Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-08 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON], Макарівської районної державної адміністрації Київської області та Управління Держкомзему у Макарівському районі, в якому з урахуванням уточнених вимог просила визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,12 га, розташовану в межах Наливайківської сільської ради Макарівського району Київської області, цільове призначення - ведення садівництва, кадастровий номер 3222785200:04:022:0028, серії ЯЕ № 954736, виданого 15.01.2008 року на імя [PERSON], визнати недійсним запис у поземельній книзі та книзі записів про державну реєстрацію актів на право власності на земельну ділянку щодо реєстрації вказаного вище державного акту, визнати недійсним розпорядження Макарівської районної державної адміністрації Київської області № 4755 від 21.11.2007 року «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам України для ведення садівництва в межах Наливайківської сільської ради» на підставі якого було видано зазначений державний акт на право власності на земельну ділянку. Також просила стягнути судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що її чоловік - [PERSON] був членом садового товариства «Дубки» науково-виробничого обєднання «Сатурн» (далі с/т «Дубки») та користувався земельною ділянкою № 38 у цьому товаристві. Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 19.06.2009 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 18.11.2009 року, було визнано незаконним рішення правління розширеного правління с/т «Дубки» від 02.07.2006 року, затвердженого загальними зборами цього товариства від 05.08.2006 року, яким її чоловіка було виключено з членів с/т «Дубки», та поновлено у членах вказаного товариства. Після цього її чоловік [PERSON] переоформив право користування своєю ділянкою № 38 в цьому товаристві на неї. В процесі приватизації цієї земельної ділянки при виготовленні технічної документації їй стало відомо, що її земельна ділянка накладається на земельну ділянку [PERSON] - відповідача у справі, яка належить їй на праві власності. Таким чином відповідач приватизувала земельну ділянку за відсутності права користування нею та не будучи членом с/т «Дубки». До початку розгляду справи по суті [PERSON] заявила зустрічний позов до [PERSON], Макарівської райдержадміністрації Київської області про визнання недійсним розпорядження Макарівської райдержадміністрації в частині надання дозволу [PERSON] на розробку технічної документації щодо відведення земельної ділянки для безоплатної передачі її у власність. В обґрунтування вимог за зустрічним позовом [PERSON] зазначила, що оскільки вона є членом с/т «Дубки», нею була приватизована земельна ділянка № 38, яка перебувала у неї в користуванні. На момент приватизації спірної земельної ділянки а ні [PERSON], а ні [PERSON] не були членами с/т «Дубки» і відповідно не мали права користування цією земельною ділянкою. Правлінням с/т «Дубки» неправомірно передано земельну ділянку № 38 в користування [PERSON], оскільки на той час ця ділянка була закріплена за [PERSON], перебувала у неї в користуванні, у неї не вилучалась. Оскільки Макарівська райдержадміністрація надала [PERSON] дозвіл на розробку технічної документації щодо відведення земельної ділянки для безоплатної передачі її у власність саме на ту ділянку, що вже належить на праві власності [PERSON], просила визнати розпорядження Макарівської райдержадміністрації в цій частині недійсним. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити із підстав, викладених в позовній заяві. Щодо зустрічного позову зазначили, що задоволення вимог за первісним позовом повністю виключає задоволення за зустрічним, разом з тим відсутні підстави для визнання недійсним розпорядження Макарівської райдержадміністрації в частині надання дозволу [PERSON] на розробку технічної документації щодо відведення земельної ділянки для безоплатної передачі її у власність, оскільки цим розпорядженням не порушуються права та законні інтереси [PERSON] Відповідач [PERSON] та її представники [PERSON], [PERSON], проти задоволення позовних вимог за первісним позовом заперечили. Зазначили, що [PERSON] є повноправним членом с/т «Дубки», має членську книжку, сплачує членські внески. Нею правомірно була приватизована земельна ділянка, що перебувала у неї в користуванні з моменту отримання членства у товаристві. Нею сплачується земельний податок. Право ж [PERSON] не порушено, оскільки вона на момент приватизації спірної земельної ділянки не була членом с/т «Дубки». Правлінням товариства незаконно передана ділянка № 38 у користування [PERSON], оскільки на той час вона вже належала на праві власності [PERSON] Макарівська райдержадміністрація Київської області позовні вимоги визнала, просила розглядати справу за відсутності її представника. Управління Держкомзему у Макарівському районі Київської області представника в судове засідання не направило, причини неявки представника в судове засідання не повідомило, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Заслухавши сторін, їх представників, свідків [PERSON], [PERSON], розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] з серпня 1992 року був прийнятий членом с/т «Дубки», та йому було передано у користування земельну ділянку № 38 у цьому товаристві, що підтверджується його членською книжкою, показами свідків [PERSON], [PERSON], та не заперечувалось відповідачами за первісним позовом. Рішенням розширеного правління с/т «Дубки» від 02.07.2006 року, затвердженого загальними зборами членів цього садового товариства від 05.08.2006 року, деяких осіб було виключено з членів садового товариства, в тому числі і [PERSON]. Цим же рішенням у члени товариства була прийнята [PERSON] Після цього розпорядженням Макарівської районної державної адміністрації Київської області № 4755 від 21.11.2007 року «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам України для ведення садівництва на території с/т «Дубки» в межах Наливайківської сільської ради» передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,12 га для ведення садівництва за рахунок земель садового товариства «Дубки» в межах Наливайківської сільської ради. На підставі зазначеного розпорядження 15.01.2008 [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,12 га, розташовану в межах Наливайківської сільської ради Макарівського району Київської області, Цільове призначення - ведення садівництва, кадастровий номер 3222785200:04:022:0028, серії ЯЕ № 954736, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі за № 010833000004. Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 19.06.2009 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 18.11.2009 року, було визнано неправомірним та скасовано рішення розширеного правління с/т «Дубки» від 02.07.2006 року, затвердженого загальними зборами членів цього садового товариства від 05.08.2006 року, про виключення з членів садового товариства [PERSON]. Разом з тим, 28.11.2009 року згідно протоколу №5 зборів уповноважених с/т «Дубки» було підтверджено членство [PERSON] у членах садового товариства та закріплено за нею земельну ділянку № 38. Вказане рішення є чинним, доказів нечинності вказаного рішення сторонами не надано. Після цього 06.12.2009 року, згідно протоколу № 4 загальних зборів с/т «Дубки» за систематичне порушення вимог статуту та законодавства [PERSON] знову був виключений з членів садового товариства. Крім того вказаним рішенням було затверджено рішення правління товариства від 19.11.2009 року також про виключення членів товариства, в тому числі і [PERSON] Вказане рішення є чинним, доказів нечинності вказаного рішення сторонами не надано. Не дивлячись на те, що [PERSON] вже був виключений з членів товариства, згідно протоколу загальних зборів с/т «Дубки» від 19.11.2009 року були затверджені списки членів с/т «Дубки», до яких були внесені особи раніше виключені із членів товариства і які поновили своє членство через суд, і [PERSON] знову був включений до списків членів товариства (без відновлення свого членства) та за ним була закріплена земельна ділянка № 38. Протоколом засідання правління с/т «Дубки» від 25.12.2009 року оформлено нові списки членів товариства відповідно до зазначеного вище рішення загальних зборів. Знову ж таки, 18.12.2010 року згідно виписки з протоколу №1 загальних зборів с/т «Дубки» за заявою [PERSON] про «переведення» земельної ділянки № 38 на [PERSON] вказана земельна ділянка була «закріплена» за [PERSON] В процесі приватизації [PERSON] спірної земельної ділянки, після розроблення технічної документації із землеустрою щодо скаладання державнних актів на право власності на земельні ділянки, дозвіл на що надала Макарівська райдержадміністрація розпорядженням від 12.04.2010 року № 489, при перевірці цієї технічної документації було виявлено накладання її земельної ділянки на земельну ділянку відповідача за первісним позовом - [PERSON], що і стало підставою для звернення до суду [PERSON] Вирішуючи питання по суті позовних вимог як за первісним позовом, так і за зустрічним, суд виходить з наступного. Згідно з ч. З ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1,2 с. 158 ЗК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування та розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб. У відповідності ст.ст. 35, 81, 116, 118, 121 Земельного кодексу України громадяни України, які являються членами садових товариств, мають право на безоплатну приватизацію земельної ділянки, що знаходиться в їх користуванні, в межах норм безоплатної приватизації земельних ділянок громадянам, на підставі рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування. Згідно ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюються шляхом: визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що право позивача за первісним позовом не було порушено, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Так [PERSON] не доведено а ні свого правового статусу як члена садового товариства «Дубки», а ні правомірності отримання нею у користування земельної ділянки № 38 у вказаному садовому товаристві, так як не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів на підтвердження цього, в тому числі копії статуту с\\т «Дубки». Більше того, на момент «закріплення» за [PERSON] спірної земельної ділянки № 38, остання вже належала на праві власності [PERSON] Що ж до зустрічного позову [PERSON], то її посилання те, що Макарівська райдержадміністрація розпорядженням надала [PERSON] дозвіл на розробку технічної документації щодо відведення земельної ділянки для безоплатної передачі її у власність саме на ту ділянку, що вже належить на праві власності [PERSON], як на підставу визнання вказаного розпорядження недійсним, суд їх відхиляє, позаяк цим розпорядженням ніяким чином права [PERSON] не порушуються, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Враховуючи вимоги п. 6 ст. 154 ЦПК України, згідно з яким суд одночасно з ухваленням судового рішення може скасувати заходи забезпечення позову, заходи забезпечення позову у даній справі за ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 07.02.2011 року № 2-3-13/11 підлягають скасуванню. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України стягненню не підлягають.

Outcome: dismissed