Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-11 00:00:00

[PERSON], звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що є власником земельної ділянки, загальною площею 0.0760 га по вул.Київській в с.Підгірці Обухівського району Київської області. Власником суміжної земельної ділянки є відповідачка [PERSON], яка здійснила самовільний захват частини його земельної ділянки, побудувавши на ній обєкти нерухомого майна. Оскільки вказані дії відповідачки порушують правила добросусідства та право власності на земельну ділянку, просить усунути порушення його права власності на земельну ділянку з боку [PERSON], шляхом зобовязання звільнити належну йому земельну ділянку та привести її у придатний для використання стан. Крім того, рішенням Підгірцівської сільської ради, протокол №3 від 29.03.2007 року, незаконно затверджено акт державної прийомки в експлуатацію спірного домоволодіння [PERSON] від 19.01.2007 року, що теж порушує права позивача та яке він просить скасувати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, пояснив, що розташування капітальних споруд, побудованих відповідачкою на його земельній ділянці, є незаконним та порушує його право власності. Представники відповідачки [PERSON] - [PERSON] та [PERSON]М, позовні вимоги не визнали, посилаючись на їх безпідставність, пояснили, що належні відповідачці, введені в експлуатацію, затверджені оспорюваним рішенням будівлі знаходяться в межах земельної ділянки [PERSON], що належить їй на підставі державного акту. Представник Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, виконкому Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області в судове засідання повторно не зявився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином, в поданій суду заяві просить слухати справу у його відсутність. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 21.01.2004 року [PERSON] на підставі рішення Підгірцівської сільської ради №12 від 28.11.2003 року належить земельна ділянка площею 0,0760 га розташована на території Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області с.Підгірці вул.Київська з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. Як вбачається з відмітки на вказаному державному акті, 12.09.2005 року за реєстровим №3495 посвідчено договір купівлі-продажу 0,0103 га земельної ділянки. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу №4633 від 15.09.2004 року належить земельна ділянка площею 0,1151 га в с.Підгірці вул.Київська, 15 (котеджне містечко Золоті Ворота) з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд. Державний акт зареєстровано та видано 05 квітня 2005 року. Як вбачається з Рішення виконкому Підгірцівської сільської ради протокол №3 від 29.03.2007 року ним затверджено акт прийомки в експлуатацію індивідуального житлового будинку та видано свідоцтво про право власності на житловий будинок с.Підгірці по вул.Київській 15 котеджне містечко [PERSON] імя [PERSON]. Відповідно до матеріалів справи технічна документація із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку [PERSON] на спірну земельну ділянку виготовлена та зберігається в управлінні держкомзему, технічна документація із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку РЗ №313752 [PERSON], площею 0,0760 га, яка розташована на території Підгірціської сільської ради в архіві управління держкомзему в Обухівському районі відсутня та не обліковується. Суд оцінивши докази у справі приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Позивач посилається на наявність перешкод у користуванні власною земельною ділянкою з боку відповідача, однак належних та допустимих доказів, які б підтверджували розміщення обєктів нерухомого майна, належних відповідачці, саме на його земельній ділянці, суду не надав. Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Позивач в обґрунтування своїх вимог щодо незаконності оскаржуваного рішення виконкому та знаходження частини капітальних споруд [PERSON] на його земельній ділянці, посилався на наявні в матеріалах справи ситуаційну схему (а.с.5), акт про відновлення на місцевості (а.с.6), лист Держінспекції з контролю за використаннями і охороною земель у Київській області від 17.09.2009 року (а.с.21), акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 11.09.2009 року (а.с.22), план-схему індивідуальної забудови (а.с.57) та висновок проведеної у справі судової будівельно-технічної експертизи. Однак вказані обставини не можуть прийматись судом як підстава для задоволення позовних вимог. При цьому суд приймає до уваги, висновок судової будівельно-технічної експертизи №0065 від 10.06.2011 року, згідно якого площа земельної ділянки під частиною надвірних будівель [PERSON], яка знаходиться за межами земельної ділянки згідно державного акту становить 0,0101 га. Разом з тим, згідно вказаного висновку, встановити чи розміщенні обєкти нерухомого майна, належні [PERSON] на земельній ділянці, розташованій по вул.Київській в с.Підгірці, площею 0,0760 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що належить [PERSON] на підставі державного акту РЗ №313752 від 21.01.2004 року не виявляється можливим. Таким чином, суд вважає недоведеним позивачем порушення відповідачкою саме його прав, як власника земельної ділянки. Враховуючи заяву генерального директора №0-27 від 23.03.2011 року про спростування наданої раніше суду інформації, висновку ТОВ Компанія Земельні справи№0-65 від 25.11.2010 року, суд вказаний висновок, як доказ, в межах розгляду даної справи не оцінює. Суд також не вбачає підстав для застосування строків позовної давності відповідно до заяви представника відповідачки від 09.03.2010 року, оскільки сплив строку позовної давності при зверненні [PERSON] до суду з даним позовом не знайшов свого підтвердження при вирішенні даної справи.

Outcome: dismissed