Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-18 00:00:00

У серпні 2011 року до суду звернулася [PERSON] з вказаним позовом до [PERSON] Просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], 23.04.1995 р. н. в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і до повноліття дитини. Вказувала, що вона з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 05.09.2002 року,що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу,копія якого додається та змінила прізвище «Плетньова» на «Гланскова». Від сумісного шлюбу в них народилася дитина, син [PERSON], 23.04.1995 р. н. Дитина проживає з позивачкою, знаходиться на повному її утриманні, потребує матеріальної допомоги, відповідач добровільно матеріальної допомоги він не надає, хоч має таку можливість оскільки працює та інших осіб на його утриманні не має. У судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити та стягувати аліменти з відповідача починаючи з 03.08.2011 р., посилаючись на обставини та підстави викладені в позові. Повідомлений належним чином відповідач в судове засідання не з»явився повторно. Клопотань чи заяв про розгляд справи в його відсутності до суду не надходило. Суд, вислухавши пояснення позивача, яка не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, вивчивши матеріали справи, оцінюючи зібрані та надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. За ч. 1 ст. 183 цього Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом достовірно встановлено, що позивачка [PERSON]. та відповідач перебували у шлюбі, який розірвано 05.09.2002 року,що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу,копія якого додається та змінила прізвище «Плетньова» на «Гланскова». Від сумісного шлюбу в них народилася дитина, син [PERSON], 23.04.1995 р. н. Дитина проживає з позивачкою, знаходиться на повному її утриманні тому потребує матеріальної допомоги, відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоч має таку можливість оскільки працює та інших осіб на його утриманні немає. Суд, на підставі встановлених фактів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідач не подав до суду належних, допустимих, безспірних і достовірних доказів про необхідність його звільнення від сплати аліментів, зменшення розміру аліментів, стягнення аліментів у меншому розмірі ніж просить позивач. Тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 23.04.1995 р. н. в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і до повноліття дитини, починаючи з 03.08.2011 р. а також на користь держави судовий збір у розмірі 51 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Відповідно п. 7 ст. 214, ч. 1 п. 1 ст. 367 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць з метою забезпечення інтересів дитини.

Outcome: approved