Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-04 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду та просив стягнути з ПАТ СК Українська страхова групана його користь страхове відшкодування у розмірі 13248,71 грн., моральну шкоду в сумі 3000,00 грн. та судові витрати. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 8 листопада 2010 року між ПАТ Страхова компанія Українська страхова групата [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-2815-0124, предметом якого є страхування транспортного засобу Мерседес Бенцдержавний № [NUMBER]. 12 квітня 2011 року до ПАТ Страхова компанія Українська страхова групазвернувся позивач із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, в якій зазначив, що 11 квітня 2011 року в м. Києві по вул. Кіото, 23 внаслідок ДТП сталося пошкодження його автомобіля. 12 квітня 2011 року транспортний засіб позивача було оглянуто уповноваженим представником відповідача, про що 12 квітня 2011 року було складено акт огляду транспортного засобу (дефектну відомість), згідно якої при огляді було виявлено наступні пошкодження транспортного засобу: розрив заднього бамперу, боковина права (внутрішнє). На підставі наданих позивачем документів ПАТ Страхова компанія Українська страхова група26 квітня 2011 року було складено страховий акт та розрахунок страхового відшкодування до нього. 27 квітня 2011 року позивачу було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 18\~156 (вісімнадцять тисяч сто пятдесят шість) гривень 11 копійок. 29 квітня 2011 року позивач повторно звернувся до відповідача з проханням доплатити страхове відшкодування, оскільки відповідно до рахунку СТО його автомобіль має ще й пошкодження глушника. В порушення своїх зобовязань відповідач до цього часу не перерахував кошти на рахунок СТО, а також не повідомив письмово СТО та позивача про причини затримки. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду яку він оцінює в розмірі 3000,00 грн., мотивуючи тим, що страхова компанія безпідставно відмовивши йому у виплаті частини страхового відшкодування порушила його життєві плани та звички. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити позов. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі, зазначивши, що підстави для виплати тієї частини страхового відшкодування яку вимагає позивач відсутні, оскільки ним було порушено умови Договору страхування на які він погодився, підписуючи його. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що\~8 листопада 2010 року між ПАТ Страхова компанія Українська страхова групата [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-2815-0124, предметом якого є страхування транспортного засобу Мерседес Бенцдержавний № [NUMBER]. Даний договір був підписаний позивачем та представником відповідача. З умовами Договору страхування та Правилами страхування позивач був ознайомлений, про що свідчить його підпис у Договорі. 12 квітня 2011 року до ПАТ Страхова компанія Українська страхова групазвернувся позивач із власноруч написаною заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, в якій зазначив, що 11 квітня 2011 року в м. Києві по вул. Кіото, 23, на парковці де він залишив автомобіль на 20 хв., внаслідок ДТП сталося пошкодження його автомобіля: заднього бамперу, нижньої та бокової його накладок, а також крила. (а. с. 48) 12 квітня 2011 року транспортний засіб позивача було оглянуто уповноваженим представником відповідача, про що 12 квітня 2011 року було складено акт огляду транспортного засобу (дефектну відомість), згідно якої при огляді було виявлено наступні пошкодження транспортного засобу: розрив заднього бамперу, боковина права (внутрішнє). Вказану дефектну відомість було підписано сторонами. Будь-яких зауважень зі сторони позивача до вказаного документу не було. (а. с. 45, 46) ПАТ Страхова компанія Українська страхова група26 квітня 2011 року було складено страховий акт та розрахунок страхового відшкодування до нього. (а. с. 49, 50) 27 квітня 2011 року позивачу було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 18156,11 грн. 29 квітня 2011 року позивач повторно звернувся до відповідача з проханням доплатити страхове відшкодування, оскільки після проведення огляду представником відповідача 12 квітня 2011 року, він звернувся до ТОВ Юніком Автоде його автомобіль було оглянуто і відповідно до рахунку СТО ТОВ Юніком Автовід 12 квітня 2011 року виявлено, що його автомобіль має ще й пошкодження глушника. Встановлено, що листом ПАТ Страхова компанія Українська страхова групавід 12.05.2011 року позивачу було відмовлено у здійсненні доплати з посиланням на те, що в документах, які підтверджують факт страхового випадку, не зафіксовано пошкодження глушника. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов Договору страхування, вимог чинного законодавства, а також неповідомлення його письмово про відмову у виплаті доплати до страхового відшкодування на що слід зазначити наступне. Відповідно до п. 12.1.5.1 р. 12 Договору страхування з метою встановлення обставин страхового випадку, визначення розміру збитку та виплати страхового відшкодування (страхової виплати) страхувальник зобовязаний надати страховику, в залежності від застрахованого ризику та типу страхового випадку, наступні документи (при настанні страхового випадку ДТП- п.12.1.5 Договору): довідку про факт ДТП, що мала місце, та видана кожному учаснику із зазначенням дати, часу, місця та пошкоджень ТЗ, а також довідку про реєстрацію і обставини ДТП, видану уповноваженим на те державним органом із зазначенням обставин, наслідків пригоди (пошкодження ТЗ, додаткового обладнання). Відповідно до п. 13.1 р. 13 Договору страхування розмір страхового відшкодування визначається виходячи з прямого розміру збитків, завданих страхувальнику в результаті страхового випадку, на підставі даних огляду пошкодженого ТЗ та/або ДО, документів, зазначених у Розділі 12 частини 2 цього Договору, що підтверджують розмір спричиненого збитку. Як вбачається з довідки ВДАІ Деснянського РУ ГУМВС України в м. Києві від 11 квітня 2011 року транспортний засіб позивача отримав механічні пошкодження заднього бамперу з правої сторони. (а. с. 44) Встановлено, що будь-яких інших ушкоджень уповноваженим органом влади, яким є у даному випадку ВДАІ Деснянського РУ ГУМВС України в м. Києві, не зазначено. В ході розгляду справи, позивачем не надано доказів того, що пошкодження глушника утворилось саме внаслідок настання вказаного страхового випадку, а саме в результаті ДТП 11 квітня 2011 року та пошкодження правої частини бамперу. Встановлено, що 13 квітня 2011 року, тобто наступного дня після первинного огляду 12 квітня 2011 року, транспортний засіб позивача було повторно оглянуто уповноваженим представником відповідача, про що 13 квітня 2011 року було складено акт огляду транспортного засобу (дефектну відомість), згідно якої при огляді було виявлено наступні пошкодження транспортного засобу: глушник деформація. (а. с. 18) Проте, на думку суду, даний Акт не може бути доказом пошкоджень автомобіля позивача в результаті ДТП 11 квітня 2011 року, а є лише констатацією факту пошкодження автомобіля без встановлення причинно наслідкового звязку, оскільки він складений наступного дня після первинного огляду і за цей період часу позивач міг потрапити у декілька ДТП. Посилання представника позивача на те, що Акт огляду від 13 квітня 2011 року є підставою для виплати, оскільки представником відповідача було оглянуто автомобіль не відповідають дійсності, адже відповідно до вимог чинного законодавства страхова компанія не в праві відмовити застрахованій особі у проведенні огляду її автомобіля. Також не відповідають дійсності посилання позивача на неотримання ним письмової відповіді від відповідача про причини відмови у доплаті відшкодування, оскільки в ході розгляду справи встановлено, що листом ПАТ Страхова компанія Українська страхова групавід 12.05.2011 року позивачу було відмовлено у здійсненні доплати з посиланням на те, що в документах, які підтверджують факт страхового випадку, не зафіксовано пошкодження глушника. Слід зазначити, що в ході розгляду справи представником позивача не заперечувались пояснення представника відповідача згідно яких деформація глушника автомобіля, яка була встановлена в ході повторного огляду 13 квітня 2011 року мала місце у нижній його частині і могла утворитись внаслідок наїзду автомобілем позивача на виступаючий предмет і аж ніяк не внаслідок бокового контакту з іншим автомобілем на парковці де згідно пояснень позивача він залишив автомобіль на 20 хв. Встановлено, що позивачу відповідачем пропонувалось надати належні докази передбачені договором, в звязку з чим би, відповідач мав би можливість переглянути прийняте рішення, але вказана пропозиція була ним проігнорована. Оскільки вказаних доказів надано позивачем не було то, відповідно до п. 13.3 р. 13 договору (в вартість відновлюваного ремонту та матеріального збитку не включається ремонт і технічне обслуговування ТЗ, не викликані страховим випадком) відповідачем було правомірно відмовлено в доплаті страхового відшкодування. Відповідно до ст. 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 6 Закону України „Про страхування добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Вказане положення продубльовано в п. 2.1. Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) № 220.1.2003, які зареєстровані в Міністерстві фінансів України за № 0603318 від 10.04.2003 року та в Державній комісії з регулювання ринків фінансових послуг України за № 0661428 від 01.03.2006 року. Відповідно до ст. 16 Закону України Про страхування, договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобовязання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Згідно до ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Враховуючи те, що 8 листопада 2010 року між ПАТ Страхова компанія Українська страхова групата [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-2815-0124, предметом якого є страхування транспортного засобу Мерседес Бенцдержавний № [NUMBER], суд приходить до висновку, що вони дійшли згоди щодо істотних умов договору та взяли на себе зобовязання щодо виконання даного договору. Згідно Договору страхування передбачено, що підставою для відмови Страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є невиконання Страхувальником\~ обовязків, передбачених умовами Правил страхування та цим Договором страхування. Враховуючи те, що позивач умов договору страхування не виконав, суд приходить до висновку, що відповідач правомірно відмовив йому у виплаті страхового відшкодування. Згідно п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкодисуду необхідно в кожній справі зясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати , якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий , що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової)\~ шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння потерпілому моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 4.2.2 р. 4 Договору страхування страховик не відшкодовує непрямі збитки та інші витрати, що можуть бути повязані із страховим випадком і зокрема моральну шкоду. Враховуючи те, що будь-яких порушень договору страхування з боку відповідача ПАТ Страхова компанія Українська страхова групасудом не встановлено, договірними відносинами між сторонами це також не передбачено, будь-яких підстав для відшкодування моральної шкоди позивачу немає. Згідно вимог ст.ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позивач не довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог.

Outcome: dismissed