Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідачки [PERSON] 24336,99 грн. за договорами позики та відшкодування моральної шкоди в розмірі 10\~000 грн. В обгрунтуання своїх позовних вимог позивачка зазначила, що 20.03.2008 року за усним договором позики передала відповідачці 630 ЄВРО, які остання зобовязалася повернути до 01.06.2008 року з виплатою відсотків за користування коштами в розмірі 5% щомісячно, про що позичальник надав розписку. Крім цього, 21.08.2008 року за усним договором позики позивачка передала відповідачці 100 ЄВРО, які остання зобовязалася повернути до 01.10.2008 року з виплатою відсотків за користування коштами в розмірі 5% щомісячно, про що позичальник надав розписку. 21.10.2008 року відповідачка знову звернулася до позивачки з проханням надати їй позику, у звязку з чим, цього ж дня позивачка за усним договором позики передала відповідачці 1775 грн., які остання зобовязалася повернути до 01.01.2009 року з виплатою відсотків за користування коштами в розмірі 5% щомісячно, про що позичальник надав розписку. Однак в обумовлені терміни відповідачка свої зобов'язання не виконала, грошові кошти не повернула, а тому позивачка просила суд стягнути на свою користь грошові кошти в рахунок відшкодування боргу за розписками від 20.03.2008 року, 21.08.2008 року та 21.08.2008 року та відсотки за користування коштами, що в гривневому еквіваленті загалом складає 24336,99 грн., моральну шкоду у розмірі 10\~000 грн. та понесені нею у звязку з розглядом справи судові витрати. Згідно ухвали суду від 16.08.2011 року позовні вимоги позивачки [PERSON] в частині стягнення з відповідачки [PERSON] боргу за розпискою від 21.10.2008 року в розмірі 1775 грн. за письмовою заявою позивачки були залишені без розгляду. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник за довіреністю від 16.08.2011 року [PERSON] просили суд стягнути з відповідачки на свою користь відповідно до розписки від 20.03.2008 року - 630 ЄВРО, що еквівалентні 7257,67 грн. згідно офіційного курсу валют Національного Банку України станом на 15.06.2011 року та відсотки в розмірі 5% щомісячно, що за користування вказаними коштами за 39 місяців складають 1228 ЄВРО (14 152,32 грн.); згідно розписки від 21.08.2008 року - 100 ЄВРО, що еквівалентні 1152 грн.; моральну шкоду в розмірі 10\~000 грн. та судові витрати. Відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 100 ЄВРО та 1775 грн., які згідно розписок від 21.08.2008 року та від 21.10.2008 року складають 5 % щомісячно остання стягувати з відповідачки не бажає. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, не заперечувала факту отримання від позивачки [PERSON] грошей у вищевказаному розмірі та надання останній відповідних розписок, втім повідомила, що вказані кошти позивачці вона повернула в повному обсязі. Зазначила, що [PERSON] в рахунок повернення частини своїх коштів отримувала в її магазині товар, а борг за розпискою від 21.08.2008 року в розмірі 100 ЄВРО вона повернула позивачці в такій самій валюті, про що надала квитанцію від 21.08.2008р. №13NPK1 про здійснення валютно-обмінної операції (купівля 100 ЄВРО) та боргову книгу. З цих підстав просила суд у задоволені позовних вимог позивачки відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. В силу ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Матеріали справи та пояснення сторін вказують на те, що дійсно 20.03.2008 року за усною домовленістю [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 630 ЄВРО взявши на себе зобов'язання повернути суму позики до 01.06.2008 року з виплатою відсотків за користування коштами в розмірі 5% щомісячно, про що надала розписку датовану 20.03.2008 року. 21.08.2008 року позивачка знову надала відповідачці на її прохання на таких самих умовах 100 ЄВРО, які остання зобовязалася повернути до 01.10.2008 року, про що [PERSON] теж надала відповідну розписку датовану 21.082008 року. Довідка ВАТ Державний ощадний банквід 18.06.2011 року за №747 свідчить, що згідно офіційного курсу Національного Банку України вартість 100 ЄВРО станом на 15.06.2011 року складає 1152 грн. У судовому засіданні встановлено, що позика відповідачкою у розмірі 630 ЄВРО за розпискою від 20.03.2008 року, що еквівалентні 7257,67 грн., а також відсотки за користування вказаними коштами у розмірі 1228,5 ЄВРО (630 ЄВРО Ч5% в місяць = 31,5 ЄВРО, 3 20.03.2008 року по 20.06.2011 року складає 39 місяцівЧ31,5 ЄВРО = 1228,5 ЄВРО), що в гривневому еквіваленті складає 14152,32 грн. та позика в розмірі 100 ЄВРО (1152 грн.) згідно розписки від 21.08.2008 року позивачці не повернута. Добровільно повернути позику та сплатити відсотки за користування коштами на загальну суму 22561,99 грн. (7257,67 грн. + 14152,32 грн. + 1152 грн.) відповідачка відмовляється. \~ Суд не приймає до уваги твердження відповідачки про повернення нею позики, оскільки оригінали розписок знаходиться у позивача, а надана відповідачкою боргова книга не свідчить про одержання позивачкою в борг у відповідачки товару на зазначені у ній суми коштів через відсутність у цій книзі відповідних підписів сторін, крім цього квитанція від 21.08.2008р. №13NPK1 про здійснення валютно-обмінної операції, свідчить лише про купівлю 100 ЄВРО, однак в судовому засіданні відповідачем не надано доказів, що ця сума була передана саме позивачу в рахунок погашення боргу. Поряд з цим, позивачкою [PERSON] крім вказаних вимог заявлена і вимога про стягнення з [PERSON] на її користь моральної шкоди у розмірі 10000 грн. Однак, на думку суду, [PERSON] не довела, в чому саме полягає моральна шкода, завдана діями [PERSON] Відповідно до ст.23 ЦК України \~моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя, із протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів, із знищенням чи пошкодженням її майна. [PERSON] суду не вказала, яких саме страждань вона понесла у звязку із неповерненням їй позики, будь-яких доказів про це суду не подала. Тому суд вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] про відшкодування моральної шкоди слід відмовити. \~ Аналізуючи докази у справі, суд приходить до переконання, що \~відповідачем порушено права позивача щодо неповернення йому позики, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення на її користь суми неповернутої позики в розмірі 22561,99 грн. обґрунтований та підлягає задоволенню. \~ Відповідно до вимог ч. 1 ст.88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] належить стягнути судові витрати понесені позивачем у зв'язку з розглядом справи у розмірі 248 грн. (частково сплачений позивачем судовий збір у розмірі 128 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн.). Крім цього, з відповідача підлягають стягненню на користь держави недоплачений позивачем судовий збір у розмірі 97,61 грн.

Outcome: partial