Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-26 00:00:00

10.06.2009 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, який у подальшому було уточнено, по якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитом на загальну суму у розмірі 672\~107,27 доларів США, що в еквіваленті складає 5357501,47 грн., а також стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати по оплаті державного мита у розмірі 1700 грн. та ІТЗ у розмірі 250 грн. 07.09.2011 року у судовому засіданні представник відповідача, [PERSON], надав зустрічну позовну заяву, по якій просить суд визнати кредитний догорів №014/83361/85\\77960 від 10.07.2007 року удаваним правочином, визнати даний договір укладеним в Національній валюті України - гривні, по офіційному курсу валют, що діяв на момент укладення договору та на умовах, визначених договором; розірвати даний договір та припинити дію договору іпотеки ВЕР № 038320 від 10.07.2007 року укладений між [PERSON] та ВАТ [PERSON] Аваль. Представник позивача в судовому засіданні уточнену позовну заяву підтримала, просила суд задовольнити її в повному обсязі. Зустрічну позовну заяву категорично не визнавала, просила суд відмовити позивачу за зустрічним позовом відмовити в повному обсязі. Представник відповідача позовні вимоги, ПАТ [PERSON] Аваль, не визнав просив суд відмовити в повному обсязі, як представник позивача за зустрічним позовом, вимоги підтримав, просив суд його задовольнити в повному обсязі. Інші особи, які приймають участь у справі до судового засідання не з*явились про час, дату та місце судового розгляду неодноразово повідомлялись належним чином, про що свідчать їх підписи у повідомленнях судових повісток, які знаходяться у матеріалах справи (а.с.151-157, 163-166,209,210), але жодного разу без поважних причин до суду не зявлялись, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд за їх відсутності суду не надавали та не заявляли, у звязку з чим суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення. Суд, вислухавши думку, пояснення та доводи представника позивача та представника відповідача, ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги ПАТ [PERSON] Аваль, підлягаючими задоволенню, оскільки вони засновані на вимогах законну та підтверджуються наданими доказами, щодо позовних вимог заявлених [PERSON], суд вважає слід відмовити в заявлених вимогах на підставі встановлених фактичних обставин по справі. Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України у редакції 2003 року, яка діяла на момент виникнення правовідносин та діє на момент ухвалення рішення по справі. Протоколом Загальних Зборів акціонерів № 3б-45 від 14 жовтня 2009 року о рішення про зміну найменування Відкритого акціонерного товариства [PERSON] Аваль" на Публічне акціонерне товариство "[PERSON] Аваль". Відповідно до Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серія А.01№646961 від 05.11.2.0.09 року та Довідки АА № 213406 від 09.11.2.0.09 року зміну найменування зареєстровано у Державному реєстрі юридичних осіб. /а.с.184,185/ Відповідно до п. 1.3 Статуту Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Аваль", затверожекого Загальними Зборами акціонерів Відкритого акціонерного Товариства "[PERSON] Аваль" Протокол № 36-45 від 14 жовтня 2009 року, Публічне акціонерне товариство "[PERSON] Аваль" є правонаступником за правами та обов"язками Відкритого акціонерного товариства "[PERSON] Аваль./а.с.180-183/ 05.05.2007 року [PERSON] звернулася до Північноговідділення Одеської обласної дирекції ВАТ "[PERSON] Аваль" з заявою про надання кредиту в сумі 230000 /двісті тридцять тисяч/ доларів США /а.с. 9/. 10.07.2007 року між відповідачем та позивачем було підписано кредитний договір № 361/85/77960 про надання кредиту в сумі 232 638, ОО /двісті тридцять дві тисячі тридцять вісім/ доларів США строком по 10.07.2027 року зі сплатою 14,1 % річних користування кредитними коштами. /33-41/ Відповідно до ст. 4.1 Кредитного договору № 014/83361/85/77960 від 10.07.2007 року позивач повністю та в строки виконав зобов'язання по даному договору - видавши з позичкового рахунку готівкою через касу відділення Одеської обласної дирекції ВАТ "[PERSON] Аваль" відповідачеві кошти в сумі 232 638, 00/двісті тридцять дві шістсот тридцять вісім/ доларів США. В свою чергу відповідач не виконав умови ст. 5.1 Кредитного договору щодо часткового погашення та сплаті відсотків за фактичне використання кредитних коштів щомісячно, ануїтетними /однаковими/ платежами в розмірі згідно з Графіком погашення кредиту. Тому на 16.01.2008 року у відповідача виникла прострочена заборгованість перед Банком щодо погашення кредиту та сплаті відсотків за користування кредитними коштами. Незважаючи на попередження про порушення умов кредитного договору та вимоги погасити заборгованість за кредитом, відповідач [PERSON] зобов*язання щодо повернення кредитних коштів та сплаті відсотків не виконує. В якості забезпечення кредиту між позивачем та [PERSON] було укладено Договір поруки № 014/83361/85/77960 від 10.07.2007 року згідно п. 1.2 якого [PERSON] на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед позивачем відповідати по зобов'язанням. Поручитель - з умовами договору поруки від 10.07.2007 року ознайомлена та згодна, про що свідчать виконаний нею підпис та записи до документа. /а.с.44/ Згідно п. 3.1 Договору поруки від 10.07.2007 року у випадку невиконання або неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань по Кредитному договору поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед Банком на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги. Якості забезпечення кредиту мiж позивачем та Калинюк Н,А. було укладено Договiр поруки № 014/83361/85/77960 від 10.07.2007 року згідно з п. 1.2 якого [PERSON]А на добровiльних засадах бере на зобов'язання перед позивачем вiдповiдати по зобов'язанням. Поручитель - з умовами договору поруки від 10.07.2007 року ознайомлена та згодна, про що свідчать власноруч виконаний нею підпис та записи до документа . Згідно з п. 3.1 Договору поруки від 10.07.2007 року у випадку невиконання або неналежного виконання вiдповiдачем взятих на себе зобов'язань по Кредитному договору поручитель i боржник несуть солідарну вiдповiдальнiсть перед Банком на всю суму заборгованостi, встановлену на момент подання позовної вимоги./.а.с. 43/ З метою забезпечення вимог за кредитним договором 09.07.2007 року між позивачем, ПАТ [PERSON] Аваль", та відповідачем, [PERSON], був укладений договір іпотеки, якого стала земельна ділянка, яка знаходиться за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, Фонтанська сільська рада, с. Фонтанка, вул. Північна, ділянка №17, загальною площею - 0,100 га, /а.с. 47-50/ Незважаючи на повідомлення та претензії про необхідність погашення боргу за кредитним договором відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] заходів до погашення боргу не здійснюють та до цього часу користуються кредитними коштами, не сплачують позивачу відсотки за користування кредитом та цими діями продовжують завдавати збитки позивачу. /а.с. 17, 18,28/ Станом на 05.08.2.011 року заборгованість за кредитним договором № 014/83361/85/77960 від 10.07.2007 року складає 672 107,27 дол. США, що в еквіваленті по курсу (на дату 05.08.2011 р. 1 дол. США дорівнює 7,9712 грн.) складає 5 357 501,47 (п'ять мільйонів триста п'ятдесят сім тисяч п'ятсот одна грн., 47 коп.) гривень 47 коп., і складається з: заборгованість за кредитом -229 156,58 дол. США, що складає 1 826 652,93 грн.; заборгованість за відсотками 107 538, 96 дол. США, що складає 587 214,56 грн.; пеня за прострочення по тiлу кредиту 17 036,38 дол. , що складає 135 800,39 грн; пеня за прострочення відсотків по кредиту 318, 375, 35 дол. США, що складає 2\~537 833,59./а.с.170-179/ 07.09.2011 року в ході судового засідання відповідач [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом, по якому просить суд визнати кредитний договір удаваним правочином та розірвати кредитний договір. З огляду на те що [PERSON] жодними доказами не підтвердила обставини викладені у позові, суд вважає що задоволенню такі вимоги не підлягають. Позивач посилається на те, що видаючи їй в кредит готівкою іноземну валюту, відповідач за зустрічним позовом усвідомлював, що цей акт носить формальний характер, а насправді ця валюта виступає не як засіб платежу, а як еквівалент Національної валюти України, необхідної для використання кредиту за цільовим призначенням. Позивач, [PERSON], насправді уклала з Банком договір кредитування в Національній валюті України, що не суперечить законодавству, але сторони замаскували його під договір кредитування в іноземній валюті, який суперечить діючому законодавству. Однак з вище наведеного договору кредиту вбачається, що позивач, [PERSON], звернулася до відповідача, ПАТ [PERSON] Авальз письмовою заявою в якій просить надати їй кредит в доларах США, /а.с.9/, а також позивач в даній заяві обумовлює і суму кредиту і відсотки річних по сплаті за кредитом. У подальшому, після укладення договору кредиту та отримання коштів, позивач почала сплачувати кредит в іноземній валюті, чим підтвердила факт визнання такого договору. Невідємним елементом ринкових відносин є правочин найпоширеніший юридичний факт, з яким закон повязує виникнення, зміну та припинення цивільних правовідносин. Правочин правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія субєкта цивільних правовідносин, що спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обовязків. Правомірність є конститутивною ознакою правочину як юридичного факту. Презумпція правомірності правочину закріплена у ст. 204 ЦК та може бути спростована насамперед нормою закону, яка містить відповідну заборону. Прямо не передбачених у законодавстві, презумпція правомірності правочину може бути спростована судом. Зміст правочину становлять права та обовязки, про набуття, зміну або припинення яких учасники правочину домовилися. Зміст договору чи іншого правочину закріплюється у його статтях (пунктах). Удаваним є правочин, що вчинюється з метою приховання іншого правочину, який сторони насправді вчинили. Тому при укладенні удаваного правочину до відносин його учасників застосовуються правила щодо правочину, який сторони мали на увазі (який сторони приховали), при цьому позивач повинен вказати, який інший правочин приховується з допомогою укладеного правочину. Субєкт, який вимагає визнання правочину недійсним як укладеного з метою приховати інший правочин, повинен довести, що правочин укладений з такою метою, що не було зроблено позивачем в ході розгляду справи. Закон не передбачає недійсність удаваного правочину, а лише пропонує застосовувати до відносин сторін норми, що регулюють той правочин, який сторони дійсно мали на увазі. Якщо правочин, вчинений насправді та не відповідає закону - є підстави вважати, що такий правочин може визнаватися недійсним на підставі ч. 1 ст. 215 ЦК як такий, що суперечить вимогам закону. Таким чином, у судовому засіданні не доведено можливість застосування даних положень ЦК України про визнання договору кредиту як правочину удаваним, тому вимоги [PERSON] в цій частині є необґрунтованими та недоведеними. Також не доведено [PERSON] обґрунтованих підстав для розірвання договору кредиту. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання /неналежне виконання/. У відповідності до ст. 611 ЦК України у випадку невиконання зобовязання боржником настають правові наслідки у виді відшкодування збитків. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначеним змістом зобовязання. Згідно з вимогами ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України боржник зобовязаний повернути позивачеві гроші в строк та в порядку, встановленими договором. Згідно зі ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку та відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу та пені. Відповідно до чинного законодавства неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Як вбачається з матеріалів справи та представлених доказів, судом було встановлено, що заборгованість складає 672 107,27 дол. США, що в еквіваленті по курсу (на дату 05.08.2011 р. 1 дол. США дорівнює 7,9712 грн.) складає 5 357 501,47 (п'ять мільйонів триста п'ятдесят сім тисяч п'ятсот одна грн., 47 коп.) гривень 47 коп., і складається з: заборгованість за кредитом -229 156,58 дол. США, що складає 1\~826 652,93 грн.; заборгованість за відсотками 107\~538, 96 дол. США, що складає 587 214,56 грн.; пеня за прострочення по тiлу кредиту 17 036,38 дол. , що складає 135 800,39 грн; пеня за прострочення відсотків по кредиту 318, 375, 35 дол. США, що складає 2\~537 833,59 Наслідками порушення відповідачем зобовязань щодо повернення суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту, що вбачається з положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України. Положення іпотечного договору передбачають, що іпотекодержатель позивач за рахунок предмета іпотеки має право задовольнити свої вимоги за кредитним договором у повному обсязі, включаючи сплату основної суми боргу, неустойки, процентів та інших платежів, витрат, повязаних з предявленням вимоги і звернення стягнення на земельну ділянку, збитків, завданих порушенням основного зобовязання та/або цього договору іпотеки. У разі невиконання зобовязань за кредитним договором та/або іпотечним договором, іпотекодержатель має право достроко стягувати наданий кредит незалежно від встановленого строку виконання зобовязання та задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на домоволодіння. Виходячи з встановлених фактів, суд вважає за необхідне застосувати вимоги ч.3 ст.551 ЦК України, що до зменшення розміру неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У ст. 203 ЦК, в якій визначено основні критерії чинності правочину, зазначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Зобовязання повинні виконуватися належним чином, тобто належним виконанням зобовязання з боку відповідачів є повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним у строки, в розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором, укладеним між позивачем та відповідачем. Розглянувши справу повно, всебічно, обєктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити у повному обсязі, стягнувши на користь позивача з відповідачів в солідарному порядку заборгованість за кредитним договором. Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. На підставі викладеного та

Outcome: approved