Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-21 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять скасувати Державні акти на право власності на землю, видані: [PERSON] серії ЯА №427036 від 19.09.2005р., [PERSON] серії ЯЗ №430995 від 06.07.2010р., [PERSON] серії ЯЗ №430996 від 21.08.2010р. як незаконні та зобовязати [PERSON] Держкомзему в м. Житомирі видати громадянам [PERSON], [PERSON], [PERSON] нові Державні акти на право власності на землю, в яких зазначити конкретні межі кожної із земельних ділянок та нові кадастрові номери. При цьому посилаються на те, що всупереч вимогам закону в державних актах на право власності на земельні ділянки сторін зазначені межі всієї земельної ділянки, що рахується за будинком, без визначення конкретних розмірів та меж кожної ділянки та вказаний один і той же кадастровий номер, а тому вказані акти підлягають скасуванню. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги. В судове засідання відповідач [PERSON] не з»явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Представник відповідача [PERSON] Держкомзему в м. Житомирі в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову та просив відмовити у його задоволенні у повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 86 ЗК України, в редакції чинній на час видачі оскаржуваних актів, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначення частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Право спільної власності на землю посвідчується державним актом на право власності на землю. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку та земельної ділянки по пров. Чапаєва, 23 в м. Житомирі. Співвласник вказаного будинку [PERSON] отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку від 19.09.2005р. на підставі договору дарування від 25.06.2005р., зареєстрованого в реєстрі за №4272 на земельну ділянку площею 0,0174 га по пров. Чапаєва, 23 в м. Житомирі. [PERSON] отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку від 21.08.2009р. на земельну ділянку площею 0,0267 га, а [PERSON] отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку від 06.07.2010р. на земельну ділянку площею 0,0154 га за вищевказаною адресою. Державні акти на право власності на земельну ділянку [PERSON] та [PERSON] видані на підставі рішення 27 сесії Житомирської міської ради пятого скликання від 06.11.2008р. №777 в порядку безоплатної приватизації згідно ст. 118 ЗК України, а Державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] виданий в порядку ст. 120 ЗК України на підставі цивільно-правової угоди. Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004р. №7, в разі переходу права власності на будівлі та споруди до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено в договорі відчуження останніх. У випадках, передбачених статтями 86-89 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває в спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, у разі недосягнення згоди за рішенням суду. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки (у тому числі разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за ц частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки. Як вбачається з матеріалів справи, для земельної ділянки по пров. Чапаєва, 23 в м. Житомирі встановлено єдиний кадастровий номер, який зазначений у Державних актах на право власності на земельні ділянки всіх співвласників цієї ділянки. В оскаржуваних Державних актах на право власності на земельні ділянки зазначені площі земельних ділянок кожного співвласника пропорційно його частці у вартості будинку та визначено зовнішні межі всієї земельної ділянки, а тому посилання позивачів на те, що вони не є співвласниками земельної ділянки, а кожен з них є власником своєї частини земельної ділянки, не відповідає матеріалам справи. Документи, на підставі яких було видано оскаржувані Державні акти на право власності на земельні ділянки, а саме договір дарування [PERSON] та рішення міської ради про безоплатну передачу земельних ділянок [PERSON] та [PERSON], є чинними та не визнані недійсними у встановленому законом порядку.

Outcome: dismissed