Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-23 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення отриманої по попередньому договору суми та неустойки посилаючись на те, що 01 жовтня 2010 року між ними та відповідачем був укладений попередній договір, за яким сторони повинні були укласти не пізніше 28 лютого 2011 року договір купівлі-продажу закінченої будівництвом частини житлового будинку за адресою: Київська область, смт. Ворзель, вул. Л.Українки, 44/2а. Повна вартість частини будинку складала 332 220 грн., що еквівалентно 42 000 доларів США, а тому на підтвердження наміру купити частину будинку, під час укладення попереднього договору ними була сплачена відповідачу повна вартість частини будинку. Основний договір між сторонами не був укладений з вини відповідача, тому позивачі просять суд стягнути з відповідача на їх користь суму еквівалентну 42 000 доларів США, що на даний час дорівнює 334 866 грн., неустойку 20 091 грн. 96 коп., судові витрати віднести на відповідача. В судовому засіданні позивачі підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили стягнути з відповідача на їх користь грошові кошти сплачені за попереднім договором в сумі 334 866 грн., неустойку в сумі 20 091 грн. 96 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. Відповідач до суду не з’явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідача в судове засідання. На адресу суду надійшла телеграма про перенесення розгляду справи в зв’язку з відсутністю в м. Києві, але судом визнано причини неявки відповідача не поважними, оскільки вже неодноразово відкладався розгляд справи за клопотанням відповідача, але доказів поважності неявки в наступне засідання відповідачем не було надано. Крім того, від відповідача надійшли письмові заперечення в яких відповідач визнає позов в частині повернення грошових коштів за попереднім договором в сумі 332 220 грн. та неустойки в сумі 664 грн. 44 коп., оскільки основний договір не був укладений в силу обставин, що не залежать від неї. Суд, вислухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, 01 жовтня 2010 року між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON], [PERSON] з іншої сторони було укладено попередній договір купівлі-продажу об’єкту нерухомості житлового призначення, а саме частини житлового будинку, що будується за адресою: Київська область, смт. Ворзель, вул. Л.Українки, 44/2а (а.с.18). За даним договором сторони зобов’язались укласти основний договір в термін до 28 лютого 2011 року включно в нотаріальній конторі (п.1.2 попереднього договору). В пункті 3.3. попереднього договору передбачено, що на підтвердження взятих сторонами зобов’язань щодо кладення основного договору та забезпечення виконання цього договору, покупець під час укладення цього договору, передав продавцю, а продавець отримав забезпечувальний платіж в розмірі 332 220 грн. 00 коп. В судовому засіданні достовірно встановлено, що за попереднім договором від 01.10.2010 року відповідач отримала від позивачів грошові кошти в сумі 332 220 грн. В подальшому сторони повинні були укласти основний договір купівлі-продажу не пізніше 28 лютого 2011 року, але договір не був укладений. Факт отримання грошових коштів в сумі 332 220 грн. в письмових заперечення відповідач не заперечує та не відмовляється повернути, крім того відповідач не заперечує, що основний договір так і не був укладений в строки передбачені попереднім договором. Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов’язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Частиною 3 ст. 635 ЦК України встановлено, що зобов’язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. В п. 4.3. попереднього договору передбачено, що у разі невиконання продавцем з власної вини взятих на себе зобов’язань, вказаних в цьому договорі (відмова від укладення основного договору або розірвання цього договору за ініціативою продавця) вона зобов’язана повернути покупцю суму, що була фактично сплачена покупцем продавцю, а також додатково сплатити їй виключну неустойку 0,2% (враховуючи індекс інфляції та штрафи), відповідно до чинного законодавства України, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту, коли за умовами цього договору відповідні зобов’язання продавця мали бути виконані. Оскільки, основний договір в установленому законом порядку та у строк встановлений попереднім договором, тобто до 28 лютого 2011 року, між сторонами не укладено, тому передана сума грошових коштів в розмірі 332 220 грн. підлягає поверненню позивачам в повному обсязі, а також підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів виключна неустойка в сумі 664 грн. 44 коп. (332 220 грн. х 0,2% / 100). Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи та в дохід держави 3219 грн. судового збору. Отже, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial