Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-11 00:00:00

позивач звернувся з вищеозначеним позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 25.02.2009 року між сторонами був укладений договір № 12 згідно якого позивач надав відповідачу позику у розмірі 6 тис. грн.., які відповідач зобов'язався повернути до 25.07.2009 року. Виконуючи зобов'язання, позивач відповідно до видаткового касового ордеру № 95 від 25.02.2009 року, передав відповідачу суму 6000грн. 15.05.2010 року відповідач звільнений з підприємства на підставі ч.4 ст. 40 КЗпП. На дату звільнення відповідач частково погасив позику в сумі 4100грн., залишок непогашеної суми становить 1900грн. Оскільки відповідачем прострочено виконання зобов'язання просить стягнути 3% річних, суму інфляції та судові витрати. У судове засідання представник позивача подав заяву в якій просив задовольнити позов у повному обсязі, справу розглядати без його участі. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає у повному обсязі та просить розглядати справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики дона сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором. Відповідно до ст.. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Матеріалами справи встановлено , між позивачем та відповідачем 25.02.2009 року був укладений договір позики, за яким позивача надав відповідачу позику в сумі 6 тис. грн. , а відповідач отримав цю суму, що підтверджується видатковим ордером № 95 від 25.02.2009 року ( а.с.12-13). Сума інфляційних нарахувань за 2010 рік становить 95 грн.( з 01.06.2010 року індекс інфляції становить 99,6x99,9x101,2x100,5x100,8 =105,0% ; сума нарахувань з урахуванням основного боргу 1900x105:100= 1995грн.; 1995-1900= 95грн.) Сума інфляційних нарахувань за 2011 рік на 01.05.2011 року становить 89,30 грн. (індекс інфляції 101,0x100,9x101,3 = 104,7 ; сума нарахувань з урахування боргу 1900x104,7:100= 1989,30 грн.; 1989,30 -1900= 89,30 грн. ) Загальна сума становить 184,30 грн. (95+89,30). Три проценти річних з 01.06.2010 року ( 3% ( 365) 100x214 днх1900 = 33,42 грн., за 2011 рік ( станом на 15.02.2011 року) на 1.05 2011 року №=3% ( 365дн) 100x120x1900= 18,74 грн., а всього 52,476 грн. ( 33,73+ 18,74). Таким чином суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ст.ст. 625, 1046, 1049 ЦК України,

Outcome: approved