overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-20 00:00:00

06.04.2011 року заявники гр. [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із заявою про визнання недієздатним гр. [PERSON] , [INFO], який , за їх твердженням, страждає на хронічний, стійкий психічний розлад, не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними , потребує встановлення над ним опіки, у встановленому законом порядку йому встановлена друга група інвалідності безстроково. У судовому засіданні заявник гр. [PERSON] підтримав заяву та просить її задовольнити, заявник гр. [PERSON] в судове засідання не прибула з поважних причин, суд виніс протокольну ухвалу про рогляд справи за відсутності вищевказаної заявниці. Представник органів опіки та піклування Біловодської районної державної адміністрації гр. [PERSON] у судовому засіданні зазначила, що гр. [PERSON] повинен бути визнаним недієздатним, оскільки він страждає на хронічний, стійкий психічний розлад , за станом здоровя не здатен сам себе обслуговувати на звичайному побутовому рівні та потребує встановлення над ним постійної опіки, яку йому можуть забезпечити заявники у справі. Свідки гр. [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що гр. [PERSON] з самого дитинства має деякі особливості у поведінці, у нього не склалися відносини з іншими дітьми , бо він має відхилення від нормального психічного розвитку, програму школи не освоїв, навчався в інтернаті, але звідти його забрали батьки. Минулого року померла мати гр. [PERSON]Г, зараз ним опікуються батько та сестра, які є заявниками у справі. Вислухавши пояснення заявників, представника органів опіки та піклування, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява гр. [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як вбачається із висновку амбулаторної комісійної судово - психіатричної експертизи від 02.08.2011 року( а . с 36-37), гр. [PERSON] з народження має стійкий психічний розлад у формі помірної розумової відсталості , але прояв психічних розладів така, що потребує встановлення опіки, оскільки він не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до анамнезу, гр. [PERSON] втратив матір , самими близькими родичами є батько та рідна сестра, які і є заявниками у справі. Із довідки з місця проживання гр. [PERSON] убачається, що він мешкає зараз з батьком, потребує постійного стороннього догляду та контролю . На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-20 00:00:00

В липні 2011 року ПАТ «Ерсте Банк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно кредитного договору від 30.08.2007 року № 014/2292/73/04259 [PERSON] отримав у банку кредит в сумі 13630,00 доларів США, строком користування до 29.08.2013 року з процентною ставкою 12,5% річних. Вказані умови кредитного договору позичальником систематично порушувалися. Відповідач своєчасно взяті на себе зобовязання не виконував. В результаті утворилась заборгованість у розмірі 123437,67 грн.. У судовому засіданні позивач уточнив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача заборгованість у сумі 104717,74грн. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, просив стягнути заборгованість у повному обсязі у звязку з тим, що відповідач не платить кредит. Відповідач в судове засідання не зявилися, про дату слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не відомо. Відповідно до ухвали суду ведеться заочний розгляд справи. Вислухавши думку представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази, суд доходить до наступного. Відповідно до укладеного кредитного договору від 30.08.2007 року № 014/2292/73/04259 [PERSON] отримав у банку кредит в сумі 13630,00 доларів США. В порушення умов кредитного договору [PERSON] взяті на себе обовязки не виконував, в звязку з чим, станом на 15.07.2011р. за ним виникла заборгованість в сумі 104717 грн. 74 коп., що складається з основної заборгованості по кредиту 80672 грн. 66 коп., заборгованості по відсоткам 24045 грн. 08 коп., пені за кредитом за період з 8326 грн. 91 коп., пені за порушення строків повернення відсотків 6795 грн. 76 коп. Згідно ст.ст. 525-526 ЦК України не допускається однобічна відмова від зобов'язання або зміна умов договору, зобов'язання повинне виконуватися належним чином відповідно до умов договору і норм законодавства. В порушення вищевказаних норм, умов договору, відповідач не сплатив у встановлені строки заборгованість по кредиту. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача стягуються судові витрати: 1047 грн. 17 коп. судовий збір, 120 грн. 00 коп. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи. На підставі ст.ст. 525 - 527, 530, 536 ЦК України, ст.