Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-07 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. У своєму позові та у судовому засіданні позивач пояснила, що у вересні 2007 року [PERSON] звернувся до неї з проханням про надання йому позики в сумі 10 000 гривень. Оскільки грошей у позивача не було, вирішили отримати гроші через установу АКБ «Індустріалбанк» на ім*я [PERSON] Після отримання кредиту [PERSON] склав розписку, якою підтвердив факт отримання грошей в сумі 10 000 грн. та зобов*язався протягом трьох років погасити борг. Але, борг він не намагався повернути, то позивач змушена була сама погашати заборгованість перед банком. Позивач вважає, що матеріальна шкода, яка їй заподіяна складається з наступного: основний борг 10000 грн., відсотки- 3446,92 грн., упущена вигода 5400 грн., відсотки річних - 900 грн., витрати на правову допомогу -3000 грн, а разом 22746,92 грн. У судовому засіданні позивач свій позов підтримала і просить стягнути з [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 22746,92 грн. та 3000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов [PERSON] не визнав у повному обсязі і звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про осопорювання договору позики, в якому вказав, що він перебував у дружніх стосунках з [PERSON] У 2007 році вона звернулася до нього з проханням підстрахувати її перед матір*ю, яка не знає, що вона уклала кредитний договір і написати розписку проте, що банківський кредит вона оформила для [PERSON] Відповідач написав цю розписку як друг і товариш, але грошей від [PERSON] він не отримував. Відповідач вважажє, що позивач [PERSON] ввела його в оману і він написав розписку під впливом обману з боку [PERSON] Представник відповідача у судовому засіданні просить у задоволенні позову [PERSON] відмовити, а зустрічний позов [PERSON] задовольнити. Дослідивши докази по справі, вислухав пояснення сторін, доводи представника позивача та представника відповідача, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] задоволеннюне підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей,визначених родовими ознаками. Відповідно до п. 2 ст. 1047 ЦКУ на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання абоодностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності занеможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму ванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. У судовому засіданні відповідач [PERSON] підтвердив той факт, що дійсно він склав розписку і не заперечував проти її дійсності. На думку суду, доводи відповідача [PERSON] про оспорювання договору позики внаслідок обману з боку [PERSON] не знайшли жодного доказу у судовому засіданні, є безпідставні, і такі, що не відповідають дійсності. Згідно ст.230 ЦК України обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Із пояснень сторін у судовому засіданні встановлено, що з боку позивача [PERSON] не мало місце обман, оскільки, [PERSON] було відомо, що кредитний договір оформлен на ім*я [PERSON] і у випадку несплати кредиту, банк буде пред*являти вимоги саме до [PERSON], а не до нього, [PERSON] Суд вважає, що в даному випадку обман мав місце з боку відповідача [PERSON], який використовуючі дружні і близькі стосунки з позивачем, обманним шляхом отримав від неї гроші. Враховуючи, що між сторонами фактично виникли правовідносини з приводу укладання договору позики, а не грошові зобов*язання, то в частині стягнення інфляції, річних відсотків та упущеної вигоди позовні вимоги [PERSON] не знайшли свого обгрунтування і тому в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чт бездіяльністю, вішкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті. Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи характер і тривалість страджань, які були завдані протиправними діями відповідача, суд приходе до висновку, що [PERSON] було завдано моральну шкоду, але розмір, який вказала [PERSON] не відповідає вимогам розумності і справедливості. На думку суду, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню в частині відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 000 грн. Таким чином, суд приходе до висновку, що позов [PERSON] частково знайшов свої докази і обгрунтування у судовому засіданні і тому підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] своїх доказів та обгрунтування не знайшов і тому задоволенню не підлягає.

Outcome: partial