Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-03 00:00:00

ВАТ АК « Вінницяобленерго» в особі структурної одиниці «Замостянські електричні мережі» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, посилаючись на те, що 27.12.2007 року між позивачем та [PERSON], після прийняття в експлуатацію електроустановки споживача, було укладено договір № 022893 про користування електроенергією. Згідно умов договору, енергопостачальпик бере на себе зобов'язання надійно постачати споживачеві електроенергію у необхідних йому обсягах, відповідно до потужності 5кВт електроустановок споживача з гарантованим рівнем надійності, якості і безпеки, а споживач зобов'язується оплачувати одержану електроенергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені договором. 27.12.2007року споживачу було підключено еклектроустановку: лічильник типу ЦЕ №6803 В № 0711270308060702, потужністю 380 вольт /3-х фазний/, струм - 5-50 ампер, встановлено потужністю - 5кВт, клас точності - 1 з місцем встановлення опори повітряної лінії 0,4 кВт, з показниками на момент установки - 000015 /6 знаків/ та опломбовано пломбою енергопостачальника - 17225415. Згідно ГОСТ 6570-96 прилад обліку, встановлений у споживача, ЦЕ - 6803В- індукційний, призначений для обліку 3-х фазного струму, має 6 знаків, з яких всі повинні братись для розрахунку. Відповідно до облікових даних підприємства по особовому рахунку № 20220893 споживача було внесено в базу даних з початковими показниками - 000015 кВт. Розрахунки за спожиту електроенергію проводилися споживачем самостійно за розрахунковою книжкою, тому при знятті показників він не враховував всі 6 знаків приладу обліку та сплачував за 5-ти значними показниками. За період з 27.12.2007 року до дати зняття приладу обліку згідно акту про заміну засобу обліку № 0041583 - 02.03.2010 року, споживач частково здійснив такі платежі: 12.11.2008року - 24 грн. 36 коп. по тарифу 0,2436 грн. за 1 кВт/год - за 100 кВт/год; 30.12.2008року-580 грн. 10 коп. по тарифу 0,2436 грн. за 1 кВт/год за 2381 кВт/год; 05.05.2009року - 165 грн. 46 коп. по тарифу 0,2436 грн. за 1 кВт/год - за 679 кВт/год; 29.09.2009року - 600 грн. 00 коп. по тарифу 0,2436 грн. за 1 кВт/год - за 2463 кВт/год. Тобто, за весь період всього сплачено 1369 грн. 92 коп. за 5623 кВт/год. Фактично споживачем було спожито по показникам: 00015 кВт/год (встановлено) - 062349 кВт/год (знято) = 62334 кВт/год (різниця) х 0,2436 грн. (тариф) = 15184 грн. 57 коп. - 1369 грн. 92 коп. (оплачені 5623 кВт/год) = 13814 грн. 64 коп. (борг). Факти реального споживання електроенергії до дати зняття приладу з обліку фіксувались належним чином представниками енергопостачальника: в акті допуску в експлуатацію від 27.12.2007 року інженером - інспектором Юрко P. М. - 000015 кВт\\год; в грудні 2009 року рейдовою бригадою в складі: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в присутності представника споживача за його підписом виявлено, що показники на момент перевірки складали 062268 кВт/год без скарг на неправильну роботу лічильника; в березні 2010 року акт №0041583 електромонтером [PERSON] виявлено показники 062349 кВт/год при знятті лічильника. Після того, як споживач був поставлений до відома, що він неправильно розрахувався за спожиту електроенергію, у нього виникли сумніви щодо правильності роботи приладу обліку і скориставшись порядком, визначеним п. 16 ПКЕЕ споживача, після зняття та заміни на новий, було направлено на експертизу на комісію ВАТ «АК Вінницяобленерго». Висновком акту проведення експертизи лічильника №30-1494 від 15.03.2010 року комісією в складі: голови - [PERSON], членів - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та представника територіального органу Держспоживстандарту - [PERSON] встановила, що лічильник ЦЕ 6803В не придатний для подальшої експлуатації, не відповідає вимогам ТОСТ, електрично несправний /при навантаженні індикатор імпульсів не спрацьовує і лічильний механізм не рахує/. Даним висновком також встановлено, що неправильна робота - це невідповідність похибок /відхилень/ приладу вимогам нормативно - технічних документів, вимогам паспорту ПТЕ, самоходу приладу обліку не виявлено, а