ст.10, 14, 30, 60, 62, 212-215, 226 ЦПК України, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до ЗАТ Керамікпро стягнення заборгованості з заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди, в якій вказав, що знаходився у трудових відносинах з відповідачем працюючи укладчиком упаковщика керамічних виробів з 24.09.2005 року по 01.12.2010 року, і був звільнений з підприємства за власним бажанням. В порушення трудового законодавства, відповідач в день звільнення, не провів з ним остаточний розрахунок та заборгованість по заробітній у розмірі 15334,82 гривень йому сплачена не була. Просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 15334,82 гривень, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні і моральну шкоду у розмірі 2000 гривень. В судовому засіданні позивач змінив свої позовні вимоги та просить стягнути з відповідача тільки заборгованість по заробітній платі в розмірі 15334 грн. Від позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за яас затримки розрахунку та моральної шкоди відмовився. Представник відповідача про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать розписки про одержання судових повісток, про причину неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлений той факт, що позивач знаходився у трудових правовідносинах з відповідачем з 24.09.2005 року по 01.12.2010 року, та був звільнений за власним бажанням; заборгованість по заробітній платі становить 15334,82 грн. згідно довідки № 84-р від 17.02.2011 року. Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум від підприємства, що належать йому, провадиться в день звільнення. Таким чином, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості по заробітній платі у сумі 15334,82 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свій позов мотивує тим, що з [PERSON] вона перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу вони мають одну неповнолітню дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Вказує, що відповідач не надає допомоги на утримання неповнолітньої дитини. Дочка перебуває на її повному утриманні. Зазначає, що відповідач, який є здоровим та працездатним, ухиляється від обовязку утримувати неповнолітню дитину, жодної допомоги на її утримання не надає. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на неповнолітньої дочки в твердій грошовій сумі щомісячно в розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дочкою повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав наведених у ній, просила позов задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, не заперечував щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 300 гривень. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З пояснень сторін, з копії рішення Луцького міськрайонного суду від 09 серпня 2011 року, копії свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 3) вбачається, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 09 серпня 2011 року, від якого народилась дочка [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що після розірвання шлюбу неповнолітня дитина залишилась проживати з позивачем. Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з довідки про доходи ТзОВ «Пакко Холдинг», [PERSON] працює на посаді фахівця з бухгалтерського обліку і його заробітна плата за період з березня 2011 року по серпень 2011 року складає 6605, 06 гривень. Таким чином, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а саме - 400 гривень щомісячно, які підлягають стягненню, починаючи з дня подання позовної заяви до досягнення [PERSON] повноліття. При визначенні розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд врахував стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, стягувача аліментів, а також те, що у відповідача на утриманні інших осіб немає. Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обовязкового негайного виконання. З відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати по справі.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-20 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання права власності на обєкти нерухомості по вул. Варшавській, 14-а, б, в в с. Костянтинівка, оскільки після придбання обєктів у СПП „Мир не має змоги зареєструвати за собою право власності на майно. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснивши, що, узгодивши умови придбання нерухомості, 15 березня 2010 року сплатив відповідачу 29398 грн. за обєкти. Просив задовольнити позовні вимоги, оскільки, не маючи умов, необхідних для реєстрації нерухомості, позбавлений правомочності щодо володіння майном. Представник відповідача - Сільськогосподарського приватного підприємства „Мир в судове засідання не зявився, подав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність, позов визнав. Згідно ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Суд приходить до висновку що визнання відповідачами позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Беручи до уваги відсутність умов, необхідних для реєстрації прав на нерухоме майно , що спричинило неможливість набуття позивачем всіх правомочностей власника, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спірні обєкти. На підставі викладеного, ст. 392 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-20 00:00:00

Банк звернувся до суду з позовом проти [PERSON] про стягнення з останнього боргу за кредитом, відсотками, комісією, пеньою, штрафними санкціями на загальну суму 16391 грн. 40 коп. Позов, з посиланням на вимоги ст.ст. 526, 530, 1050, 1054 ЦК України, мотивовано тим, що відповідач не виконує взяті на себе договірні зобовязання. Представник позивача у письмовій заяві до суду позов підтримав, просив стягнути справу розглядати за його відсутністю. Відповідач до суду не зявився, про час та місце розгляду справи оповіщений у встановленому порядку (ч.9 ст.74 ЦПК України). Причини своєї неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи за його відсутності не звертався. Суд визнав неявку відповідача неповажною та ухвалив про розгляд справи за наявними матеріалами, які достатньо свідчать про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені обставини, які відповідають зобовязальному праву. Відповідач звернувся до Банку із заявою про отримання кредиту (а.с.6). 12.09.2007 між Банком та [PERSON] укладено договір №ZHХRRХ04100082 про надання останньому безготівкового споживчого кредиту розстрочкастандартв розмірі 1600 грн., зі сплатою 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.11,12). Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. З розрахунку вбачається, що відповідач здійснював не регулярні платежі в звязку із чим виник борг, який станом на 14.04.2011 складає 16391 грн. 40 коп., у тому числі: за кредитом 5605,32 грн., відсотках 3356,78 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна частина) 448,10 грн. (а.с.6-9). Згідно із ст.ст. 526, 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За правилами ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання ним грошового зобовязання. Враховуючи, що до суду не зявився, жодних заперечень проти позову суду не надав, загальні засади цивільного законодавства, справедливість, добросовісність, розумність, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до Артемівської ради про визнання право власності на нежитлове приміщення непродовольчий магазин після самовільної реконструкції, яке розташоване, за адресою м. Артемівськ вул.. Леваневського 154-31. Дане приміщення позивач придбала відповідно договору купівлі-продажу 19.12.2003 року . 03.03.2005 року виконком Артемівської міськради за №158 надав згоду для виконання проектних робіт для реконструкції квартири під продовольчий магазин з організацією окремого входу. У 2010 році позивачка самовільно здійснила реконструкцію жилого приміщення квартири шляхом переобладнання під непродовольчій магазин, але згоди на це будівництво не отримала та у неї відсутня проектна документація. Однак у 2011 році відповідно проведеного технічного дослідження реконструкція квартири під непродовольчий магазин відповідає будівельним нормам і правилам, а також технічним будівельним умовам і пригідний до експлуатації. На теперішній час їй необхідне встановити право власності на вищевказане нежитлове нерухоме майно магазин. Оскільки позасудове вирішення питання неможливо позивач просить визнати за нею право власності на нежитлове приміщення непродовольчий магазин після самовільної реконструкції, яке розташоване, за адресою м. Артемівськ вул.. Леваневського 154-31ї. Ці обставини і зявилися підставою позову. У судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечує. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 19.12.2003 року [PERSON] придбала квартиру [ADDRESS] та є її власником. Згідно рішення виконкому Артемівської міської ради за №158 від 03.03.2005 року [PERSON] наданий дозвіл для виконання проектних робіт для реконструкції квартири [ADDRESS] під продовольчий магазин з організацією окремого входу. Згідно технічного паспорту власником нежилого вбудованого приміщення магазин за адресою м. Артемівськ вул.. Леваневського 154-31 є [PERSON]. Згідно технічного висновку вбудоване нежитлове приміщення під магазин після реконструкції за адресою м. Артемівськ вул.. Леваневського 154-31, відповідає будівельним нормам і правилам, а також технічним будівельним умовам і пригідний до експлуатації Згідно ст.. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.. 376 ч.1 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельної ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно ст..174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,за наявністю законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, у якій просить встановити, що трудова книжка, видана 20.11.1972 року колгоспом 1 Мая Новопсковського району, Ворошиловградської області на імя Василенко Александр Мыхайлович (на російській мові) фактично належить [PERSON], [INFO]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в його трудовій книжці невірно вказано по батькові Мыхайлович(на російській мові), так як необхідно - Михайлович(на російській мові). Для отримання пенсії за віком заявник звернувся до Пенсійного фонду, але в звязку з тим, що у трудовій книжці заявника його по батькові зазначено невірно, в призначенні пенсії заявнику було відмовлено, тому він і звернувся до суду з даною заявою. В судове засідання заявник не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на заявлених вимогах наполягає. Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України в Новопсковському районі Луганської області - не заперечував у встановлені зазначеного факту. Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України серії ЕК № 682257, виданого 05.12.1997 року Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області, заявник [PERSON] (українською мовою), [PERSON] (російською мовою), [INFO]. В трудовій книжці, яка видана 20.11.1972 року, колгоспом 1 МаяНовопсковського району, Ворошиловградської області, по батькові заявника зазначено як Мыхайлович(російською мовою), тоді як дійсно по батькові Михайлович(російською мовою). Відповідно до діючого законодавства, допущені помилки в трудовій книжці, виданій 20.11.1972 року, колгоспом 1 МаяНовопсковського району, Ворошиловградської області, яка є документом, що підтверджує факт роботи заявника, являється перепоною для реалізації [PERSON] права на отримання пенсії за віком згідно Закону України Про пенсійне забезпечення. Той факт, що трудова книжка, видана 20.11.1972 року, колгоспом 1 МаяНовопсковського району, Ворошиловградської області, належить заявнику підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯЯ № 784267, виданим 05.09.1951 року Рогівською сільською радою, де зазначено по батькові Михайлович, довідкою про присвоєння ідентифікаційного номеру. Виходячи з наведеного, вивчивши матеріали справи, у чинність п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд вважає вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони законні, обґрунтовані, доказово підтверджені матеріалами справи. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-20 00:00:00

01.08.2011 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що до 28.03.2008 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя у сторін народилась одна дитина: дочка [PERSON], [INFO], яка в даний час знаходяться на повному утриманні матері. Відповідач не надає матеріальної допомоги дитині. У звязку з чим просить суд, стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі - 800 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав частково, суду пояснив, що згідний сплачувати аліменти щомісячно на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 500 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримала з підстав в ній зазначених. Просила суд, позов задовольнити. Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Ст. 180 Сімейного Кодексу України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ЕГ № 018561 від 28.03.2008 року, сторони 28.03.2008 року шлюб розірвали. (а.с. 4). Від спільного подружнього життя у сторін народилась одна дитина: дочка [PERSON], [INFO]. (а.с. 5). Відповідно до свідоцтва про народження дитини вбачається, що [PERSON] являється батьком останньої. (а.с.5). В судовому засіданні встановлено, що відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні неповнолітньої дитини, хоча спроможний надавати матеріальну допомогу дитині, яка знаходяться на утриманні та вихованні матері. Як вбачається зі змісту ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліменти у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоровя, матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, а також прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Суд вважає, що [PERSON] спроможний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а тому позов слід задовольнити частково. В решті позову слід відмовити за безпідставністю вимог. Відповідно до ст. ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в розмірі - 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі - 120 грн. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-20 00:00:00

У серпні 2011 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 01.11.2002 року. Подружнє спільне життя не склалося через втрату взаємоповаги, взаєморозуміння, протилежних поглядів на основи сімейного життя, сварки, конфлікти. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини припинились у березні 2009року. Відповідач заперечував проти розірвання шлюбу. З огляду на вищевикладене позивач просить шлюб розірвати. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, клопотала про зміну прізвища «Деревенець» на «Богомаз». Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд доходить до наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01.11.2002 року (свідоцтво про шлюб серія І-ФП № 065967, а/з № 856 від 01.11.2002 року). Сімейне життя не склалося через втрату взаємоповаги, взаєморозуміння, протилежних поглядів на основи сімейного життя, сварки, конфлікти. Сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Подальше збереження сім`ї позивач вважає неможливим, шлюб необхідно розірвати. Майновий спір не заявлявся. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 110, 111, 112, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved