Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-19 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в смт. Тростянець, вул. 1-го Травня, 77, Тростянецького району Вінницької області, що належав [PERSON], померлому 22.10.1994 року, зазначивши, що після смерті свого дідуся, [PERSON], спадщину, до складу якої входив вищевказаний житловий будинок, прийняла його дружина, [PERSON], так як разом проживала з спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак, бабуся позивачки, [PERSON], також помирає, а спадщину після неї приймає її син, який є батьком позивачки, [PERSON], так як, також разом проживав в одному будинку з спадкодавцем на час відкриття спадщини, який помирає, залишаючи після своєї смерті вищевказане спадкове майно. Спадкоємцем до майна померлого [PERSON] є його діти: позивачка та відповідач, який проживає окремо в Закарпатській області. Позивачка проживає в згаданому житловому будинку, однак, в силу відсутності правовстановлювальних документів на будинок, позбавлена можливості належним чином оформити свої спадкові права та змушена звернутись до суду з вимогою про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в смт. Тростянець, вул. 1-го Травня, 77, Тростянецького району Вінницької області, що належав [PERSON], померлому 22.10.1994 року. Сторони в судове засідання не зявилися, хоча про місце та час розгляду справи були належним чином повідомлені, однак звернулися до суду з заявами, в яких позовні вимоги підтримують, визнають та просят справу заслухати за їх відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини: Відповідно до свідоцтва про смерть серія 1-АМ № 296325, зареєстрованого Тростянецьким відділом РАГС Вінницької області, [PERSON] помер 22.10.1994 року (а.с. 6). Копія свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, видане виконкомом Тростянецької селищної ради від 12.10.1965 року та зареєстроване в Тульчинському інвентарбюро, вказує, що [PERSON] належить одноповерховий будинок по вул. 1 травня в селищі Тростянець (а.с. 7). Свідоцтво про заключення шлюбу серія І-ОД № 253086, зареєстроване в Несвойській сільській раді Вологодського району Волог. Області РСФСР від 11.04.1994 року, [PERSON] одружився з [PERSON], післяшлюбне прізвище якої [PERSON](а.с. 8). Відповідно до свідоцтва про смерть серія 1-АМ № 103934, зареєстрованого відділом РАЦС Тростянецького РУЮ Вінницької області, [PERSON] померла 03.04.2008 року (а.с. 9). Відповідно до свідоцтва про смерть серія 1-АМ № 126619, зареєстрованого відділом РАЦС Тростянецького РУЮ Вінницької області, [PERSON] помер 13.08.1991 року (а.с. 10). Згідно домової книги в будинку № 77, по вул. 1-го Травня проживали померлі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та проживає позивачка.(а.с. 12-18). Таким чином судом встановлено, що позивачка, проживаючи постійно разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняла спадщину, яка відкрилась після смерті її батька, [PERSON], до складу якої входив житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в смт. Тростянець, вул. 1-го Травня, 77, Тростянецького району Вінницької області, проте [PERSON] та попередні спадкодавці не оформили за життя свої спадкові права, залишивши будинок зареєстрованим на [PERSON], що не може позбавити позивачку права на спадщину, в розумінні ч.5 ст. 1268, ч.3 ст. 1296 ЦК України. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ст. 1216 ЦК Ураїни, спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Зміст ч.3 ст. 1268 ЦК України прописує, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved