Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-11 00:00:00

Позивач звернувся з названим позовом в суд і просив визнати за ним в порядку спадкування право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, земельну ділянку площею 0,1352 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих за адресою: вулиця Новокиївське шосе, 25 в м. Переяслав-Хмельницькому Київської області. Свої вимоги обґрунтовує тим, що після смерті, 17 липня 2004 року [PERSON] відкрилась спадщина на жилий будинок, 25 по вулиці Новокиївське шосе в м. Переяслав-Хмельницькому та зазначені земельні ділянки. Він є спадкоємцем за заповітом. Прийняв спадщину, але йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, на вищезазначені земельні ділянки із-за відсутності правовстановлюючих документів на земельні ділянки. В судовому засіданні представник позивача уточнив свої позовні вимоги і просив визнати право на зазначені земельні ділянки. Відповідачі в судове засідання не зявились, в письмових заявах визнають позов і просять справу розглядати за їх відсутності. Третя особа: управління Держкомзему в м. Переяслав-Хмельницькому позов визнає в письмовому повідомленні і просить розглянути справу за відсутності їх представника. Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне. Після смерті 17 липня 2004 року [PERSON], відкрилась спадщина на житловий будинок № 25 по вулиці Новокиївське шосе в м. Переяслав-Хмельницькому, розташованого на земельній ділянці, площею 0, 1000 га, виділеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Крім того, спадкодавець користувався земельною ділянкою площею 0,1352 га для ведення особистого селянського господарства за вищеназваною адресою. Спадкоємцями за заповітом є позивач, який прийняв спадщину на житловий будинок і йому видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом та відповідач [PERSON]. на земельну ділянку ,розташованої на території Гайшинської сільської ради. У видачі свідоцтва про право на спадщину на вищеназвані земельні ділянки позивачу відмовлено, оскільки державні акти на право власності на вищеназвані земельні ділянки видані після смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою ( ч.ч. 1. 2 ст. 1220 ЦК України). На момент відкриття спадщини земельні ділянки не належали спадкодавцю на праві власності, а тому не входять до складу спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід, припинення, підлягають державний реєстрації. Право власності виникає з моменту державної реєстрації, що передбачено ч. 2 ст. 331 ЦК України. Право приватної власності на землю набувається і реалізовується громадянами та юридичними особами виключно відповідно до закону. Право на приватизацію земельної ділянки належить особам, у користуванні яких ця земельна ділянка знаходиться. Статтею 126 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами, а право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст. 1225 ЦК України при переході до спадкоємців права власності на житловий будинок, інші будівлі та споруди, до них переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику справах про спадкування» правило статті 1225 ЦК України про те, що при переході до спадкоємців права власності або право про користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені і у розмірі, який необхідний для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом, необхідно розуміти так, що така ділянка переходить у власність або користування спадкоємців, якщо її було надано в установленому порядку в межах визначених при наданні, за умови, що спадкодавець не складав заповіту щодо розпорядження земельною ділянкою, належною йому на праві власності. Тобто, спадкодавець набув право на зазначені земельні ділянки і відповідно до вимог ст. ст. 1216, 1218 ЦК України таке право набув позивач. Зважаючи на вищевикладені обставини та визнання відповідачами позову, яке не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб, позовні вимоги про визнання права на земельну ділянку підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved