overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що їй та [PERSON] і [PERSON] 26 листопада 1996 року було видане свідоцтво про право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS]. В даному свідоцтві не вказано, яка частка спірної квартири належить кожному із співвласників. 20 січня 2005 року померла [PERSON], а 20 жовтня 2010 року помер [PERSON] У звязку з тим, що виникло питання отримання спадщини після померлих, просить визначити частки в спільній сумісній власності. Позивачка в судове засідання надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав листа, в якому просив розглянути справу без його участі. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 26 листопада 1996 року органом приватизації Інституту зернового господарства УААН було видане свідоцтво про право власності на житло, згідно якого квартира [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної сумісної власності позивачці [PERSON], а також [PERSON], яка померла 20 січня 2005 року (довідка за № 04/8-49 від 21 січня 2005 року ,видана Новоолександрівською сільською радою) та [PERSON], який помер 20 жовтня 2010 року (свідоцтво про смерть серії І-КИ № 354979, видане 22 жовтня 2010 року виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, за актовим записом № 122). Квартира приватизована згідно з Законом України Про приватизацію державного житлового фонду (а.с.10). 15 вересня 2004 року [PERSON] подарувала [PERSON] та [PERSON] 1/3 частину квартири № 21 у будинку № 39 по вул наковій в с. Дослідне Дніпропетровського району Дніпропетровської області (договір дарування від 15 вересня 2004 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 4704). Відповідно до ст.355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох чи більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно до ст.369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. За таких підстав суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з названим позовом, мотивуючи тим, що відповідач добровільно не надає коштів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], просить стягнути з відповідача по 1/4 частині з усіх видів заробітку на утримання сина до досягнення повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просить стягнути з відповідача по 1/4 частині з усіх видів заробітку на утримання сина [PERSON], але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Просить позов задовольнити, суду пояснила, що відповідач на користь інших осіб аліменти не сплачує, має можливість і зобовязаний сплачувати грошові кошти на утримання дитини. Відповідач [PERSON] у засіданні позов визнав, проти розміру аліментів не заперечує. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований, знайшов своє підтвердження в суді, підлягає до задоволення по таким підставам. Як встановлено в судовому засіданні, визнається відповідачем, у позивача з відповідачкою мається спільна дитина, син [PERSON], 11.06.2007року народження, який утримується позивачкою. Відповідач добровільно не надає коштів на утримання малолітнього сина, хоча зобов»язаний надавати таку допомогу згідно вимог закону, визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону та не порушує прав сторонніх осіб, підлягає прийняттю, а тому позов підлягає задоволенню Позов підлягає до задоволення на підставі ст.180 Сімейного Кодексу України, де вказано, що батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи визнання позову відповідачем суд не обґрунтовує розмір аліментів на утримання дитини, строки і порядок виплати аліментів. З відповідача необхідно стягнути судові витрати в дохід держави. Згідно ст.367ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди. Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, повязаного з необхідністю обгрунтування доводів сторін, представників, сівдків на що може бути витрачений значний проміжок часу та у звязку із розглядом інших справ у призначений час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення, відклавши складання повного рішення на 5 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з повозом про стягнення з відповідача коштів. У своєму позові позивач вказав, що 01.08.2006 року між ЗАТ Страхова група ТАСта АК Банком Індустріалбанк укладено договір страхування кредитного портфелю банку. У відповідності з даним договором було застраховано ризик, пов*язаний з невиконанням позичальниками своїх договірних зобов*язань по кредитним договорам. 16.05.2007 року між [PERSON] та АКБ Індустріалбанкбуло укладено кредитний договір згідно якого банк наддав кредит на споживчі потреби. У відповідності з умовами договору [PERSON] зобов*язався щомісяця погашати заборгованість за даним договором. Відповідно до заяв банку про настання страхової події прострочена заборгованість [PERSON] за кредитом та відсотками склала 18\~810,42 грн. У зв*язку з непогашенням [PERSON] заборгованості по кредиту ЗАТ Страхова группа ТАСсплатила АКБ Індустріалбанкстрахове відшкодування в розмірі 18810,42 грн. Позивач просить стягнути з [PERSON] 18810,42 грн. І судові витрати. У судове засідання позивач не з*явився, але письмово повідомив суд, що позов свій підтримує і просить розглянути справу без участі їх представника. Відповідач у судове засідання не з*явився, хоча був повідомлений у встановленому законом порядку, але своїх причин неявки та заперечень суду не наддав. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов ПАТ Страхова група ТАС підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Із договору № [NUMBER] від 01.08.2006 року вбачається, що АКБ Індустріалбанкуклав договір з ЗАТ Страхова група ТАС, предметом якого є страхування ризиків страхувальника, пов*язаних з невиконанням (неналежним) фізичними особами своїх договірних зобов*язань за кредитними договорами. Із кредитного договору № кр/0109/135/07 від 16.05.2007 року вбачається, що [PERSON] уклав договір кредитний з АКБ Індустріалбанкі отримав кредит у розмірі 18\~700 грн. Із страхового акту від07.02.2008 року вбачається, що внаслідок виникнення страхової події: непогашення частини кредиту, відсотків, нараховано суму страхового відшкодування у розмірі 18810,42 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. У відповідності до ч.2 ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобов*язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, у судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] свої обовязки за договором повністю не виконав, тому позов ПАТ Страхова група ТАСпідлягає задоволенню, бо знайшов своє обґрунтування та докази у судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. У своєму позові позивач зазначає, що з 25.01.2003 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON] 12.07.2003р.н, [PERSON] [INFO], які після розірвання шлюбу будуть проживати разом з відповідачем. Шлюбні відносини фактично припинені з причини несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння, та різних поглядів на сімейне життя. Сторони мешкають окремо. Позивач надав заяву в якій зазначає що просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання надала заяву, в якій зазначає, що на розірвання шлюбу згодна, спору про поділ майна немає і просить розглянути справу без її участі. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що шлюбні відносини фактично припинено з причини несумісності характерів, відсутності взаєморозуміння, поваги та любові. На примирення сторони не згодні. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON] 12.07.2003р.н, [PERSON] [INFO], які після розірвання шлюбу будуть проживати разом з відповідачем. Відповідно до ст.112 ч.2 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановленоё подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, суд приходе до висновку, що позов [PERSON] знайшов своє обґрунтування і підтвердження у судовому засіданні і тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-04 00:00:00

30.05.2011 р.позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину . Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27.06.2003 виконкомом Великокостромської сільської ради Апостолівського р-ну Дніпропетровської області, актовий запис № 05. Від спільного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають разом з матірю та знаходяться на її утриманні. Відповідач має нагоду допомагати дітям, оскільки знаходиться в працездатному віці. Інших зобовязань по сплаті аліментів відповідач не має. Позивачка зазнає матеріальних труднощів, вважає, що відповідач повинен надавати їй матеріальну допомогу на утримання двох неповнолітніх дітей , тому просить стягнути з відповідача аліменти на їх утримання у розмірі 1\\3 частини заробітку (доходу) відповідача , але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно і до їх повноліття. Позивачка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до судового засідання не зявилась, надавши суду письмову заяву за якою позов підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати без її участі. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, не надав ніяких заперечень проти позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 224 ЦПК України У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки ..., суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи Так відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Згідно ст.183 Сімейного кодексу України Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-04 00:00:00

30.05.2011 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що 27.06.2003 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано виконкомом Великокостромської сільської ради Апостолівського р-ну Дніпропетровської області, актовий запис № 05. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON]. [INFO], [PERSON], [INFO], які мешкають разом з матірю. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися і були припинені остаточно. Шлюб у позивачки перший. Причиною розпаду сімї стало зловживання відповідачем спиртних напоїв, в результаті чого виникали конфлікті ситуації. Сторони остаточно втратили почуття любові та взаємної поваги одне до одного. Суперечки про розподіл спільно нажитого майна сторони не мають. Позивачка про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, до судового засідання не зявилася, надавши письмову заяву за якою просить позов задовольнити в повному обсязі,шлюб розірвати, справу розглянути без її участі. Відповідач про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, до судового засідання не зявився, надав суду письмову заяву за якою просить шлюб розірвати, справу розглядати без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-04 00:00:00

27.04.2011 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що 15.12.2007 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано виконкомом Першотравенської сільської ради Апостолівського р-ну Дніпропетровської області, актовий запис № 15. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який мешкає з матірю. Шлюбні відносини з відповідачем не склалися і були припинені остаточно 08.03.2011 року. Шлюб у позивачки перший. Причиною розпаду сімї стали різні інтереси, різні погляди на життя, несумісність характерів, в результаті чого виникали конфлікті ситуації. Сторони остаточно втратили почуття любові та взаємної поваги одне до одного. Суперечку про розподіл спільно нажитого майна сторони вирішуватимуть в добровільному порядку. Позивачка про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, до судового засідання не зявилася, надавши письмову заяву за якою просить позов задовольнити в повному обсязі,шлюб розірвати, справу розглянути без її участі. Відповідач про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, до судового засідання не зявився, надав суду письмову заяву за якою просить шлюб розірвати, справу розглядати без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-04 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення 30283 грн. 71 коп. заборгованість за кредитним договором. Зважаючи на складність у викладені повного рішення суду, повязаного з необхідністю обгрунтування доводів сторін, представників, сівдків на що може бути витрачений значний проміжок часу та у звязку із розглядом інших справ у призначений час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення, відклавши складання повного рішення на 5 днів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-04 00:00:00

12.07.2011 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій вказала, що з 14.09.2009 року вони з відповідачем перебувають у в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачкою. Відповідач не бере участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Тому позивачка просить суд стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі % частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі нею позовної заяви і до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, судом належним чином повідомлений про часі місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив. Відповідно до п.4 ст.169 ЦіїК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За згодою позивача суд ухвалив постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши інші докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких причин. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої [PERSON] [INFO] (згідно свідоцтва про народження І-ФП №109348. виданого 10.12.2009 року). Згідно довідки виконавчого комітету Олександрівської селищної ради неповнолітня дитина проживає разом з позивачкою. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 сг. 181 СК України та ст. 1 83 СК України передбачають, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності зі ст. 182 СК України суд, врахувавши обставини справи та матеріальне становище платника аліментів, прийшов до висновку, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 367 ч.І ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], пояснивши, що 05.10.2008 р. між ним та відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Балтського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 123 був зареєстрований шлюб. В теперішній час позивач з відповідачем не проживає, сімейних відносин з не підтримує. За його ствердженням з самого початку спільного життя взаємовідносини між ними були добрими, але через деякий час сумісного життя у сім`ї почали виникати постійні сварки, непорозуміння, що привело до розпаду сім`ї. По причині не сумісності характеру та розладів сімейних стосунків їхнє сімейне життя не склалось. В зв'язку з чим позивач вважає, що подальше спільне життя є недоцільним і суперечить його інтересам. Позивач з відповідачем сімейних відносин не підтримує і бажає розірвати шлюб. Спору щодо майна між сторонами не виникає. Позивач в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, до суду надала заяву в якій зазначила, що позов визнає на розлучення згодна. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подальше перебування в шлюбі перешкоджає інтересам позивача, можливість збереження сім'ї втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 26.08.2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. Починаючи з травня 2009 року не підтримують подружніх відносин. Через подружню зраду збоку відповідача, вважає збереження сімї неможливим. Спору про розподіл майна та утримання дитини немає. Позивач в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову, на примирення не згодна. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Судом встановлено, що сторони, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 2006 року. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Сторони припинили подружні відносини у травня 2009 року, миритись категорично не бажають, їх сімя розпалась. Спільне господарство ними не ведеться, спору про розподіл майна не виникає. В зв'язку з цим подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим. Відповідно до ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Суд заслухавши пояснення сторін, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved