Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-09 00:00:00

У липні 2011 року позивач звернувся до суду із зазначеним до начальника Київського міського бюросудово-медичної експертизи Головного управління охорони здоров"я та медичного забезпечення Київської міської державної адміністрації [PERSON], в якому просив визнати протиправною бездіяльність, а саме: не доведення письмово до запитувачів [PERSON] та [PERSON] протягом десяти днів про те, що інформаційний запит від 13.04.2009 року буде задоволений та не задоволення запиту [PERSON] та [PERSON] від 13.04.2009 року протягом місяця; зобовязати відповідача надати письмову інформацію на кожне питання інформаційного запиту [PERSON] та [PERSON] від 13.04.2009 року. У судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили про їх задоволення. Відповідач у судове засідання не зявився про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а тому суд у відповідності до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, вважає можливим ухвалити заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що у квітні 2005 року Генеральна прокуратура України надала [PERSON] лист від 11.04.2005 року № 7/3/1-10414-04 для передачі до Київського місського бюро судоов-медисних експертиз Головного управління охорони здоров"я та медичного забезпечення Київської міської державної адміністрації (бюро) в якому було зазначено, що Генеральною прокуратурою України на виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 28.07.2004 р. проводиться перевірка звернення [PERSON] щодо неякісного лікування та протезування зубів. [PERSON] було направлено для проведення судово-медичного огляду та сформульовано перелік питань, які необхідно вирішити в ході комісійного обстеження та вивчення медичних документів. Висновки за результатами обстеження необхідно було передати до Генеральної прокуратури для прийняття рішення. Крім того, в листі від 24.02.2006 року Генеральної прокуратури України було зазначено, щог висновки за результатами обстеження потрібно надати [PERSON] На особистих прийомах [PERSON] та [PERSON] інформацію на питання. Які були зазначені у направленні Генеральної прокуратури України від 11.04.2005 р. № 7/3/1-10414-04 [PERSON] відмовився. 15 квітня 2009 року [PERSON] і [PERSON]через державне підприємство поштового звязку Укрпоштаначальнику Київського міського бюросудово-медичної експертизи Головного управління охорони здоров"я та медичного забезпечення Київської міської державної адміністрації [PERSON] був направлений інформаційний запит. Однак у визначені Законом України Про інформацію строки відповідь на адресу запитувачів так і не надійшла. В зв"язку з викладеним позивачі змушені звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. гідно ст. 33 Закону України Про інформаціютермiн вивчення запиту на предмет можливостi його задоволення не повинен перевищувати десяти календарних днiв. Протягом вказаного термiну державна установа письмово доводить до вiдома запитувача, що його запит буде задоволено або що запитуваний документ не пiдлягає наданню для ознайомлення. Задоволення запиту здiйснюється протягом мiсяця, якщо iнше не передбачено законом. Аналогiчний термiн розгляду встановлюється i щодо запиту про надання письмової iнформацiї. Встановлено, що інформаційний запит відповідач отримав 21.04.2009 року. Час на письмове доведення довідома запитувачів, що запит буде задоволено сплину 03 травня 2009 року. Час задоволення запиту сплинув 24 травня 2009 року. Протягом вказаних строків [PERSON] не чиниввідповідних дій, виявив бездіяльність, чим порушив норми чинного законодавства. Відповідно до вимог статті 214 Цивільного процесуального кодексу України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Таким чином, суд з урахуванням викладеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 9,10, 21. 23, 27, 29, 31-33, 43. 45 Закону України Про інформаціюта

Outcome: approved