Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-21 00:00:00

Бердянський природоохоронний міжрайонний прокурор звернувся до суду в інтересах держави в особі Фонду Державного майна України, [PERSON] акціонерного товариства Завод «Прилив»з позовом, в якому зазначив, що рішенням Бердянської міської ради народних депутатів Запорізької області № 7 від 26. 05. 1992 року заводу «Прилив»була надана у постійне користування під будівництво школи та дитячого садочка земельна ділянка площею 5,5 га по вул. Серафимовича у м. Бердянську. Державний акт на постійне користування земельною ділянкою був зареєстрований в книзі записів державних актів постійного користування землею за № 200. Наказом № 13- АТ в. о. голови Фонду Державного майна України від 11. 06. 1998 року завод «Прилив»реорганізовано у ВАТ «Прилив», який став правонаступником заводу «Прилив», і державна частка статутного капіталу в ньому складає 100 %. Усяке розпорядження активами підприємства та землею проводиться лише з дозволу та погодження Фонду Державного майна України. 29. 06. 2011 року здійснене перейменування ВАТ «Прилив»у Публічне акціонерне товариство «Прилив». Прокурорською перевіркою було встановлено, що Бердянською міською радою рішення про припинення права користування земельною ділянкою заводу «Прилив»не виносилось, державний акт на право постійного користування не скасовано. Не зважаючи на те, що ВАТ завод «Прилив»від земельної ділянки не відмовлявся, погодження Фонду державного майна на вилучення (відчуження) земельної ділянки не було, в передбаченому законом порядку земельна ділянка не вилучалась, вона протягом 2007 2009 років була поділена на земельні ділянки в районі вулиць Лазо, Серафимовича, Старова та Фестивальної та передана громадянам у власність для будівництва та обслуговування жилих будинків. Так, пунктом 2. 2 рішенням Бердянської міської ради № 13 від 28. 05. 2009 року земельна ділянка площею 0,0825 га, розташована по вул. Серафимовича, 60-а в м. Бердянську, надана громадянці [PERSON] у приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Зазначена земельна ділянка знаходиться в межах земель, на які був зареєстрований державний акт право постійного користування за заводом «Прилив»№ 200 для будівництва школи та дитячого садку. Таким чином, Бердянська міська рада розпорядилась землями, які знаходяться у державній власності. Вказане рішення № 13 від 28. 05. 2009 року скасоване постановою Донецького апеляційного господарського суду від 10. 08. 2011 року. На цій підставі позивач просить визнати недійсним виданий [PERSON] державний акт серії ЯИ № 498164 на право власності на земельну ділянку площею 0,0825 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та таким, що не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю, скасувати його реєстрацію, здійснену в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі»від 02. 11. 2009 року за реєстраційним № 010926501892, зобовязати [PERSON] повернути земельну ділянку за належністю [PERSON] акціонерному товариству «Завод «Прилив». Представник позивача Бердянського природоохоронного міжрайонного прокурора Шаховський Д. В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі і пояснив, що на сьогоднішній день постанова Донецького апеляційного господарського суду залишена в силі Постановою Вищого господарського суду України від 01. 12. 2011 року. Представник позивача [PERSON] акціонерного товариства «Завод «Прилив»за довіреністю Зінов»єв С. В. в судовому засіданні підтримав позов і пояснив, що Бердянська міська рада не повідомляла завод «Прилив»про вилучення земельної ділянки, ця обставина була виявлена випадково після того, як побачили, що на наданих заводу землях ведеться будівництво. Представник Фонду Держаного майна України в судове засідання не явився, в поясненнях позов підтримав на тих підставах, що реалізація права державної власності на землю органами місцевого самоврядування, зокрема, Бердянською міською радою, не можлива, жодним нормативно правовим актом не передбачені повноваження міської ради в частині обмеження прав держави в особі органів державної влади щодо реалізації права на землю. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не явилась, про день слухання справи вважається сповіщеною, причини неявки суду не повідомила, і суд зі згоди позивача на підставі ст. ст. 169,224 ЦПК України розглядає справу заочно. Представник управління Держкомзему у м. Бердянську в судове засідання не явився, про день, час і місце слухання справи сповіщений, причини неявки не повідомив, і суд розглядає справу за його відсутності на підставі наявних доказів. Вислухавши позивачів, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог Бердянського природоохоронного міжрайонного прокурора, виходячи з наступного. Як вбачається з копії державного акту на право постійного користування землею, виданого 25 лютого 1994 року у відповідності з рішенням Бердянського міської Ради народних депутатів від 26 травня 1992 року № 7 заводу «Прилив» для будівництва шкоди та дитячого садочку надано у постійне користування 5,5 га землі в межах згідно з планом землекористування. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 200. Згідно до плану зовнішніх меж вказана земельна ділянка розташована в межах вулиць Фестивальна, Серафимовича, Старова в м. Бердянську. В подальшому лише змінювалась організаційно - правова форма заводу «Прилив», так , 11. 06. 1998 року наказом в. о. Фонду державного майна України № 13- АТ державне підприємство Завод «Прилив»було перетворено у Відкрите акціонерне товариство «Завод «Прилив», який став правонаступником державного підприємства завод «Прилив», державна частка у статутному капіталі товариства склала 100 %. 29. 06. 2011 року Відкрите акціонерне товариство «Завод «Прилив»перейменоване у Публічне акціонерне товариство «Завод «Прилив». Пунктом 2. 2 рішенням Бердянської міської ради № 13 від 28. 05. 2009 року земельна ділянка площею 0,0825 га, розташована по вул. Серафимовича, 60-а в м. Бердянську, надана громадянці [PERSON] у приватну власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. На підставі цього рішення [PERSON] здійснена державна реєстрація державного акту за реєстраційним № 010926501892 серії ЯИ № 498164. Отже, Бердянська міська рада розпорядилась землями, які знаходяться в державній власності, тому постановою Донецького апеляційного господарського суду від 10. 08. 2011 року, з яким погодився Вищий господарський суд України 01. 12. 2011 року, п. 2. 2. вищезазначеного рішення Бердянської міської ради скасований як незаконний. Частина 3 ст. 61 ЦПК України передбачає, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Таким чином, суд не встановлює правомірність прийнятого Бердянською міською радою рішення, оскільки ця обставина вже встановлена в судовому порядку. На теперішній час вбачається ситуація, коли Державний акт на право постійного користування заводом «Прилив»земельною ділянкою не скасовано. У викладених висновках Верховного суду України, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України і обовязкових для застосування для усіх судів України, вказано, що право постійного користування земельною ділянкою, набуте юридичною особою, в даному випадку, у 1994 році, в установленому законом порядку, не втрачається, а зберігається до його належного переоформлення. Таким чином, ПАТ «Заводом «Прилив»не втрачено право на постійне користування вказаною земельною ділянкою. Згідно до ч. 1 ст. 116 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельним и ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Стаття 393 ЦК України передбачає, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом недійсним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акту органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди. Враховуючи, що Бердянська міська рада перевищила свої повноваження при наданні землі, що належить державі, [PERSON] у власність, не можна вважати, що право власності відповідачкою набуто у відповідності до закону. Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Пунктом 2. 2. рішення Бердянської міської ради № 13 від 28. 05. 2009 року земельна ділянка надана [PERSON] в порядку безоплатної приватизації. Тому в даному випадку необхідно керуватись ч. 3 ст. 388 ЦК України, яка передбачає, що якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є підстави для визнання недійсним державного акту, який посвідчує право власності відповідача на земельну ділянку зі скасуванням його державної реєстрації та зобовязання відповідача повернути земельну ділянку за належністю її власнику - [PERSON] акціонерному товариству «Заводу Прилив».

Outcome: approved