Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за водопостачання та водовідведення. До початку судового засідання представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі, згідно якої позовні вимоги підтримала частково, в зв"язку з сплатою відповідачем суми заборгованості. в поданій письмовій заяві просить стягнути з відповідача 3-х відсотків річних та індексу інфляції, понесених судових витрат. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у договірних правовідносинах, що підтверджується фактом відкриття особового рахунку на імя відповідача та видачі розрахункової книжки для оплати послуг за водопостачання та водовідведення. Не підлягають вимоги задоволенню в частині стягнення трьох відсотків річних та індексу інфляції із суми простроченої заборгованості, за весь період її виникнення так-як в цій частині вимог містяться обставини, що свідчать про наявність спору про право, а саме: Водопостачання відноситься до комунальної послуги і регулюється як загальними , так і матеріальними нормами права якими є Закон України «Про питну воду та питне водопостачання» , «Про житлово-комунальні послуги», «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення », що мають пріоритет у застосуванні в порівнянні із основними нормами права. Так, перераховані спеціальні норми не передбачають права позивача на стягнення заборгованості із урахуванням трьох відсотків річних та індексу інфляції, (передбачено нарахування виключно пені), натомість, стаття 22 цього Закону передбачає виключне право надавача послуги на (ч.4ст. 22 Закону «Про житлово-комунальні послуги» пред»явлення вимоги про оплату наданої послуги від виконавця. По відношенню до правовідносин пов»язаних із наданням водопостачання і водовідведення, Закон і договір не передбачає можливості застосування загальних цивільно-правових фінансових санкцій за невиконання грошового зобов»язання, як то стягнення трьох відсотків річних і індексу інфляції. Також слід зазначити, що комунальна послуга не відноситься до грошового зобов»язання, в розумінні ст. 625 ЦК. Пункт3 ч.3 ст. 96 ЦПК містить процесуальну можливість такого стягнення , але реалізація такого права виникне в сукупності із наявністю на то відповідних норм матеріального права, яких на момент подачі заяви в суд, суб»єкт господарювання не надав. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобовязань є неприпустимою. Дослідивши матеріали справи, встановлено, що обґрунтованим є нарахування відповідачу заборгованості, згідно встановленого тарифу. Відповідно до рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 26.06.2008 року № 990, затвердженого рішенням Кіровоградської міської ради від 5.08.2008 року № 788, єдиним підприємством, яке здійснює надання послуг з водопостачання та водовідведення є позивач по справі. Відповідно ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача 30 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення на користь позивача, понесених ним при подачі позову до суду та судовий збір в розмірі 51 грн. в дохід держави.

Outcome: partial