overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою в якій просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі в сумі 15499 грн. При цьому зазначив, що після розірвання трудового договору з відповідачем 31.08.2006 року працював у останнього неофіційно. З 30.12.2008 року відповідач припинив виплачувати заробітну плату, в результаті чого утворилась заборгованість. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач в останнє судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Суд визнав причини неявки неповажними та закінчував розгляд справи в його відсутність. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до засад трудового законодавства право на працю працівника реалізується шляхом укладення трудового договору. Згідно із ч.1 ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобовязується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Судом встановлено, 31.08.2006 року трудовий договір між [PERSON] та фізичною особою субєктом підприємницької діяльності [PERSON] розірвано та знято з реєстрації в Житомирському міському центрі зайнятості 03.10.2006 року (а.с.23). Після цього трудова угода між сторонами не укладалась. Відповідно до ст.ст. 115, 116 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Враховуючи вимоги ст.ст. 10 ч.2, 60 ч.1 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про існування заборгованості по заробітній платі та перебування у трудових відносинах з відповідачем (укладення трудової угоди, бухгалтерські документи, тощо). Посилання позивача на розрахунок суми заборгованості по заробітній платі не може розцінюватись як належний доказ на підтвердження перебування у трудових відносинах з відповідачем та наявність заборгованості по заробітній платі перед позивачем з боку відповідача. Отже, позовні вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі є безпідставними та не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-18 00:00:00

В листопаді 2011 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики, мотивуючи це тим, що 06 липня 2009 року між сторонами було укладено договір позики, відповідно до якого відповідач отримав від позивача грошові кошти в розмірі 12000,00 доларів США. що в еквіваленті до гривні становить 92400,00, з розрахунком НБУ становить 1 долар США - 7,70 грн., та зобов'язався повернути кошти до 05 вересня 2009 року. На сьогоднішній день борг відповідач так і не повернув. Просив стягнути з [PERSON] на його користь основний борг в сумі 95744,40 грн., проценти за користування коштами в сумі 19626,64 грн., гри проценти річних за час прострочення позики в сумі 6208.94 грн. та судові витрати. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про слухання справи у його відсутність. Позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи суд ухвалив про заочний розгляд справи, у відсутність позивача та відповідача на підставі наявних в справі доказів, в порядку ст. 169 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного. Встановлено, що 06 липня 2009 року [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики відповідно до якого відповідач отримав позику в розмірі 12000.00 доларів США, що в еквіваленті до гривні становить 92400,00, з розрахунком НБУ становить 1 долар США - 7,70 грн., та зобов'язався повернути кошти до 05 вересня 2009 року, що підтверджується грошовою розпискою від 06 липня 200Й року. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Ст. 526 ЦК України передбачено зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового оборогу або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 1 та 2 ст.533 ЦК України, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншими нормативно-правовим актом. Таким чином, оцінивши всі докази, зібрані у справі, в їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-18 00:00:00

23.11.2011 року позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом до відповідача про стягнення аліментів, пояснюючи це тим, вони разом з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 липня 2007 року, який був розірваний виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району, актовий запис №241. Від спільного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В даний час діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні. Інших утриманців на яких би відповідач сплачував аліменти немає. Просить стягнути з відповідача аліменти: на утримання їх спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення кожного з них повноліття, починаючи з 23.11.2011 року. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явились. Позивач надав заяву про слухання справи у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином причини неявки суду не відомі. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Як встановлено судом, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 липня 2007 року, який був розірваний виконавчим комітетом Боярської міської ради Києво-Святошинського району, актовий запис №241, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК №044131 від 03 липня 2007 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO],що підтверджується свідоцтвом про народження с^рії 1-ОК від 13 червня 2008 року, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОК від 06 травня 2010 року та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ОК від 06 травня 2010 року. В даний час діти проживають з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою №322 від 20 липня 2011 року Бобрицької сільської ради. Інших утриманців на яких би відповідач сплачував аліменти немає. Ці обставини підтверджуються всіма доказами, зібраними в справі, в їх сукупності, та не оспорювались сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-18 00:00:00

Позов поданий 19.12.2011 року, в судовому засіданні повністю підтриманий позивачкою по справі, яка в обгрунтування своїх вимог вказала на обставини, викладені нею в позовній заяві, а саме на те, що 25 липня 1969 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Камянобрідському РАЦС м. Луганськ, за актовим записом № 234, мають повнолітнього сина . Останні 10 років позивачка втратила почуття спокою , бо відповідач став її безпідставно принижувати, ображати, окрім того, не дозволяє їй вільно вирішувати питання щодо пересування по особистим справам, докоряє своїм прізвищем, постійно звертає увагу, що коли вона носить його прізвище, не повинна приймати самостійні рішення і вимагає змінити прізвище. Іншого шляху для зміни прізвища вона не бачить, також бажає надалі бути вільною у виборі своєї поведінки, тому наполягає на розірванні шлюбу, і просить шлюб розірвати , витрати по розірванні шлюбу покласти на неї, повернути їй прізвище Мележик. Відповідач гр. [PERSON] позовні вимоги не визнав, вважає, що він дасть згоду на розірвання шлюбу тільки після поділу спільно нажитого з позивачкою майна. Зміну свого відношення до дружини не коментує. Заслухавши пояснення сторін, оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов повинен бути повністю задоволеним,бо відношення у сімї сторін, які на даний час склалися, не відповідають моральним засадам суспільства, бо відповідача став відноситися до дружини як до особистої власності, мають місце прояви психологічного тиску на поведінку дружини у сімї, притому така поведінка відповідача по відношенню до дружини на думку суду є безпідставною, але відсутність взаєморозуміння породжує значний дискомфорт в сімейних стосунках, що примушує позивачку наполягати на розірванні шлюбу та заміні прізвища. Також суд вважає за необхідне задовольнити клопотання позивачки про вибір нею прізвища після розірвання шлюбу Мележик . На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-18 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою в якій просить визнати недієздатною свою матір [PERSON], [INFO] та призначити його опікуном, посилаючись на те, що мати хворіє на психічні розлади, внаслідок чого не здатна усвідомлювати значення своїх дій та не може ними керувати, потребує постійного стороннього догляду та встановлення над нею опіки. В судове засідання заявник та представник заінтересованої особи не з»явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно ч.1 ст. 60, 63 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна чи піклувальника. Судом встановлено, що відповідно до акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №536-2011 від 25.10.2011р., проведеної відповідно до ухвали суду, [PERSON], [INFO], з дитинства страждає біполярним афективним розладом з психічними порушеннями. Ступінь наявних у [PERSON] психічних розладів настільки виражена, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує догляду та опіки. Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Богунської районної ради м. Житомира, затвердженого рішенням виконкому Богунської районної ради м. Житомира від 21.12.2011р. №131, [PERSON] може виконувати обовязки опікуна над матірю [PERSON], в разі визнання останньої судом недієздатною.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини, встановлення факту належності [PERSON], яка померла 24 травня 2005 року, правовстановлюючого документа - державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 070050, виданого 20 серпня 2004 року, де вона помилково вказана як "Купріянівна" та визнати за ним право власності за заповітом на домоволодіння розташоване в с.Білятичі по вул. Центральній,74 та земельну ділянку площею 4,62 га на території Любиковицької сільської ради. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав в повному обсязі та дав пояснення згідно заяви. Представник відповідача Любиковицької сільської ради в судове засідання не зявився, подав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позов визнав. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беручи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд за наявності для того законних підстав приходить до висновку про можливість задоволення позову. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 1233, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що життя з відповідачем не склалося, оскільки сторони мають різні характери та погляди на життя , що викликає постійні сварки та непорозуміння, які призвели до того , що вони стали чужі один одному . Сторони припинили шлюбні стосунки , проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Тому просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач проти позову не заперечував. Суд, вислухавши сторони , вивчивши матеріали справи, позов задовольняє. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01 листопада 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-СГ № 175457 від 01.11.2003 року. Від спільного проживання сторони мають доньку Аміну [INFO]. Як пояснила позивачка в судовому засіданні , що життя з відповідачем не склалося , сторони мають різні характери та погляди на життя , що викликає постійні сварки та непорозуміння, які призвели до того , що вони стали чужі один одному . Сторони припинили шлюбні стосунки , проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Відповідач з позовом погодивсь , вважає недоцільним збереження сім»і. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Згідно ст.. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що життя відповідачем не склалося, сторони мають різні характери та погляди на життя , що викликає постійні сварки та непорозуміння , які призвели до того , що вони стали чужі один одному , також відповідач застосував фізичну силу . Сторони припинили шлюбні стосунки , спільне господарство не ведуть . Шлюб носить формальний характер. Тому просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач проти позову не заперечував. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30.09.1988 року що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-БК № 173910 від 25.10. 2011 року (повторне). Від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Як пояснила позивачка в судовому засіданні , що життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні характери та погляди на життя , що викликає постійні сварки та непорозуміння , які призвели до того , що вони стали чужі один одному , також відповідач застосував фізичну силу . Сторони припинили шлюбні стосунки , спільне господарство не ведуть . Шлюб носить формальний характер. Відповідач з позовом погодивсь, вважає недоцільним збереження сім»ї. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на відповідача. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що життя з відповідачкою не склалося, оскільки сторони мають різні характери та погляди на життя , що викликає постійні сварки та непорозуміння . Відповідачка має стосунки з іншим чоловіком . Сторони припинили шлюбні стосунки , спільне господарство не ведуть. Тому просив шлюб розірвати. В судове засідання сторони не з»явились, про день слухання справи повідомлялись , згідно заяв просили слухати справу у їхню відсутність . Суд, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05 вересня 1985 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-ТП № 488363 від 05.09.1985 року. Від спільного проживання сторони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя між сторонами не склалося, оскільки сторони мають різні характери та погляди на життя , що викликає постійні сварки та непорозуміння . Відповідачка має стосунки з іншим чоловіком . Сторони припинили шлюбні стосунки , подальше спільне проживання не можливе. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, сімя розпалась остаточно, збереження сімї сторін суперечить їх інтересам, а також моральним засадам суспільства. Згідно ст.. 88 ЦПК України судові витрати суд покладає на позивача. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-18 00:00:00

ПрАТМТС Україназвернувся до суду з позовом, в якому вказує, що між сторонами був укладений договір № 4160786/1.11904228 від 04.03.2008року та № 4160793/1.11904228 від 04.03.2008р. У відповідності з умовами даного договору вони надають послуги мобільного зв*язку, а відповідач приймає на себе зобов*язання своєчасно сплачувати авансові внески і рахунки вони за надані послуги зв*язку згідно п.1.1. укладеної сторонами додаткової угоди термін дії складає 548 календарних днів, відповідач зобов*язання не виконав у зв*язку з цим у нього виникла сума боргу у розмірі 360,67грн. та договірної санкції у розмірі 2045,46 грн. Просить стягнути з відповідача сума боргу у розмірі 360,67грн та договірної санкції у розмірі 2045,46грн. та судові витрати понесенні при подачі позовної заяви В судовому засіданні представник позивач, діючий відповідно довіреності, наполягав на своїх позовних вимогах та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. У справі мається розписка [PERSON] який утримується в Донецькому слідчому ізоляторі , згідно якої боржник отримав позовну заяву з додатками, але пояснення щодо боргу не надав , про що був складений акт. Відповідно до ст.ст.169 ч.4, 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути дану справу у відсутність відповідача та постановити заочне рішення. Суд вислухавши представника позивача,дослідивши матеріали справи, вважає, що в позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав: Згідно договору № 4160786/1.11904228 від 04.03.2008року та № 4160793/1.11904228 від 04.03.2008р. про надання послуг [PERSON]зобов*язався своеєчасно сплачувати послуги мобільного звязку . Згідно розрахунку сума боргу складає у розмірі 360,67грн та договірної санкції у розмірі 2045,46грн. Згідно ст. 624 ч.2 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення… Таким чином, в судовому засіданні було встановлено,що відповідач уклав з позивачем договір № 4160786/1.11904228 від 04.03.2008року та № 4160793/1.11904228 від 04.03.2008р. ,згідно умов яких повинен був виконувати грошові зобовязання по сплаті за користування мобільним звязком, але відповідач не виконав умови договору, а тому у нього виник борг у розмірі 360,67грн та договірної санкції у розмірі 2045,46грн. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, сплачені останнім: судовий збір у сумі 51,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгяляду справи у сумі 120 грн., а всього 81,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-18 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулася у суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання та утримання дитини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка в судове засідання не зявилася, в письмовій заяві просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав письмову заяву в якій позовні вимоги визнав повністю, проти стягнення аліментів на утримання дитини та дружини не заперечував, справу просив розглянути без його участі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що з листопада 2010 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина [PERSON] не надає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Крім того, у відповідності ст.. 84 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Беручи до уваги вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст.ст. 84, 180, 181 п.3, 182, 183, 191 СК України. Дослідивши обставини в справі, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання обовязків по утриманню неповнолітньої дитини, а тому кошти на утримання дитини з нього належить стягнути в судовому порядку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-18 00:00:00

У листопаді 2011 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], які знаходяться на утриманні позивачки та потребують матеріальної допомоги. У звязку із тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти у розмірі 50% частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття дітей. В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги. Вислухавши думку позивача, дослідивши зібрані по справі докази, суд доходить до наступного. Від спільного проживання позивачка та відповідач мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] (а/з № 2203 від 11.10.2001р.), доньку [PERSON], [INFO] (а/з № 2726 від 05.10.2004р.), які знаходяться на утриманні позивачки та потребують матеріальної допомоги в звязку з тим, що відповідач ухиляється від утримання дітей. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при призначені аліментів суд враховує матеріальне становище платника аліментів. Розмір аліментів визначено судом з врахуванням матеріального становища сторін і не суперечить інтересам неповнолітніх дітей. Враховуючі вищевикладене суд вважає позовні вимоги такими що підлягають задоволенню. Згідно ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у розмірі 188,20 грн. На підставі ст.ст.180-183 СК України,

Outcome: approved