Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до суду, в якому просить визнати незаконними дії відповідача щодо звільнення її з роботи за прогул (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин згідно наказу №12 від 03.11.2011 року. Просить поновити її на роботі в Городенківському державному виробничому управлінні водопровідно каналізаційного господарства на раніше займану посаду, економіста бухгалтера. Також просить стягнути з відповідача в її користь середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 3340 грн. та стягнути в її користь завдану їй, незаконним звільненням з роботи, моральну шкоду в розмірі 50000 грн. Свої вимоги мотивує тим, що вона по безстроковому договору працювала в Городенківському державному виробничому управлінні водопровідно каналізаційного господарства, спочатку на посаді головного бухгалтера, а пізніше на інших посадах. Однак наказом №12 від 03.11.2011 року відповідач звільнив її з роботи по п.4ст. 40 КЗпП України за прогул ( в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) 14.10.2011 року без поважних причин. Таке рішення вважає незаконним, необґрунтованим, упередженим, поспішним та таким, що суперечить вимогам чинного законодавства України. Посилається на те, що 14.10.2011 року вона виконувала покладені на неї обовязки в службовому кабінеті, не відлучаючись за межі території управління, при цьому об 11 год. 50 хв. [PERSON] начальник Городенківського ДВУВКГ особисто підписав їй звіт 1-ЖКГ (заборгованість) за вересень 2011 року. В той день в її службовому кабінеті з нею спілкувались працівники управління об 11 год. 45 хв. Тому визнання відповідачем її відсутності на робочому місці з 11 год. 30 хв. до 12 год. 14.10.2011 року, а в цілому її відсутність на робочому місці є необґрунтованим. У другій половині дня вона виконувала покладені на неї функціональні обовязки, тобто здавала звіт 1 ЖКГ (заборгованість) відповідно до покладених на неї керівництвом обовязків (термін здачі якого до 15 числа), а тому це не може вважатись прогулом без поважних причин. Вказані причини знаходження в другій половині дня 14.10.20111 року поза межами Городенківського ДВУВКГ є поважними, та такими, які виключають її вину, а тому не можуть вважатися прогулом. Відповідач не переконався з яких причин вона була відсутня на робочому місці і чи були підставні та поважні причини відсутності на робочому місці. Городенківський ДВУВКГ ознайомив її з наказом №12 про звільнення за прогул без поважних причин об 16 год. 52 хв. При цьому відповідач не вказав в чому полягає порушення нею трудового розпорядку, коли і за яких обставин допущено прогул. Відповідач не врахував безперервну довготривалу роботу в цьому управлінні, ступінь тяжкості проступку, відсутність заподіяної шкоди, фактів порушень виробничої дисципліни, а також те, що вона була відсутня 14.10.2011 року на робочому місці, виконуючи обовязки поза територією управління. В звязку із незаконним звільненням її з роботи просить стягнути з останнього в її користь 3340 грн. заробітної плати ( розрахунок суми заробітної плати, що підлягає компенсації відповідає її посадовому окладу). Також просить стягнути із відповідача 50000 грн. моральної шкоди, оскільки вона позбавлена можливості заробляти собі на життя та сімї, так як чоловік не працює. З часу звільнення її з роботи, погіршилося ставлення до неї з боку колег по роботі, що призвело до значних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і потребує від неї додаткових зусиль для організації особистого життя та життя її родини. Незаконним звільненням з роботи принижено її престиж та ділову репутацію як перед колегами по роботі, сусідами, так і перед знайомими, на відновлення яких необхідний тривалий час. Вона перенесла нервове потрясіння, що стало наслідком порушення сну та апетиту, погіршилось самопочуття, позбавлена права на безперервний трудовий стаж. В направленому запереченні відповідач заперечив позовні вимоги та вказав, що позивачка прийнята на роботу в Городенківське державне виробниче управління водопровідно - каналізаційного господарства на посаду бухгалтера 04.01.19994 року. Вона неодноразово притягувалась до дисциплінарної відповідальності, в звязку із цим 05.02.1996 року згідно наказу №37 переведена на посаду заступника головного бухгалтера і зарекомендувала себе негативно. З 01.12.2010 року заступника головного . бухгалтера виключено зі штатного розпису, в звязку із цим [PERSON] переведено на посаду економіста бухгалтера в установі, в якій вона працювала станом на 14.10.2011 року. 14.10.2011 року позивачка об 11 год. 30 хв. покинула приміщення Городенківського ДВУВКГ і весь залишок робочого дня на робочому місці була відсутня. Того ж дня до начальника Городенківського ДВУВКГ від заступника начальника надійшла доповідна записка про відсутність на робочому місці бухгалтера-економіста [PERSON] 28.10.2011року складено висновок інспектором кадрів Городенківського ДВУВКГ за фактом перевірки про відсутність на робочому місці економіста-бухгалтера [PERSON] Під час перевірки [PERSON] намагаючись уникнути відповідальності надала керівництву Городенківського ДВУВКГ завідомо неправдиву інформацію про те, що 14.10.2011 року у час її відсутності на робочому місці, вона ніби то перебувала у Городенківському управлінні соціального захисту населення Городенківської районної державної адміністрації, де підтверджувала достовірність довідок споживачів комунальних послуг. На підтвердження своїх слів позивачка надала довідку №1787 зазначеного підприємства від 17.10.2011 року про те, що 14.10.2011 року вона ніби то знаходилась в управлінні праці та соціального захисту населення. Проте на запит Городенківського ДВУВКГ №231 від 26.10.2011 року управління праці та соціального захисту населення Городенківської районної державної адміністрації 01.11.2011 року за №1900-а повідомило, що економіст-бухгалтер [PERSON] 13.10.2011 року здавала та підтверджувала достовірність поданих довідок на субсидію, що підтверджується штампом управління праці. Наказ №12 від 03.11.2011 року про звільнення за прогул без поважних причин відповідає всім вимогам закону та висновку проведеної перевірки за фактом відсутності на робочому місці [PERSON] Тому просить в задоволенні позову відмовити. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити. Суду пояснила, що 14.10.2011 року була на робочому місці об 11год. 45 хв. начальник підприємства підписав звіт 1 ЖКГ за вересень 2011 року, який мала здати в районне управління статистики, після чого по телефону мала розмову із абонентом і територію водоканалу вона залишила о 12 год. 10 хв. Після обіду на роботу прийшла о 13 год. 30 хв., забрала зарядне і пішла в статистику здавати звіт. Біля 15 год. пішла в управління праці, оскільки у пятницю робочий день до 16 год. вона більше на роботу не поверталась. Вона здавала звіт 14.10.2011 року і не знає хто міг здавати довідку в управління праці та соціального захисту населення 13.10.2011 року. 17.10.2011 року на 8 год. прийшла на роботу, де о 15год. 30 хв. їй вручили розпорядження пояснити щодо відсутності на робочому місці 14.10.2011р. протягом 3 год.30 хв. Вона відповідно до розпорядження пояснила причини відсутності а робочому місці, однак її пояснення не взяли до уваги. Після чого її як члена профспілкового комітету 01.11.2011 року викликали на засідання профспілкового комітету, де подані нею пояснення також не взяли до уваги. 02.11.2011 року вона знову подала пояснення з підтверджуючими документами, оскільки на місцевому комітеті у неї таку заяву не взяли. 03.11.2011 року її звільнили з роботи. Вважає, що звільнення не законне, оскільки службової перевірки не було. Не розуміє за що звільнили, оскільки підстав для звільнення не було. У звязку із цим просить стягнути з відповідача середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 3340 грн. та стягнути 50000 грн. моральної шкоди, скільки вона втратила душевний спокій, контакт з працівниками по роботі, позбавлено її права стати на облік в центрі зайнятості, як безробітня. Представник відповідача [PERSON] позовні вимоги не визнала. Суду пояснила, що [PERSON] 14.10.2011 року з 11год. 30 хв. і до кінця робочого дня була відсутня на роботі. У звязку із цим [PERSON], [PERSON], та [PERSON] складено акт про відсутність останньої на робочому місці. Зазначений акт надано начальнику підприємства, відносно якого [PERSON] написала пояснення. У звязку із цим, направлено повідомлення [PERSON], що відбудеться засідання профспілкового комітету. 28.10.2011 року інспектором з кадрів [PERSON] було складено висновок за фактом перевірки відсутності на робочому місці позивачки. У зазначеному висновку було вказано, що [PERSON] слід звільнити за прогул згідно п.4 ст. 40 КЗпП України. В цей час у них були всі необхідні довідки, повідомлено позивачку про засідання профспілкового комітету. 01.11.2011 року проведено засідання профспілкового комітету та дано згоду на звільнення. Наказом №12 від 03.11.2011 року [PERSON] звільнено за прогул на роботі, однак від отримання трудової книжки остання відмовилась. Тому просить в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи із таких підстав: в судовому засіданні встановлено, що згідно розділу ІV колективного договору графік роботи такий: робочий день починається о 8 год., перерва на обід з 12.00 год. 13.00 год., закінчення роботи о 17 год., субота неділя вихідні дні. Відповідно із витягу та протоколу №2 від 15.08.2011 року засідання профспілковго комітету ДВУВКГ внесено зміни та доповнення до колективного договору тобто графіку роботи, де робочий день починається о 8 год. Перерва на обід з 12 год. -12.45 год., закінчення роботи о 17 год., вихідні дні субота та неділя. Проте встановлено практику, що за рахунок того, що обід з 12 год. до 12.45 год. у пятницю робочий день триває до 16 год. 14.10.2011 року з 11год. 30 хв. по 12 год. та з 13год. до 16 год. [PERSON] була відсутня 3год. 30 хв. Позивачка стверджує, що 14.10.2011 року була на робочому місці до 12 год. 10 хв. Після цього здавала звіт 1 ЖКГ за вересень 2011 рік, в районне управління статистики, а о 15 год. пішла в управління праці, оскільки у пятницю робочий день до 16 год. вона більше на роботу не поверталась. Однак поясненням свідків [PERSON] [PERSON] та [PERSON], доводиться, що 14.10.2011 року в кінці дня після 16 год. ними складено акт про відсутність [PERSON] на роботі з 11 год. 30 хв. і до кінця робочого дня. Вони неодноразово підходили до кабінету [PERSON] і в кінці робочого дня склали акт щодо її відсутності на робочому місці протягом 3 год. 30 хв. Зокрема поясненням [PERSON] та [PERSON] доводиться, що ще за 30 хв до початку обідньої перерви та до кінця робочого дня, кабінет [PERSON], який закривається в тому числі і на грати, був закритий. Поясненням свідка [PERSON] доводиться, що 14.10.2011 року він був на робочому місці з 12 год. до 14 год. Зранку позивачка була на роботі, але до нього не заходила в кабінет. Після чого він пішов до слідчого, а на роботу приїхав о 16 год. 30 хв. По приїзді [PERSON] доповів, що [PERSON] не було на роботі про що склали акт. Також пояснив, що на підприємстві ведеться журнал приходу та виходу з роботи. На час його відсутності функції начальника водоканалу виконував [PERSON], а тому мав право виносити будь-які накази. Наведені обставини свідчать про те, що позивачка без поважних причин була відсутня на робочому місці 3 год. 30 хв., тобто більше 3 год. без врахування обідньої перерви. Відповідно до п.4 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин. Витягом з протоколу №5 від 01.11.2011 року засідання профспілкового комітету ДВУВКГ доводиться, що останній дав згоду на звільнення [PERSON] з роботи за вчинений прогул. Тому згода профспілкового комітету є обґрунтованою. Доводи позивачки про поважність причин відсутності її на робочому місці нічим не підтверджуються. Докази, тобто довідка №1787 від 17.10.2011 року Управління праці та соціального захисту населення, що позивачка 14.10.2011 року підтверджувала достовірність поданих довідок Городенківського ДВУВКГ споживачів комунальних послуг на одержання субсидії згідно поданого запиту №1753 від 12.10.2011 року, на яку посилається позивачка, та подання звіту в статистичне управління, спростовується довідкою №1900-а від 01.11.2011року, в якій вказано, що [PERSON] 13.10.2011 року здавала та підтверджувала достовірність поданих довідок на субсидію, що підтверджується штампом управління праці. Довідками № 351 359 щодо розмірів платежів за комунальні послуги, в яких дата подання довідок значиться 13.10.2011 року. Це спростовується і поясненням свідка [PERSON], який ствердив, що дійсно [PERSON] здавала звіт 13.10.2011 року, а 14.10.2011 року не здавала. Такого не було і не могло бути, щоб здавала звіт 14.10.2011 року, а записали 13.10.2011 року. Тому [PERSON] помилково дано довідку 17.10.2011 року, що довідки споживачів комунальних послуг на одержання субсидії вона здавала 14.10.2011 року. У звязку із цим є довідки №1900 та №1900-а. Факт достовірності довідки № 1900-а, яка заперечує довідку № 1900 видану позивачці 17.10.2011року доводиться поясненням свідка [PERSON] Одночасно довідкою Управління статистики в Городенкіському районі від 27.02.2011 року № 01.10/50 доводиться, що позивачка [PERSON] подала 14.10.2011 року в Управління статистики звіт за формою 1-заборгованість (ЖКГ), як працівник Городенківського ДВУВКГ, проте час здачі даного звіту до пяти хвилин. Свідок [PERSON] суду пояснив, що бачив позивачку близько 12 год. 14.10.2011 року в приміщенні Городенківського ДВУВКГ. Однак суд критично оцінює пояснення вказаного свідка, виходячи із наступного. Відповідно до ст.50 ЦПК України свідком може бути будь-яка особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. Зазначений свідок не довів суду, що саме 14.10.2011 року і саме в цей час та в цей день він був у водоканалі, а не раніше і зустрічався із [PERSON] У звязку із цим обставини, зазначені позивачкою не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Наведене свідчить про те, що остання без поважних причин була відсутня на роботі 14.10.2011 року більше трьох годин. За таких обставин суд не вбачає підстав для поновлення її на роботі і стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 3340 грн. Заподіяння їй моральної шкоди позивачка повязує із незаконним звільненням з роботи. А тому, оскільки неправомірності дій відповідача у незаконному звільненні судом не встановлено, підстави для стягнення моральної шкоди відсутні. Виходячи із викладеного на підставі ст. ст. 40 п. 4, 43, 233, 235, 237-1 КЗпП України та

Outcome: approved