Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-26 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернулась до Макарівського районного суду з позовом до Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області (далі -відповідач), третя особа -КП КОР "Макарівське районне бюро технічної інвентаризації", в якому просила визнати за нею право власності на спадкове майно, посилаючись на те, що [INFO] помер її чоловік -[PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, зокрема на житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] та земельної ділянки площею 0,15 га. Вона є спадкоємицею першої черги за законом та спадщину прийняла своєчасно. Проте, отримати у встановленому законодавством порядку свідоцтво про право на спадщину на вищевказаний житловий будинок та земельну ділянку не має змоги, оскільки правовстановлюючі документи на зазначене майно спадкодавець за життя належним чином не оформив. В своїй письмовій заяві позивач просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Представники відповідача та третьої особи на судове засідання не з`явились. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили, у зв'язку з чим судом було ухвалено заочно розглянути справу на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] помер чоловік позивачки -[PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 15 червня 2011 року -видане повторно, свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 22 липня 1978 року). Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема на житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] та земельну ділянку площею 0,15 га. Спадкоємцями першої черги за законом померлого [PERSON] є його дружина -[PERSON] та син -[PERSON]. Останній в своїй заяві, посвідченій приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Лисенко Л.В. 28.07.2011 року, зазначив, що пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті батька, на свідоцтво про право на спадщину за законом не претендує та не заперечує проти видачі такого свідоцтва на ім'я [PERSON]. Позивачка спадщину прийняла своєчасно, оскільки на час її відкриття проживала разом із спадкодавцем та вчинила дії, що свідчать про прийняття спадщини, передбачені ст.549 Цивільного кодексу Української РСР, що діяв на момент відкриття спадщини, що підтверджується довідками №985 від 18.04.2011 року та № 601 від 15.06.2011 року Бишівської сільської ради Макарівського району. Інші спадкоємці відсутні. Проте вона не може отримати в нотаріуса відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок та земельну ділянку, оскільки спадкодавець за життя не одержав правовстановлюючі документ на зазначене майно. Те, що житловий будинок по [ADDRESS] належав померлому [PERSON] підтверджується особовим записом [NUMBER] в погосподарській книзі Бишівської сільської ради №6 за 2001-2005 роки та рішенням даної сільської ради "Про оформлення права приватної власності"[NUMBER] від 07 липня 2011 року. Відповідно до технічного паспорту, виданого КП КОР "Макарівське бюро технічної інвентаризації", до складу домоволодіння за вказаною вище адресою входить: житловий будинок загальною площею 83.6 кв.м., житловою площею 52.8 кв.м. - під літерою "А", веранда "а", ганок, сарай "Б", літня кухня "В", гараж "Г", убиральня "Д", погріб "під В", колодязь №1,6, огорожа №2,4,5, тротуар І. Відповідно до ч.1 ст.529 Цивільного кодексу УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст.548 Цивільного кодексу УРСР прийняття спадщини визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Враховуючи викладене, позов в частині визнання права власності в порядку спадкування на домоволодіння по [ADDRESS], підлягає задоволенню. Проте, спадкодавець на момент смерті не набув відповідно до вимог ст.23 Земельного Кодексу України ( в редакції Закону №561-12 від 18.12.1992 року), що діяв на час відкриття спадщини, права власності на земельну ділянку площею 0,15 га, тому в задоволенні позовних вимог щодо визнання права власності на дану земельну ділянку в порядку спадкування має бути відмовлено. На підставі викладеного та

Outcome: partial