Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-16 00:00:00

Прокурор Черняхівського району звернувся до суду із позовом в інтересах [PERSON] до ТОВ Вінниця-Агроенерджипро розірвання договору оренди землі, скасування державної реєстрації вказаного договору та стягнення заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою. Судом встановлено, що 15.12.2008 року між [PERSON] та відповідачем по справі укладено договір оренди земельної ділянки, яка належить на праві власності позивачці строком на 10 років. Порушуючи умови договору відповідач протягом 2010 року не сплачував орендної плати, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 874,99 грн. Прокурор Черняхівського району та [PERSON] в судове засідання не зявились, прокурор подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоч був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Оскільки прокурор не заперечує проти цього, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд позов задовольняє, виходячи з наступного. У відповідності до державного акта про право власності на земельну ділянку [PERSON] є власницею земельної ділянки площею 2,13 га, розташованої на території Троковицької сільської ради Черняхівського району Житомирської області (а.с.8). 15.12.2008 року року між [PERSON] та ТОВ Вінниця-Агроенерджиукладено договір про оренду вище вказаної земельної ділянки строком на 10 років (а.с.8). У відповідності до умов договору (п.п.9-14) орендна плата за користування земельною ділянкою становить 3%, що складає 353грн., яку відповідач повинен сплачувати готівкою в строк з 1 по 10 грудня кожного року на протязі всього строку оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 2% несплаченої суми за кожний день прострочення.(а.с.8). Відповідач дану умову договору не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість по орендній платі за 2010 рік. Доводи позивачки та прокурора про це відповідачем не спростовані. У відповідності до ст.13 Закону України Про оренду землівід 06.10.1998 року (далі Закон), договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. П.4 ч.1 ст.24 Закону передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Згідно із ч.1 ст.32 Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених ст.ст.24, 25 цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що невиконання відповідачем обовязку по сплаті орендної плати за умовами договору може тягнути за собою припинення договору внаслідок його розірвання. Будь-яке зобовязання згідно ст.ст.526, 527, 530, 625 ЦК України має виконуватися належним чином, а при порушенні грошового зобовязання боржник зобовязаний сплатити всю суму боргу, а кредитор має право вимагати від відповідача повернення заборгованості, сплати неустойки (ст.549-551 ЦК України). З цих підстав суд стягує з відповідача всю суму заборгованості з урахуванням штрафних санкцій, які стверджені розрахунками, а договір розриває. Вирішуючи питання про скасування державної реєстрації такого договору, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні цієї позовної вимоги. За цивільним законодавством правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Статтею 210 Цивільного кодексу України (далі Кодекс) встановлено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом.\~Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. 26 травня 2004 року Кабінет Міністрів України постановою № 671 затвердив Тимчасовий порядок державної реєстрації правочинів. За цим порядком окрім первинного правочину, державній реєстрації підлягають також зміни, що вносяться до правочину, а також відомості про припинення його дії. Реєстрація таких відомостей здійснюється шляхом внесення відповідних змін до вже існуючого запису в Реєстрі. Позиція суду з цього приводу також ґрунтується на положеннях ст.654 ЦК України, згідно якої зміна або розірвання договору вчиняється у такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. За таких обставин суд не має підстав скасовувати державну реєстрацію правочину, оскільки на підставі рішення суду має бути проведено державну реєстрацію припинення такого правочину. В звязку із тим, що при подачі позову до суду прокурором судові витрати не сплачувались, суд стягує їх з відповідача пропорційно до задоволених вимог і відповідно до ставок визначених Законом України Про судовий збір, а саме за позовну вимогу майнового характеру 214, 60 грн., та за вимогу немайнового характеру 107, 30 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial