Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-26 00:00:00

В квітні 2011 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, уточнивши яку в судовому засіданні, просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1\\4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. В обґрунтування позову позивач вказувала, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Корабельного районного управління юстиції у м. Миколаєві 21 жовтня 2000 року, актовий запис № 416. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем по справі. Позивач стверджує, що дитина знаходиться на її утриманні, відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини, не бере участі у її вихованні, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Вказує, що відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дітей, оскільки працює та стягнень за виконавчими документами відносно нього не провадяться. Позивач в судовому засіданні просила уточнений позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні уточнений позов визнав, не заперечував проти задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 5-6). Згідно ст.180 СК України відповідач зобов`язаний утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Сторони сумісне господарство не ведуть, знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 21 жовтня 2000 року (а.с. 7). Відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дітей і не бере участі в їх вихованні. Діти виховуються позивачкою і потребують матеріальної допомоги. Згідно ст. ст. 180-182; 184 СК України так як батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач працездатний і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в частці від доходу. Судом встановлено, що неповнолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, батько дитини коштів на його утримання не дає і за своїм матеріальним та сімейним становищем має можливість надавати таку допомогу, інших дітей у відповідача немає, утримань за виконавчими документами з нього не здійснюється. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: approved