Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-29 00:00:00

04 жовтня 2011 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з позовом про поновлення строку позовної давності та визнання права власності на земельну ділянку (пай), майновий пай та видачу Державного акта про право власності на землю. В обгрунтування позовних вимог зазначає, що з 19 січня 1995 року працював за трудовим договором в КСП ім.Фрунзе. 25 травня 1995 року його було прийнято у члени вказаного підприємства. За час трудової діяльності [PERSON] звертався до правління КПС ім.Фрунзе стосовно видачі йому земельного паю, однак його в списки осіб, які мають право на земельний та майновий пай не вносили. Позивач вважає, що має право на отримання земельного та майнового паю і звернувся до суду за захистом свого права. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] районної державної адміністрації Дніпропетровської області позовні вимоги позивача [PERSON] не визнав. Свої доводи суду мотивував тим, що на момент розпаювання майна позивач [PERSON] не являвся членом КПС ім.Фрунзе. До списку осіб, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю, що виданий КСП ім.Фрунзе Межівського району Дніпропетровської області позивача не включено. Під час складання списків осіб, які мають право на майновий пай, [PERSON] не був членом цього сільськогосподарського підприємства, останній з вказаного вище підприємства звільнився. Представник відповіда відділу Держкомзему в [PERSON] районі Дніпропетровської області позовні вимоги [PERSON] також не визнає з підстав, які висловлені попереднім представником відповідача. Представник відповідача [PERSON] селищної ради Межівського району Дніпропетровської області надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи у їх відсутність.. Позивач [PERSON] під час судового роззгляду справи доповнив та уточнив позовні вимоги про поновлення строку позовної давності аргументуючи тим, що про порушене його право стало відомо весною 2011 року. Наполягав на задоволенні позову. Суд, вислухавши доводи сторін, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані докази, дійшов висновку, що [PERSON] у задоволенні його позовних вимог слід відмовити у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] наказом №8 від 29 травня 1995 року прийнятий в члени колгоспу ім.Фрунзе Межівського району Дніпропетровської області. 16 січня 1996 року його виклюбчено з членів колгоспу імені Фрунзе за власним бажанням. Наведені обставини підтверджуються відповідними записами в трудовій книжці позивача.(а.с.10-15). Відповідно до змісту довідки Держкомзему в [PERSON] районі Дніпропетровської області розмір земельної частки (паю) по колишньому КСП ім.Фрунзе складає 5,32 умовних кадастрових гектар, нормативна грошова оцінка землі станом на 2011 рік складає 72781 гривню. Згідно Указу Президента України „ Про порядок паювання земель, переданий у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" №720 від 08 серпня 1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю. Судом достовірно з'ясовано, що при паюванні земель КСП ім.Фрунзе Межєівського району [PERSON] в списку, який додається до державного акту на право колективної власності на землю КСП ім.Фрунзе, виданого 08 грудня 1994 року не значиться, бо прийнятий в члени господарства після 8 грудня 1994 року та не має підстав набуття права на землю. Посилання позивача [PERSON] на п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" №7 від 16 квітня 2004 року передбачено, що при неможливості надати особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної дляцього землі, остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" не може бути реалізована через відсутність підстав для набуття [PERSON] права на земельну частку (пай) у КСП ім.Фрунзе та на майновий пай, розмір якого [PERSON] не вказаний і на момент паювання у 2000 році [PERSON] вже не був членом цього господарства.. Стосовно доводів позивача [PERSON] щодо пропущеного ним строку для звернення до суду та посилання про те, що про своє порушене право дізнався з Інтернету у 2011 році не знайшло у судовому засіданні свого підствердження. Сам позивач [PERSON] суду вказував, що у 1995-2000 роках звертався у різні інстанції Межівського району щодо свого права на земельну частку (пай), але отримував відмову. То ж суд не вбачає підстав для поновлення [PERSON] пропущеного ним строку на звернення до суду. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed