Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-11 00:00:00

_ між сторонами 26 грудня 2007 року було укладено договір позики, відповідно до якого позичальник отримав у власність від позикодавця гроші в сумі 40 400 гривень, що станом на момент укладення договору становить 8 000 доларів США. Відповідно до укладеного договору позики, [PERSON] зобовязався повернути отриману ним позику не пізніше 26 грудня 2008 року, а у разі не своєчасного повернення сплатити суму позики з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 1 % від простроченої суми позики за кожний день прострочення. У звязку з невиконанням [PERSON] зобовязань перед [PERSON], у відповідача виникла заборгованість яка відповідно до розрахунку позивача становить 37 262 536 грн.15 коп., тому позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму боргу та крім того відшкодувати завдану моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. 00 коп. та стягнути понесені судові витрати. Позивач надав суду заяву про уточнення позовних вимог шляхом зменшення, а саме просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 143 640 грн. 00 коп. та розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судовому засіданні заявлений позов у зменшеному розмірі визнав, про що надав суду письмову заяву та не заперечував проти його задоволення. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно частини 2 статті 1046 ЦК України, за договором позики одна строна передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку з суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як вбачається з матеріалів справи, 26 грудня 2007 року між сторонами було укладено договір позики, кінцевою датою сплати коштів у якому є 26 грудня 2008 року. Згідно статті 625 ЦК України, боржник котрий прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором чи законом. Відповідно до частини 2 статті 571 ЦК України, сторона, винна у порушенні зобовязання, має відшкодувати другій стороні збитки у сумі на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. Позивачем суму боргу за договором позики з урахуванням індексу інфляції та 1 % річних зменшено до 143 640 грн.00 коп., і заявлена сума визнана відповідачем по справі, про що свідчить відповідна заява. Згідно статті 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Розмір збитків завданих порушенням зобовязання доказується кредитором, та визначається з урахуванням ринкових цін що існували на момент добровільного задоволення боржником вимоги кредитора, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день предявлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача 143 640 грн.00 коп. та такою, що підлягає задоволенню. На підставі статтей 11, 15, 16, 623, 625,627,627 ЦК України,

Outcome: approved