Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-07 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку площею 4.8268 га в порядку спадкування за законом, після смерті батька, [PERSON], мотивуючи наступним. 05 січня 2009 року помер його батько, [PERSON], в зв'язку з чим відкрилась спадщина на належне йому на праві приватної власності майно. Позивач зазначає, що до складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 4.8268 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку батько успадкував після смерті своєї дружини, а його матері –[PERSON]. Заповіту щодо розпорядження належним йому майном на випадок своєї смерті [PERSON] не залишив, а тому має місце спадкування за законом. Спадкоємцями за законом першої черги на майно померлого [PERSON] являється він, його син [PERSON] та його сестри, які є відповідачками у справі, і які відмовились від прийняття спадщини, що залишилась після смерті їх батька, на його користь. Позивач зазначає, що незважаючи на відсутність спору між ним та відповідачками щодо спадкового майна, що залишилось після смерті їх батька, він позбавлений можливості отримати в Томаківській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом. Як слідує із відповіді державного нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка належала його померлому батькові, є неможливим в зв'язку з тим, що його батько, [PERSON], за свого життя, отримавши в Марганецькій державній нотаріальній конторі після смерті своєї дружини свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку площею 4.8268 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, не встиг здійснити державну реєстрацію своїх прав власності на земельну ділянку, тобто не зареєстрував вказане вище свідоцтво та не отримував у відділі Держкомзему у Томаківському районі Державний акт на землю на своє ім'я. І саме тому, успадкована ним земельна ділянка до цього часу обліковується відповідно до Державного акту на землю серії ІУ –ДП № 050926 за його матір'ю. За відсутності державної реєстрації права власності на земельну ділянку на ім'я спадкодавця , він позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на успадковану земельну ділянку в нотаріальному порядку, а тому і змушений звернутись з відповідним позовом до суду. Та обставина, що за свого життя його батько не встиг здійснити реєстрацію свого права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, не позбавляє його права отримати у спадщину це майно. Таким чином, позивач вважає, що до нього, як до спадкоємця за законом першої черги, який прийняв спадщину, перейшло право на отримання у спадщину земельної ділянки, фактичним власником якої являвся його померлий батько, [PERSON], окрім того, його сестри, які є відповідачками у справі, претензій щодо спадкового майна не мають і не заперечують, щоб земельну ділянку у спадщину отримав саме він. Позивач у судовому засіданні свій позов підтримав в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON] та [PERSON], які є рідними сестрами позивача, у судове засідання не з’явились, але надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, при цьому зазначили, що даний позов вони визнають повністю та проти позову не заперечують. Суд, дослідивши надані матеріали справи, заслухавши позивача, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. 05 червня 2009 року в с.Пальмирівка П'ятихатського району Дніпропетровської області помер батько позивача, [PERSON], смерть якого зареєстрована виконкомом Новокиївської сільської ради Томаківського району 05.06.2009 р. /актовий запис № 25/, що підтверджується свідоцтвом про смерть, та після смерті останнього відкрилась спадщина на майно, в тому числі на земельну ділянку, площею 4.8268 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Але як вбачається із відповідних документів, успадкована позивачем земельна ділянка загальною площею 4.8268 га належала на підставі Державного акту серії ІУ-ДП № 050926 матері позивача, [PERSON], яка померла раніше 08.07.2004 року, що підтверджується також свідоцтвом про смерть, виданим виконкомом Новокиївської сільської ради Томаківського району. Після смерті [PERSON], її чоловік [PERSON], за свого життя, отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, а саме прийняв фактично спадщину на вищезгадану земельну ділянку. Із копії свідоцтва про народження позивача серії АВ № 019483 виданого 01.02.1969 року вбачається, що померлі [PERSON] та [PERSON] дійсно є його батьками. Тобто, з часу відкриття спадщини після смерті матері позивача [PERSON], батько позивача [PERSON], являвся власником вищезгаданої успадкованої земельної ділянки, але за свого життя правовстановлюючих документів на неї на своє ім’я він не виготовляв. Відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку загальною площею 4.8268 на ім’я батька позивача, [PERSON], є дійсно перешкодою для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину, бо відповідно до п. 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції від 3 березня 2004 року № 20/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві, що вбачається також з письмової відповіді завідувача Томаківської нотаріальної контори від 14.01.2010 року № 24/02-31. Незважаючи на те, що батько позивача не встиг зареєструвати за собою земельну ділянку, він являвся її фактичним власником. Факт володіння спадкодавцем земельною ділянкою на праві приватної власності підтверджується належним офіційним документом –свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07 квітня 2009 року, виданим державним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори. Як встановлено статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов’язків /спадщини / від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/ до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов’язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В тому числі, до позивача як спадкоємця за законом після смерті батька перейшло право на отримання у спадщину земельної ділянки, фактичним власником якої він являвся. Відповідно ст.1261 ЦК України позивач є спадкоємцем першої черги за законом, і має право на успадкування майна покійного батька. Відповідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за законом має право на прийняття спадщини. Відповідно до норм чинного цивільного законодавства /ст.ст. 1269,1270 ЦК України/ позивач прийняв спадщину після смерті свого батька, подавши в 6-ти місячний строк від часу відкриття спадщини в Томаківську державну нотаріальну контору Дніпропетровської області заяву про прийняття спадщини. Відповідачі у справі відмовились від прийняття спадщини, що залишилась після смерті їх батька [PERSON], на користь брата [PERSON], що підтверджується їх письмовими заявами, засвідченими секретарем сільської ради по місцю їх проживання та в нотаріальному порядку. Одна з відповідачів [PERSON] своєчасно подала заяву до Томаківської державної нотаріальної контори про відмову від спадщини на користь брата [PERSON], який є позивачем у справі, що вбачається із засвідченої належним чином копії такої заяви, засвідченої 01 грудня 2009 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу. З довідки відділу Держкомзему у Томаківському районі Дніпропетровської області від 26.12.11 р. за вих. № 1482/11 вбачається, що успадкована позивачем земельна ділянка загальною площею 4.8268 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Новокиївської сільської ради Томаківського району Дніпропетровської області, грошова оцінка якої складає 44432 грн. Право власності на земельну ділянку є майновим правом, яке не припиняється після смерті спадкодавця і тому воно входить до складу спадщини. Відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, до позивача, як до спадкоємця за законом першої черги, який прийняв спадщину, перейшло право на отримання у спадщину земельної ділянки, фактичним власником якої являвся його померлий батько, [PERSON] Сестри позивача, які є відповідачками у справі, претензій щодо спадкового майна не мають і не заперечують, щоб земельну ділянку у спадщину отримав [PERSON], який є позивачем у справі. Але будучи юридично неусвідомленими щодо порядку подання заяви про відмову від спадщини, вони засвідчили свої заяви про відмову від спадщини у виконкомі відповідної сільської ради та в нотаріальній конторі, але не направили цих заяв в 6-ти місячний строк з дня відкриття спадщини у державну нотаріальну контору по місцю її відкриття. Оскільки з наданих матеріалів справи встановлено, що позивач спадщину фактично прийняв, інші спадкоємці, які б заявляли свої права на спадкове майно відсутні, тому суд має підстави для визнання права власності на спадкове майно. Виходячи із наведеного, враховуючи ту обставину, що ніхто, крім позивача, із спадкоємців померлого не претендує на спадщину після його смерті, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і має підстави для задоволення позову в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved