Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-13 00:00:00

02.11.2011 року позивачка [PERSON], звернулася до суду з позовом в якому просить суд стягнути з відповідача - Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Полісся» (далі СТОВ «Полісся») заборгованість по заробітній платі в сумі 4038.00 грн., та 2000.00 грн., у відшкодування завданої моральної шкоди, зазначивши при цьому, що відповідач добровільно відмовляє у виплаті заробітної плати позивачці, посилаючись на відсутність коштів на рахунку підприємства. В судове засідання позивачка не зявилася, але подала до суду письмову заяву щодо розгляду справи у її відсутності за наявними у справі письмовими документами. Заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання також не зявився подавши до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Заявлені позивачкою [PERSON], позовні вимоги визнає частково, в частині стягнення заробітної плати, а в частині стягнення моральної шкоди не визнає. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що позивачка [PERSON], відповідно до наказу № 20 від 06.05.2011 року прийнята на роботу робітницею рільничої бригади СТОВ «Полісся», що стверджується копією трудової книжки позивачки. Відповідно до довідки виданої СТОВ «Полісся» 08.12.2011 року, за № 438 розмір невиплаченої заробітної плати відповідача перед позивачкою [PERSON], становить 4038.00 грн., що стверджується відповідною довідкою. При неодноразовому зверненні позивачки [PERSON], до керівника СТОВ «Полісся» щодо проведення розрахунку за виконану нею роботу в даному сільськогосподарському підприємстві, останній відмовляє посилаючись на відсутність коштів. Так відповідно до ст.115 КЗпП України, слідує, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. В даному випадку суд прийшов до висновку, що відповідачем порушено право позивачки на отримання заробітної плати а також всіх належних їй сум за виконану нею роботу, за захистом якого вона звернулась до суду і яке повинно бути поновлене в судовому порядку, оскільки відповідачем порушено право [PERSON], на заробітну плату, гарантоване Законом України «Про оплату праці» та ст.43 Конституції України. У звязку з порушенням трудових прав позивачки, суд вирішив, що вимоги позивачки щодо відшкодування їй моральної шкоди, яка виявилася у душевних стражданнях через втрату можливості себе та свою сімю матеріально утримувати, є правомірною. Визначаючи розмір моральної шкоди та покладаючи на відповідача обовязки щодо її відшкодування, суд

Outcome: partial