Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-14 00:00:00

Уточнивши позовні вимоги, [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] ДДНК, про встановлення факту прийняття спадщини, зміну ідеальних часток, визнання права власності на частину домоволодіння та самовільні забудови в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що домоволодіння № 30 по вул. Заливній у м. Дніпропетровську належало його діду [PERSON] 1/8 частину вищезазначеного домоволодіння [PERSON] подарував його батьку [PERSON], за свого життя право власності на 1/8 частину домоволодіння [PERSON] в КП «ДМБТІ» не зареєстрував, тому спірне домоволодіння зареєстроване за [PERSON] Спірне домоволодіння складається з трьох житлових будинків: літ. А-1, літ. Б-1 та літ. Г-1, надвірних будівель і споруд та розташоване на земельній ділянці площею 1926 м2. В результаті самовільного будівництва та переобладнань ідеальні частки в домоволодінні змінились. 10 грудня 1968 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на 34/100 частин домоволодіння № 30 по вул. Заливній у м. Дніпропетровську. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті були його доньки [PERSON] та [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON] у вигляді 34/100 частин домоволодіння № 30 по вул. Заливній у м. Дніпропетровську. 02 червня 1981 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 34/200 частин домоволодіння № 30 по вул. Заливній у м. Дніпропетровську, яку фактично прийняв [PERSON], який проживав і був зареєстрований у спірному домоволодінні, тобто йому належить в порядку спадкування після смерті дружини [PERSON] 34/200 частини домоволодіння. В 1965 році в спірному домоволодінні [PERSON] самочинно побудував житловий будинок літ. Б-1 (приміщення 3-2 3-4 загальною площею 36,0 м2, житловою площею 15,5 м2), прибудову літ. б-1, площею 5,9 м2, прибудову літ. б1-1 площею 5,1 м2. 08 червня 1988 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на 66/100 частин домоволодіння № 30 по вул. Заливній у м. Дніпропетровську, в тому числі і на самовільні забудови. Позивач поховав батька, успадкував усе його майно, тобто фактично вступив в управління та володіння належною батькові частиною домоволодіння. [PERSON] в 1954 році самовільно побудувала житловий будинок літ. Г-1 загальною площею 27,8 м2 і житловою площею 17,5 м2, житлову прибудову літ. Г1-1. [PERSON] померла 08 липня 1976 року. Спадкоємцем першої черги за законом після її смерті є дочка [PERSON] Уточнивши позовні вимоги позивач просив суд встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті батька [PERSON], померлого 10 грудня 1968 року; встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті батька [PERSON], померлого 08 червня 1988 року; змінити ідеальні частки в домоволодінні № 30 по вул. Заливній в м. Дніпропетровську; визнати за [PERSON] право власності на 66/100 частин домоволодіння № 30 по вул. Заливній в м. Дніпропетровську, в тому числі на самочинно збудоване нерухоме майно: житловий будинок літ. Б-1 (приміщення 3-1 - 3-5 загальною площею 47,0 м2, житловою площею 15,5 м2), прибудову літ. б-1 площею 5,9 м2, прибудову літ. б1-1 площею 5,1 м2 в домоволодінні № 30 по вул. Заливній у м. Дніпропетровську в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], померлого 08 червня 1988 року та в порядку спадкової трансмісії після смерті [PERSON], померлого 10 грудня 1968 року. [PERSON] звернулась до суду з зустрічним позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] ДДНК, про зміну ідеальних часток, визнання права власності на частину домоволодіння та самовільні забудови в порядку спадкування за законом, в якому просила встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після смерті матері [PERSON], померлої 08 липня 1976 року; визнати за [PERSON] право власності на 34/100 частин домоволодіння № 30 по вул. Заливній в м. Дніпропетровську, в тому числі на самочинно збудований житловий будинок літ. Г-1 (приміщення 2-1 - 2-4), загальною площею 27,8 м2 житловою площею 17,5 м2, прибудову літ. Г/-1 площею 10,6 м2 в домоволодінні № 30 по вул. Заливній у м. Дніпропетровську в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої 08 липня 1976 року та в порядку спадкової трансмісії після смерті [PERSON], померлого 10 грудня 1968 року. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, зустрічний позов [PERSON] визнав. Представник відповідача позовні вимоги [PERSON] визнала, зустрічний позов [PERSON] підтримала та просила задовольнити. [PERSON] державна нотаріальна контора заперечень по справі не надала. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що домоволодіння № 30 по вул. Заливній у м. Дніпропетровську належало [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на будівлю від 30 січня 1950 року, виданого Міськжилуправлінням м. Дніпропетровська на підставі рішення народного суду 3-ої ділянки Ленінського району м. Дніпропетровська від 22 грудня 1949 року. 1/8 частину вищезазначеного домоволодіння [PERSON] подарував [PERSON] на підставі договору дарування від 12 грудня 1955 року, посвідченого Другою міською державною нотаріальною конторою за реєстром № 1-6652. За свого життя право власності на 1/8 частину домоволодіння [PERSON] в КП «ДМБТІ» не зареєстрував, тому спірне домоволодіння зареєстроване за [PERSON] Домоволодіння № 30 по вул. Заливній у м. Дніпропетровську складається з трьох житлових будинків: літ. А-1, літ. Б-1 та літ. Г-1, надвірних будівель і споруд та розташоване на земельній ділянці площею 1926 м2. В результаті самовільного будівництва та переобладнань ідеальні частки в домоволодінні змінились. Так, згідно Розрахунку часток КП «ДМБТІ» [PERSON] обласної ради від 05 серпня 2011 року за [PERSON] (померлим) на підставі рішення народного суду 3-ої ділянки Ленінського району м. Дніпропетровська від 22.12.1949 року, числиться: житловий будинок літ. А-1 вартістю 12956 грн. сарай літ. Г- самочинно переобладнаний у житловий будинок який складається із приміщень : 2-3, 2-4 -/- 15531 грн. прибудова літ. Г1-1 (самочинна) -/- 10125 грн. ганок літ. г -/- 176 грн. вбиральня літ. Л -/- 4561 грн. погріб літ. З -/- 256 грн. споруди № 3; 11 -/- 5842 грн., у загальному користуванні споруди № 8 -/- 774 грн. Всього на суму 52290 грн., що складає 34/100 частини домоволодіння. За [PERSON] (померлим), числиться: житловий будинок літ. Б-1, який складається з приміщень : 3-2-3-4 площею 36,0 м2 (самочинний) вартістю 31205 грн. прибудова літ. б-1 (самочинна) -/- 5638 грн. прибудова літ. б1-1 (самочинна) -/- 11319 грн. ганок літ. б -/- 347 грн. сарай літ. Х (тимчасовий) -/- 881 грн. вольєр літ. М -/- 2555 грн. душ літ. Ц -/- 1842 грн. сарай з погребом літ. Ю (тимчасовий) -/- 7445 грн. вхід у погріб літ. У -/- 3218 грн. вбиральня літ. Ф -/- 2887 грн. сарай з літ. Р (тимчасовий) -/- 5831 грн. навіс літ. Т -/- 4850 грн. сарай літ. С (тимчасовий) -/- 1002 грн. сарай літ. К (тимчасовий) -/- 1454 грн. сарай літ. Н - / - 2371 грн. навіс літ. Я - / - 1745 грн. споруди № 1; 2; 4-7; 9; 10; I - / - 18508 грн. загальному користуванні: споруди № 8 -/- 774 грн. Всього на суму 103098 грн., що складає 66/100 частини домоволодіння. 10 грудня 1968 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на 34/100 частин домоволодіння № 30 по вул. Заливній у м. Дніпропетровську. Спадкоємцями першої черги за законом після його смерті були його доньки [PERSON] та [PERSON] Згідно зі ст. 549 ЦК України в редакції 1963 р., який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, [PERSON] та [PERSON] фактично прийняли спадщину в рівних частках, оскільки проживали в спірному домоволодінні, проводили поточний ремонт домоволодіння, тобто фактично вступили в управління та володіння спадковим майном. Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON] у вигляді 34/100 частин домоволодіння № 30 по вул. Заливній у м. Дніпропетровську (34/100 : 2 = 34/200). 02 червня 1981 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 34/200 частин домоволодіння № 30 по вул. Заливній у м. Дніпропетровську, яку фактично прийняв [PERSON] спадкоємець першої черги за законом, який проживав і був зареєстрований у спірному домоволодінні, тобто йому належить в порядку спадкування після смерті дружини [PERSON] 34/200 частини домоволодіння. Інші спадкоємці спадщину не приймали. В 1965 році в спірному домоволодінні [PERSON] самочинно побудував житловий будинок літ. Б-1 (приміщення 3-2 3-4 загальною площею 36,0 м2, житловою площею 15,5 м2), прибудову літ. б-1, площею 5,9 м2, прибудову літ. б1-1 площею 5,1 м2. 08 червня 1988 року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на 66/100 частин домоволодіння № 30 по вул. Заливній у м. Дніпропетровську, в тому числі і на самовільні забудови - житловий будинок літ. Б-1 (приміщення 3-1 3-5 загальною площею 47,0 м2, житловою площею 15,5 м2), прибудову літ. б-1 площею 5,9 м2, прибудову літ. б1-1 площею 5,1 м2. [PERSON] поховав батька, успадкував усе його майно, тобто фактично вступив в управління та володіння належною батькові частиною домоволодіння. [PERSON] в 1954 році самовільно побудувала житловий будинок літ. Г-1 загальною площею 27,8 м2, житловою площею 17,5 м2, житлову прибудову літ. Г1-1. [PERSON] померла 08 липня 1976 року. Спадкоємцем першої черги за законом після її смерті є дочка [PERSON] Згідно з Висновком про технічний стан приватного житлового будинку садибного типу, дачного будинку, садового будинку з господарськими будівлями і спорудами КП «[PERSON] міжміське бюро технічної інвентаризації» [PERSON] обласної ради № 18 від 14 травня 2010 року на домоволодіння № 30 по вул. Заливній м. Дніпропетровську технічний стан житлового будинку літ. Б-1 та прибудови літ. б-1 задовільний. Згідно ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Згідно ст. 529 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, який діяв в момент виникнення правовідносин, при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є у рівних частках діти, той з подружжя, який його пережив та батьки померлого. Згідно ст. 548 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, для придбання спадщини необхідно щоб спадкоємець прийняв спадщину. Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Outcome: approved