Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом та просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS], посилаючись в обґрунтування своїх вимог на такі обставини. Позивачці та її чоловіку на праві приватної власності в рівних частках належать 696/1000 частин комунальної квартири № 2 , розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Асташкіна, 14. Окрім позивачки та її чоловіка , за вказаною адресою в належній їм частині квартири з 04.08.2006 року зареєстрований відповідач [PERSON] , який є сином колишньої власниці 696/1000 частини цієї комунальної квартири - [PERSON], яка після укладення договору купівлі-продажу вивезла всі свої речі та речі сина та виїхала з квартири, передавши позивачці ключі від неї. В позові позивачка вказує, що зверталася до матері відповідача, але остання пояснила, що [PERSON] з літа 2009 року у вказаній квартирі не проживає та де саме він проживає його матері невідомо. Оскільки відповідач досі залишається зареєстрованим в даній квартирі, позивачці доводиться сплачувати за нього всі комунальні платежі. В звязку з цим позивачка звернулась до суду та просить усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом зняття [PERSON] з реєстрації за вказаною адресою. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, підтримуючи позовні вимоги, крім того, зазначив, що заперечень проти заочного розгляду справи не має. Відповідач в судове засідання не з'явився. Згідно відповіді з адресно - довідкового бюро УМВС України в Одеській області відповідач зареєстрований за адресою: [INFO]., однак за даними начальника дільниці № 14 КП Житлово-комунальний сервіс Фонтанськийза даною адресою не проживає. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився , про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, про причини неявки суд не повідомив. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та третьої особи та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, ухвалив слухати справу за відсутності сторін , що не з'явились, у порядку заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав . Судом встановлено, що 18.05.2011 р. між позивачкою [PERSON] та її чоловіком з однієї сторони, та гр-кою [PERSON] матірю відповідача, з іншої сторони, укладено договір купівлі-продажу, на підставі якого на даний час позивачці та її чоловікові на праві спільної власності в рівних частках належать 696/1000 частин комунальної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Право власності на зазначену частину вказаної квартиру було зареєстроване 26.05.2011р. в КП ОМБТІ та РОНза позивачою [PERSON] та її чоловіком [PERSON] Згідно довідки (виписки з домової книги про склад сімї) від 14.07.2011 року та відповіді адресно-довідкового бюро ГУМВС України в Одеській області за даною адресою зареєстрований відповідач - [PERSON], [INFO]. Як вбачається з Акту про непроживання від 21.09.2011 року , посвідченого начальником дільниці № 14 КП ЖКС Фонтанський , мешканці будинку № 14 по вул. Асташкіна в м.Одесі , а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON] - зазначили , що [PERSON] з червня 2009 року по теперішній час у вищезазначеній квартирі не проживає. Беручи до уваги представлені стороною документи, пояснення позивачки , акт про непроживання відповідача, відмітку Начальника дільниці № 14 КП ЖКС Фонтанський, суд вважає доведеним той факт, що відповідач приблизно з червня 2009 року по цей час у спірній квартирі не проживає. Оскільки розрахунок експлуатаційних платежів і платежів за надання комунальних послуг здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою цієї квартири, це створює перешкоди для позивачки в здійсненні права користування щодо неї. Відповідач на вказаній житловій площі не проживає, після виселення зі спірної квартири з реєстрації за вказаною адресою не знявся, чим порушує права та законні інтереси позивачки. Враховуючи те, що відповідач на спірній житловій площі не проживає більш як шість місяців, а також той факт, що судом не встановлено поважних причин відсутності відповідача у спірному житловому приміщенні, суд дійшов висновку про втрату відповідачем права користування ним, тому питання про збереження цього права користування відповідачем ставитись перед судом не може. У відповідності до ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Зазначена норма має бути застосована судом до спірних правовідносин, оскільки початок встановленого законом строку непроживання у спірній квартирі, з яким повязується втрата права на житло, а також його закінчення протікали в період дії саме цієї норми закону. Також суд враховує, що відповідно до ст. 3 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Оскільки відповідач за вказаною адресою не проживає, ця житлова квартира не є його місцем проживання або місцем перебування, він має бути знятий з реєстрації за цією адресою. Відповідно до ст.7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, …. остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим та визнати відповідача таким, що втратив право користування спірною житловою площею. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі. На підставі викладеного,

Outcome: approved