Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-17 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, зазначивши, що 07 червня 1992 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилось спадкове майно 1/6 частина житлового будинку № 45 по вул. Гагаріна в с. Степові Хутори Носівського району Чернігівської області. Вона є спадкоємцем майна покійного по закону, спадщину прийняла, фактично вступила в володіння та управління спадковим майном. Отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі на частину будинку, яка належала чоловіку, не може, так як на нього відсутні правовстановлюючі документи. На її (позивача) замовлення Носівським БТІ було виготовлено технічну документацію на будинок. Позивач просила суд визнати за нею право власності на 1/6 частину спадкового житлового будинку № 45 по вул. Гагаріна в с. Степові Хутори Носівського району Чернігівської області. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала з мотивів, які викладені в позовній заяві, пояснила, що вона з чоловіком, трьома дітьми та рідною сестрою станом на 1991 рік була зареєстрована та проживала в будинку. На день смерті чоловіка сини були неповнолітніми, дочка була дорослою, але всі були зареєстровані в [INFO]. Ні вона, ні діти не зверталися до нотаріальної контори з заявами про прийняття, або ж відмову від прийняття спадщини. В судове засідання представник Степовохутірської сільської ради та відповідачі не з'явилися, на адресу суду направили заяви, в яких, зазначили, що позов визнають, просили справу розглядати без їх участі. Суд розглядає справу в відсутності відповідачів за наявними у справі доказами. Суд, вислухавши пояснення позивача, вивчивши письмові докази, вважає необхідним позов задовольнити частково з наступних підстав. [PERSON] помер 07 червня 1992 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6). Відповідно до довідки сільської ради від 29 серпня 2011 року № 617 (а.с. 11) позивач та відповідачі (діти померлого) на день смерті [PERSON] проживали та були зареєстровані в будинку разом з ним. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 15 жовтня 1973 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідачі (діти померлого) прийняли спадщину після смерті [PERSON], ніхто з них, в установлений законом строк, не звернувся до нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР позивач, як особа, яка відноситься до першої черги спадкоємців, має право на спадкування після смерті чоловіка. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР спадкоємцями першої черги являються в рівних частинах діти, дружина і батьки померлого. Враховуючи, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON], прийняли спадщину після смерті батька, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, то мають частку в спадковому майні. Суд враховує те, що на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] було чотири спадкоємці першої черги, то спадщина повинна розділитися на чотири частини. Так як, позивач не надала доказів про те, що діти в установленому законом порядку відмовилися від прийняття спадщини, то позивача необхідно визнати власником 1/24 частини житлового будинку.

Outcome: partial