Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-27 00:00:00

Позивач просить суд встановити факт володіння його батьком [PERSON], який помер 14 листопада 2010 року, на праві власності житловим будинком № 6 та господарськими будівлями, що розташовані в с. Лука, по вул. Богдана Хмельницького, Житомирського району, а також визнати за ним право власності на вказане домоволодіння, як за спадкоємцем за заповітом після смерті батька. Свої вимоги позивач [PERSON] мотивує тим, що він не може прийняти у спадок спірне домоволодіння, оскільки право власності на нього за [PERSON] в державних органах не зареєстроване. Відповідачка [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом, а якому просить суд встановити факт проживання її з [PERSON] з грудня 2000 року по 24.09.2010 року однією сімєю, як жінки і чоловіка без шлюбу та визнати за нею право власності на Уг частину вищевказаного спірного будинку. Свої зустрічні позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що за час їх проживання однією сімєю у вищевказаний період ними було набуте спільно майно у вигляді спірного домоволодіння, у звязку з чим вона має право на 14 частину цього майна. В судовому засіданні кожна сторона свій позов підтримала з викладених вище обставин, при цьому позивач [PERSON] зустрічний позов визнав лише в частині встановлення факту проживання відповідачки [PERSON] з його батьком [PERSON] однією сімєю, як жінки та чоловіка, в період з 2008 року по день смерті останнього, тобто після прийняття спірного будинку в експлуатацію, а відповідачка [PERSON] визнала первісний позов лише в частині визнання за [PERSON] в порядку спадкування права власності на Уг частину спірного домоволодіння. Представник відповідача за первісним позовом Луківської сільради до суду також не з'явився, проте вказана сільрада звернулась до суду з заявою в якій первісний позов [PERSON] визнає повністю, просить справу розглянути у відсутності її представника (а.с. 32). Заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що первісний позов підлягає повному, а зустрічний частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батько позивача, - [PERSON], який помер 14.11.2010 року, за життя володів будинком № 6 та господарськими будівлями по вул. Богдана Хмельницького в с. Лука, Житомирського району. Цей факт підтверджується такими доказами: свідоцтвом про смерть [PERSON] (а.с. 46) та свідоцтвом про народження позивача [PERSON] (а.с. 50); договором купівлі-продажу від 04.12.2002 року, у відповідності до якого [PERSON] придбав у регіональному відділені Фонду державного майна України, а саме купив за 940 грн., обєкт незавершеного будівництва - житлового будинку, який розташований на земельній ділянці площею 0.25 га в с. Лука, Житомирського району (а.с. 11); актом Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта, з якого вбачається, що 28.12.2007 року згаданою комісією був прийнятий в експлуатацію одноповерховий, одноквартирний житловий будинок з мансардою по вул. Богдана Хмельницького, 6 в с. Лука, Житомирського району (а.с. 13), при цьому [PERSON], у даному акті, вказаний як забудовник спірного будинку; технічним паспортом на будинок, який виданий на імя [PERSON] (а.с. 17-18); довідкою сільради №1023 від 22.11.2011 року про те, що згідно погосподарської книги вказаний будинок рахувався за померлим [PERSON] (а.с. 202). 04.10.2010 року [PERSON] склав заповіт, у відповідності до якого згаданий вище будинок з усіма господарськими спорудами заповів позивачеві - [PERSON] (а.с. 7). Також судом встановлено, що право власності [PERSON] на спірне домоволодіння в державних органах не зареєстроване, у звязку з чим позивач не може оформити своє право на цей будинок в порядку спадщини за заповітом у нотаріуса. Вказаний факт підтверджується довідкою з МБТІ №А-546 від 18.04.2011 року про те, що право власності за померлим на вказаний будинок не зареєстровано (а.с. 16), а також листом нотаріуса №177-1/02-14 від 23.06.2011 року, де останній повідомляє [PERSON] про неможливість видати йому свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказаний будинок у звязку тим, що відсутні правовстановлюючі документи про належність цього будинку померлому [PERSON] М І. (а.с. 15). Таким чином, наявність того факту, що позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті його батька не може через нотаріальні органи здійснити своє спадкове право на спірний будинок, який за життя належав померлому, є підставою для повного задоволення первісного позову. У зустрічній позовній заяві [PERSON] просить суд в порядку ч.1 ст.17 Закону України «Про власність», яка діяла в період з 15.04.1991 року по 20.06.2007 року, та ст. 74 Сімейного кодексу України визнати за нею право власності на 'А частину спірного житлового будинку, оскільки спірний незавершений будівництвом житловий будинок був придбаний 04.12.2002 року [PERSON] та нею, як членом його сімї, за їх спільні кошти та під час їх проживання однією сімєю. Проте, ці доводи [PERSON] суд оцінює критично та не приймає до уваги, оскільки вони не відповідають обставинам справи та суперечать законодавству. Так, відповідачка [PERSON] станом на 04.12.2002 року, тобто на час придбання [PERSON] обєкта незавершеного будівництва, перебувала у шлюбі з громадянином [PERSON], який розірвала 28.01.2003 році (а.с. 31). Отже, [PERSON], в контексті ч.1 ст.17 Закону України «Про власність», не була членом сімї [PERSON], а відтак спірний будинок не був придбаний нею під час її спільного проживання однією сімєю з [PERSON] Дійсно, до укладання шлюбу [PERSON] з [PERSON], а саме до 24.09.2010 року (а.с. 161), останні проживали однією сімєю, як чоловік та жінка. Даний факт підтверджуються поясненнями свідків [PERSON], [PERSON], закордонними паспортами (а.с. 167-169), медичною карткою онуки відповідачки Ангеліни, [INFO] (а.с. 170-174), авіаквитками (а.с. 176-191), фото та відеозйомкою з яких вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сімєю в квартирі [ADDRESS], вели спільне господарство та мали спільний споживчий кошик. Разом подорожували країнами світу, а також відвідували батьків [PERSON] та [PERSON], які мешкають в Росії. За правилами ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Зі змісту ч.1 Прикінцевих Положень Сімейного кодексу України та ч.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України вбачається, що Сімейним кодексом України регулюються правовідносини, які виникли після набрання ним чинності, тобто з 01.01.2004 року. Оскільки правовідносини щодо проживання [PERSON] з [PERSON] однією сімєю виникли до набрання чинності СК України, то дія ст. 74 цього Кодексу на дані правовідносини до 01.01.2004 року не поширюється. У звязку з цим, суд не може встановити факт проживання відповідачки однією сімєю з [PERSON], як жінки та чоловіка без шлюбу до 01.01.2004 року. В свою чергу, Кодексом про шлюб та сімю України, який діяв до 01.01.2004 року, не було передбачено встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу. З огляду на викладене та в межах зустрічних позовних вимог, суд не може визнати за [PERSON] право власності на 'А частину вказаного будинку, набутого, за її доводами, під час спільного проживання з [PERSON] Разом з тим, суд вважає за можливе встановити факт проживання [PERSON] однією сімєю з [PERSON] без шлюбу в період з 01.01.2004 року по 29.04.2010 року.

Outcome: partial