Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в здійсненні права власності на 2/5 частин квартири [ADDRESS] та області, вселення його в кімнату площею 10,7 м2 даної квартири, зобовязати відповідача передати в день вселення ключі від вхідних дверей квартири та не чинити перешкоди в користуванні місцями загального користування. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідачка шляхом заміни замків на вхідних дверях квартири позбавила позивача можливості потрапити до своєї кімнати, а добровільно надати ключі відмовляється. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судовому засіданні позивач та його представниця позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні, виклали факти зазначені в цивільному позові, крім того позивач додав, що не може потрапити до своєї кімнати протягом 2 років, тому і був змушений звертатись до суду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідачка у судовому засіданні фактично позовні вимоги визнала, виклала письмові пояснення на позов, які зводяться до того, що вона не заперечує факту права власності позивача на 2/5 частин їх спільної квартири, однак він з 2004 року проживає в [INFO], а його кімната постійно закрита. За власний кошт вона зробила ремонт в квартирі та, з метою теплозбереження, встановила нові вхідні двері з новим замком. Жодних дій щодо недопущення позивача до квартири, вона не вчиняла, а не передала дублікат ключів тому, що позивач, коли прохав ключі, перебував в стані спяніння. Вона готова передати дублікат ключів від вхідних дверей на підставі рішення суду через державного виконавця. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд прийшов до наступного. За приписами ч.1-2 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (ч.ч.1-2 ст.16 ЦК України). Згідно ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а відповідно до ст.317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. (ч.ч.1-2 ст.321 ЦК) Власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. (ч.2 ст.382 ЦК) Стаття 383 ЦК України передбачає право власника квартири використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Стаття 387 ЦК України передбачає право власника на витребування свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, а також має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, як то передбачено статтею 391 ЦК України. Відповідно до статті 155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Судом встановлено, і ця обставина підтверджується матеріалами справи та фактично не оспорюється сторонами, що позивач [PERSON] є власником 2/5 частин квартири [ADDRESS], яка складається з однієї кімнати розміром 10,7 м2. Співласницею цієї квартири, в 3/5 її частин (кімната розміром 15,4 м2), є відповідачка [PERSON]. В спільному користуванні сторін мається кухня площею 7,4 м2, ванна кімната площею 2,2 м2, вбиральня площею 1,1 м2, коридор площею 5,9 м2, вбудована шафа площею 0,6 та 0,5 м2. Шлюб між сторонами розірвано 29 серпня 1996 року у ВРАЦС Чернігівського РУЮ. Наведені обставини підтверджуються копією паспорта позивача серії «НМ»№271149, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії «І-ЕЛ»№008185, свідоцтвом про право власності на житло від 10 січня 1997 року, технічним паспортом на квартиру, довідками КП «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації»та довідкою виконавчого комітету Киселівської сільради Чернігівського району. /а.с.6-13/ Зясувавши повно і всебічно усі обставини справи, перевіривши їх доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню, оскільки як встановлено судом і підтверджено поясненнями сторін, що фактично відповідачкою порушується його право, як співвласника квартири на вільне, безперешкодне використання своєї кімнати та місць загального користування, а тому його права підлягають судовому захисту. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved