Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до Городнянської міської ради Чернігівської області та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину квартири, двокімнатної, розташованої на пятому поверсі пятиповерхового будинку, загальною площею 44,2 кв.м., з яких 29,8 кв.м. складає житлова площа, [ADDRESS] в. м. Городня Чернігівської області, після смерті [PERSON], який помер 24 липня 1996 року в с. Гірськ Щорського району Чернігівської області. З позовної заяви виходить, що 24 липня 1996 року помер батько позивачки [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на все належне йому майно. Позивачка, як дочка померлого, є спадкоємцем за законом першої черги. Крім позивачки, інших спадкоємців першої черги у спадкодавця немає. Заповіту спадкодавець не складав. Оскільки позивачка постійно проживала на момент смерті [PERSON] разом з ним, то як спадкоємиця першої черги, фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON]. Крім того, що позивачка прийняла спадщину після смерті батька, вона також подала до Городнянської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. На підставі заяви позивачки в нотаріальній конторі була заведена спадкова справа щодо майна [PERSON]. За життя батькові позивачки належала 1/4 частина квартири, яка розташована за адресою : [ADDRESS]. Вищезазначена частина квартири належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Городнянської міської Ради народних депутатів Городнянського району Чернігівської області 22 березня 1994 року та зареєстрованого Чернігівським міжміським БТІ 19 липня 1994 року за реєстровим № 2609. Співвласниками вищезгаданої квартири є позивачка, [PERSON] зять померлого, та [PERSON] онук померлого. При оформленні свідоцтва про право на спадщину на належну спадкодавцю частину квартири нотаріус оглянула документи та виявила, що в свідоцтві на право власності на житло прізвище батька позивачки зазначено як «Пчеленцев», в реєстраційному написі БТІ зазначено як «Пчелінцев», тоді як в свідоцтві про смерть зазначено «Пчелінцев». Правильне прізвище батька позивачки «Пчелінцев», що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЕЛ № 330556. Крім того, при огляді правовстановлюючого документу на квартиру нотаріусу було не зрозуміло яка дійсно частка квартири належала спадкодавцю, так як ні в самому свідоцтві про право власності на житло, ні в реєстраційному написі не зазначені частки, які належать співвласникам квартири. Якщо спірна квартира належала [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON], то кожному належало по 1/4 частині цієї квартири. Дані обставини стали перешкодою для видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину. Ухвалою судді від 24 лютого 2012 року відкрито провадження у зазначеній справі. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлялась належним чином. Від позивачки [PERSON] до суду надійшла письмова заява від 06.03.2012 року з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити, підтверджує обставини, викладені в позовній заяві ( а.с. 25 ). Згідно положень ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач по справі Городнянська міська рада Чернігівської області про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник відповідача в судове засідання не зявився. Міський голова [PERSON] надав до суду письмову заяву від 28.02.2012 року за вих. № 03-22/146 з проханням розглянути справу за відсутності представника міської ради у звязку зі службовою зайнятістю, позов [PERSON] визнає ( а.с. 24 ). Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Городнянська районна державна нотаріальна контора Чернігівської області, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, представник третьої особи в судове засідання не зявився, про причини неявки представника суд не повідомлено. Неявка в судове засідання представника третьої особи відповідно до положень ст. 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи ( а.с. 31-32 ). У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Відповідно до вимог частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, зясувавши позицію відповідача по суті заявлених позивачем позовних вимог, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, прийшов до наступного. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування»№ 7 від 30.05.2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Судом встановлено, що 24 липня 1996 року в с. Горськ Щорського району Чернігівської області помер [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ЕЛ № 330556, видане відділом реєстрації актів громадянського стану Городнянської райдержадміністрації Чернігівської області 25.07.1996 року ( а.с. 9 ). Відповідно до статті 525 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 ЦК УРСР. Таким чином, часом відкриття спадщини після смерті [PERSON], є день його смерті 24 липня 1996 року. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на все належне йому майно. Спадкоємцем першої черги за законом щодо майна померлого [PERSON], відповідно до ст. 529 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ), є його донька [PERSON]. Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії V-АГ № 410361 встановлено, що [PERSON] народилась 09 лютого 1959 року у с. Вільне Успенського району Краснодарського краю та її батьками значаться [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 10 ). Зі свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЕЛ № 274253 встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 14 травня 1988 року, який вони зареєстрували у Городнянському районному відділі ЗАГС Чернігівської області. Спільне прізвище подружжя після укладення шлюбу : Савенко, Савенко ( а.с. 11 ). [PERSON] на час відкриття спадщини [PERSON] постійно проживала разом із спадкодавцем та прийняла спадщину померлого, оскільки фактично вступила в управління або володіння спадковим майном, що підтверджується паспортом позивачки та карткою прописки осіб у спірній квартирі ( а.с. 7-8, 12 ). З довідки Городнянської районної державної нотаріальної контори Чернігівської області від 13.03.2012 року № 266/01-16 встановлено, що 25.12.2010 року заведена спадкова справа до майна померлого 24.07.1996 року [PERSON]. Спадкоємцем за законом спадщини [PERSON] є його донька [PERSON], котра 25.12.2010 року звернулась до нотаріальної контори з заявою про оформлення спадщини. Свідоцтва про право на спадщину по вищезазначеній спадковій справі ще не видавалися ( а.с. 32 ). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 22.03.1994 року встановлено, що Городнянська міська Рада народних депутатів посвідчила, що квартира, яка знаходиться за адресою : [ADDRESS], дійсно належить на праві спільної власності [PERSON] та членам його сім'ї : [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Квартира приватизована згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа квартири становить 44.2 кв.м.. Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 22.03.1994 року № 258. Згідно реєстраційного напису квартира № 15 в цілому зареєстрована Чернігівським МБТІ на праві особистої власності за : [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 13 ). З технічного паспорта на квартиру за адресою : [ADDRESS] встановлено, що відповідно до технічної характеристики квартири вона посімейного, спільного заселення розташована на пятому поверсі пятиповерхового будинку та складається з : двох кімнат загальною площею 44, 2 кв.м., у т.ч. житловою площею 29,8 кв.м. ( а.с. 14-15 ). Стаття 28 ЦК України передбачає, що фізична особа набуває прав та обовязків і здійснює їх під своїм імям. Імя фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національною меншини, до якої вона належить. Частина 3 ст. 294 ЦК України передбачає, що у разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснено у документі, такий документ підлягає заміні. Стаття 355 ЦК України передбачає, що майно, що є у власності двох або більше осіб ( співвласників ), належить їм на праві спільної власності ( спільне майно ). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Частина 2 ст. 370 ЦК України передбачає, що у разі виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. За таких підстав, враховуючи досліджені докази, суд прийшов до обєктивного висновку, що спірна квартира [ADDRESS] належала [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] на праві власності у рівних частках, тобто по 1/4 частині кожному. Підтвердженням цьому являється лист Городнянського бюро технічної інвентаризації за вих. № 296 від 27.02.2012 року, а також технічний паспорт на квартиру з яких вбачається, що станом на 27.02.2012 року право власності в цілому на житлову квартиру в [ADDRESS] ( в минулому [ADDRESS] ) Чернігівської області зареєстрованого по 1/4 частині кожному за : [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] ( згідно свідоцтва про право власності на житло від 22.03.1994 року ) ( а.с. 26-29 ). Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до вимог статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Позивачка не отримала свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, оскільки, як стверджує нотаріус, в свідоцтві про право власності на житло прізвище батька позивачки зазначено як «Пчеленцев», натомість в реєстраційному написі БТІ зазначено як «Пчелінцев», тоді як в свідоцтві про смерть зазначено «Пчелінцев». Також нотаріусу з правовстановлюючого документу на квартиру не зрозуміло яка дійсно частка квартири належала спадкодавцю, так як ні в самому свідоцтві про право власності на житло, ні в реєстраційному написі не зазначені частки, які належать співвласникам квартири, це є перешкодою позивачці в отриманні в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Під час судового розгляду знайшов підтвердження той факт, що спадкодавцю [PERSON] за життя на праві власності належала 1/4 частина квартири [ADDRESS]. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову та визнання за [PERSON] право власності на 1/4 частину квартири, двокімнатної, розташованої на пятому поверсі пятиповерхового будинку, загальною площею 44,2 кв.м., у т.ч. житловою площею 29,8 кв.м., [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті її батька [PERSON], який помер 24 липня 1996 року у с. Горськ Щорського району Чернігівської області. Враховуючи наведене,

Outcome: approved