Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-27 00:00:00

У жовтні 2010 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ЖКП ММР «Південь» про зобовязання укласти договір, списання заборгованості та стягнення моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником квартири №[ADDRESS]. Обслуговування вказаного будинку здійснює ЖКП ММР «Південь». В порушення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року №560 з нею не укладено договір на утримання будинку та прибудинкової території. Всі її неодноразові звернення та спроби укласти договір з відповідачем результатів до теперішнього часу не дали. Оскільки на сьогоднішній день діє договір, укладений між нею та відповідачем 01.03.2005 року то і комунальні послуги вона сплачує за тарифами, що передбачені вказаним договором, а тому заборгованість в неї відсутня. Крім того, своїми діями відповідач завдав їй моральну шкоду, що полягає в душевних стражданнях, що завдало значну шкоду її здоровю. Посилаючись на викладене, просила суд зобовязати відповідача укласти з нею договір на утримання будинку та прибудинкової території, списати заборгованість по квартплаті у сумі 2164,46грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнути 2500 грн.. В подальшому позивачка уточнила позовні вимоги та просила суд зобовязати відповідача укласти з нею договір на утримання будинку та прибудинкової території, списати заборгованість по квартплаті та в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнути 2800 грн.. В свою чергу ЖКП ММР «Південь» звернулося до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по квартплаті у сумі 2 625,62грн.. Обидва позови обєднанні в одне провадження. В якості третьої особи до участі у справі було залучено - Миколаївське міське товариство з захисту прав та інтересів споживачів. У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили про їх задоволення, зустрічний позов не визнали. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову [PERSON] заперечував, зустрічний позов підтримав. Представник третьої особи у судовому засіданні наполягала на задоволенні первісного позову, у задоволені зустрічного позову просила відмовити. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (надалі -Закон) утримання будинків і прибудинкових територій є господарською діяльністю, спрямованою на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та (або) ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглою до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, передбачених законодавством. Згідно ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні-послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006р. за №45 (надалі Правил), наймач (власник) квартири зобовязаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору, своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обовязковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджується Кабінетом Міністрів України. Будинок [ADDRESS] відноситься до державного житлового фонду (комунальна власність) і знаходиться на балансі ЖКП ММР «Південь», який здійснює побутове обслуговування вказаного будинку. [PERSON] проживає в [ADDRESS] і є її власником та на її імя відкрито особовий рахунок №15/594. Крім того, як вбачається з довідки Ф-3 в указаній квартирі зареєстровано дві особи: [PERSON] та її син - [PERSON]. Вказана квартира складається з 3-х кімнат, загальною площею 60,3кв.м + 0,7 кв.м., житлова-44,3 кв.м.. Розрахунок оплати проводиться згідно рішень виконавчого комітету Миколаївської міської ради, про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій на підставі Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Як вбачається з наданої інформації Державної житлово-комунальній інспекції у Миколаївській області від 26.05.2011 за №02-03/312, з 01.04.09р. нарахування оплати за послуги та з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій ЖЕУ -15 ЖКП ММР «Південь» здійснює за тарифами, затвердженими рішенням виконкому Миколаївської міської ради №638 від 27.02.2009р.. Тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для будинків 3,4 класів, в тому числі для житлового будинку по вул. Миколаївській^ збільшився від 026грн. до 1,34грн. за 1 кв.м.. Між [PERSON] та ЖКП ММР «Південь» 01.03.2005 року укладено договір на участь у витратах на утримання будинку і прибудинкової території. Зазначений договір не відповідає Типовому договору, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 року за №529. Обґрунтовуючи свій зустрічний позов, відповідач посилався на те, що ЖКП ММР «Південь» надаються позивачці послуги з утримання будинку та прибудинкової території але [PERSON] за них в повному обсязі не здійснює оплату. Як вбачається з наданого розрахунку ЖКП ММР «Південь», [PERSON] сплачує послуги за тарифами, що встановлені у 2005 році, а тому заборгованість з 01.12.2007 року по 01.12.2010 року складає 2625,62грн.. " У своїй заяві [PERSON] посилається на те, що відповідачем не підготовлено та не укладено з нею договір, а тому не має підстав стягувати з неї заборгованість, що складає різницю між старими та новими тарифами на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а крім того, відповідачем не надаються послуги належної якості. Судом встановлено, що між [PERSON] та ЖКП ММР «Південь» фактично існують договірні правовідносини, але виникли непорозуміння щодо умов договору. Відповідно п.1 ч.І ст.20 Закону, передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово- комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 Закону обовязок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно до ст. п.п.5 п.1 ст.20 Закону, споживач має право на зменшення розміру оплати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження якості. Однак, для реалізації цього права, споживачу необхідно документально оформити факт ненадання або надання не в повному обсязі послуг. Для цього необхідно складати акт-претензію між споживачем та представником виконавця послуги. Доказів на підтвердження, того, що ЖКП ММР «Південь» не надавалися послуги, або надавалися не в повному обсязі [PERSON] не надано. Враховуючи вищевикладене споживач зобовязаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користується ними. Відсутність нового договору не звільняє споживача від оплати послуг в повному обсязі. Згідно вимог ст.ст.156,162 Житлового кодексу України, власник квартири зобов'язаний своєчасно оплачувати витрати по утриманню будинку (квартири) та прибудинкової території. Таким чином, суд вважає, що вимоги ЖКП ММР «Південь» про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Що стосується вимоги позивачки щодо списання заборгованості по квартплаті та зобовязанні укласти договір то в їх задоволенні слід відмовити. Вимогами п.1 ч.З ст. 20 Закону передбачено, що споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі Типового договору. Стаття 627 ЦК України передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 630 ЦК України договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до Типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку. Згідно ч.І ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умов, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Вимогами ст. 26 Закону України передбачені істотні умови договору на надання житлово- комунальних послуг, процедура погодження договору відбувається протягом одного місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін. Відповідно до п.п.4,7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і при будинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992р. з подальшими змінами, утримання приватизованих квартир (будинків) здійснюється за рахунок коштів її власників. Власник квартири зобовязаний укласти договір про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до Типового договору. Типові договори затверджено Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та при будинкових територій і Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» від 12.07.2005р. за №560, яка втратила чинність у звязку з прийняттям в дію Постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2009р. №529. Позивачці ЖКП ММР «Південь» неодноразово пропонувало укласти договір, але з Типовим договором вона не згодна, що не позбавляє її права подати свої зауваження у строки, передбачені ст. 26 Закону. Таким чином, дослідивши усі докази та оцінивши їх у сукупності суд вважає, вимоги позивачки про зобовязання укласти договір та списання заборгованості такими, що не підлягають задоволенню. Згідно ч.2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Вимогами статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача на відшкодування шкоди (збитків), завданих дефектною чи фальсифікованою продукцією або продукцією неналежної якості, а також майнової та моральної (немайнової) шкоди, заподіяної небезпечною для життя і здоровя людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Доказів на підтвердження вищезазначених підстав для відшкодування моральної шкоди, позивачкою не надано, тому у задоволенні цих вимог також слід відмовити. Згідно ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь ЖК ММР «Південь» підлягають стягненню витрати на інформаційно-технічне забезпечення справи у розмірі 30грн. та на користь держави судовий збір у розмірі 51грн.. На підставі викладеного та

Outcome: approved