overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому посилається на те, що він є власником житлового будинку за адресою: м. Генічеськ, вул. Орджонікідзе, 13. В цьому будинку також проживають та зареєстровані відповідачі. На даний час він має намір продати цей будинок, але відповідачі не погоджуються звільнити будинок та знятися з реєстрації за цією адресою. Просить суд виселети [PERSON], [PERSON] з житлового будинку за адресою: м. Генічеськ, вул. Орджонікідзе, 13. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги. Підтвердив обставини, викладені в позовній заяві. Пояснив, що він хоче продати цей будинок, а відповідачам купити інше житло. Але вони не погоджуються. Відповідач [PERSON], який був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання і від нього не надійшло повідомлення про причину неявки. В попередньому судовому засіданні позов не визнав. Суд зі згоди позивача ухвалює рішення у його відсутність. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, пояснила, що вони через брак коштів не можуть підібрати замість цього будинку інше житло. Вислухавши сторін, дослідивши надані докази по справі, суд вважає що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Позивачу, відповідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, належить житловий будинок за адресою: м. Генічеськ, вул. Орджонікідзе, 13 (а.с. 9). В даному будинку також проживають та зареєстровані відповідачі мати позивача [PERSON] та рідний брат позивача [PERSON], що підтверджено копією домової книги для прописки громадян (а.с. 4-6). Відповідно до ст. 9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно статті 157 Житлового кодексу України, членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Частиною 1 статті 116 Житлового кодексу України визначено: якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Доказів неможливого проживання сторін в одному будинку суду не надано. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таким чином, позовні вимоги позивача не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

Заявник звернувся із зазначеною заявою до суду, в якій просить встановити юридичний факт того, що він з вересня 1991 року та по теперішній час проживає за адресою: [INFO]. В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги, пояснив, що з вересня 1998 року по 01 серпная 2001 року він працював в Генічеському РВ УМВС України в Херсонській області. У вересні 1991 року житловою комісією Генічеського РВ УМВС України в Херсонській області йому було виділено для постійного проживання квартира за адресою: [ADDRESS]. Та з того часу він проживає в цій квартирі разом з родиною. Без встановлення факту його довготривалого проживання в цій квартирі неможливо захистити його право на проживання в ній. Від представника виконавчого комітету Генічеської міської ради [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, проти задоволення вимог заявника не заперечують. Представник Генічеського районного відділу управління міністерства надзвичайних ситуацій України в Херсонській оласті про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, потворно не зявився в судове засідання і від нього не надійшло повідомлення про причину неявки, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Факт того, що [PERSON] з вересня 1991 року та по теперішній час проживає за адресою: [INFO], підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], а також цей факт підтверджений квитанціями про сплату комунальних послуг та квартплати. Вислухавши заявника, свідків, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Заявник надав суду достатньо доказів того, що він з вересня 1991 року та по теперішній час проживає за адресою: [INFO], і встановлення цього факту має для заявника юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

Заявник звернувся із зазначеною заявою до суду, в якій просить встановити юридичний факт того, що він проживав однією сімєю з [PERSON] В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги, пояснив, що він з 2002 р. проживав однією сім'єю зі своєю двоюрідною тіткою [PERSON], до дня її смерті 30.06.2011 р., за адресою: [ADDRESS]. За весь час проживання за вказаною адресою вони були повязані спільним побутом, у них був один сімейний бюджет, вони турбувалися та допомагали один одному тощо. Без встановлення факту їх проживання із спадкодавцем однією сімєю неможливо прийняття ним спадщини після смерті [PERSON] Просить суд встановити юридичний факт того, що він проживав однією сімєю з [PERSON] з 08.03.2002 р. до 30 червня 2011 року. Зацікавлена особа про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, потворно не зявилася в судове засідання і від неї не надійшло повідомлення про причину неявки, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Факт того, що [PERSON] з 08 березня 2002 року по 30 червня 2011 року проживав однією сімєю з [PERSON], підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] також цей факт підтверджений довідкою Новоолексіївської селищної ради (а.с. 8). Вислухавши заявника, свідків, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Заявник надав суду достатньо доказів того, що він з 08 березня 2002 року по 30 червня 2011 року проживав однією сімєю з [PERSON], і встановлення цього факту має для заявника юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

20.09.2011 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи це тим, що сімейне життя не склалось, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння, з літа 2010 року спільне господарство та бюджет подружжя не веде. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судове засідання не прибув, заяву про причину неприбуття чи відкладення розгляду справи не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.09.2007 року (а.с.4). Відповідно до ст.24 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до шлюбу не допускається. Оскільки з літа 2010 року спільне господарство та бюджет подружжя не веде, позивач на примирення не згоден та поновлювати сімейні стосунки не бажає, а ступінь відчуженості сторін, нерозуміння один одного є значним їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливим і це є підставами для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Плешканівської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] року померла її матір [PERSON] після її смерті відкрилася спадщина у вигляді будинковолодіння за адресою [ADDRESS] яку позивачка прийняла у передбаченим законом порядку шляхом проживання в спадковому будинку. При житті [PERSON] не встигла оформити заповіт щодо свого майна і тому на даний час позивачка не може оформити свідоцтво про право власності на будинок. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його присутності на позовних вимогах наполягав повністю. Представник відповідач в судове засідання не з'явився, але на адресу суду була надіслана заява про можливість розгляду справи у його відсутність та про визнання позову. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: з даних свідоцтва про смерть [NUMBER] від [INFO] року вбачається, що [PERSON] померла [INFO] р. про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 5. з свідоцтва про народження [NUMBER] від 15 жовтня 1929 року виданого Підставської сільською радою, вбачається, що відповідачка [PERSON] являється дочкою [PERSON]. Відповідно до технічного паспорту виданого ЧООБТІ, вбачається, що власником будинку по [ADDRESS] являється [PERSON] Згідно довідки № 361 від 21.10.2011 року виданої Плешканівською сільською радою, вбачається, що [PERSON] на день смерті та на даний час проживає у спадковому будинку, що належить [PERSON], яка померла [INFO] року. При вирішенні даної справи суд керується ЦК УРСР (в редакції 1963 року) оскільки спірні правовідносини склалися в 1993 року. Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. У відповідності до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що позивачка являється спадкоємцем першої черги та вона прийняла спадкове майно, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Плешканівської сільської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON] після його смерті відкрилася спадщина у вигляді будинковолодіння за адресою [ADDRESS] яку позивачка прийняла у передбаченим законом порядку шляхом проживання в спадковому будинку. При житті [PERSON] не встиг оформити заповіт щодо свого майна і тому на даний час позивачка не може оформити свідоцтво про право власності на будинок. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву з проханням розглянути справу без його присутності на позовних вимогах наполягав повністю. Представник відповідач в судове засідання не з'явився, але на адресу суду була надіслана заява про можливість розгляду справи у його відсутність та про визнання позову. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: з даних свідоцтва про смерть [NUMBER] від 21 липня 2003 року вбачається, що [PERSON] помер [INFO] року про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 7. У відповідності до рішення Золотоніського міськрайонного суду від 13 квітня 2004 року, вбачається, що встановлено факт про те, що [PERSON] -позивачка по справі являється дочкою померлого [PERSON] Відповідно до технічного паспорту виданого ЧООБТІ, вбачається, що власником будинку по [ADDRESS] являється [PERSON] Згідно довідки № 358 від 21.10.2011 року виданої Плешканівською сільською радою, вбачається, що [PERSON] на день смерті та на даний час проживає у спадковому будинку, що належить [PERSON], який помер [INFO] року. При вирішенні даної справи суд керується ЦК УРСР (в редакції 1963 року) оскільки спірні правовідносини склалися в 1993 року. Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. У відповідності до ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином в судовому засіданні встановлено, що позивачка являється спадкоємцем першої черги та вона прийняла спадкове майно, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини його доходів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] в звязку з його навчанням. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач згоден сплачувати аліменти у розмірі ј частини його доходів, посилаючись на те, що не має достатніх доходів для сплати аліментів у тому розмірі, який просить позивач. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Від шлюбу, який розірваний 31.08.2005 року, сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який навчається в Національному технічному університеті України Київський політехнічний інститутна другому курсі денної форми навчання за держзамовленням. Закінчує навчання 30 червня 2014 року. Син знаходиться на утриманні позивача. Враховуючи, що батьки повинні утримувати повнолітніх дітей, які навчаються за умови, що вони можуть надавати таку допомогу, інші суттєві обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів), на період навчання сина в Національному технічному університеті України Київський політехнічний інститутдо 30.06.2014 року, але не більше, як до досягнення ним 23 років. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з названим позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по даній справі перебувала в зареєстрованому шлюбі з 24.01.2003 року, який розірвано 26.07.2004 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зазначає, що дитина перебуває на повному матеріальному утриманні позивачки. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків щодо виховання та матеріального утримання сина: не спілкується з ним, не цікавиться його життям, станом здоровя. Тому позивачка просить позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON]. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги. Відповідач у судове засідання по повторному виклику не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, причин неявки не повідомив, тому суд вважає за можливе за згодою позивачки ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.01.2003 року, який розірвано 26.07.2004 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] віталія, [INFO]. Відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню сина: не піклується про його здоровя, фізичний, моральний та духовний розвиток, матеріально не утримує. Орган опіки та піклування надав висновок про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки він протягом семи років не займається вихованням та утриманням сина. Відповідно до ч.1 п.2 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Доказів, які б спростовували доводи позивача суду не надано. Тому, беручи до уваги наведене, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки він ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню неповнолітнього сина [PERSON]. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

Рішенням Броварського міськрайонного суду від 04 листопада 2011 року частково задоволено позовні вимоги: стягнуто з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість по заробітній платі в сумі 8750 гривень 34 копійки, а в решті позовних вимог відмовлено. Однак, при ухваленні рішення судом не вирішено позовну вимогу щодо виплати грошової компенсації за невикористану щорічну основну відпустку в сумі 1100 грн., яка була включена позивачем до суми заборгованості по заробітній платі. Відповідно до ст. 220 ч.1 п.1 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. У судовому засіданні позивач пояснив, що при звільненні грошову компенсацію за невикористану відпустку не отримував. Відповідач пояснив, що позивач використав щорічну відпустку. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки. Обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки провадиться відповідно до п.2 Постанови КМУ № 100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», яким передбачено, що працівникові, який пропрацював на підприємстві, в установі, організації менше року, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактичний час роботи, тобто з першого числа місяця після оформлення на роботу до першого числа місяця, в якому надається відпустка або виплачується компенсація за невикористану відпустку. Таким чином, позивачу повинна бути виплачена грошова компенсація за невикористану щорічну основну відпустку в сумі 1075,18 грн. (зарплата за липень-грудень 2010 року 1100х6=6600 + 926,32 (зарплата за січень 2011 року) = 7526,32:7=1075,18). Суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що щорічна відпустка позивачем була використана, оскільки доказів на підтвердження цих обставин не надано. Тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-14 00:00:00

У серпні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначила, що 11 лютого 2001 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на домоволодіння, що знаходиться по вул. Київській, 115-А, у с. Княжичі Броварського району Київської області. Ще при житті 08 жовтня 1992 року померла [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, згідно якого заповіла позивачу все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому належало на день смерті і на що він за Законом матиме право. Позивач фактично прийняла спадщину, вступивши в установлений законом строк в управління і володіння спадковим майном, а також звернулась з позовною заявою в нотаріальну контору за оформленням спадщини. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити його. Відповідач [PERSON] сільська рада Броварського району Київської області у судове засідання не зявилася, направила до суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутності їх представника та не заперечує проти задоволення позовних вимог. Згідно ст.174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу зрозумілі. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки домоволодіння належало померлій, що підтверджується довідками із сільської ради, копією технічного паспорта на житловий будинок, позивач є спадкоємцем за заповітом, що фактично прийняла спадщину, звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що вбачається із матеріалів справи. Як встановлено судом позивач відповідно до вимог ст. ст. 529, 548, 549 ЦК України (редакції 1963 року) вчинила дії, які свідчать про прийняття нею спадщини. На підставі ст. 12 Закону України «Про власність» підлягають задоволенню вимоги про визнання за позивачкою права приватної власності на спадкове майно. Оскільки правовідносини виникли до набрання чинності новим Цивільним кодексом України, то на підставі ст. 5 ч. 3 п.4 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України (в редакції 2003) підлягають застосуванню положення ЦК України (в редакції 1963 року). На підставі ст. ст. 529, 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року), ст. 328 ЦК України, ст. 12 Закону України «Про власність»,

Outcome: approved