зафіксовано, що прилад обліку непридатний, так як не спрацьовує лічильний механізм, тобто, фактично зафіксовані на ньому показники відповідають реально спожитому. Не погоджуючись з висновком експертизи споживач звернувся до Центральної комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ та врегулювання спірних питань ВАТ «АК Вінницяобленерго», яка є органом, уповноваженим розглядати спірні питання, що виникають між споживачем та енергопостачальником. Протоколом №7 від 15.04.2010 року комісією було винесено рішення щодо залишення без змін акту про проведення експертизи лічильника №30-1494 від 15.03.2010 року та рекомендовано справу передати до суду з метою стягнення заборгованості. 16.03.2010року на адресу відповідача було направлено претензію з вимогою про сплату в 10-ти денний термін заборгованості, але відповіді чи оплати заборгованості на адресу підприємства не надходило. Відповідно до правил користування електроенергією для населення, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26.07.1999 року та методики №1416 затвердженої НКРЄ 22.11.1999 року сума встановлених збитків складає 13814 грн. 64 коп. Відповідач в добровільному порядку відшкодувати збитки відмовляється, вказані порушення тягнуть за собою зниження рівня енергетичної безпеки держави, незабезпечення ефективного функціонування та розвитку енергетичного комплексу, що безпосередньо впливає на державні інтереси. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до ВАТ АК «Вінницяобленерго» в особі структурної одиниці «Замостянські електричні мережі» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи тим, що згідно договору № 022893 енергопостачальник зобов'язаний надійно постачати споживачеві електричну енергію в необхідних йому обсягах, відповідно до потужності 5 кВт електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, якості та безпеки, а споживач зобов'язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами. Однак, електрична енергія [PERSON] у розмірі 62334 кВт/год не була одержана, даний показник на лічильнику виник в результаті його несправності, можливо і з вини енергопостачальника. 27.12.2007року на підставі договору №022893 для обліку отриманої електроенергії на опорі біля будинку №99 по вул. Першотравневій в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області був встановлений лічильник типу ЦЕ 6803 В № 0711270308060702 з показниками на момент установки 000015 кВт. Фактично споживання електроенергії почалося восени 2008 року. Рахунки за отриману електричну енергію [PERSON] проводив на підставі самостійно знятих показників лічильника за розрахунковою книжкою, так як всупереч умовам п.16.2 договору енергопостачальник рахунків під розписку не надав жодного разу. Так, 12.11.2008 року [PERSON] сплачено за 100 кВт/год 24 грн. 36 коп.; 30.12.2008року за 2381 кВт/год 580 грн. 10 коп.; 05.05.2009 року за 679 кВт/год 165 грн. 46 коп.; 29.09.2009 року за 2436 кВт/год 2436 грн. 00 коп., а разом за період з листопада 2008 року по вересень 2009 року спожито 5623 кВт/год, за які сплачено 1369 грн. 00 коп. 29.09.2009року оплата за спожиту електроенергію проводилась за останнім показником лічильника 5703 кВт/год, який був внесений [PERSON] у розрахункову книжку після перевірки і внесення показника 5685 кВт/год представником енергопостачальника в книжку споживача 01.09.2010 року. Жодних претензій у енергопостачальника за цей період до споживача не було. В кінці грудня 2010 року працівники енергопостачальника знімали показники з електролічильника споживача і надали якийсь листок для підпису, що саме там було зазначено [PERSON] не пам'ятає. Крім того, лічильник знаходиться не в будинку, а на опорі, на вулиці, а тому зняття показників і запис їх проводились працівниками енергопостачальника не в присутності споживача. В січні 2010 року [PERSON] хотів провести розрахунок за спожиту електроенергію, однак подивившись записи в розрахунковій книжці /попередня 5703 кВт/год/, показники електролічильника /62331 кВт/год / з'ясував, що показники лічильника не відповідають дійсності та вирішив, що лічильник несправний. Його сумніви щодо неправильності роботи лічильника грунтувалися на тому, що в листопад - грудні 2009 року відбувалися різкі перепади напруги і працівниками енергопостачальника проводилися ремонтні роботи на підстанції №215, до якої підключений позивач. В січні 2010 року [PERSON] звернувся до керівництва СО «Замостянські електричні мережі» щодо вирішення спірного питання, однак по суті вирішено воно не було. Коли позивач втретє звернувся до відповідача, 02.03.2010 року електролічильник був знятий та направлений на експертизу. Згідно висновку експертизи №30-1494 від 15.03.2010 року лічильник ЦЕ 6803В визнано електрично несправним та непридатним для подальшої експлуатації, будь - яких пошкоджень зовнішнього характеру /упаковка, пломба/ не виявлено. 16.03.2010року позивач звернувся до енергопостачальника із заявою про невизнання боргу, оскільки лічильник несправний . Однак, енергопостачальник повідомив про те, що по даним експертизи лічильник несправний, однак це не пов'язано з його показниками, зафіксованими протягом 2008-2009 р.р., а тому позивач має борг по показникам, різниця яких складає 62334 кВт/год на загальну . суму 13814 грн. 64 коп. та додав рахунок на вищевказану суму і претензію про необхідність її оплати. 25.03.2010року, без попередження, працівники енергопостачальника взагалі відключили електропостачання будинку позивача. Не погоджуючись з такими діями позивач звернувся в Центральну комісію з розгляду актів про порушення ПКЕЕ та врегулювання спірних питань, яка вирішила акт проведення експертизи лічильника від 15.03.2010 року № 30-1494 залишити без змін, а справу по акту передати до суду. Вважаючи, що комісія формально підійшла до розгляду даного питання і не погоджуючись з її рішенням та діями енергопостачальника, позивач в квітні 2010 року, задля вирішення спору в судовому порядку, звернувся до суду з позовом про визнання боргу безпідставним. За один розрахунковий період різниці у 56596 кВт/год у споживанні електроенергії не могло виникнути. Так, у детальній довідці споживання електроенергії, наданої електропостачальником 13.04.2010 року, зазначено, що 29.12.2010 року показники становили 5703 кВт/год, які були оплачені і претензій до позивача не було. 31.12.2010 року показники становлять вже 5737 кВт/год, а 30.12.2010 року 62331 кВт/год. Спільним листом Інспекції держенергонагляду у Вінницькій області та Вінницького територіального представництва НКРЕ від 30.08.2010 року № 30-01-17/189 позивачу повідомлено, що в ході проведеної перевірки з виїздом на місце його проживання встановлено, що спожити за період з 31.12.2009 року по 30.01.2010 року електроенергію в розмірі 56596 кВт/год дійсно було не можливо, рекомендовано енергопостачальнику визначити величину спожитої електричної енергії за вищевказаний період відповідно до середньомісячного споживання. Також зазначено, що не можливо зробити висновок стосовно факту споживання 62331 кВт/год електроенергії протягом двох років. Однак, вказаний лист залишено відповідачем без реагування. В зв'язку із знаходженням без електропостачання 7 місяців, осінньо - зимній період, позивач подав до суду заяву про залишення позову про визнання боргу безпідставним без розгляду та звернувся до енергопостачальника з заявою про поновлення постачання електричної енергії, яка була задоволена 26.10.2010 року. З цього періоду спожита електроенергія обліковується за допомогою лічильника, який був встановлений ще 02.03.2010 року взамін несправного та оплачується позивачем відповідно до рахунків енергопостачальника. Показники лічильника позивачем зазначалися вірно, відповідно до даних електролічильника, з урахуванням 6-ти знаків, з виключенням перших знаків, нулів. Таким же чином (без перших знаків, нулів) знімалися та записувалися показники і енергопостачальником, що вбачається з записів у розрахунковій книжці - 19.08.2009 року - 3315 кВт/год, 01.09.2009 року - 5685 кВгод, у довідці від 13.04.2010 року - за період з 12.11.2008 року по 04.01.2009 року, у записах рейдової бригади за грудень місяць - 5703 кВт\\год ([PERSON] попередні 9774 кВт\\год, останні 010147, [PERSON] попередні 01535, останні 1562). З довідки енергопостачальника від 13.04.2010 року вбачається, що лічильник був несправний не з 15.03.2010 року, а з кінця 2009 року - початку 2010 року, так як починаючи з січня 2010 року зафіксовано то збільшення, то зменшення показників. Хоча усно енергопостачальник, його вищестоящий орган та контролюючі інстанції визнають, що фактично такого розмірі споживання електроенергії не могло бути, вирішити це питання не бажають. Позивач вважає, що такими діями відповідач порушує його права як споживача на якісне обслуговування електричних мереж та розрахункових приладів обліку та не виконує свої зобов'язання щодо надійного постачання електроенергії, виписку та вручення під розписку рахунків, розгляд звернень та прийняття по них рішень. Позивач змушений був більше року звертатися до різних адміністративних органів, судів, на що було витрачено значний час, зазнав матеріальної та моральної шкоди. Так, ним було понесені витрати, оплати послуг енергопостачальника за рахунком № 332 від 09.02.2010 року на суму 26 грн. 86 коп. (які не отримав), послуги по роботі з лічильником по рахунку № 550 від 02.03.2010 року на суму 505 грн. 44 коп., послуги по проведенню експертизи по рахунку № 554 від 02.03.2010 року на суму 338 грн. 14 коп., юридичні послуги в сумі 1500 грн., послуги адвоката в сумі 1000 грн., а всього на загальну суму 3370 грн. 44 коп. За сім місяців позивачу недовідпущено електроенергію в зв'язку з припиненням енергопостачання з вини енергопостачальника в розмірі 3059 кВт (5703 кВт год-15 кВт/год = 5688 кВт/год : 13 міс. = 437 кВт/год х 7 міс. = 3059 кВт/год) на суму 745 грн., двократна вартість недовідпущеної електроенергії становить 1490 грн. Крім того, на утриманні позивача перебувають три малолітні дитини та дружина, які 7 місяців проживали без електроенергії та недоотримали необхідного матеріального забезпечення в зв'язку з витратами позивача на захист прав від неправомірних дій відповідача. Сім'я позивача понесла значної моральної шкоди, яка виразилася в сильних душевних хвилюваннях з приводу незаконного відключення від електропостачання, гриватого проживання без електроенергії та існування значного, безпідставного боргу. Позивач був змушений відшукувати додаткові матеріальні засоби для нормального існування своєї сім'ї та працювати набагато більше, внаслідок чого погіршився стан його здоров'я , він z гребував на стаціонарному лікуванні, а тому моральну шкоду позивач оцінює в 5000 грн. В судовому засіданні представник позивача - відповідача ВАТ АК «Віншщяобленерго» в особі структурної одиниці «Замостянські електричні мережі», [PERSON] первісний позов підтримала, дала суду аналогічні покази, які викладені в позовній заяві, просила його задоволити, предявлений зустрічний позов [PERSON] не визнала та заперечувала проти його задоволення. Відповідач - позивач [PERSON] та його представник [PERSON] предявлений позов не визнали, заперечували проти його задоволення, зустрічний позов підтримали, аргументуючи його мотивами викладеними в позовній заяві, просили його задоволити. В судовому засіданні свідок [PERSON], пояснив, що при проведенні експертизи лічильник не працював, тому провести експертизу неможливо. Між встановленням та зняттям лічильника пройшло приблизно 15 місяців. Тобто, за вказаний період можна було спожити таку кількість електроенергії. Встановити чи був самохід при такому лічильнику неможливо, лічильник може зупинитися при подачі електроенергії високої напруги, в такому випадку він просто вийде з ладу, оскільки його пропускна здатність 50 ампер. Посвідчення експерта у свідка немає, однак згідно Положення «Про проведення експертизи приладів обліку електричної енергії» він її проводить. Чи був роз'яснений [PERSON] порядок проведення експертизи в НДЕКЦ, у разі його не згоди, він не знає. Причини, по яким лічильник вийшов з ладу вони не з'ясовували. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він являється монтером ВАТ АК «Вінницяобленерго» в особі структурної одиниці «Замостянські електричні мережі». Так, в грудні 2009 року була рейдова перевірка лічильників в смт. Вороновиця по вул. Першотравневій Вінницького району Вінницької області. Вулиця Першотравнева не відноситься до території обслуговування свідка, і крім нього було ще 2 працівника: Дубова та [PERSON]. В присутності споживача [PERSON] проводилася перевірка лічильника, який знаходився на стовпі, записали показники. Контрольний запис показників показали споживачу і . він підписав їх, при цьому не заперечував щодо саме таких показників, при цьому розрахункової книжки за електроенергію не було. На другий день лист із показниками лічильника було передано в відділ обліку7 підприємства. Заслухавши пояснення сторін по справі, покази свідків, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ВАТ АК «Вінницяобленерго» в особі структурної одиниці «Замостянські електричні мережі» слід відмовити, а зустрічний позов [PERSON] задоволити частково з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 27.12.2007 року між ВАТ АК «Вінницяобленерго» в особі структурної одиниці «Замостянські електричні мережі» та [PERSON] було укладено договір № 022893 про користування електроенергією, за умовами якого енергопостачальник бере на себе зобов'язання надійно постачати споживачеві електроенергію у необхідних йому обсягах, відповідно до потужності 5кВт електроустановок споживача з гарантованим рівнем надійності, якості і безпеки, а споживач зобов'язується оплачувати одержану' електроенергію за обумовленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені договором (а.с.8 - 10, 39 - 40). Згідно акту огляду і допуску в експлуатацію електрообладнання споживача, 27.12.2007 року [PERSON] було підключено еклектроустановку: лічильник типу ЦЕ №6803 В № 0711270308060702, потужністю 380 вольт /3-х фазний/, струм - 5-50 ампер, встановлено потужністю - 5кВт, клас точності - 1 з місцем встановлення опори повітряної лінії 0,4 кВт, з показниками на момент установки - 000015 /6 знаків/ та опломбовано пломбою енергопостачальника - 17225415, згідно ЕОСТ 6570-96 прилад обліку, встановлений у споживача, ЦЕ - 6803В- індукційний, призначений для обліку 3-х фазного струму, має 6 знаків, з яких всі повинні братись для розрахунку (а.с.10, 41). Як вбачається з довідки про споживання електроенергії, за період з 11.2007 року по 10.2010року [PERSON] спожито електроенергії на загальну суму 13813 грн. 92 коп. (а.с.11 - 12), за період з 03.2006 року по 03.2010 року на загальну суму 13814 грн. 64 коп. (а.с.50 - 52). Відповідно до акту на заміну (знімання, встановлення) засобів обліку у побутових споживачів № 0041583 від 02.03.2010 року, споживач [PERSON] погодився із показниками лічильника, вказаними в даному акті, що підтверджується його особистим підписом (а.с. 13-14, 42). Згідно акту № 30-1494 від 15.03.2010 року, лічильник споживача [PERSON] не відповідає вимогам ЕОСТ 30207 - 94, електрично несправний (а.с. 15). З протоколу засідання Центральної комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ та врегулювання спірних питань №7 від 15.04.2010 року вбачається, що акт № 30-1494 від 15.03.2010року залишено без змін, справу по акту вирішено передати до суду (а.с.16). 16.03.2010року на адресу [PERSON] було направлено претензію з вимогою про сплату в 10-ти денний термін заборгованості на загальну суму 13814 грн. 64 коп. (а.с.17 -18). Однак, споживачем [PERSON] за послуги енергопостачальника за рахунком №332 було сплачено загальну суму 870 грн. 44 коп., показники лічильника було знято ним особисто та занесено в абонентську книжку по розрахунку за спожиту електроенергію (а.с. 61 - 63). Як вбачається з листа Вінницького ТП НКРЕ та інспекції ДЕН у Вінницькій області № 30-01-17/189 від 30.08.2010 року, в зв'язку з тим, що лічильник виявився несправним, ВАТ АК «Вінницяобленерго» в особі структурної одиниці «Замостянські електричні мережі» рекомендовано визначити величину спожитої споживачем електричної енергії за період з 31.12.2009року по 30.01.2010 року відповідно до середньомісячного споживання (а.с. 55). Однак, дана рекомендація виконана не була і [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання дій незаконними, а боргу безпідставним (а.с.56 - 58). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 13.10.2010 року позов [PERSON] залишено без розгляду (а.