Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-22 00:00:00

16.09.2011 року позивач звернулась до суду з названим позовом та просила постановити рішення, згідно якого усунути перешкоди в коистуванні власністю шляхом визнання відповідача втративши право користування квартирою № 57 будинку 31 а по вул. Ак Корольова, в м. Одесі. Свої вимоги мотивувала тим, що їй належить квартира [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом. До позивача по справі власником спірної квартири являвся відповідач, однак після продажу вказаної квартири [PERSON], яка потім відчужила її [PERSON], [PERSON] не знявся з реєстраційного обліку, чим перешкоджає позивачу у користуванні та розпорядженні своїми майном. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, сповіщений належним чином, заяв та клопотань про відкладання судового розгляду не заявляв. Представник третьої особи Київського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області в судове засідання не з`явився, сповіщений належним чином, заяв та клопотань про відкладання судового засідання не заявляв. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідно до ст. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини між сторонами є цивільно-правовими та врегульовані нормами ЦК України (в ред.2003 року) та Житловим кодексом України. В судовому засіданні встановлено, що відповідач був власником спірної квартири та з 1995 року зареєстрований в [INFO]. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.01.2000 року позивач успадкувала квартиру [ADDRESS] після смерті [PERSON], якому спірна квартира належала на підставі договору купівлі-продажу від 24.05.1996 року (а.с.5). Як вбачається з довідки про склад сім`ї та реєстрації для реєстрації громадян, які мешкають, за адресою: [ADDRESS], [PERSON] не зареєстрована за вказаною адресою, а відповідач колишній власник, зареєстрований в квартирі з 1995 року ( а.с.8). Судом досліджений акт від 16.09.2011 року, складений сусідами позивача [PERSON], [PERSON] та завірений представником КП ЖКС Вузівськийпро те що відповідача [PERSON] не мешкає по спірній адресі в квартирі [ADDRESS] та речі відповідача у даній квартирі відсутні ( а.с.9) Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до абз. 6 ст. 3 Закону України від 11.12.2003 року № 1382-1V Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, - реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного обліку спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд вважає, що відповідач ще після укладання договору купівлі-продажу з [PERSON] втратив право на мешкання та реєстрацію у спірному житловому приміщенні. Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року №1382-ІV Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Українізняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як передбачено ст. 7 цього ж Закону зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою. У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. При викладених обставинах, суд доходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованим і підлягають задоволенню, тому що її інтереси порушені, вона не має змоги користуватися спірним майном за своїм розсудом, а також по теперішній час несе збитки по сплаті житлово-комунальних послуг за відповідача, який не сплачує комунальні послуги, та не є власником спірного майна. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved