Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Мар`їнського районного суду Донецької області з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, починаючи з 1 серпня 2011 року і до повноліття дитини. З 28 січня 2005 року [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Рішенням Мар"їнського районного суду Донецької області від 26 листопада 2010 року шлюб між сторонами розірвано. Від шлюбних відносин сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 153115, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку. Неповнолітня [PERSON], [INFO] проживає з позивачем, повністю знаходиться на її утриманні. Домовленості про добровільну виплату аліментів на утримання дитини між сторонами не досягнуто. На теперішній час позивач відчуває матеріальні труднощі, відповідач має працездатний вік, інших дітей у відповідача не має, ніяких утримань за виконавчими листами відповідач не здійснює, отже має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, розглянувши справу в її відсутність. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, шляхом надіслання відповідної заяви з наявним клопотанням розгляду справи без його участі. Суд дослідивши матеріали справи, належно зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, оцінки їх доводів і наданих ними доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх не повнолітніх дітей до досягнення повноліття та ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При розгляді справи, враховуючи розяснення постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, та встановивши наступні відносини: - наявність батьківських правовідносин між неповнолітньою дитиною та [PERSON] до якого предявлено вимогу про стягнення аліментів (відповідно до записів в свідоцтві про народження дитини [PERSON], [INFO] батьком останньої є саме відповідач); - знаходження неповнолітньої дитини на утриманні позивача [PERSON], яка предявила позов про стягнення аліментів (після фактичного припинення шлюбних відносин дитина мешкає спільно зі своєю матірю, що підтверджено довідкою виконкому Красногорівської міської ради Донецької області від 8 липня 2011 року); - відсутність між батьками, сторонами по справі, угоди про сплату аліментів (договору про сплату аліментів на дитину відповідно до ч. 1 ст. 189 СК України не укладено); - невідповідність утримання неповнолітньої дитини, що надається, розміру достатньому для нормального розвитку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо встановлення аліментних зобовязань відповідачу [PERSON] є обґрунтованими. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує: - стан здоровя платника аліментів та дитини (будь-якої інформації щодо хворобливого стану відповідача не надано); - матеріальне становище платника аліментів (відповідач має працездатний вік, протипоказань відносно умов праці не надано, на теперішній час працевлаштований); - відсутність у [PERSON] грошових зобовязань (відповідач нікому не сплачує аліменти, інших непрацездатних осіб на його утриманні немає). Окрім того, суд звертає увагу, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved