки та конфлікти, викликані відсутністю взаєморозуміння між ними. Ухвалою Ворошиловського районного суду м. Донецька від 08 серпня 2011 року судом було надано сторонам по справі [PERSON] та [PERSON] шестимісячний строк для примирення. На час винесення рішення примирення між сторонами не відбулося, стосунки між ними склалися напружені. За вказаних обставин суд приходить до висновку, що родина фактично розпалася, та її поновлення неможливе, у зв'язку з чим шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу і просить його задовольнити, посилаючись на те, що шлюбні відносини між ними припинені з 2007 року. Спільне життя та збереження родини стало неможливим з тієї причини, що між ними виникали сварки та непорозуміння, відповідач порушує подружню вірність. Спору про поділ майна та місце проживання дитини немає. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, пояснивши, що примирення та збереження сім`ї з відповідачем неможливе. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи було повідомлено належним чином, причини неявки суду невідомі, тому суд у відповідності зі ст.224 ЦПК України розглядає справу заочно у відсутність відповідача. Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебувають в шлюбі з 10 червня 2006 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку, актовий запис № 187. Від шлюбу сторони мають доньку – [PERSON], [INFO], що проживає з відповідачем. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, позивач миритися з відповідачем не бажає, спору про поділ майна та місце проживання дитини немає. Згідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні об'єктивно встановлено, що подальше спільне життя сторін із збереженням шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі ст. ст. 105 ч. 3, 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з цим позовом, зазначивши, що син [PERSON], [INFO], який народився у шлюбі з відповідачем, проживає з нею, а відповідач матеріальної допомоги на його утримання не надає. Посилаючись на те, що вона, перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною, яка часто хворіє, не в змозі самотужки її утримувати, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у сумі 787 грн., починаючи з дня подання позовної заяви до повноліття дитини. У судовому засіданні позивач підтримала позов, посилаючись на наведені у ньому обставини, а відповідач позов визнав частково, сплачувати 400 грн. щомісяця не заперечував, та пояснив, що не має стабільного заробітку, однак проживає з непрацездатними батьками, яких має утримувати. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, на підставі такого. Зі свідоцтва №І-ВЛ №207274, виданого Червонозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції м. Харкова 14 вересня 2008 року та відповідної довідки судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], який знаходиться на утриманні у позивачки. Судом встановлено також, що сторони не досягли між собою згоди щодо способу виконанням батьком свого обов’язку утримувати дитину. З наданих відповідачем документів вбачається, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки. Однак з пояснень відповідача видно, що він є не єдиним утриманцем батьків, оскільки ними опікується ще і його повнолітня сестра. Тому суд частково приймає довід відповідача щодо наявності непрацездатних батьків, а його довід щодо відсутності постійного заробітку до уваги не бере, тому що доказів того, що він за станом здоров’я не може працювати, відповідач суду не надав, як не надав і доказів того, що він застосовує будь-яких заходів для пошуку заробітку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. ст.181, 183 СК України, якщо сторони не дійшли згоди щодо способу виконання батьком свого обов’язку утримувати дитину, частка його заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням наведених норм та встановлених обставин, суд вважає, що частка заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватись на сина, має дорівнювати ј частині від усіх видів його заробітку (доходу), однак у всякому випадку не може бути нижчою 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] не заперечує проти розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.11.2000 р., зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану Хортицької районної адміністрації запорізької ради, актовий запис № 615. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.2 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред’явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив правову поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги те, що сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], якому на момент пред’явлення позову до суду не виповнився один рік, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-07 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 29 квітня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося в звязку з різними поглядами на життя та відсутність взаєморозуміння, що привело до втрати почуттів любові та поваги одне до одного. Сімейно-шлюбні відносини припинені з листопада 2010 року. Проживають окремо, сумісного господарства не ведуть. У зв'язку с наведеним позивач просить шлюб розірвати. Повідомлені належними чином про час та місце слухання справи, позивач та відповідач в судове засідання не зявились, надали заяви про слухання справи за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступними підставами. 29 квітня 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, актовий запис № 377 між сторонами був укладений шлюб ( а.с 3). Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] Дар*ю Романівну, [INFO] ( а.с. 4). На даний час сторони проживають окремо, сумісного господарства не ведуть. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд зясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя неможливим. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] у якому зазначає, що між позивачем та [PERSON] був укладений договір позики, про що свідчить боргова розписка. Відповідно до указаного договору позики [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти у сумі 150 000 ( сто пятдесят тисяч доларів США). У свою чергу відповідач зобовязався повернути грошові кошти у строк до 01 січня 2011 року. [PERSON] свої зобовязання на сьогоднішній день згідно договору позики не виконав. Сума боргу у гривневому еквіваленті станом на 20.12.2011 року складає 1198500 гривень, які позивач просить стягнути з відповідача. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав , просив позов задовольнити в повному обсязі з підстав вказаних в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, стверджував, що взяв у позивача у борг 50000 доларів США, а коли не зміг відати борг, то відповідач змусив його переписати розписку та вказати, що він взяв у борг 150000 доларів США. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу , дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов не підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передавання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до п. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядок, що встановлені договором. За правилами ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін і інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Зважаючи на викладене, відповідачем у справі не виконано вимог чинного цивільно процесуального законодавства щодо надання суду доказів на підтвердження обставин, на які він послався, а саме не надав доказів того, що позивач примусив його переписати розписку Тому позов [PERSON] про стягнення боргу з [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-07 00:00:00

Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне у відповідності до ч.3 ст. 209 ЦПК України проголосити його вступну та резолютивну частини, при цьому складання повного рішення відкласти на строк три дні з дня закінчення судового розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-07 00:00:00

Заявник звернувся до суду з даною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] перебуває на обліку в КУ «Лебединський психоневрологічний інтернат»як підопічний даної установи. 01.10.1998 року він був засуджений за вчинення злочину до 10 місяців позбавлення волі. Після відбуття призначеного покарання [PERSON] до психоневрологічного інтернату не прибув і теперішнє його місце перебування невідоме. З приводу встановлення місця знаходження [PERSON] адміністрація установи зверталася до Лебединського МВ, але дані заходи позитивних результатів не принесли. На даний час в звязку з тривалою відсутністю [PERSON] виникла необхідність визнати його безвісно відсутнім. Тому заявник звернувся до суду з даними вимогами. В судовому засіданні представник заявника вимоги щодо визнання [PERSON] безвісно відсутнім підтримав в повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, в наданій заяві просив справу розглянути без його участі. Вислухавши представника заявника та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає до задоволення, так як в судовому засіданні встановлено, що станом на 01.01.2012 року [PERSON] значиться у списку осіб, які є підопічними КУ «Лебединський психоневрологічний інтернат». Згідно вироку суду від 01.10.1998 року (а.с. 4-5) [PERSON] був засуджений за ч. 3 ст. 140 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 місяців. Після звільнення з місць позбавлення волі він став на облік до Лебединського МВ УМВС України в Сумській області, але в звязку з закінченням терміну судимості, як особа раніше судима, в 2004 році був знятий з обліку і місце його перебування невідоме. З приводу встановлення місця знаходження [PERSON] адміністрація КУ «Лебединський психоневрологічний інтернат»зверталася до Лебединського МВ, але дані заходи позитивних результатів не принесли. З листа (а.с. 7) вбачається, що Лебединський МВ даними щодо місця знаходження [PERSON] не володіє. Таким чином, встановлено, що гр. [PERSON], [INFO] понад один рік у місці свого постійного проживання відсутній. Згідно вимог ст. 43 ЦК України суд може визнати особу безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Тому суд вважає необхідним дану заяву задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-07 00:00:00

\~ [PERSON] звернувся до суду з вказаним вище позовом, посилаючись на те, що перебуває з [PERSON] \~в зареєстрованому шлюбі з 07.03.1997 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Однак, сімя фактично розпалася через відсутність взаєморозуміння і довіря, різних поглядів на життя, в звязку з цим сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, просить \~суд шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить позов задоволити, на примирення не погоджується. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилась. Згідно її заяви від 08.02.2012 року просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнає, просить прізвище залишити [PERSON]. Заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи, \~суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. \~ У відповідності з \~ч. 2 \~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення \~про розірвання шлюбу, якщо \~буде \~встановлено, що \~подальше \~спільне життя \~подружжя і збереження \~шлюбу \~ суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають \~істотне значення. \~ Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, ніяких відносин не підтримують, на примирення не згідні. Крім того, у відповідності зі ст.113 СК України, особа, що змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки сімю сторін зберегти неможливо, подальше спільне життя та збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та негативно впливати на виховання дітей, у зв'язку з чим їх шлюб підлягає \~розірванню. \~На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-07 00:00:00

[PERSON] у листопаді 2011 року звернулася до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікуна. Свої вимоги заявник обґрунтовує, тим що її рідна дочка [PERSON] народження 03.04.1988, з 13.04.2004 визнана інвалідом першої групи з дитинства. Унаслідок хронічного психічного розладу вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Тому просить визнати дочку недієздатною, встановити над нею опіку та призначити її опікуном. У судовому засіданні заявник підтримав вимоги, викладені у заяві, і просить визнати її рідну дочку [PERSON] недієздатною, стверджуючи, що вона страждає психічним захворюванням, через що не може розуміти значення своїх дій та ними керувати, встановити над дочкою опіку та призначити її опікуном. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, заінтересована особа надіслала суду листа, у якому просить справу розглядати у відсутність її представника, проти задоволення заяви не заперечує. Суд уважає, що справа може бути розглянута у відсутність представника заінтересованої особи, так як його особисті пояснення у судовому засіданні не обовязкові. Судом установлено: [PERSON] страждає на психічну хворобу, через яку не здатна усвідомлювати своїх дій та керувати ними. Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи [PERSON] виявляє ознаки стійкого психічного розладу у вигляді важкої розумової відсталості. Ступінь недоумства у [PERSON] є такою, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. (а.с.19-21); Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як випливає з приписів ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування вважає необхідним опікуном над недієздатною [PERSON] призначити її рідну матір [PERSON] ( а.с. 8). За таких обставин заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-07 00:00:00

КС Фін-Еко звернувся до суду з позовом про стягнення солідарно з [PERSON], [PERSON], [PERSON] 15816 грн. 90 коп., посилаючись на те, що відповідачі не виконують умови цього договору, а саме не погашають отриманий у позивача кредит. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в розмірі 15816 грн. 90 коп., судові витрати у розмірі 158 грн.17 коп. та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 120 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив відповідно до ст.. 559 ЦК України відмовити кредитній спільці у позові до нього. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд,

Outcome: partial