Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 21 вересня 1998 року вона придбала у [PERSON], яка діяла особисто та в інтересах неповнолітнього [PERSON], [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу був зареєстрований в Регіональній універсальній біржі [PERSON] Н , що підтверджується записом у Журналі реєстрації договорів з обєктами нерухомості, реєстраційний № Н/98-00498 від 21 вересня 1998 року. Відповідно до умов договору купівлі-продажу, [PERSON], яка діяла особисто та в інтересах неповнолітнього [PERSON], [PERSON] передала ключі від квартири, а [PERSON] передала їм грошові кошти за придбане нерухоме майно, вселилась у квартиру та до нинішнього часу продовжує здійснювати відносно квартири усі повноваження власників. 24 вересня 1998 року [PERSON] зареєструвала у Комунальному підприємстві Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомостісвоє право власності на вищевказане нерухоме майно. Позивачка просить суд вищезазначений договір купівлі-продажу квартири визнати дійсним. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позов підтримала та просила суд позов задовольнити, посилаючись на обставини, які викладені у позові. Відповідачі у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, однак за зазначеною адресою не проживають, що підтверджується відміткою ТОВ Спецкурєр ( а. с. 23-25). Представник третьої особи Регіональної універсальної біржі [PERSON] Н у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, однак причину неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 224 ЦК України( в редакції 1963 року), який був чинним до 1 січня 2004 року, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. У судовому засіданні встановлено, що 21 вересня 1998 року [PERSON] придбала у [PERSON], яка діяла особисто та в інтересах неповнолітнього [PERSON], [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу був зареєстрований в Регіональній універсальній біржі [PERSON] Н, що підтверджується записом у Журналі реєстрації договорів з обєктами нерухомості, реєстраційний № Н/98-00498 від 21 вересня 1998 року ( а. с. 4-5 ). Відповідно до умов договору купівлі-продажу, [PERSON], яка діяла особисто та в інтересах неповнолітнього [PERSON], [PERSON] передала ключі від квартири, а [PERSON] передала їм грошові кошти за придбане нерухоме майно, вселилась у квартиру та до нинішнього часу продовжує здійснювати відносно квартири усі повноваження власників. Відповідачі будь-які претензії щодо виконання договору купівлі-продажу до позивачки не предявляли, право позивачки на квартиру не оспорювали. Позивачка вселилась у квартиру та своє право власності на це нерухоме майно 24 вересня 1998 року зареєструвала у Комунальному підприємстві Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості( а. с. 5- зворот). Відповідно ст. 227 ЦК України (1963 року), який діяв на день укладення договору відчуження квартири, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недотримання форми договору тягне його недійсність. Однак згідно ч. 2 ст. 220 ГК України (2003 року), якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки 21 вересня 1998 року сторони домовились щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] і це підтверджується письмовими доказами, а надалі відбулося його повне виконання, суд вважає, що даний договір купівлі-продажу слід визнати дійсним.

Outcome: approved