overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-29 00:00:00

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 2 грудня 2010 року, залишеним в силі ухвалою апеляційного суду м. Києва від 16 лютого 2011 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 185, ч.3 ст. 189, ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 353 КК України і призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Згідно вироку суду [PERSON] шляхом шахрайських дій заволодів грошовими коштами потерпілого [PERSON] на загальну суму 146\~000 грн. Посилаючись на вказані обставини і те, що злочинними діями [PERSON] йому заподіяно матеріальну шкоду на вказану суму [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] і просить стягнення із нього на свою користь 146\~000 грн. Відповідач, який відбуває покарання на підставі вироку суду у 4 років вигляді позбавлення волі у Торезькій виправній колонії №28 Донецької області, надіслав до суду письмове пояснення, в якому він позов не визнав та пояснив, що грошові кошти, отримані від [PERSON] по розписці, повернуті ним останньому в березні 2009 року, проте позивач не повернув йому розписку. Суд вважає, що позов підлягають до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили обовязковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, обставини вчинення [PERSON] неправомірних дій, що спричинили заподіяння [PERSON] матеріальних збитків підтверджується вироком Деснянського районного суду м. Києва від 2 грудня 2010 року, за яким [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185, ч.3 ст. 189, ч.2 ст. 190, ч.3 ст. 353 КК України. Зокрема, вироком суду доведено епізоди заволодіння шахрайськім способом [PERSON] грошовими коштами [PERSON] на загальну суму 146\~000 грн. Таким чином, відповідно до ст. 1166 ЦК України із [PERSON] на користь [PERSON] слід сягнути 146\~000 грн. Відповідно до положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 1460 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи на користь [PERSON] На підставі викладеного, ст.1166 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований в органі РАГСу Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 514. В позові вказала, що від цього шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Чоловік не надавав належної матеріальної допомоги сімї, не займався вихованням дитини. Постійно проявляв до неї неповагу, вчиняв сварки і бив її. З вини відповідача сумісне життя і збереження сімї стали неможливими. З 2009 року шлюбні відносини практично припинились. Відповідач пішов із дому і в даний час проживає в [INFO]. Дитина залишилася на її утриманні, примирення з відповідачем неможливе. В даний час відповідач з нею не проживає, ніякої матеріальної допомоги їй та їхній дитині не надає. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю немає. В судове засідання позивачка не зявилася, до суду подала заяву у якій просить справу розглядати у її відсутності, на розірванні шлюбу наполягає. Після розірвання шлюбу просить задишити їй прізвище « Подзюбанчук» Відповідач в судове засідання не зявився. В поданій до суду заяві позовні вимоги визнає, просить справу розглядати у його відсутності. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких підстав: в судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.04.2007 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції. Від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою та перебуває на її утриманні та вихованні. Сторони з 2009 року спільно не проживають, не ведуть спільно господарство, не виховують дитину. Позивачка та відповідач живуть своїм життям і мають коло друзів свого спілкування. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає, миритися з відповідачем не бажає. Відповідач у поданій заяві не заперечує щодо розірвання шлюбу, позовні вимоги визнає. Подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. А тому їх шлюб слід розірвати та прізвище позивачці після розірвання шлюбу залишити „ Подзюбанчук. На підставі ст.ст. 110,112, Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-29 00:00:00

17.01.2012 року позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 25.07.2008 року, актовий запис № 04, виконкомом Черепинської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину Олександра, [INFO]. Свій позов позивач мотивує тим, що їх сімя розпалась через несумісність характерів сторін, стали виникати сварки та непорозуміння, що призвело до напружених відносин в сімї, вони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. В судовому засіданні позивач не зявилась, але надіслала заяву про підтримання позовних вимог та з проханням розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, але надіслав заяву, де зазначив, що позовні вимоги визнає повністю та просить справу слухати без його участі. Суд, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає необхідним задовольнити заявлений позов і шлюб між сторонами розірвати в попередньому судовому засіданні. У суді з достовірністю встановлено, що сімя сторін розпалася, спільне господарство сторонами не ведеться та миритися сторони не бажають. Спору про поділ майна та місце проживання дитини сторони на момент розгляду даної справи не мають. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, та інтересам їх дитини і це має істотне значення, а тому позов задовольняється і шлюб розривається. Після розірвання шлюбу відповідачці залишається прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-29 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаної з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 03.11.2009 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають сина [PERSON] [INFO], сімейне життя не склалося, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, постійно виникали конфлікти, сварки із-за різних характерів та поглядів на сімейне життя, вони втратили почуття поваги та любові один до одного, припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо з часу народження сина, а тому вона вважає подальше збереження шлюбу неможливим і просить суд шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач позов визнав, щодо розірвання шлюбу не заперечує. За п.