Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-31 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом. Уточнивши позовні вимоги просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку по 13 грудня 2011 року в розмірі 14271,68грн., а також витрати повязані з явкою до суду представника позивача в розмірі 794грн. 80 коп. В обґрунтування позову зазначає, що з 09.11.2002 року вона була прийнята на роботу на посаду завідувача складського господарства ЗАТ «Миронівська птахофабрика» по строковому трудовому договору з 09.11.2009 по 03.12.2009 року та безстроковому трудовому договору з 04.11.2009 року і звільнена за власним бажанням 19.03.2010 року. Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 15.07.2011 року відповідача зобовязано внести в трудову книжку позивачки запис про роботу за період з 09.11.2009року по 03.12.2009 року. Відповідач нарахував грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки тільки за період з 04.12.2009 року по 19.03.2010 року 7 днів, в той час як відповідно чинного законодавства повинно бути нараховано грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки за період з 09.11.2009 року по 19.03.2010 року 9 днів, а тому просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні. Представник позивачки у судовому засіданні підтримав уточнену заяву від 01.02.2012 року та просив стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за весь час затримки розрахунку грошової компенсації за невикористану відпустку по 13.12.2011 року в розмірі 14271грн. 68 коп., а також витрати повязані з явкою до суду представника позивача в розмірі 794грн. 80 коп. Представник відповідача у судове засідання не зявився. В письмовій заяві до суду просив розглянути справу у його відсутності та відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у письмовому запереченні. Зокрема послався на те, що нарахування та виплата компенсації за два дні невикористаної щорічної відпустки за період роботи з 09.11.2009 року по 03.12.2009 року, який був визнаний трудовими відносинами лише рішенням суду від 15.07.2011 року, яке вступило в законну силу 04.10.2011 року, а тому вважає що не можна рахувати як затримку розрахунку при звільненні, оскільки на момент звільнення такої вимоги не було . Дані кошти були виплачені на вимогу позивача по його заяві. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Згідно наказу директора ЗАТ «Миронівська птахофабрика» № 247-КС від 19.03.2010 року позивачку було звільнено за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням з проведенням остаточного розрахунку та виплати компенсації за невикористану відпустку за період роботи 04.12.2009 року по 19.03.2010 року 7 днів(а. с. 17). Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного від 15.07.2011 року в цивільній справі за позовом [PERSON] до ЗАТ «Миронівська птахофабрика» зобовязано відповідача внести в трудову книжку [PERSON] запис про роботу за період з 09.11.2009 року по 03.12.2009 року(а. с. 11-14). 02.12.2011 року постановою начальника відділу ДВС Канівського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 2-281 виданого 11.11.2011 року Новоград-Волинським міськрайонний судом про зобовязання ЗАТ «Миронівська птахофабрика» внести в трудову книжку [PERSON] - запис про роботу за період з 09.11.2009 року по 03.12.2009 рік(а. с. 45). ЗАТ «Миронівська птахофабрика» на підставі рішення суду від 15.07.2011 внесено зміни в трудову книжку [PERSON] (а. с. 54). У відповідності до розяснень п. 20 постанови Пленуму ВС України від 24.12.1999 року №13 „Про практику застосування судами законодавства про оплату праці, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Позивачка звернулась до відповідача із заявою про виплату грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки лише 08.12.2011року(а. с. 49-50). Відповідачем 13.12.2011 року електронним переказом було перераховано 691грн. 83 коп. компенсації за невикористані дні щорічної відпустки, дана обставина та сума не оспорюється. Термін затримки розрахунку становить 2 дні (9, 12 грудня 2011 року). Середньоденний заробіток позивачки становить 509грн. 43 коп., що стверджується рішенням апеляційного суду Житомирської області від 16.12.2010 року(а. с. 6-9). Суд приходить до висновку про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 1018 грн. 86 коп. (2 дні х 509,43грн. середньоденного заробітку = 1018,86грн. Згідно ст. 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial