Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-24 00:00:00

У серпні 2011 року позивачі звернулися з позовом до суду, в якому зазначили, що 24 липня 2010 року помер [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на земельну ділянку, яка розташована за адресою: м. Бровари, вул. Проліскова, 3. Заповіт спадкодавець не складав, тому згідно ст.1261 ЦК України, вони являються спадкоємцями першої черги за законом. Вказана земельна ділянка була виділена рішенням Броварської міської ради Київської області № 262 від 21 серпня 1990 року в безстрокове користування для будівництва житлового будинку. Позивачі, як спадкоємці першої черги за законом, звернулися до нотаріальної контори із заявами про отримання свідоцтв про прийняття спадщини, але отримали відмову, оскільки на зазначену земельну ділянку відсутні правовстановлюючі документи, так як їхній батько за життя право власності на неї не оформив, у звязку з чим вони змушені звернутися до суду. Позивачі уточнили позовні вимоги та просили визнати за [PERSON] право власності на 1/4 частину, а за [PERSON] право власності на 3/4 частини спірної земельної ділянки. Позивачі в судовому засіданні позов підтримали та надали аналогічні пояснення. Відповідач представник Броварської міської ради Київської області у судовому засіданні позов не визнав, і при прийнятті рішення по справі покладається на суд. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно із свідоцтвом про смерть [PERSON] помер 24 липня 2010 року, про що в Книзі реєстрації смертей зроблений відповідний актовий запис за № 615. Згідно договору № 131 від 06 листопада 1990 року, укладеного між Виконкомом Броварського міської ради народних депутатів та [PERSON], останньому надана в безстрокове користування земельна ділянка, яка розташована за адресою: м. Бровари, вул. Пролискова, 3, для будівництва житлового будинку на праві особистої власності. Із Державного акту на право власності серії ЯШ 3 876024 видно, що [PERSON] згідно рішення Броварської міської ради від 27.03.2008 року за № 687-35-05 є власником земельної ділянки площею 0,0724 га, що розташована по вул. Проліскова, 3 у м. Броварах Київської області, за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Із спадкової справи № 526/2010 до майна померлого 14 липня 2010 року [PERSON] вбачається, що після його смерті із заявами про прийняття спадщини до Броварської міської державної нотаріальної контори у встановлений законом строк звернулись позивачі [PERSON] та [PERSON] Згідно свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить право власності на ? частину житлового будинку, який знаходиться в м. Бровари по вул. Пролісковій, № 3. Відповідно до свідоцтва про право власності, виданого [PERSON], їй на праві спільної часткової власності належить ? житлового будинку, який знаходиться в м. Бровари по вул. Пролісковій № 3. Згідно із ч. 1 ст. 60 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові та є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. У ст. 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 ЦК України. У відповідностдо ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільвого призначення. У ч. 1 ст. 1241 ЦК України передбачено, що непрацездатна вдова спадкує незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка). Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя,який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявляти позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов про визнання за позивачем [PERSON] право власності на ? частку земельної ділянки та [PERSON] на ? частки земельної ділянки, яка знаходиться в м. Бровари по вул. Проліскова, 3, підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 60, 70 СК України, ст. ст. 328, 368, 372, 392, 1217, 1218, 1223, 1225, 1241, 1261, 1269, 1270 ЦК України,

Outcome: approved