Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-13 00:00:00

\~ У жовтні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, де просив розірвати кредитний договір від 18.06.2007 року. При цьому зазначив, що 18.06.2007 року між ним, як позичальником, та ПАТ «[PERSON] Аваль» - що виступив кредитором, укладено договір кредиту у сумі 53500,00 дол. США строком на 120 місяців зі сплатою 9,5 відсотків річних за користування кредитними коштами. 30.06.2009 року між сторонами укладено додаткову угоду до кредитного договору, по якій збільшено строк кредиту на 101 календарний місяць. Посилаючись на те, що у зв»язку з світовою кризою, змінився курс долара до гривні, таким чином істотно змінились обставини, якими сторони керувалися при укладанні договору, позивач просить розірвати кредитний договір, визнати його обов»язок повернути ПАТ «[PERSON] Аваль» 308730,25 грн. у строк до 18.11.2025 року. 16.11.2011 року ПАТ «[PERSON] Аваль» звернулось із зустрічною позовною заявою, в якій, посилаючи на ч. 2 ст. 1050 ЦК України, що визначає право позикодавця вимагати повернення всієї суми позики в разі прострочення чергової частини платежу, просить зобов»язати відповідача [PERSON] повернути на користь ПАТ «[PERSON] Аваль» заборгованість за кредитним договором в сумі 38680,95 дол. США - з урахуванням поданого 14.12.2011 року уточнення, а в разі неможливості стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «[PERSON] Аваль» заборгованість за кредитом в гривневому еквіваленті 309056,92 грн., розірвати кредитний договір у зв»язку з істотним порушенням умов договору. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов з підстав викладених в позовні заяві. Представник відповідача ПАТ «[PERSON] Аваль» позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову [PERSON], одночасно, просив задовольнити зустрічний позов. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 18 червня 2007 року між ВАТ «[PERSON] Аваль» (правонаступником якого є відповідач-позивач) та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/5550/82/112011, за умовами якого позичальник [PERSON] отримав кредит в сумі 53500 дол. США строком на 120 місяців зі сплатою 9,5 відсотків річних за користування кредитними коштами. 30.06.2009 року між сторонами укладено додаткову угоду № 2, згідно якої строк кредиту збільшено на 101 календарний місяць. Відповідно до ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору, яка полягає у визнанні за субєктом цивільного права можливості укладати договори (або утримуватись від укладення договорів) і визначати їх зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості. Відповідно до частини першої статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобовязання. \~ \~Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. \~ Звертаючись до суду та обґрунтовуючи свої вимоги, \~[PERSON] посилався на те, що відбулась істотна зміна обставин, якою він керувався, укладаючи кредитний договір, а саме: значне зростання курсу долара США по відношенню до курсу гривні України, що потягло за собою значне здороження кредитного курсу. \~ У відповідності до статті 652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду, на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: \~ 1. \~в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; \~ 2. зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; \~ 3. виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; \~ 4. із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. \~ Отже, для розірвання договору у разі істотної зміни обставин необхідно наявність усіх перелічених умов одночасно. \~ \~До того ж, вимагаючи розірвання договору на підставі статті 652 ЦК України, на позивача покладається, у відповідності до статті 60 ЦПК України, обовязок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. \~ \~Позивачем не доведено наявності всіх чотирьох умов, необхідних для розірвання кредитного договору у звязку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору. \~ \~Крім того, відповідно до статті 36 Закону України Про Національний банк України офіційний курс гривні до іноземних валют установлюється Національним банком України. \~ \~ Валютні курси, як зазначено у частині першій статті 8 Декрету Кабінету Міністрів України Про систему валютного регулювання та валютного контролю, встановлюються Національним банком України за погодженням із Кабінетом Міністрів України. \~ \~Поряд з цим, згідно Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 12 листопада \~ \~ \~2003 року № 496, офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема до долару США, установлюється щоденно. Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформація про котирування іноземних валют за станом на останню дату. \~ \~Отже, незмінність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена. \~ \~Таким чином, укладаючи спірний кредитний договір в іноземній валюті, сторони приймали на себе певні ризики на випадок зміни валютного курсу та в момент укладення договору не мали будьяких законних підстав вважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане. \~ \~Позивачем [PERSON] не доведено, що сторони при укладенні кредитного договору були впевнені в тому, що така зміна обставин не настане. \~ Виходячи зі змісту статей 1046, 1054 ЦК України, відповідальність за валютні ризики лежить саме на позичальнику. \~ Відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобовязання, як це передбачено статтею 617 ЦК України. \~ Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. \~ \~ \~ Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (стаття 625 ЦК України). \~ Отже, позивач зобовязаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. \~ \~ Оскільки позивачем не доведено умови для зміни кредитного договору на підставі статті 652 ЦК України у судовому порядку, укладаючи кредитний договір в іноземній валюті та беручи на себе певні зобовязання, сторони повинні були чітко усвідомлювати, що курс національної валюти по відношенню до долара США не є незмінним та враховувати підвищений валютний ризик за таким кредитом. Ризик підвищення курсу долару США до гривні несе саме позичальник. Наявність усіх обовязкових умов для розірвання договору кредиту, передбачених частиною другою статті 652 ЦК України, відсутня, тому права [PERSON] при укладенні та виконанні кредитного договору, не порушені. \~ З приводу вирішення зустрічного позову суд зауважує наступне. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). У відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позик частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З довідки-розрахунку (а.с.11-15) вбачається, що станом на 07.10.2011 року [PERSON] відстає від графіку оплати кредиту на 987,93 дол. США. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору, що надано в якості уточнення до зустрічної позовної заяви, станом на 12.12.2011 року позичальник [PERSON] має залишок заборгованості за тілом кредиту в розмірі 38522,61 дол. США, а також несплачену заборгованість, яка складається із заборгованості за тілом кредиту за період з 18.06.2007 року по 12.12.2011 року в сумі 161,03 дол. США, заборгованість по відсотках 158,34 дол. США. Оскільки позивач-відповідач [PERSON] порушує встановлені умовами договору строки здійснення платежу, суд вважає необхідним задовольнити вимогу про зобов»язання даної особи повернути кредит в доларах США, а в разі неможливості стягнути з [PERSON] грошовий еквівалент, визначений у гривні. Висновок суду саме про такий порядок відновлення порушених прав відповідача-позиача ПАТ «[PERSON] Аваль» ґрунтується на аналізі ст. 533, згідно якої грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях, а також ст. 1054 ЦК України, положеннями якої визначено, що за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит і сплатити проценти. Таким чином, відповідач зобов»язаний повернути кредит, наданий відповідачем-позивачем ПАТ «[PERSON] Аваль» в іноземній валюті доларах США, проте стягнення боргу (як тотожне зобов»язання) слід визначити в гривні. Також підлягає до задоволення вимога про розірвання кредитного договору з урахуванням наступного. За ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Неналежне виконання боржниками взятих на себе зобов»язань щодо повернення грошових коштів у визначених договором кредиту розмірах та строки суд вважає істотним порушення умов даного договору, оскільки саме на добросовісній поведінці сторін кредитного договору щодо надання грошових коштів та безумовного їх повернення ґрунтується принцип отримання взаємовигідних матеріальних надходжень як мети таких правовідносин та результаті взятих на себе сторонами прав та обов»язків. Вказане і визначене предметом кредитного договору. \~ \~ \~ \~ Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні позову [PERSON] до ПАТ «[PERSON] Аваль» в особі Житомирської обласної дирекції ПАТ «[PERSON] Аваль» про розірвання кредитного договору та задовольняє зустрічний позов ПАТ «[PERSON] Аваль» в особі Житомирської обласної дирекції ПАТ «[PERSON] Аваль» до [PERSON] про стягнення суми заборгованості, розірвання кредитного договору.

Outcome: approved