Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-20 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом, в якому просили: стягнути з відповідача на користь [PERSON] суму боргу за договором позики з врахуванням інфляції та 3-х % річних в розмірі 49\~224,27 грн., а також спричинену моральну шкоду в розмірі 11\~175 грн.; стягнути з відповідача на користь [PERSON] суму боргу за договором позики з врахуванням індексу інфляції та 3% річних в розмірі 17\~684,51 грн.; відшкодувати понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивачі посилалися на те, що 1 листопада 2000 року [PERSON] позичив у [PERSON] 1000 доларів США, про що видав йому розписку. Вказані грошові кошти відповідач зобовязався повернути в дводенний строк з дня вимоги. Цього ж дня [PERSON] позичив у [PERSON] під розписку 1500 доларів США. Грошові кошти під розписку [PERSON] позичив [PERSON] також 4 грудня 2000 року 1200 доларів, 1 лютого 2001 року 300 доларів США, 30 листопада 2001 року 1500 доларів США. Неодноразово вони, позивачі, зверталися до відповідача з вимогою про повернення позичених коштів, проте [PERSON] до цього часу грошові кошти їм не повернув. Посилаючись на вказані обставини, а також на вимоги ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачі просили позов задовольнити. В судове засідання позивачі не зявилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Враховуючи умови, встановлені ч. 1 ст. 224 ЦПК України судом було проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] 1 листопада 2000 року взяв у борг у [PERSON] грошові кошти в розмірі 1\~000 грн., про що видав позивачу розписку. Цього ж дня [PERSON] взяв у борг у [PERSON] під розписку 1500 доларів США. Грошові кошти під розписку відповідач отримав від [PERSON] також 4 грудня 2000 року 1200 доларів, 1 лютого 2001 року 300 доларів США, 30 листопада 2001 року 1500 доларів США, про що видав власноручні розписки. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На час розгляду справи договір відповідачем не виконаний, сума позики у встановлений договором строк позивачу не повернута. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог [PERSON], [PERSON] в частині стягнення з відповідача основного зобовязання з врахуванням індексу інфляції та 3% річних. Обгрунтованими суд також вважає вимоги [PERSON] про відшкодування спричиненої йому моральної шкоди в розмірі 11175 грн. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 625, 1046, 1050 ЦК України,

Outcome: approved