Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення боргу, посилаючись на те, що 06.07.2008 року відповідач взяв у нього, 3000 доларів США в борг, про що написав розписку. Борг, згідно розписки обіцяв повернути до 07.09.2008 року. Станом на день звернення до суду борг не повернув, на претензії та листи з приводу повернення боргу не реагує. В телефонному режимі не заперечує наявність боргових зобов»язань. Згідно довідки НБУ, середній курс гривні складає 8 гривень за один долар США, сума боргу складає 8x3000=24 000 гривень. В той же час, відповідач маючи кошти добровільно борг не повертає. З приводу ухилення від повернення боргу, він змушений був завертатися до правоохоронних органів з заявою від 23 лютого 2010 року. Бездіяльність правоохоронних органів він оскаржував як в прокуратуру м. Києва, так і до Генеральної прокуратури. Натомість отримував листи, згідно яких матеріали перевірки та його заяви перенаправлялись в різні підрозділи слідчих органів. Також зазначає, що відповідач завдає йому моральної шкоди, яка, підлягає відшкодуванні у грошовому вигляді. Він змушений нервувати, витрачати свій час на звернення, переписку, до правоохоронних органів, витрачати час на консультації з юристами, постійно перебувати в стані невпевненості в завтрашньому дні, завдає душевних страждань. Крім того він займається підприємницькою діяльністю, і кошти які б він міг вкласти в бізнес на протязі значного терміну часу не може повернути. Слід також врахувати світову фінансову кризу, та кризу на Україні. Він змушений урізати раціон харчування для своєї сім»ї, скорочувати бізнес в зв»язку з відсутністю оборотних коштів, відмовлятися від поїздок на відпочинок та оздоровлювати дитину, за браком коштів. Враховуючи ту обставину, що відповідач на протязі майже 3-х років не повертає борг, він оцінює моральну шкоду в 24 000 гривень. При укладенні договору позики, відповідач написав розписку власноручно після отримання грошей. Відповідач позичав у нього і інші суми, розписок по яким не давав, частково борг повертав. Тому просив стягнути з відповідача борг еквівалентний 3000 доларів США, а саме 24 0000 гривень, моральні збитки в сумі 24 000 гривень, а також судові витрати. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Відповідач, позов визнав частково, зазначивши що сума яку він визнає складає 700 доларів США, оскільки суму боргу у розмірі 2300 доларів США він повернув позивачу. Суд вислухавши осіб, які приймають участь у розгляді справи, свідків, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє частково з наступних підстав: Судом встановлено, що 06.07.2008 року сторони уклали договір позики, згідно якому відповідач взяв у позивача 3000 доларів США в борг, що підтверджується розпискою, згідно якої обіцяв повернути борг до 07.09.2008 року. Як стверджує позивач, до даного часу борг не повернуто. Але як вбачається з пояснень позивача наданих пастору Церкви «Посольство Божиє» на момент 07.07.2010 року відповідач повернув йому 2300 доларів США, та залишок складає 1900 у.о. які останній зобов»язується повернути до 31.12.2010 року. Таким чином, суд , виходячи з цього пояснення , стягує з відповідача борг у розмірі 1900 доларів США, що за офіційним курсом долара НБУ якій складає 15180 гр. 43 коп (100 дол. США - 798, 9700). Тому твердження позивача , що він не отримував цих грошей, суд знаходить непереконливими , оскільки отримання позивачем боргу в розмірі 2300 гр. позивач засвідчив своїм підписом, а також сторони своїми підписами підтвердили наявність боргу в розмірі 1900 гр. . Визнаючи борг частково а саме, в розмірі 700 доларів США, відповідач посилається на пояснення свідка [PERSON] , якій пояснив, що він частками передавав гроші позивачу, але суд критично ставиться до цих пояснень, оскільки свідок не може довести в якій сумі, коли передавалися ці гроші, а також не зміг відповісти чому передача грошей відбувалася через нього, та нічим не посвідчувалася . Свідок [PERSON] підтвердив, що відповідач також в нього брав гроші в борг і не повернув. Згідно з вимогами ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, у яких одна сторона (боржник) зобов»язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов»язку. Відповідач зобов»язання не виконав. Інші дані про фактичне місцезнаходження, проживання, електронні адреси відповідача мені не відомі. Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі або юридичній особі неправомірними рішеннями діями, чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини , крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Суд відмовляє в позові в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки відповідно розяснень даних в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.95 року № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди обовязковому зясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача, та вина останнього в її заподіянні. Зокрема суд повинен зясувати, . чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин, та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому. Позивач не довів свого позову щодо стягнення моральної шкоди з відповідача, оскільки не доведено з яких міркувань визначена ця сума, які протиправні дії скоєні відповідачем, які б давали підстави для відшкодування моральної шкоди, та чим підтверджена сума моральної шкоди. Також надані позивачем докази, не мають доказової сили, оскільки не мають причинного звязку між діями відповідача, та наявністю шкоди в такій сумі.. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач . не довів тих обставин на які посилався як на підставу своїх вимог, не надав докази в обґрунтування своїх вимог, не спростував тих обставин на які посилався відповідач в обґрунтування своїх заперечень що є його обов»язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.. 10 ЦПК України. При цьому суд створив всі умови для змагального процесу , роз»яснював позивачу його права та обов»язки. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про часткову обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони частково відповідають вимогам ст.ст.57-59 ЦПК України. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України суд судові витрати покладає на відповідача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: partial