Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-12 00:00:00

Зазначена позовна заява надійшла до суду 15.11.2010 року, в якій позивачка просить стягнути з відповідачки на її користь гроші у розмірі 3955 грн., які вона отримала без достатньої правової підстави; витрати на правову допомогу у розмірі 200 грн. та понесені нею судові витрати. Ухвалою суду від 09.06.2011 року до участі у справі як співвідповідача було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Експрес-Вояж» (а.с.64). В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що у серпні 2010 року вона мала намір купити квартиру, яка продавалася через співробітника агенції нерухомості ТОВ «Експрес-Вояж» [PERSON], яка мала нотаріально посвідчену довіреність від власника квартири. Після огляду квартири разом з відповідачкою, остання запропонувала сплатити 3955 грн. в рахунок майбутньої купівлі квартири. Отримавши гроші, відповідачка заповнила та надала їй бланк під назвою «Расписка от продавца объекта недвижимости в получении задатка». У визначений для оформлення договору купівлі-продажу квартири день позивачка дізналася, що умови, які вона висувала погашення боргів по комунальним платежам та зняття з реєстрації власниці квартири не виконані, на що директор агенції [PERSON] запевнив її, що на 12.08.2011 року всі недоліки будуть усунені та 13.08.2010 року буде укладено договір купівлі-продажу. Але 12.08.2010 року їй передзвонив директор агенції та повідомив, що квартиру їй продавати не будуть, оскільки нібито вона перешкоджає зняттю з реєстрації власниці квартири, а гроші, які вона передавала рахунок майбутньої купівлі квартири, їй не повернуть, так як вони є завдатком. Вважає, що відповідачка [PERSON] зобовязана повернути їй безпідставно набуті кошти в сумі 3955 грн. Зазначену суму завдатком не вважає, оскільки будь-якого договору, основного чи попереднього між нею та відповідачкою щодо купівлі-продажу квартири у письмовій формі укладено не було. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON], який діє на підставі договору про надання юридичних послуг від 13.08.2010 року (а.с.9) та нотаріально посвідченої довіреності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судові засідання викликалася, не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення на адресу її реєстрації рекомендованих лист та повідомлення телефонограмою, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Позивачка, яка була присутня в попередніх судових засіданнях, поясняла, що передача грошей відбувалася [PERSON] в присутності директора [PERSON] та іншого співробітника. Гроші, які вона передала відповідачці, повинні були піти на погашення боргів по квартирі. Позовних вимог до ТОВ «Експрес-Вояж» не висуває, оскільки винною вважає тільки [PERSON], яка безпідставно заволоділа її грошима. Вислухавши представника позивачки, проаналізувавши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що позивачка [PERSON], маючи намір купити квартиру, передала відповідачці [PERSON], яка виступала від імені продавця, а остання отримала 3955 грн., що підтверджується копією Розписки від продавця обєкта нерухомості про отримання завдатку від 06.08.2010 року. Зазначені обставини підтвердив присутній у судовому засіданні 19.08.2011 року представник співвідповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес-Вояж» [PERSON], який пояснив, що був присутнім при передачі [PERSON] [PERSON] грошових коштів та засвідчив цей факт своїм підписом та печаткою товариства, оскільки передача грошей відбулася у приміщенні ТОВ «Експрес-Вояж». Зазначив при цьому, що [PERSON] офіційно не була працівником ТОВ «Експрес-Вояж» і її місцезнаходження йому не відомо. На теперішній час квартира продана іншим особам. Попереднього договору купівлі-продажу згідно ст. 635 ЦК України, який відповідав би вимогам основного договору з визначенням обовязків між позивачкою та відповідачкою укладено не було, тому вважати отримані відповідачкою кошти як завдаток суд вважає безпідставно, оскільки ст.547 ЦК України встановлює, що право чин щодо забезпечення виконання зобовязаня, яким і є завдаток, згідно ч.1 ст.546 ЦК України, вчиняється у письмовій формі. Згідно ст. 570 ЦК України завдаток є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Суд вважає, що розписку відповідачки про отримання від позивачки 3955 грн. в рахунок продажу квартири не можна вважати договором завдатку, оскільки за своїм змістом вона не відповідає вимогам ст. 570 ЦК України. У відповідності до ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобовязана повернути потерпілому це майно На думку суду, відповідачка [PERSON] отримала від позивачки 3955 грн. без достатніх правових на те підстав та зазначена сума підлягає стягненню з неї на користь позивачки. Задовольняючи позовні вимоги, суд стягує з відповідачки на користь позивачки витрати на правову допомогу в сумі 200 грн. згідно квитанції до прибуткового ордеру № 7 від 16.08.2010 року (а.с.12), договору про надання юридичних послуг від 13.08.2010 року та акту виконаних робіт від 16.08.2010 року (а.с. 9,10), а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 51 грн. (а.с.1,16) та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи (а.с.2).

Outcome: approved