Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-06 00:00:00

13.09.2011 року [PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що 15.08.2007 року між нею та філією «Миколаївське регіональне управління» ЗАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитну угоду № 30МЮ/2007, відповідно до якої вона отримала у позику 110\~000 грн. строком до 18.08.2012 року під 19% річних. В січні 2009 року банком відсоткова ставка за кредитом була підвищена до 29, 19 %. В результаті позивачка звернулася до суду із позовом про заборону збільшення розміру відсоткової ставки за кредитом. 20.08.2009 року Заводським районним судом м. Миколаєва було прийняте рішення, яке набрало законної сили 31.08.2009 року, на користь позивачки, визнано її право на здійснення виплат на рівні 19% річних. Однак двічі протягом 2010 року до позивачки банком було предявлено позовні заяви, підставою яких банк вказав не сплату позивачкою кредиту та процентів в розмірі 29,19 % річних. Також позивачка вказує, що отримує постійні телефонні дзвінки від представників банку, як вдень так і вночі, а також листи із вимогою про погашення кредитного боргу із врахування підвищеної відсоткової ставки. Навязливість та безпідставне вимагання в неї грошових коштів представниками банку завдає її моральну шкоду, фізичні страждання, які зокрема полягають у хвилюванні, переживанні та стресових ситуаціях. Оцінює розмір завданої їй моральної шкоди в сумі 5000 грн., яку просить стягнути з відповідача на її користь. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] повністю підтримали заявлений позов, просили його задовольнити, також просили судові витрати покласти на відповідача. Представник відповідача вдруге в судове засідання не зявився, хоча банк неодноразово належним чином був повідомлений про дату та час проведення судового розгляду, про що свідчать повідомлення «Укрпошти» із підписом уповноваженої особи банку про отримання судових повісток. Від банку будь-яких повідомлень про причини неявок його представника до суду не надходило, заяви про розгляд справи за відсутності відповідача не надано, суму моральної шкоди відповідач не оспорює. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши надані суду письмові докази, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно Кредитної угоди № 30МЮ/2007 від 15.08.2007 року, укладеної між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], остання отримала в кредит 110\~000 грн. строком до 15.08.2012 року. Згідно п. 4.1 угоди за користування кредитними коштами сторони угоди домовилися про сплату відсотків в розмірі 19% річних. Із рішення № 2-7341/2009 року Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.08.2009 року, яке набрало законної сили 31.08.2009 року вбачається, що судом визнано неправомірним підвищення ЗАТ КБ «ПриватБанк» в особі Миколаївського регіонального управління в односторонньому порядку відсоткової ставки за кредитним договором №30МЮ/2007 від 15.08.2007 року, укладеним ЗАТ КБ «ПриватБанк» в особі Миколаївського регіонального управління та [PERSON] Крім того, за [PERSON] визнано право здійснювати сплату відсотків за вказаним кредитним договором зі ставкою 19% річних, починаючи з лютого 2009 року. Судовим рішення встановлено, що підвищення позивачці відсоткової ставки з 01.02.2009 року до 30% (лист банку від 08.01.2009 року) не ґрунтується на вимогах закону та умовах договору, порушує права позивачки, суперечить рішенню суду. Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Із копії позову наданого позивачкою, вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк» (вих. № 06.206 від 18.10.2010 року), який є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк», предявляло позовні вимоги до [PERSON] про звернення стягнення шляхом вилучення у неї належного їй на праві власності заставленого рухомого майна (газової плити, водонагрівача, тощо), про звернення стягнення на належні їй житловий будинок та земельну ділянку. В обґрунтування своїх позовних вимог банк вказує, що [PERSON] отримала кредит під 29,19% річних, надає відповідний розрахунок із врахування такої річної ставки по процентам. Даний позов ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області № 2-2451/2010 року від 20.12.2010 року було залишено без розгляду через неявку представника позивача по справі ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідач також звертався до суду із аналогічним позовом і 09.02.2010 року, про що свідчить копія ухвали Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області № 2-503/2010 року від 20.05.2010 року. Отже, відповідач всупереч рішення суду № 2-7341/2009 року, яке набрало законної сили, вимагає від позивачки сплати підвищеної процентної річної ставки, тобто визначально діє всупереч закону і грубо порушує права позивачки, що дійсно приводить позивачку до стресових ситуацій та завдає їй моральних страждань. Доказів на підтвердження нічних телефонних дзвінків представників банку позивачка не наддала однак і банком такі твердження не оспорювавлись і не спростовані. Статтею 23 ЦК та Постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» моральна шкода визначена як втрата немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, завданих фізичній особі чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до загальних підстав деліктної відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправна поведінка заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправною поведінкою заподіювача та вина. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачкою частково доведені обставини, викладені в позові. Відповідачем заперечень проти позову, доказів по справі не надано. Суд визнає, що протиправними діями банку порушено спокій, звичайний уклад життя [PERSON], що призводить до нервування і стресів. Оскільки встановлено порушення прав позивачки з боку відповідача, в силу ст. 1166 ЦК України, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Крім того, на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід також стягнути понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки відсутні відомості про причину неявки відповідача, на підставі ч.4 ст. 169 та ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності та ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у даній справі доказів, на що позивачка та її представник погодились.

Outcome: partial