overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правоустановлюючого документу,посилаючись на те,що 24 липня 2011 року померла його мати [PERSON],[INFO],яка постійно проживала в [INFO]. Після її смерті залишилися належні до виплати в зв"язку з її смертю кошти,які знаходяться по місцю нарахування їй пенсії, а саме в Управлінні пенсійного фонду України в Чорнобаївському районі. Позивач не може отримати ці кошти по тій причині,що на обліку в пенсійному фонді його мати була зареєстрована на прізвище "Якубенко" і саме на це прізвище їй було видано пенсійне посвідчення за №201026,видане 20 серпня 1976 року , в зв"язку з цим заявник змушений звернутися до суду з заявою. Заявник є єдиним спадкоємцем після смерті матері. В судовому засіданні заявник заяву підтримала , просив її задоволити. Заінтересована особа представник Управління пенсійного фонду України в Чорнобаївському районі в судове засідання не зявився, подали заяву про розгляд справи в відсутність їх представника, проти задоволення заяви не заперечували.. Суд , вислухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази , встановив слідуючі обставини справи і відповідні їм правовідносини 24 липня 2011 року померла мати заявника - [PERSON],[INFO],яка постійно проживала в [INFO]. Після її смерті залишилися належні до виплати в зв"язку з її смертю кошти,які знаходяться по місцю нарахування їй пенсії, а саме в Управлінні пенсійного фонду України в Чорнобаївському районі. Позивач не може отримати ці кошти по тій причині,що на обліку в пенсійному фонді його мати була зареєстрована на прізвище "Якубенко" і саме на це прізвище їй було видано пенсійне посвідчення за №201026,видане 20 серпня 1976 року , в зв"язку з цим заявник змушений звернутися до суду з заявою. Факт належності вказаного пенсійного посвідчення померлій матері підтверджується копією свідоцтва про смерть матері,копією свідоцтва про народження заявника, копією її паспорта, копією її пенсійного посвідчення,,довідками про постійне місце проживання матері в с.Лящівка Чорнобаївського району, показаннями свідків [PERSON], та [PERSON] Виходячи з вищенаведеного, заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що з відповідачем, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з 8.07.2006 р., і від якого не мають дітей, сімейне життя не склалось по причині того, що між ними постійно виникали непорозуміння, причинами яких були різні інтереси, погляди на життя. З 2008 р. шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, не підтримують подружніх стосунків, не проживають разом, примирення є неможливим. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала. Відповідач проти задоволення позову не заперечує, про що подав письмову заяву з проханням слухання справи без його участі, тому, суд, вислухавши думку позивача, враховуючи матеріали та обставини справи, вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, провівши розгляд справи відповідно до ст.174 ЦПК України без зясування обставин справи та перевірки їх доказами. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 8.07.2006 р., від якого не мають дітей. Між сторонами склалися відчужені взаємовідносини, вони останні три роки не підтримують сімейно-шлюбних і подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, не мають єдиного бюджету, проживають окремо один від одного по різним адресам, позивач наполягає на розлученні та не бажає примирення і проживання єдиною сім*єю з відповідачем, пояснивши, що втратила почуття любові та поваги до відповідача. Відповідач також не наполягає на збереженні сімї з позивачем по справі. При таких обставинах подальше перебування сторін в шлюбі, їх сумісне подружнє життя і збереження сім*ї стали неможливими. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, який уточнювала в процесі розгляду справи. В позовній заяві вказує, що 22.12.1979 р. вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO] З грудня 2009 р. їх сімя фактично розпалась, в цей час вони звернулись до органів РАЦС з заявою про розірвання шлюбу. В період шлюбу, за спільні кошти, ними було придбано 2/3 частини квартири № 103 в житловому будинку № 34а по вул.Кузнецова в м.Запоріжжя та 3 земельні ділянки - № 84, 129, 224, розташовані в садівницькому товаристві Абразивник № 2на території Приморської сільської Ради Василівського району Запорізької області. Земельні ділянки № 84 та № 224 приватизовані на імя [PERSON], а земельна ділянка № 129 на її імя. Враховуючи, що спільне користування квартирою буде неможливим, за позовом просить визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири, що належить відповідачу, та земельну ділянку № 129, а земельні ділянки № 84 та № 224 залишити у власності [PERSON] В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав. Дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення позивача, відповідача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з нижченаведених підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач уклали шлюб 22.12.1979 р., питання щодо розірвання якого вирішується (зв. а.с.12). Під час шлюбу, на підставі договору купівлі-продажу від 05.12.2002 р., [PERSON] та [PERSON] придбали по 1/3 частині квартири [ADDRESS] (а.с.5,6,7). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ЗП № 021727 від 11.09.2002 р., [PERSON] є власником земелної ділянки № 84 площею 0,05 га, розташованої на території сад.тов.Абразивник-2Приморської сільської Ради Василівського району Запорізької області (а.с.9). На імя відповідача зареєстрована також земельна ділянка № 224 площею 0,0530 га (а.с.11) Як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 490390 від 16.12.2009 р., [PERSON] є власником земельної ділянки № 129 площею 0,0493 га, розташованої на території СГОК Приморської сільської Ради Василівського району Запорізької області (а.с.10). Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Ч.1 ст.70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи позицію сторін щодо вирішення питання розподілу майна, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 20.09.2011 р. з позовом про стягнення аліментів та коштів на її утримання. В позові зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12.10.2007 р., в даний час вирішується питання про його розірвання. Від спільного подружнього життя мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] Дитина проживає разом з нею та повністю знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча працює та має змогу надавати кошти для забезпечення дитини. Крім того, позивач зазначає, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і також потребує матеріального забезпечення. За позовом [PERSON] просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до повноліття дитини. Також позивач просить стягнути з [PERSON] кошти на її утримання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення [PERSON] трирічного віку. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просить їх задовольнити Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Судом розяснено відповідачу положення ч.4 ст.174 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію позивача, відповідача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Згідно свідоцтва про народження позивач і відповідач мають спільну дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем (а.с.7,10). [PERSON] перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як передбачено ст..ст.75, 84 Сімейного кодексу України подружжя повинне матеріально підтримувати один одного. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позову [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудовані споруди, вказуючи на те, що їм на підставі свідоцтва на право власності №37069 від 10.11.2006 року належить на праві спільної власності квартира №83 в б. 6 по вул. Гагаріна в Приморському районі м. Маріуполя. З метою поліпшення комфортності та покращення зручності мешкання було виконано демонтування частини стіни, що несе, між кухнею літ. 7 та житловою кімнатою літ. 6, в результаті чого була утворена спільна з кухнею столова літ. 6 загальною площею 16,5 м2 з шириною пройму до столової 2,95 м., а також збільшено площу обєднаного санвузла літ. 4 шляхом обєднання ванної кімнати та туалету. Прохали визнати за ними право власності на самочинно переобладнану квартиру [ADDRESS]. Позивачі в судове засідання не зявилась, надіславши на адресу суду лист, в якому прохали справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та прохають суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник Маріупольської міської ради не зявився, надіславши на адресу суду лист, в якому прохає справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.2 ст. 383 власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації. Як вбачається з наданих суду матеріалів [PERSON], [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. Згідно з висновком експерта від 06.09.2011 року несуча здатність та технічний стан будівельних конструкцій жилого будинку №6 по вул. Гагаріна не погіршено. Технічний стан квартири забезпечує її надійну та безпечну експлуатацію.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудовані споруди, вказуючи на те, що їм на підставі свідоцтва на спадщину належіть квартира [ADDRESS] в Приморському районі м. Маріуполя, що підтверджується свідоцтвом на право власності від 29.11.1993 року, довідкою Маріупольського БТІ №34917. У вищевказаній квартирі з метою покращення умов мешкання було зроблено перепланування, а саме зменшену житлову площу кімнати №9, зроблено дверний пройм з кухні до столової №5 переобладнано дверний пройм між кухнею та столовою, загальна площа згідно довідки БТІ від 09.03.2011 року складає 45,5 м2, загальна площа 61,4 м2. Прохали визнати за ними право власності на самочинно переобладнану квартиру [ADDRESS]. Позивачі в судове засідання не зявилась, надіславши на адресу суду лист, в якому прохали справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та прохають суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник Маріупольської міської ради не зявився, надіславши на адресу суду лист, в якому прохає справу розглянути за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.2 ст. 383 власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації. Як вбачається з наданих суду матеріалів [PERSON], [PERSON] належить квартира [ADDRESS]. Згідно з висновком експерта від 23.09.2011 року несуча здатність та технічний стан будівельних конструкцій жилого будинку №22 по вул. Лавицького не погіршено. Технічний стан квартири забезпечує її надійну та безпечну експлуатацію.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, а саме, на житловий будинок із господарськими спорудами та будівлями, що знаходиться по вулиці Жовтнева, 14, в с. Піща Шацького району Волинської області. Позовну заяву мотивувала тим, що 18 лютого 2009 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй нерухоме майно, а саме, житловий будинок із господарськими спорудами та будівлями, що знаходиться за вищевказаною адресою. За життя вона розпорядилась належним їй майном, склавши заповіт, який посвідчено секретарем виконкому [PERSON] сільської ради Шацького району Волинської області 27 травня 2004 року та зареєстровано в реєстрі за № 116, яким заповіла усе своє майно своїм донькам [PERSON] та [PERSON]. Вона, відповідно до ст.ст. 1269-1270 ЦК України, в установленому законом порядку прийняла спадщину шляхом подання заяви до Шацької державної нотаріальної контори. Її сестра, [PERSON], рахується такою, що відмовилась від спадщини, оскільки в передбачений законодавством шестимісячний строк подала в нотаріальну контору заяву про відмову від спадщини. Спадкоємців обовязкової частки, які б прийняли спадщину немає. Однак у звязку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно на імя спадкодавця, в нотаріальному порядку позивач не може оформити свої спадкові права. Просить визнати її в порядку спадкування за заповітом власником житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, що знаходиться по вулиці Жовтнева, 14, с. Піща Шацького району Волинської області. Позивач в попереднє судове засідання не зявилась, проте подала заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Волинської області в попереднє судове засідання не зявився, однак подав до суду письмову заяву, про те, що позов визнає, просить проводити судове засідання за відсутності представника відповідача. Проаналізувавши обставини справи, представлені докази, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню і рішення про задоволення позову може бути ухвалене в попередньому судовому засіданні. На підставі статей 328, 392, 1223, 1269, 1296 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

ВАТ [PERSON] банк Авальзвернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій зазначає, що 15 травня 2008 року між сторонами був укладений кредитний договір, відповідачем з умови договору не виконуються. Заборгованість за договором становить 181569 грн. 38 коп.. У звязку з наведеним позивач просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала в повному обсязі і просить суд задовольнити позовні вимоги, постановивши заочне рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою яка наявна в матеріалах справи, заперечень щодо позову та клопотань про відкладення справи до суду не направив, тому суд вважає, за можливе розглянути даний спір у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши представника позивача, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 14 травня 2008 року між позивачем та відповідачем по справі був укладений кредитний договір , згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 32000 доларів США (а.с. 5-8). Відповідач всупереч умовам договору не сплатив в повному обсязі платежі, передбачені договором, і допустив виникнення заборгованості, яка складається з залишку несплаченого кредиту ,заборгованості по процентам за користуванням кредитом, заборгованості по комісії за користуванням кредитом, пені за несвоєчасні виконання за договором в розмірі 181569 грн. 38 коп., що підтверджується вказаним договором та розрахунком заборгованості (а.с. 18-19). Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір між сторонами відповідає формі, передбаченій ст. 1055 ЦК України. Тому суд вважає позовні вимоги правомірними і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Вимоги позивача про стягнення з відповідача 1700 грн. 00 коп. судового збору та судових витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу в розмірі 120 грн., які були сплачені позивачем , суд вважає необхідним задовольнити, оскільки ці витрати були понесені позивачем внаслідок неправомірної відмови відповідача від виконання зобовязання по договору і повязаним з цим зверненням до суду. Дані вимоги відповідають ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

15 липня 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] зареєстрованого 12 червня 1993 року у Світильнянській сільській раді Броварського району Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 9. В обґрунтування позовних вимог позивач пославсь на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Подружжя не зійшлося характером та поглядами на життя. Між сторонами постійно виникають сварки. Сторони втратили один до одного почуття кохання та поваги. З грудня 2010 року сторони не проживають разом, не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і просила його задовольнити з наведених у ньому підстав. Додала, що відповідач зловживає алкогольними напоями. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування їх до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 12 червня 1993 року зареєстрували шлюб у Світильнянській сільській раді Броварського району Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 9. Від спільного шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво серії БК № 473988, виданого Світильнянською сільською радою Броварського району Київської області від 30 жовтня 1993 року. Сторони не зійшлися характерами та між ними постійно виникали сварки. Подружжя проживає окремо з 2010 року, не підтримує подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. При встановлених обставинах, коли ні позивач ні відповідач не виявили бажання до примирення, їхнє подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б їхнім особистим інтересам, оскільки б це було примушуванням до шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

11 липня 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] зареєстрованого 03 жовтня 2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 727. В обґрунтування позовних вимог позивач пославсь на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Подружжя не зійшлося характером та поглядами на життя. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння і довіря. Позивач не бажає зберегти шлюб, так як це суперечитиме його інтересам. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала і просила його задовольнити з наведених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування їх до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 03 жовтня 2009 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 727. Від спільного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-ОК № 148586 від 24 березня 2010 року. Сторони не зійшлися характерами та між ними зникли взаєморозуміння та довіря. При встановлених обставинах, коли ні позивач ні відповідач не виявили бажання до примирення, їхнє подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б їхнім особистим інтересам, оскільки б це було примушуванням до шлюбу.

Outcome: approved