Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

18 серпня 2010 року із первісним позовом про захист гідності і честі, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди у суд звернувся [PERSON] до [PERSON] 08 вересня 2010 року із зустрічним позовом про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди у суд звернулася [PERSON] до [PERSON] Позовні вимоги позивач за первісним позовом [PERSON] мотивує тим, що є депутатом Кам»янобрідської сільської ради Коростишівського району Житомирської області і на одному з пленарних засіданнях Ради , при всіх присутніх депутатах та присутніх [PERSON], яка обіймає посаду сільського голови Кам»янобрідської сільської ради назвала його « головним корупціонером», принизивши його честь і гідність. Ставить вимоги про: зобов»язання [PERSON] спростувати неправдиву інформацію, публічно вибачитись перед ним на сесії Кам»янобрідської сільської Ради; відшкодувати моральну шкоду в розмірі 10000 гривень, стягнути з [PERSON] судові витрати і витрати на юридичні послуги в сумі 1125 гривень. Позовні вимоги позивач за зустрічним позовом [PERSON] мотивує тим, що заяву про «головного корупціонера», яка б принижували честь і гідність [PERSON] не висловлювала, оскільки не відомо про яке пленарне засідання ведеться мова і їй відомі наслідки, що можуть спричинити подібні заяви в бік депутата, який є носієм публічної влади, виставлений на всенародне обговорювання та громадський контроль. [PERSON] вже тривалий час вчиняє дії морального приниження з метою створення тиску як на голову Кам»янобрідсько'ї сільського голови і будучи депутатом Кам»янобрідської сільської ради Коростишівського району Житомирської області 02.07.2010 року на сесії Кам»янобрідської сільської ради в присутності 14 депутатів назвав її «корупціонеркою» , тобто поширив відомості, що не відповідають дійсності і порочать її честь, гідність і ділову репутацію, завдають шкоди її інтересам. Ставить вимоги про: зобов'язання [PERSON] спростувати недостовірну інформацію, що порочить її честь, гідність і ділову репутацію та прилюдно вибачитися перед нею; відшкодувати моральну шкоду в розмірі 1 гривні. Представник позивача за первісним позовом та представник відповідача за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, первісний позов підтримує в повному обсязі, проти зустрічного позову [PERSON] заперечує. У судовому засіданні відповідачем та її представником за первісним позовом та позивачем і її представником за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON] не визнаний первісний позов [PERSON] та підтримані позовні вимоги за зустрічним позовом. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що на сесії Кам»янобрідської сільської ради, яка відбулась 02.07.2010 року [PERSON] назвав [PERSON] «корупціонеркою», Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що на сесії Кам»янобрідської сільської Ради 02 липня 2010 року [PERSON] заявила [PERSON], що він є « головним корупціонером». Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що 02.07.2011 року на сесії Кам»янобрідської сільської Ради [PERSON] назвав [PERSON] «корупціонеркою», на що остання назвала [PERSON] « головним корупціонером». Відповідно до ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (надалі - Постанова) при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто завдає шкоди відповідним особистим немайноним благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Відповідно до п. 19 Постанови, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до ч. 2 ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Відповідно до ст. 10 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України, кожен має право на свободу висловлення своєї думки. За текстом цієї статті це право включає не тільки свободу дотримуватися своєї думки, тобто не переслідуватися за свої переконання, але також можливість вільно отримувати і поширювати інформацію про ідеї. Відповідно до п. 21 Постанови у статтях 3, 4 і б Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, вказується, що межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати. Вислухавши пояснення відповідача та її представника за первісним позовом і позивача та представника позивача за зустрічним позовом [PERSON], [PERSON], свідків, вивчивши надані сторонами докази, суд вважає, що первісний позов [PERSON] до [PERSON] про захист гідності і честі, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди і зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про захист честі, гідності і ділової репутації та відшкодування моральної шкоди не підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] і [PERSON] склалися неприязні відносини. [PERSON] у період 2 липня 2010 року був депутатом Кам»янобрідської сільської Ради Коростишівського району Житомирської області і фактично у вказаний період часу був публічною особою, у зв'язку з чим повинен був бути готовим до наявності критики з боку громадськості його особистої поведінки та висловлювань. Висловлювання [PERSON] не є фактичними твердженнями, а є оціночними судженнями та не підлягають спростуванню і доведенню їх правдивості. Будь-які докази про те, що [PERSON] будучи депутатом Кам»янобрідської сільської Ради Коростишівського району Житомирської області є «головним корупціонером», відсутні. Таким чином, особисті і немайнові права [PERSON] не були порушеними. Підстави для відшкодування моральної шкоди [PERSON] відсутні. Відповідно до ст. 277 ЦК України і ст. 10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті і немайнові права. Крім того, відсутні підстави щодо відшкодування [PERSON] витрат на правову допомогу , оскільки останнім не надано суду доказів оплати правової допомоги. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] стверджувала, що не називала [PERSON] «головним корупціонером», тобто не поширювала інформацію, яка б ганьбила його гідність і честь. Позивач за зустрічним позовом [PERSON] не довела факту поширення [PERSON] недостовірної інформації. Підстави для відшкодування моральної шкоди [PERSON] відсутні. Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства , вчинення будь-яких інших дій( порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому , суспільному, політичному чи житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності , честі та ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватися незалежно від вини особи, яка її поширила. Предметом судового захисту не є оціночні судження, думки , переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням суб»єктивної думки і поглядів відповідачів, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсностЦ на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст.10 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Таким чином, суд вважає, що в даному випадку відсутнє порушення гідності і честі, ділової репутації [PERSON] з боку відповідача [PERSON] за первісним позовом та відсутнє порушення честі, гідності та ділової репутації [PERSON] з боку відповідача [PERSON] за зустрічним позовом. Пояснення свідків опитаних в судовому засіданні, суд до уваги не приймає, оскільки між свідками, які є депутатами Кам»янобрідської сільської ради склалися неприязнені відносини, серед яких частина підтримує [PERSON], а інша [PERSON] Тому, в задоволенні первісного позову [PERSON] до [PERSON] про захист гідності і честі, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди і зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] про захист честі, гідності і ділової репутації та відшкодування моральної шкоди необхідно відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed