Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-31 00:00:00

Позивач [PERSON] 16 червня 2011 року звернулася до суду з позовом, де прохала стягувати щомісячно з відповідача [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], оскільки [PERSON] добровільної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач [PERSON] до суду не з»явилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши що позов підтримує з підстав в ньому зазначених, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] до суду не з»явився, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи на 01 вересня 2011 року в минулому судовому засіданні під розписку. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є [PERSON] батько; [PERSON] мати, згідно свідоцтв про народження серії 1-КЕ №026905 видане ВРАГС виконкому Київської районної ради м. Полтави 31 березня 1999 року, серії 1-КЕ 026905, видане ВРАГС виконкому Київської районної ради м. Полтави; серії ІІІ КЕ №358075 м. Миргород міськвідділ ЗАГС Полтавської області. Відповідно до довідки №4160-ст.04 [PERSON] є студентом 2 курсу денного державного відділення факультету фізичного виховання Полтавського національного педагогічного університету імені [PERSON]. Термін навчання до 30 червня 2013 року. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про одруження. Відповідач кошти на утримання дітей надає в недостатньому розмірі. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов»язкової сукупності таких юридичних фактів : досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв»язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати : стан здоров»я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі викладеного суд приходить про задоволення позову та стягнення з відповідача аліменти на користь матері у розмірі 1/4 всіх видів заробітку на кожну дитину.

Outcome: approved