с.59). Як вбачається з висновку судової електротехнічної експертизи № 2893/11-13 від 15.11.2011року, лічильник електричної енергії, який встановлено у споживача [PERSON] знаходиться в несправному стані. Несправність обумовлена пробоєм радіодеталей, встановлених на електронній платі лічильника, а саме: на зовнішній стороні електронної плати пробоєм 3-х конденсаторів, транзистора та йомовірно перегоранням резистору типу Б499 К, на внутрішній - пробоєм одного конденсатора типу К 73-17. Виникнення зазначених несправностей могли бути обумовлені впливом багатьох факторів, які важко врахувати та які діють в комплексі, зокрема, внаслідок наявності заводських дефектів в електронних елементах лічильника, виникненням перенапруги в одній із живлячих фаз, або з інших причин, які в межах даної експертизи встановити не представляється можливим. За період з 31.12.2009 року по 30.01.2010 року споживач електричної енергії [PERSON] не міг спожити електроенергію в кількості 56596 кВт/год при встановленні в мережі струмообмежувача пристрою 16 А (а.с. 120 - 127). Відповідно до ч.І ст.1166 ЦК України, майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч.І ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Зважаючи на вищевикладене, беручи до уваги те, що майнової шкоди [PERSON] завдано з вини ВАТ АК «Вінницяобленерго» в особі структурної одиниці «Замостянські електричні мережі», суд вважає за необхідне стягнути з останнього 870 грн. 44 коп. /оплата послуг енергопостачальника за рахунком №332, що підтверджено документально (а.с.61-63 )/ в рахунок відшкодування матеріального збитку. Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди суд виходить з того, що за ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; відповідно до ч.І ст.1167 моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як підставу для визнання права [PERSON] на отримання відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що останній зазнав сильних душевних хвилювань з приводу незаконного відключення від електропостачання, тривалого проживання без електроенергії та існування значного, безпідставного боргу, був змушений відшукувати, додаткові матеріальні засоби для нормального існування своєї сім'ї /на його утриманні перебувають троє малолітніх дітей та дружина (а.с. 66)/ та працювати набагато більше, внаслідок чого погіршився стан його здоров'я, він перебував на стаціонарному лікуванні з приводу нн;циркулярної енцефалопатії, гострого трахеобронхіту (а.с. 67), з огляду на що суд вважає зі необхідне стягнути на користь [PERSON] 1000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди, при чому на думку суду саме такий розмір відповідатиме обставинам справи. Суд не бере до уваги як докази про понесену матеріальну шкоду відповідача - позивача [PERSON] послуги адвоката в сумі 2500 грн. за надання йому юридичної допомоги по оформленню позовної заяви, яка за його ж заявою була залишена без розгляду ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 13.10.2010 року (а.с. 59). А також не підлягає до стягнення на користь відповідача - позивача [PERSON] 1490 грн., як вартість недовідпущеної електроенергії, по причині недоведеності даної обставини. Визначаючись щодо стягнення судових витрат, суд встановив, що відповідно до ст.79 ЦПК України до судових витрат відносяться: судовий збір та витрати повязані з розглядом справи. До витрат повязаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу, витрати повязані з явкою до суду, витрати повязані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведення судових експертиз, а також витрати повязані з проведенням огляду доказів та вчиненням інших дій. Як встановлено по справі, [PERSON] було понесено судові витрати, зокрема, 5922 грн. за проведенням судової електротехнічної експертизи , витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн. та сплачено судовий збір в розмірі 298 грн. 60 коп., що підтверджується відповідними письмовими доказами (а.с. 31 - 32, 72 - 73,135 - 136). За ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пропорційно задоволеним вимогам. Розглядаючи дану цивільну справу, визначаючись щодо заявлених позивачем вимог суд виходив з того, що відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; згідно ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Outcome: approved