Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, проте в позовній заяві вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без його участі та без фіксування судового процесу технічними засобами. Судові витрати бере на себе. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково і пояснив суду, що позов в частині визнання права власності на спадкове майно за позивачем після смерті [PERSON], який помер 20.04.2010 року, на земельну ділянку сільська рада визнає повністю. В частині стягнення судових витрат не визнає, оскільки в сільській раді відсутні кошти на таку оплату. Просить визнати право власності за позивачем на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки і судові витрати покласти на позивача. Представник третьої особи до суду не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, проте надав до суду заяву, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, просить розглянути справу без участі представника Управління Держкомзему у Таращанському районі Київської області та без застосування технічних засобів. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Фіксування судового процесу здійснювалося з застосуванням технічних засобів. Судом встановлено, що, 08.08.2007 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений Дубівською сільською радою Таращанського району Київської області, зареєстрований в реєстрі за №49, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати і на що він матиме право за законом, заповів [PERSON]. 20.04.2010 року [PERSON] помер і після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на майновий пай у загальному майновому фонді КСП ім..1 Травня с. Кр. Горби Таращанського району Київської області, грошових вкладів та земельної ділянки, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,9105 га, що розміщена на території Крутогорбівської сільської ради Таращанського району Київської області загальною вартістю 32486,4 грн. Спадкоємцем за заповітом є позивач. Інших спадкоємців за законом та за заповітом немає. Позивач своєчасно звернувся до Таращанської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 07.12.2010 року державний нотаріус Таращанської державної нотаріальної контори видав йому Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на приватизовану земельну ділянку розміром 2,3602 га, права на майновий пай та грошові вклади. У видачі Свідоцтва на земельну ділянку, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,9105 га, що розміщена на території Крутогорбівської сільської ради Таращанського району Київської області загальною вартістю 32486,4 грн йому було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючих на неї документів та рекомендовано звернутися до суду. Той факт, що спадкова земельна ділянка належала [PERSON], який помер 20.04.2010 року, стверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Таращанської державної нотаріальної контори 09.08.2007 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2337. Отже спадкодавець отримав дану земельну ділянку у спадщину, проте за життя не встиг отримати Державного акта на неї. Так, він звернувся до управління Держкомзему у Таращанському районі Київської області по питанню переоформлення вказаної земельної ділянки та виготовлення Державного акта на право власності на земельну ділянку на його імя. Державний акт на право власності серії ЯЛ №584800 на зазначену вище земельну ділянку був виготовлений на ім'я [PERSON], проте останнім не отриманий в звязку з його смертю. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першої статті 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Стаття 1268 ч. 5 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже, позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON], який помер 20 квітня 2010 року, на майно, яке складається з земельної ділянки, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1.9105 га, що розміщена на території Крутогорбівської сільської ради Таращанського району Київської області, загальною вартістю -32486.4 грн. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати документа, який засвідчує право власності. Таким чином, позивач своєчасно прийняв спадщину і є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], який помер 20 квітня 2010 року. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Вказані обставини встановлено з пояснень сторін, матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Судові витрати всі суд покладає на позивача, оскільки в сільській раді відсутні кошти на таку оплату.

Outcome: approved