Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-17 00:00:00

Позивач публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" в особі Відділення "Тернопільська регіональна дирекція" звернулось до суду із позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Посилається на те, що 03.03.2008 року між сторонами укладено кредитний договір № 315/17-40341, згідно умов якого [PERSON] надано кредит у сумі 20 000 грн. зі сплатою 30% річних за користування кредитними коштами терміном на 3 роки до 02.03.2011 року. Однак відповідач [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобовязання, обумовлену щомісячну плату кредиту та відсотків за користування кредитом сплачує з порушенням погодженого сторонами графіку, який є додатком до договору, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість за кредитом та процентами, яка з врахуванням пені за прострочення виконання зобов'язань становить 88 423,60 грн. Просить стягнути солідарно вказану заборгованість з відповідачів [PERSON] та [PERSON] (поручителя). У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на мотиви, викладені у позовній заяві. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися та не повідомили суд про причини неявки, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. За згодою позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідачів та ухвалення повторного заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено наступні обставини. 03 березня 2008 року між ТФ ВАТ "ВТБ Банк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство ВТБ Банк та [PERSON] Петиром Васильовичем був укладений кредитний договір № 315/17-40341, за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти (кредит) у сумі 20 000 грн. на строк 3 роки до 02.03.2011 року із сплатою процентів за користування кредитом 30% річних, а позичальник зобовязався використати кредит на передбачені договором цілі, повернути кредит та сплатити проценти за його користуванням ат виконати інші зобовязання в порядку та строки, передбачені кредитним договором. Для забезпечення даного договору 03.03.2008 року між ВАТ ВТБ Банк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство ВТБ Банк, та [PERSON] укладено договори поруки №315/17-40341, згідно якого поручитель [PERSON] взяла на себе зобовязання перед кредитором відповідати за виконання позичальником всіх його зобовязань, що виникають із кредитного договору №315/17-40341 від 03.03.2008 року в повному обсязі. П. 4.1 кредитного договору № 315/17-40341 передбачено, що позичальник зобовязаний повернути банку отриманий кредит та сплатити проценти за його користуванням у валюті кредиту до 02.03.2011 року у розмірі та порядку встановленому п.п. 8.1, 8.2, 8.3 кредитного договору. Відповідно до п.п. 8.1, 8.2, 8.3 кредитного договору визначено, що починаючи із березня 2008 року щомісячно позичальником здійснюється сплата банку процентів у розмірі 30% річних та погашення кредиту рівними частинами у розмірі 555,56грн. в період з 25 по останній робочий день кожного місяця згідно з додатком № 1 до цього кредитного договору (Графік повернення кредиту і сплати процентів та розрахунок вартості супутніх послуг), який є невідємною частиною договору. У відповідності до п. 9.1 кредитного договору, у випадку прострочення виконання позичальником своїх зобовязань щодо повернення кредиту та/або сплати процентів, а також комісій позичальник сплачує неустойку у вигляді пені в розмірі 0,5 % в день від суми невиконаних зобовязань. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позовна заява ПАТ "ВТБ Банк" підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Відповідно до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. У разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковий для виконання сторонами. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. За ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст.1048 ЦК України встановлено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором № 315/17-40341 від 03.03.2008 року не виконує належним чином. Згідно поданого позивачем розрахунку, станом на 29.08.2011 року заборгованість відповідача [PERSON] за кредитним договором № 315/17-40341 від 03.03.2008 року становить 88 423,60 грн., в тому числі: 18 963,70 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 32 619,77 грн. пеня за прострочений кредит; 13 148,76 грн. прострочена заборгованість за відсотками; 23 691,37 грн. - пеня за прострочені відсотки. Частиною 3 ст. 551 ЦК України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. За таких обставин, розмір пені значно перевищує розмір збитків, а тому, суд вважає, що сума пені підлягає до зменшення до розміру заборгованості по тілу кредиту та процентах за його користування до 32112,46грн.(88423,6грн. - 56311,14грн.). Аналізуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що у даному випадку мають місце порушення з вини відповідачів прав позивача, які підлягають захисту шляхом солідарного стягнення із [PERSON], [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 315/17-40341 від 03.03.2008 року у розмірі 64224,92грн. (32112,46грн. + 32112,46грн.). На підставі наведеного,

Outcome: partial