Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-02 00:00:00

У вересні 2011 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати недійсним договір поруки, укладений 7 грудня 2007 року у м. Ніжині від її імені з ПАТ КБ «Надра» в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від того ж числа за № 36-05/07/16/11/604/2007/218, мотивуючи заявлені вимоги тим, що наведений договір вона не підписувала. Заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 17 жовтня 2011 року позов задоволено та визнано недійсним договір поруки, укладений від імені [PERSON] з Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» 7 грудня 2007 року у м. Ніжині. Стягнуто з відповідача на користь [PERSON] 621,99 грн. судового збору, 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, 2320,56 грн. за проведення почеркознавчої експертизи та 2000 грн. на правову допомогу. В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом було неповно з'ясовано обставини справи, а оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції помилково поклав в основу рішення висновок почеркознавчої експертизи № 3629/11-11 від 12 липня 2007 року, зроблений експертами КНДІСЕ, вважаючи, що він є недостатньо обґрунтованим та необ'єктивним, оскільки при проведенні експертизи не було взято вільні зразки підпису [PERSON] Крім цього, апеляційна скарга містить посилання на те, що суд розглянув справу з порушенням правил підсудності і неправильно обрахував суму судового збору, витрат на правову допомогу, а також безпідставно стягнув з відповідача кошти за проведення почеркознавчої експертизи, яка в даній справі не призначалась. Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Задовольняючи позов [PERSON], суд першої інстанції виходив з того, що висновком почеркознавчої експертизи № 3629/11-11 від 12 липня 2007 року, зробленим експертами КНДІСЕ, у справі за позовом ВАТ КБ «Надра» до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу встановлено, що підписи від імені [PERSON], які розміщені в договорі поруки, складеному між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON], виконані не позивачем, а іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису, а отже вимоги ст.ст. 203, 207, 208 Цивільного кодексу України щодо письмової форми правочину, його змісту та наявності волевиявлення особи на його вчинення, порушені. З цим висновком місцевого суду погоджується апеляційний суд, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного цивільного законодавства щодо правомірності правочинів, враховуючи наступне. Як вбачається з висновку почеркознавчої експертизи № 3629/11-11 від 12 липня 2007 року, зробленому експертами КНДІСЕ, у справі за позовом ВАТ КБ «Надра» до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу, підпис в оспорюваному правочині зроблено не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням справжнього підпису позивача. Апеляційний суд вважає даний висновок належним та допустимим доказом відсутності волевиявлення позивача на укладення договору поруки, оскільки він містить інформацію щодо предмету доказування та виконаний посадовими особами в межах наданої компетенції за ухвалою суду. Не беруться до уваги доводи апеляційної скарги про те, що експертний висновок не відповідає вимогам Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністеррства юстиції України від 8 жовтня 1998 року № 53/5, оскільки для проведення експертизи у [PERSON] не були відібрані вільні зразки підпису, як такі, що суперечать оглянутим в судовому засіданні матеріалам цивільної справи за позовом ВАТ КБ «Надра» до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу. З наведеної справи вбачається, що експертом для проведення дослідження були використані експериментальні зразки підпису позивача на 3-х аркушах, а також у відповідь на його клопотання судом додатково надавались вільні зарзки підпису [PERSON] у трудових договорах на 2-х аркушах у кількості 6-ти підписів. Апеляційний суд вважає також, що [PERSON] правильно обрахувала при подачі позову, а суд першої інстанції правильно стягнув з відповідача сплачені судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, виходячи з майнового характеру спору. Розрахунок витрат на правову допомогу відповідає положенням Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 950, „Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних і адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави". Не грунтуються на нормах цивільно-процесуального законодавства доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції розглянув справу з порушенням правил підсудності, оскільки поряд з положеннями ст. 110 ЦПК України, які визначають загальні правила підсудності за місцезнаходженням юридичної особи, наявні положення про альтернативну підсудність за вибором позивача, і відповідно до п. 8 ст. 110 ЦПК України позови, що виникають з діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред'являтись також за їх місцезнаходженням. [PERSON], скориставшись своїм правом на вибір між кількома судами, подала позов за місцезнаходженням філії ПАТ КБ «Надра» до Ніжинського міськрайонного суду. Разом з тим, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про помилкове стягнення з відповідача на користь [PERSON] витрат за проведення почеркознавчої експертизи в сумі 2320,56 грн., виходячи з наступного. Положеннями ст. 79, 86 ЦПК України визначено, що до судових витрат, в тому числі, і за проведення експертизи, відносяться витрати, понесені стороною в ході розгляду цивільної справи. Враховуючи, що в даній справі судова експертиза не призначалась, квитанція про оплату послуг експерта в її матеріалах відсутня, правових підстав для стягнення з банку коштів в сумі 2320,56 грн. у суду першої інстанції не було, а отже рішення Ніжинського міськрайонного суду в частині стягнення з відповідача судових витрат за проведення експертизи в сумі 2320,56 грн. підлягає скасуванню. У стягненні цих витрат на користь [PERSON] слід відмовити. Позивач не позбавлена можливості вирішити питання стягнення витрат за проведення почеркознавчої експертизи в рамках цивільної справи за позовом ВАТ позовом ВАТ КБ «Надра» до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу.

Outcome: partial