Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

у листопаді 2011 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що він 01.09.1976р. був прийнятий в члени колгоспу Жовтень, який в послідуючому неодноразово реорганізовувався, але рішення про виключення його з членів колгоспу не приймалося. На час розпаювання землі 27.02.2003р. загальними зборами колгоспників був затверджений список громадян на одержання земельного ( паю ) до якого він включений не був, оскільки у звязку зі складними сімейними обставинами перебував за межами села. Про своє порушене право дізнався у липні 2011р., коли отримав довідку про те, що рішення про виключення його з членів колгоспу не приймалося. У звязку з наведеним позивач просить поновити йому строк звернення до суду, надати йому право на земельну частку ( пай ) розміром 6, 93 умовних кадастрових гектарів та зобовязати Машівську РДА виділити із земель запасу Андріївської сільської ради земельний ( пай ). В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві, при цьому зазначив, що у 1987р. змінив своє місце проживання на [INFO], натомість жодної участі в діяльності колгоспу не приймав, приїздив у село до своїх батьків, чому не звернувся до суду раніше повідомити не зміг як і про складні сімейні обставини. . Представник відповідача-1 заперечує проти задоволення позову, просить застосувати до вимог позивача строк позовної давності, оскільки з часу розпаювання землі пройшло більше 15 років, при цьому зазначив, що йому повинно було бути відомо про розпаювання землі, оскільки на території сільської ради проживають батьки позивача у яких є пай. Крім цього, колгосп Жовтеньв 1992 році реорганізовувався в КСП Маякі у 1997р. році був виданий державний акт на право колективної власності на землю, який не зберігся. Представник відповідача-2 також просить в задоволенні позову відмовити та застосувати до вимог позивача строк позовної давності. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до наступного висновку. Судом установлено, що позивач в період з 1976 року по 01.05.1987р. працював на посаді завгара та тракториста у колгоспі Жовтень, що стверджується копією його трудової книжки ( а.с. 8 ). Рішенням Машівського районного суду від 17.02.2011р. установлено факт прийняття [PERSON] в члени колгоспу Жовтеньу вересні 1976р. ( а.с. 13 ). За повідомленням Андріївської сільської ради від 02.09.2011р. позивач на території даної сільської ради паю не має ( а.с. 11 ). З повідомлення відділу держкомзему у Машівському районі вбачається, що відомості про дату видачі державного акту на право колективної власності на землю по Андріївській сільській раді відсутні ( а.с. 27 ). Як зазначили в судовому засіданні представники відповідачів, відсутність державного акту у відділі держкомзему, свідчить про його втрату, так як цей орган першочерговий, куди передаються державні акти. За таких обставин, суд виходить з наявних доказів по справі і вважає, що датою з якої слід відраховувати початок процесу паювання та видачу державного акту на право колективної власності на землю слід вважати 1997 рік, як зазначено представником Андріївської сільської ради. Посилання позивача на розпаювання землі 27.02.2003р., є безпідставним, оскільки як зазначено представником відповідача-1 з цього часу громадян почали видавати державні акти. Згідно ст. 2 Указу Президента України № 720/95 від 08.08.1995 року Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства..., відповідно до списку, що додається до державного акта про право колективної власності на землю. З архівної довідки від 26.07.2011р. вбачається, що протягом 1987-1988 років рішення про виключення позивача з членів колгоспу Жовтеньне приймалося ( а.с. 10 ). Натомість як установлено в судовому засіданні по даній сільській раді відбувався процес паювання не колгоспу Жовтень, а КСП Маяк. При цьому позивач не довів, що станом на 1997р. він був членом саме зазначеного КСП. Разом з тим, позивач не надав доказів того, що в період з 1988р. по 1997 він був членом саме КСП Маякчи був членом інших товариств, в тому числі і тих, які були утворені на базі колгоспу Жовтень, як і того факту, що він приймав участь у трудовій діяльності колгоспу, цікавився його діяльністю, чим не виконав вимоги ст. ст. 10, 60 ЦПК України відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що оскільки позивач не довів того факту, що він був членом КСП Маякна час паювання його земель, а тому в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю. Виходячи з викладеного, суд не вбачає підстав для застосування до вимог позивача строку позовної давності, заявленого відповідачами. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed