Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказував, що 23 жовтня 1969 року отримав двокімнатну квартиру, жилою площею 33,2 кв. м. за адресою [ADDRESS]. У 1988 році його син [PERSON] одружився із [PERSON]. У 1989 році у них народився син [PERSON]. У звязку із тим, що вони не мали свого власного помешкання прописав їх у власному будинку. З травні 1990 року вони припинили спільно проживати та вести господарство, а 15 грудня 1994 року розірвали шлюб. Оскільки відповідачі фактично із травня 1990 року не проживають у вищевказаній квартирі, не платять за комунальні послуги, в добровільному порядку виписатись не бажають, просив суд позовні вимоги задовольнити. 14 березня 2011 року помер позивач [PERSON] Однак, його син [PERSON] підтримав позовні вимоги по первісному позову і ухвалою суду його допущено до участі в справі як правонаступника. Відповідачі [PERSON], [PERSON] звернулись в суд з зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON] про вселення у житловий будинок та усунення перешкод в користуванні житлом. В обґрунтування своїх позовних вимог вказують, що після розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] покійний батько [PERSON] перешкоджав їм у користуванні вищевказаною квартирою, а тому вони не мали можливості проживати у квартирі. Оскільки припинення шлюбних відносин не є підставою для припинення користування вищевказаною квартирою, вони змушені звертатись в суд за захистом своїх прав. Просять суд вселити їх у квартиру № 7 будинку № 9, що по вулиці Миру в місті Славута, та зобовязати [PERSON], [PERSON] не вчиняти їм перешкод у користуванні зазначеною квартирою, та надати їм ключі віл вхідних дверей. Крім того просять стягнути з відповідачів за зустрічним позовом понесені ними судові витрати. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги за первісним позовом підтримала, в задоволенні вимог зустрічного позову просила відмовити. Відповідачка за зустрічним позовом [PERSON] заперечувала проти задоволення зустрічного позову. Відповідачка за первісним позовом [PERSON], яка також представляє інтереси відповідача [PERSON] за дорученням, первісний позов не визнала, просила задовольнити вимоги зустрічного позову. Представник КП «Славутське ЖКО» [PERSON] не заперечувала проти задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи сул прийшов до наступного: Як вбачається із ордеру № 2488 від 23 жовтня 1969 року [PERSON] отримав квартиру разом із своєю дружиною [PERSON]І та сином [PERSON] за адресою [ADDRESS]. У звязку із тим, що у 1988 році [PERSON] одружився із [PERSON], у який у 1989 році народився син [PERSON], [PERSON]В прописав останніх у власній квартирі. 15 грудня 1994 року шлюб між [PERSON] та [PERSON]В розірвано, що підтверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу І-БВ № 004575. Оскільки 14 березня 2011 року помер [PERSON], що підтверджене свідоцтвом про смерть серія 1-БВ № 157362 від 14 березня 2011 року правонаступником являється його син [PERSON] який за його заявок ухвалою суду допущений до розгляду справи як правонаступник. Відповідно до технічного паспорту на квартиру № 7 в житловому будинку № 9 по вулиці Миру в місті Славута основним квартиронаймачем являється [PERSON] Як вбачається із Акту від 04.08.2009 року [PERSON] та [PERSON] за місцем реєстрації, а саме: в місті Славута по вулиці Миру 9 квартир: 7 не проживають із травня 1990 року. Відповідно до вимог ст. ст. 71, 72 Житлового кодексу України найма\-ла члени сімї можуть бути визнанні такими, що втратили право користування жилим приміщенням в разі відсутності їх без поважних причин понад шість місяців. Крім того в судовому засіданні відповідачами за первісним позовом не надано суду доказів щоб підтверджували наявність підстав передбачених ст. 71 ЖК України при яких за наймачами зберігається жиле приміщення у звязку із їх тимчасовою відсутністю. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінюючи встановлені судом обставини у їх сукупності, суд вважає, що вимоги зустрічного позову про вселення у житловий будинок та усунення перешкод в користуванні житлом, не підлягають до задоволення, оскільки позивачі всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України не надали суду переконливих доказів про те, що вони дійсно були позбавлені права користування та проживання у вищевказаній квартирі, не надали суду доказів які б надавали їм право на збереження жилого приміщення за ними у звязку із їх тимчасовою відсутністю. На підставі викладеного, прийшов до висновку, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню, а за зустрічним позовом задоволенню не підлягають.

Outcome: approved