Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-16 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної, мотивуючи позов тим, 03 серпня 2010 року, [PERSON], керуючи автомобілем ТОYOTA-VENSIS, державний номерний знак [NUMBER], порушив правила маневрування та виїхав на зустрічну смугу руху, при цьому здійснивши зіткнення із транспортним засобом мотоцикл ЛANG ZS 125Jдержавний номерний знак АВ 1818ДА під керуванням [PERSON]Внаслідок порушення [PERSON]В, п.10.3 Правил дорожнього руху України, що призвело до зіткнення, було технічно пошкоджено мотоцикл, яким він керував на підставі посвідчення водія, запису в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу і який належить його матері [PERSON], він особисто отримав тілесні ушкодження у вигляді забійно - рваної рани правого колінного суглобу та подряпин правого передпліччя. 08 вересня 2010 року постановою Липовецького районного суду, встановлено та доведено вину у вчиненні даного правопорушення [PERSON] та його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП [PERSON] завдана матеріальна шкода, так, як отримавши тілесні ушкодження він лікувався. Отримавши тілесні ушкодження внаслідок аварії, [PERSON] пережив стрес, був наляканий, певний час не міг нормально пересуватись, розважатись зі своїми ровесниками, адже це був час шкільних, літніх канікул. Це все спричинило виникнення у нього пригніченого стану, він став до всього нервово відноситись. Мотоцикл, на якому він їхав був для нього улюбленим, адже батьки, на законних підставах, дозволили ним користуватись. А на даний час ні батьки, ні він не маємо можливості ним скористатись, тобто виникли суттєві проблеми та незручності у пересуванні. Розмір моральної шкоди він оцінює в 10 000 грн.. Ця сума враховує в себе усі страждання що він переніс, порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоровя, а також моральних страждань, повязаних з дорожньо-транспортною пригодою. [PERSON] в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона є власником мотоцикла ЛANG ZS 125J. Внаслідок порушення [PERSON]В, п.10.3 Правил дорожнього руху України, що призвело до зіткнення, було технічно пошкоджено мотоцикл, яким керував на підставі доручення її син, який отримав тілесні ушкодження. На сьогоднішній день вартість аналогічного становить 8000 грн., що підтверджується відповідною довідкою підприємця, який реалізовує мотоцикли. Оскільки мотоцикл був застрахований, то вона отримала страхове відшкодування розміром 3006, 54 грн. та відповідно цю суму вона відраховує від загальної вартості мотоцикла і ця сума буде становити 4993 грн. 46 коп. Вона вважає, що [PERSON], як власник джерела підвищеної небезпеки, автомобіля ТОYOTA-VENSIS, державний номерний знак [NUMBER] повинен відшкодувати її понесені матеріальні збитки в сумі 4993 грн. 46 коп., а також моральні збитки в сумі 10000 гривень за ті емоційні страждання, які її та її родині довелось перенести в наслідок ДТП з її сином. В судовому [PERSON] та [PERSON] та їх представник адвокат [PERSON] позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали, суду пояснили що відповідно до заключення експерта автотехніка, в діях відповідача з технічної точки зору, відсутні порушення Правил дорожнього руху, а тому в позовних вимог просить суд відмовити. Заслухавши сторони та їх представників, дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Частина 3 статті 10 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що Постановою Липовецького районного суду від 08 вересня 2010 року [PERSON] було визнано винним у тому, що 03 серпня 2010 року о 15 годині 00 хвилин в смт Турбів по вулиці Миру Вінницької області, [PERSON] керуючи автомобілем ТОYOTA-VENSIS, державний номерний знак [NUMBER] , порушив правила маневрування та виїхав на зустрічну смугу руху, при цьому здійснив зіткнення із транспортним засобом мотоциклом ВАЙНЕРдержавний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого було пошкоджено транспортні засоби. Своїми діями [PERSON] порушив п.10.3 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене ст.. 124 КУпАП ( порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів). При розгляді справи про адміністративне правопорушення [PERSON] свою вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому. Вина [PERSON], як зазначено в постанові, була доведена його поясненнями, протоколом про адміністративне правопорушення. Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, постановою Липовецького районного суду [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст..124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в прибуток держави в сумі 340 (триста сорок) гривень 00 коп., що становить двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. (а.с.15) Вищевказані докази [PERSON] оскаржені не були, у зв'язку із чим, обставини зазначені у викладених процесуальних документах, є загальновідомими й відповідно до ст.32 ЦПК України не вимагають доведення. Відповідно до ст.1188 ЦК України, шкода, заподіяна внаслідок взаємодії декількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, заподіяна одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, матеріальну шкоду завдану в наслідок ДТП, належить стягнути з [PERSON], у зв'язку з тим, що дана шкода була заподіяна безпосередньо ним, а тому повинна бути з нього стягнута. Разом з тим суд не може погодитись з позивачами про те, що слід стягнути з відповідача різницю у вартості мотоцикла в сумі 4993 гривні 46 коп. так як в матеріалах справи є висновок спеціаліста про те, що вартість відновлювальних робіт мотоцикла складає 3519 гривень 05 коп. Крім того суду доведено, що на лікування [PERSON] витрачено 44 гривні, а тому з відповідача належить стягнути зазначену матеріальну шкоду, а в реші заявлених позовних вимог слід відмовити. Згідно з ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Як зазначено в п .2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. В п. 9 зазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України вказано, що, оскільки згідно зі ст..48 Закону України Про власністьположення щодо захисту права власності поширюється також на особу, яка хоч і не є власником, але володіє майном на праві повного господарського відання, оперативного управління, або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором, така особа також вправі вимагати відшкодування шкоди, заподіяної цьому майну. Згідно заключення експерта водій автомобіля [PERSON] повинен був керуватись п.п.10.1 16.3 Правил дорожнього руху, не переконався в тому, що його маневр буде безпечним і не створить небезпеку іншим учасникам руху. Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини. На думку суду, позивачу [PERSON] була завдана моральна шкода тим, що в результаті зіткнення ним був перенесений стрес та порушений життєвий уклад його життя. Разом з тим, сума відшкодування моральної шкоди, заявлена позивачем у розмірі 10 000 грн., на думку суду, не відповідає ступеню провини відповідача, характеру й обсягу, заподіяних йому моральних страждань, істотності змушених змін у його життєвих відносинах, у зв'язку із чим, суд вважає, що з відповідача слід стягнути моральну шкоду в розмірі 3 000 грн. Також при визначені розміру моральної шкоди, суд враховував матеріальний стан відповідача. Що стосується моральної шкоди завданої позивачеві [PERSON] будь яких доказів про таку шкоду, суду не надано, а тому ці позовні вимоги задоволенню не підлягають. Крім цього, підлягають відшкодуванню витрати, понесені позивачами у вигляді оплати судового збору в розмірі 51 грн., інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн. На підставі ст..ст.1166,1187 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди,

Outcome: partial