Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-19 00:00:00

[PERSON] звернулась до [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на утримання матері. Позивачка зазначала, що 27.10.1962 року між нею [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від спільного подружнього життя вони мають доньку відповідачку по справі. [PERSON], [INFO]. 14.09.1991 року [PERSON] помер, а в 2005 році тяжко захворіла позивачка, тому вона домовилась з донькою, що вона буде її доглядати та допомагати, а позивачка подарує їй свій будинок. Проте, донька їй не допомагає. Без згоди позивачки зареєструвала повнолітнього сина, який фактично в будинку не проживає. В звязку з чим, вона не може оформити субсидію. Пенсія позивачки складає 926 грн. 06 коп., іншого заробітку вона не має. Відповідача працює в Кротівському психоневрологічному пансіонаті Пирятинського району Полтавської області, неповнолітніх дітей не має, стягнень по виконавчим листам не проводиться, тому має можливість надавати допомогу на її утримання. Просила стягнути з відповідачки аліменти на її утримання в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили суд про задоволення позову. В судовому засіданні представник відповідачки [PERSON] позов не визнав, пояснив, що у позивачки є ще одна дочка [PERSON], яка проживає в цьому ж селі та з якою позивачка посварилась і на даний час не підтримує з нею ніяких стосунків. Діти відповідачки [PERSON] та [PERSON] з 2003 року проживали разом з позивачкою однією сімєю в одному будинку. Старший син [PERSON] проживав до 2008 року, а менший син [PERSON] проживав разом з позивачкою та вів з нею спільне господарство до вересня 2010 року. В звязку з тим, що позивачка постійно чинила сварки, [PERSON] разом з дружиною та неповнолітньою дитиною переїхали проживати до батьків невістки. Після смерті чоловіка позивачка проживає сама, тримає підсобне господарство та присадибну ділянку, тому переїхати до матері не має можливості. Позивачка також відмовляється переїжджати до відповідачки. [PERSON] ніколи не відмовлялась від своєї матері. Вона на даний час хворіє, її здоровя погіршується і майже всі кошти йдуть на лікування, тому вона по можливості допомагає матері. Її діти також не відмовляються надавати допомогу позивачці, проте, вона постійно вчиняє сварки та відмовляється від будь-якої допомоги. Посилаючись на викладене просила відмовити у задоволенні позову, враховуючи стан здоровя відповідачки. Судом встановлено, що 27 жовтня 1962 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконкомі Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, актовий запис № 36 (а.с.6). Від спільного шлюбу народилась донька [PERSON], 28 серпня 1963 року. (а.с.7). 13 вересня 1991 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього. (а.с.9). Згідно довідки УПФ у місті Броварах та Броварському районі від 12 жовтня 2011 року, [PERSON] отримує пенсію в розмірі 946,06 грн. (а.с. 11). Відповідно до довідки Кротівського психоневрологічного будинку-інтернату від 01 грудня 2011 року, [PERSON] займає посаду доярки та отримує середньомісячну заробітну плату в розмірі 1365,24 коп. (а.с.46). З виписки медичної картки стаціонарного хворого вбачається, що [PERSON] має хронічний калькульозний холецистит. (а.с.52). Ч. 3 ст. 172 Сімейного кодексу України передбачено, якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, повязаних із наданням такого піклування. В ч. 1 ст. 202 СК України зазначено, що повнолітні дочка, син зобовязані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. За таких обставин, суд з врахуванням матеріального стану позивачки та відповідачки, а також з врахуванням того, що відповідачка отримує заробітну плату в розмірі 1365,24 грн. та з врахуванням стану здоровя відповідачки, приходить до обгрутованого висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed