Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-27 00:00:00

Приватне акціонерне товариство МТС Україна звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за послуги мобільного зв"язку у розмірі 267,12 грн. і санкції за невиконання умов договору в сумі 315,10 грн.,а всього 582,22 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 29.06.2007 року між позивачем та відповідачем були укладені договори про надання послуг мобільного зв"язку. За період з 30.06.2007 р. по 29.06.2008 р. в рамках Договорів відповідачу були надані послуги мобільного зв"язку на загальну суму 867,12 грн. В порушення умов Договорів відповідач сплатив рахунки за надані послуги не в повному обзясі, на суму 600,00 грн. 29.06.2008 року Договори про надання послуг мобільного зв"язку з відповідачем були припинені через заборгованість. Станом на дату подання позовної заяви заборгованість відповідача за послуги зв"язку складає 267,12 грн. У зв"язку з порушенням умов основного договору була нарахована неустойка в сумі 315,1 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги мобільного зв"язку в сумі 267,12 грн. і санкції за невиконання умов договору в сумі 315,10 грн та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі . Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснивши,що позивач пропустив трирічний строк звернення до суду , та просив застосувати позовну давність. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд, прийшов до наступного . 29.06.2007 року між ЗАТ "Український мобільний зв"язок",правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "МТС Україна" та відповідачем були укладені договора про надання послуг мобільного зв"язку № 3667677/1.11713774, наданий телефоний номер 2940934; № 3667674/1.11713774, наданий телефоний номер 2940933; №3667678/1.11713774, наданий телефоний номер 2940935 відповідно до яких позивач зобов"язався надавати відповідачу послуги мобільного зв"язку ,а він прийняв на себе зобов"язання сплачувати вартість наданих послуг. За період з 30.06.2007р. по 29.06.2008р. в рамках Договорів відповідачу було надано послуги мобільного зв"язку на загальну суму 867,12 грн. В порушення умов Договорів відповідач сплатив рахунки за надані послуги не в повному обсязі на суму 600,00 грн. Сума договірної санкції за кожний день ,що залишився до закінчення строку дії Основного договору ,починаючи з дня припинення основного договору складає 2,74 грн. .У зв"язку з порушенням умов договору відповдачу була нарахована договірна санкція в сумі 315,10 грн. Оскільки Договори були припинені 29.06.2008 року,то 3-річний строк звернення до суду сплив 29.06.2011 року. Суд не бере до уваги пояснення представника позивача про те,що строк звернення до суду був порушений в зв"язку з тим,що судовий наказ за яким було стягнуто з [PERSON] заборгованість за надані послуги мобільного зв"язку був скасований несвоєчасно і тому позивач звернувся до суду в порядку позовного провадження з пропущенням строку позовної давності з наступних підстав. Судом встановлено,що судовий наказ від 19.02.2010 року ,виданий Рубіжанським міським судом за заявою Закритого акціонерного товариства "Український мобільний зв"язок" про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги зв"язку в сумі 582,22 грн. та судових витрат був скасований ухвалою Рубіжанського міського суду 05 березня 2010 року. Отже позивач з 05 березня 2010 року по 29 червня 2011 року мав можливість звертатися до суду в порядку позовного провадження,що зроблено не було . Інших причин пропуску позовної давності представник позивача не зазначила. Таким чином представник позивача в судовому засіданні не навела поважних причин з яких було пропущено строк звернення до суду. Відповідно до ч.4 ст.267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд вважає, що оскільки строк звернення до суду,наданий позивачеві для захисту його прав сплив 29.06.2011 року ,поважних причин пропуску не наведено,позовні вимоги повинні залишитися без задоволення. На підставі ст. 267 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed