Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] і просить суд стягнути з відповідача на його користь: - 1545635 гривень. 67 копійок у відшкодування боргу за договором позики; -1700 гривень у відшкодування витрат по сплаті судового бору; -120 гривень у відшкодування витрат по сплаті на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи; В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 01 квітня 2009 року між ним та відповідачем був укладений договір позики, згідно якого він передав у власність відповідача грошові кошти в сумі 674500 гривень зі сплато о відсотків в розмірі 48% річних до дня фактичного повернення усієї суми позики. Договором встановлено, що строком повернення позики є 01 липня 2000 року. В порушення умов договору відповідач ні у зазначений строк, ні до теперішнього часу повну суму позики та нараховані відсотки йому не повернув. За період часу з 01 квітня 2009 року по 01 серпня 2011 року відповідачем було йому передано в рахунок погашення боргу бензин марки А1-95 та оплачено рахунки за відвідування кафе на суму 16800 гривень. На підставі наведених обставин просить суд позов задовольнити згідно наданих суду доказів в повному обсязі. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав у говному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з "явилася на повторний виклик та про причини своїх неявок суд не повідомив, хоча про день та час судового засідання був належним чином повідомлений, про що свідчить поштове повідомлення, яка приєднане до матеріалів справи. При даних обставинах суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в матеріалах справи достатньо даних про права та обов'язки сторін і тому згідно зі ст. 169 ч.4 ЦПК України є всі підстави для винесення заочного рішення на підставі наявних у спра.чі доказів, а вимоги [PERSON] підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) грошові кошти.... а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів... Договір вважається укладеним з моменту передання грошей. Згідно статті 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Згідно статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлюється договором. В судовому засіданні достовірно встановлено, що між позивачем та [PERSON] 01 квітня 2009 року було укладено договір позики, що підтверджується копією договору, згідно якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 674500 гривень з кінцевим строком повернення 01 липня 2009 року. Але умов договору не виконав та грошові кошти не повернув. Ст. 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від виконання зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Згідно ст .526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статті 549 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язань, боржник повинен повернути кредиторові неустойку. Таким чином вбачається, що між сторонами був укладений договір позики, який відповідачем не виконаний належним чином, тому з відповідача повинно бути стягнуто грошові кошти у повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 525, 526, 549-551, 625, 629. 1046, 1047, 1049, 1051 ЦК України та

Outcome: approved