Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-04 00:00:00

Позивач в березні 2010 року звернувся до суду із позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором . В обґрунтування своїх позовних вимог в позовній заяві позивач посилався на те, що 13.06.2008 року між АКБ УкрСиббанк, найменування змінено на Публічне акціонерне товариство УкрСиббанкна підставі заміни Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи від 18.12.2009 року та [PERSON] ( Відповідач -1) був укладений Договір про надання споживчого кредиту ( при застосуванні ануїтетної схеми погашення) №11359219000, відповідно до якого вона отримала кредит в іноземній валюті в розмірі 66000 доларів США, в порядку і на умовах зазначених в кредитному договорі,. Повернення суми кредиту та сплати процентів здійснюється шляхом сплати ануїтетних платежів в розмірі 589,00 доларів США з терміном повернення не пізніше 13 червня 2029 року. 13.06.2008 року між банком та [PERSON] (Відповідач -2) був укладений договір поруки №11359219000/2, відповідно до якого Відповідач -2 зобовязався відповідати за повне та своєчасне виконання відповідачем -1 всіх його зобовязань перед банком за кредитним договором №11359219000 від 13 червня 2008 року. 13.06.2008 року між банком і [PERSON] (Відповідач -3) був укладений договір поруки №11359219000/3, відповідно до якого Відповідач -2 зобовязався відповідати за повне та своєчасне виконання відповідачем -1 всіх його зобовязань перед банком за кредитним договором №11359219000 від 13 червня 2008 року. Відповідач 1 належним чином не виконує свої зобовязання за кредитним договором. Станом на 01.03.2010 року загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 570665 грн. 55 коп., яку просили стягнути солідарно із відповідачів та судові витрати по справі. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги не визнала та подала зустрічну позовну заяву ( а.с. 37-39). В обґрунтування заявлених позовних вимог за зустрічним позовом послалася на те, що між нею та АКБ УкрСиббанк 13 червня 2008 року було укладено договір про надання споживчого кредиту ( при застосуванні ануїтетної схеми погашення) № 11359219000. Зазначений договір був укладений сторонами із зазначенням його змісту на основі стандартної форми, запропонованої банком для будь-яких клієнтів фізичних осіб. На час укладання кредитного Договору позивачем була достовірно надана інформація відповідачу про фінансово-майновий стан та відповідно до умов надання кредитних коштів була надана довідка про отримання доходу у національній валюті України за шість місяців. Відповідно до п.1.1 Кредитного договору [PERSON] зобов'язався надати Позичальнику однією сумою, а Позичальник зобов'язувався прийняти, належним чином використати і повернути [PERSON] кредит ( грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 66000 доларів США 00 центів, та сплатити проценти за його користування плату за Кредит в порядку і на умовах, зазначених Договором. Вказана сума кредиту дорівнювала еквіваленту 320383 грн. 80 коп., за курсом [PERSON] [PERSON] України на день укладання договору. Відповідно до п.1.3.1 Договору за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредитку, процентна ставка встановлюється в розмірі 9% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов договору. Згідно з частиною 4 п.1.2.2 Договору позивач зобовязується повертати суму кредиту та проценти шляхом сплати ануїтет них платежів у розмірі 589,00 доларів США в день сплати ануїтет них платежів. В забезпечення виконання зобовязань за даним Договором було укладено Договір іпотеки №11359219000/1 від 13 червня 2008 року. Відповідно до умов вказаного договору іпотеки, позивач передав відповідачу іпотеку нерухоме майно двокімнатну квартиру загальною площею 43,3 кв.м., житловою 26,9 кв.м., яка розташована у [ADDRESS], на яка на даний час використовується сімєю Позивача. Позивач вважає, що чинним законодавством не було надано право здійснювати використання готівкової іноземної валюти при здійсненні платежів за спірним договором кредиту та внесення плати за користування кредитом на користь [PERSON] шляхом внесення доларів США в касу [PERSON]. На момент укладання спірного кредитного договору законодавством України не було надано права громадянам України здійснювати валютні операції, зокрема виконувати грошові зобовязання за кредитним договором в іноземній валюті. Крім того, на день укладання кредитного Договору іноземний курс валюти становив 1 долар -4,85 грн., та на сьогоднішній день становить 1 долар -8 грн. Отже існує істотна зміна становища, щодо виконання боргових зобовязань за кредитним Договором. Тобто з підвищенням курсу іноземної валюти, сума боргу значно зросла, яку позивачу необхідно сплачувати, в звязку з чим значно погіршився його фінансовий стан. Просила: визнати недійсним Договір про надання споживчого кредиту ( при застосуванні ануїтетної схеми погашення) №11359219000 від 13.06.2008 р.; визнати недійсним Договір іпотеки №11359219000/1 від 13 червня 2008 року, укладений між позивачем та відповідачем і посвідчений нотаріально приватним нотаріусом міського нотаріального округу [PERSON] зареєстрованим в реєстрі за №1593 від 13.06.2008 р.; зобовязати відповідача прийняти у позивача суму у розмірі 286222 грн. 00 коп. (двісті вісімдесят шість тисяч двісті двадцять дві гривні 00 коп.) з розстрочкою платежів на 180 місяців, за таких умов, що місячний платіж буде складати 1590 грн. 13 коп. ( Одна тисяча пятсот девяносто гривень 13 коп.); зобовязати приватного нотаріуса міського нотаріального округу [PERSON] виключити з реєстру іпотеки та заборону відчуження нерухомого майна, яке було передано у іпотеку за Договором іпотеки укладеним між Позивачем та відповідачем 13 червня 2008 року, а саме нерухоме майно двокімнатну квартиру, загальною площею 43,3 кв.м., житловою площею 26,9 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], яка належить позивачу; та покласти судові витрати на відповідача. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив суд позов задовольнити, в задоволені зустрічної позовної заяви просив відмовити, оскільки заявлений зустрічний позов є безпідставним та необґрунтованим. Відповідачка [PERSON] та представник відповідачки в судове засідання зявилися, позовні вимоги не визнали та просили суд задовольнити зустрічну позовну заяву. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] в судове засідання не зявилися. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги ПАТ УкрСиббанкпідлягають задоволенню, а зустрічна позовна заява [PERSON] не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі Договору про надання споживчого кредиту ( при застосуванні ануїтетної схеми погашення) №11359219000 від 13.06.2008 року АКБ УкрСиббанк надав кредит [PERSON] в сумі 66000 доларів США . Відповідно до п.1.1 Кредитного договору [PERSON] зобов'язується надати Позичальнику однією сумою, а Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати і повернути [PERSON] кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 66000,00 ( Шістдесят шість тисяч ) доларів США 00 центів та сплатити проценти за його користування шляхом внесення ануїтетних платежів в порядку і на умовах визначених договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 320383,80 (Триста двадцять тисяч триста вісімдесят три ) грн. 00 коп. за курсом [PERSON] [PERSON] України на день укладання договору. Відповідно до п.1.2. строк кредитування починається 13 червня 2008 року та відбувається згідно з графіком погашення кредиту згідно Додатку № 2 до Договору, але не пізніше 13 червня 2029 року. Позичальник зобовязується повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 589 доларів США 00 цен. в день сплати ануїтетних платежів. Відповідно до п.1.3. даного Кредитного договору Позичальник сплачує проценти за користування кредитом у розмірі 9,000 відсотків річних на умовах цього договору. Відповідно до п.2.1. Кредитного договору у забезпечення виконання зобов'язань Позичальника: приймається застава нерухомості, а саме квартира, загальною площею 43,3 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та є власністю [PERSON] та порука [PERSON] і [PERSON] ( а.с. 6-10). Згідно до п.2 Додаткової угоди №1 по Договору про надання споживчого кредиту №11359432000/2 від 13.06.2008 року, [PERSON] зобовязується надати позичальнику кредитні кошти в іноземній валюті, Долар США, в сумі 2970 доларів США, що дорівнює 14417,27 грн., а відповідно до п.3 Договору позичальник зобовязаний повернути кредит ( транш) у повному обсязі в термін та розмірах, що встановлені Графіком погашення кредиту згідно Додатку №1 Додаткової угоди до Договору , але в будь-якому випадку не пізніше 13.06.2009 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов цього Договору ( а.с.11-14). Відповідно до Додаткової угоди №2 від 04 лютого 2009 року позичальник зобовязується повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 600 доларів США ( а.с.15). Відповідно до Договору іпотеки №11359219000/1 від 13 червня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №1594 Іпотекодавець [PERSON] передала в іпотеку Іпотекодержателю - [PERSON] квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 13.06.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстраційним номером1593 ( а.с. 105-109). Відповідно до договору поруки №11359219000/2 від 13.06.2008 року укладеним між АКБУкрСиббанкі [PERSON], останній зобовязується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобовязань перед кредитором, що виникли з кредитного Договору про надання споживчого кредиту №11359219000/11359432000 від 13 червня 2008 року, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому ( а.с.16). Відповідно до договору поруки №11359219000/3 від 13.06.2008 року укладеним між АКБУкрСиббанкі [PERSON], останній зобовязується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх її зобовязань перед кредитором, що виникли з кредитного Договору про надання споживчого кредиту №11359219000/11359432000 від 13 червня 2008 року, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому ( а.с.17). З 18 грудня 2009 року правонаступником всіх прав та обовязків позивача Акціонерного комерційного інноваційного банку УкрСиббанкє Публічне акціонерне товариство УкрСиббанк, що підтверджується Статутом [PERSON] акціонерного товариства УкрСиббанк в новій редакції, зареєстрованого 18.12.2009 року за № 14801050045005624, Свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи ПАТ УкрСиббанк(серія А01 № 423320), виданим 18.12.2009 року виконавчим комітетом Харківської міської ради ( а.с.23-26). Відповідачка суму кредиту використала, про що не заперечувала в судовому засіданні. Однак, у призначений строк повернення кредитних коштів та сплату відсотків не здійснювала. У зв`язку з чим заборгованість по кредиту станом на 01.03.2010 року склала: 570665 грн. 55 коп. із яких : залишок заборгованості за кредитом 65853,73 долари США, що в еквіваленті становить 526171 грн. 30 коп.; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 5168,78 доларів США, що в еквіваленті становить 41298 грн. 55 коп.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 31,44 доларів США, що в еквіваленті становить 251 грн. 21 коп., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом 368,52 доларів США, що в еквіваленті становить 2944 грн. 49 коп. ( а.с.22) Обґрунтовуючи позовні вимоги по зустрічній позовній заяві щодо недійсності кредитного договору, договору іпотеки позивачка та її представник посилалися на укладання договору в іноземній валюті, валюті відмінній від гривні України, та використання іноземної валюти за спірним договором, як засобу платежу, що є порушенням ст. 5 Декрету Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролю. Вважають, що єдиним законним засобом платежу, який застосовується при проведені розрахунків між резидентами на території України є гривня. Крім того існує істотна зміна становища, щодо виконання боргових зобовязань за Кредитним Договором, тому що з підвищенням курсу іноземної валюти, сума боргу значно зросла. Відповідно до ст.7 Господарського кодексу України та ст.4 ЦК України відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно - правовими актами Президента України та Кабінету міністрів України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами. Згідно зі ст.99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. За приписами ст.35 Закону України Про [PERSON] України, ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролювід 19.02.1993 року № 15-93 гривня ( банкноти і монети) як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України, який приймається усіма фізичними і юридичними особами без будь-яких обтяжень на всій території України за всіма видами платежів, а також для зарахування на рахунки, вклади, акредитиви та для переказів. Статтею 524 ЦК України передбачено, що зобовязання має бути виражено у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті. Згідно до ст.192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю нам всій території України, є грошова одиниця України гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.3 ст.533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобовязаннями допускається у випадках, порядку та на умовах встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Право [PERSON] здійснювати операції в іноземній валюті передбачено Законом України Про банки і банківську діяльність, Декретом Кабінету міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролю, Законом України Про [PERSON] банк України. Відносини, повязані з ліцензуванням певних видів господарської діяльності, регулюються законом. Законом України Про банки і банківську діяльністьпередбачено, що [PERSON] має право здійснювати банківську діяльність тільки після отримання банківської ліцензії, банківська ліцензія видається НБУ (ст.19 Закону). Відповідно до ст.47 вищеназваного Закону на підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати операції з розміщення залучених коштів від свого імені на власних умовах та на власний ризик. Статтею Декрету Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання і валютного контролю( надалі Декрет) передбачено, що [PERSON] банк України видає індивідуальні та генеральні ліцензії на здійснення валютних операцій, які підпадають під режим ліцензування згідно з цим Декретом. Генеральні ліцензії видаються комерційним банкам та іншим фінансовим установам України, національному оператору поштового звязку на здійснення валютних операцій, що не потребують індивідуальної ліцензії, на весь період дії режиму валютного регулювання. Індивідуальні ліцензії видаються резидентам і нерезидентам на здійснення разової валютної операції на період, необхідний для здійснення такої операції. Відповідно до п.п. в, гч.4 ст.5 Декрету індивідуальні ліцензії потребують, в тому числі, операції щодо: надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі; використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави. Водночас, відповідно до п.1.5 Положення про порядок видачі [PERSON] банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, використання іноземної валюти яки засобу платежу без ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк ( ця норма стосується лише тих операцій уповноваженого банку, на здійснення яких [PERSON] банк видав йому банківську ліцензію та письмовий дозвіл на здійснення операції з валютними цінностями). Наявність у [PERSON] генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій є підставою для здійснення [PERSON] операцій з валютними цінностями, в тому числі операцій з використання іноземної валюти як засобу платежу. Відповідно до п.2.3 цього Положення за умови отримання письмового дозволу НБУ банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями по залученню та розміщенню іноземної валюти як засобу платежу. Відповідно до п.5.3 Положення письмовий дозвіл на здійснення операцій з валютних цінностями є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій згідно з Декретом КМУ №15-93. Таку ліцензію видано відповідачу видано [PERSON] [PERSON] України 14.12.2001 року за №75 на право здійснення банківських операцій, в тому числі щодо розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик операцій, та надано письмовий дозвіл від 19.11.2002 року №75-2 на право здійснювати операції з валютними цінностями. Таким чином, банк на підставі банківської ліцензії має право здійснювати кредитування в іноземній валюті, в тому числі операцій з надання кредитів в іноземній валюті на підставі отриманої від НБУ банківської ліцензії та дозволу на здійснення валютних операцій, а відтак, вираження в іноземній валюті грошового зобовязання за кредитним договором відповідає вимогам чинного законодавства. Відповідно до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України) . Свобода договору означає можливість сторін вільно визначити зміст договору, який вони укладають і формують його конкретні умови. Зміст договору становлять умови ( пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства ( ч.1 ст.628 ЦК України). Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність ( п.6 ч.1 ст.3 ЦК України). Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою ст.203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, або одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнано недійсним (оспорюваний правочин) . Отже, вирішуючи спір про визнання правочину недійсним, належить встановити наявність саме тих обставин, з якими закон повязує недійсність правочинів, зокрема: відповідність змісту правочину вимогам Цивільного Кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; правоздатність сторін правочину, свободу волевиявлення учасників правочину та відповідність волевиявлення їх внутрішній волі; спрямованість правочину на реальне настання правових наслідків, що зумовлені ним. В судовому засіданні встановлено, що укладання між [PERSON] та відповідачем кредитного договору в іноземній валюті відповідає вимогам чинного законодавства, суд не вбачає суперечності кредитних відносин за спірним договором звичайним умовам кредитування та сучасній діловій практиці, та з огляду на обставини справи підстав визнання кредитної угоди та договору іпотеки недійсними, виходячи із викладеного суд не вбачає законних підстав для задоволення зустрічної позовної заяви в повному обсязі. Як вбачається із матеріалів справи [PERSON] взяті зобовязання за кредитним договором не виконує. Відповідно до п.12.1 сторони погодили, що у випадку настання обставин визначених у п.п.2.3, 4.9, 5.3,5.5,5.6,5.8,5.10,8.4,10.2,10.14 цього Договору та направлення на адресу позичальника повідомлення ( вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим Договором протягом 31 календарного дня з дати одержання повідомлення від [PERSON]. Вимоги повідомлення відповідача [PERSON] направлені 16.12.2009 року ( а.с.18,19,20,21). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязань, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Виходячи із вищевикладеного позовні вимоги ПАТ УкрСиббанк знайшли своє підтвердження в судовому засіданні із відповідачів підлягає стягненню солідарно заборгованість по кредитному договору. Підстав для звільнення відповідачів від сплати зазначеної суми, або зменшення її розміру судом не встановлено. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача [PERSON] акціонерного товариства УкрСиббанкпідлягають стягненню солідарно судові витрати по справі в розмірі 1820 грн. 00 коп. Оскільки при подачі зустрічної позовної заяви позивачкою не оплачувався судовий збір, в задоволені зустрічної позовної заяви їм відмовлено, то з неї підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 17 грн.00 коп.

Outcome: approved