Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 14.12.1991 року відділом запису актів громадського стану виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів Запорізької області (актовий запис №2879), посилаючись на те, що шлюбні відносини між нею та відповідачем не склалися та з лютого 2011 року фактично припинилися, бажання продовжувати їх відсутнє, сімя розпалася остаточно, тому вона просить суд розірвати шлюб. Їх спільна неповнолітня дитина буде мешкати з нею. В попередньому судовому засіданні позивач свої вимоги, викладені в позові, підтримала та додатково суду пояснила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, шлюб у неї перший, спір про майно між нею та відповідачем відсутній, фактично вони не проживають сім'єю з лютого 2011 року, так як між ними постійно відбувалися сварки на сімейно-побутовому ґрунті. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Мельничук», яке було змінено під час державної реєстрації шлюбу між сторонами. Зазначила, що від шлюбу вони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], яка буде мешкати з нею. Відповідач позовні вимоги визнав повністю, просив суд розглянути справу негайно та постановити судове рішення в попередньому судовому засіданні. При цьому пояснив, що шлюб у нього перший, після розірвання шлюбу їх спільна дитина буде проживати з матірю, а він буде приймати участь у її вихованні та утриманні. Спір про майно відсутній. На пропозицію суду про надання строку для примирення сторони категорично відмовились, так як вважають, що відновити шлюб неможливо і їх подальше спільне життя може негативно позначитися на інтересах дитини. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про одруження ІІ-ЖС №457745, виданого відділом запису актів громадського стану виконавчого комітету Запорізької міської ради народних депутатів Запорізької області, 14.12.1991 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №2879 (а.с.6). Сім'я розпалась остаточно, спільне господарство не ведеться. Бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, так як, між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Згідно ст.111 СК України, суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим, з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. В судовому засіданні позивач просила не стягувати з відповідача сплачені нею при подачі позовної заяви до суду судовий збір та витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи. Тому суд вважає за можливе не стягувати з відповідача на користь позивача зазначені судові витрати.

Outcome: approved