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання відповідачем позову провадиться в порядку, передбаченому ст.174 цього Кодексу. За п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, судом встановлено, що сторони з 03.11.2009 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] [INFO], що стверджується копією свідоцтва про одруження, копією свідоцтва про народження дитини, поясненнями сторін. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, подружніх стосунків вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо з часу народження дитини, наміру зберігати сімю не мають. Враховуючи те, що сторони взагалі не мають наміру зберігати їхній шлюб, суд вважає за недоцільне надавати сторонам строк для примирення, оскільки за даних обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін. Майнові спори між сторонами відсутні. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити прізвище-Дабіжа. Отже, судом приймається до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. На підставі ст..4 Декрету КМ України «Про державне мито» суд вважає за можливе стягнути з відповідача судовий збір за реєстрацію розірвання шлюбу в органах РАЦС в розмірі 17 грн. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-29 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частину.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-29 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою, у якій просить встановити, що атестат № 4122, виданий 20.07.1973 року про закінчення ПТУ № 19 с. Білоріченське Ворошиловградської області на імя Міхейова Клавдія Андріївна, на українській мові, трудова книжка № 1492, видана колгоспом ім. Леніна Новопсковського району, архівна довідка № 07-02/27 від 13.01.2012 року про розмір заробітної плати, та архівна довідка № 07-02/28 від 13.01.2012 року про трудовий стаж на імя Орачева Клавдия Андреевна, на російській мові дійсно належать [PERSON], [INFO]. У судове засідання заявник не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на заявлених вимогах наполягає. Представник заінтересованої особи УПФУ у Новопсковському районі в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги визнає повністю. Судом встановлено, що заявник згідно паспорту серії ЕК № 266705, виданого 28.12.1996 року Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області [PERSON], [INFO]. Також судом встановлено, що заявник має намір оформити у відповідача своє право на отримання пенсії по досягненню нею 55 річного віку та в даний час збирає всі необхідні для цього документи, але виявилась, що в атестаті про закінчення ПТУ № 19 с. Білоріченське Ворошиловградської області її прізвище вказано Міхейова Клавдія Андріївна, на українській мові, а в трудовій книжці № 1492, виданій колгоспом ім. Леніна Новопсковського району, та архівних довідках № 07-02/27 від 13.01.2012 року про розмір заробітної плати, та № 07-02/28 від 13.01.2012 року про трудовий стаж прізвище заявника вказано Орачевана російській мові, коли згідно паспорту правильне прізвище Орачова на російській та українській мові. Той факт, що правильні прізвище, імя, по-батькові та дата народження заявника [PERSON], [INFO] підтверджується її паспортом, свідоцтвом про її одруження, карткою платника податків. Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення змогу реалізувати своє право на отримання пенсії за віком. Виходячи з наведеного, вивчивши матеріали справи, у чинність п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд вважає вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони законні, обґрунтовані, доказово підтверджені матеріалами справи. У відповідності до ч. 7 ст. 235 ЦПК України при ухваленні судом рішення понесені заявником витрати не відшкодовуються. На підставі вищевикладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-29 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що перебуває в шлюбі з відповідачкою з 15.07.1989р., від шлюбу неповнолітніх дітей не має, шлюб не склався, в сім*ї виникали різного роду непорозуміння і сварки з різних питань сімейного життя, виявилось, що вони люди з різними характерами та поглядами на життя, у зв*язку з чим відносини між ними погіршились, відповідачка добровільно залишила м.Київ, де вони мешкали сім*єю і виїхала на постійне місце проживання до м.Сваляви в Закарпатській області, де мешкає із повнолітнім сином більше шести років, вони остаточно втратили почуття любові та поваги один до одного, примирення вважав не можливим, оскільки шлюб тривалий час існує формально і просив задовольнити позов на підставі ст.ст. 110, 112 СК України просив позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та вказав про те, що з 2004р. вони з відповідачкою проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків і мають окремий бюджет, спір про поділ майна між ними відсутній. Відповідачка в судове засідання не з*явилась, про день і час розгляду справи повідомлялась належним чином, що стверджується телеграмою (а.с. 8) і поштовим повідомленням (а.с. 11), заперечень проти позову суду не надала, про поважність причин неявки суд не повідомила. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідачки на підставі наявних у справі доказів згідно частини 4 ст.169 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позов, виходячи з наступного. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона обов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають в шлюбі з 15.07.1989р. (а.с. 5 копія свідоцтва про шлюб), від даного шлюбу мають повнолітнього сина, який проживає з матір*ю в м.Свалява Закарпатської області. Як пояснив позивач, подружнє життя не склалося, сім*я розпалась і шлюб тривалий час існує формально, з 2004р. вони з відповідачкою не підтримують ніяких стосунків та мешкають в різних містах: він в м.Києві, а вона із повнолітнім сином в м.Свалява Закарпатської області, примирення вважав не можливим, оскільки вони остаточно втратили почуття любові і поваги один до одного. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Доказів в спростування таких обставин справ суду не надано. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, є обгрунтованими, подальше збереження сім*ї є неможливим, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-29 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на ті обставини, що перебуває в шлюбі з відповідачем з 18.08.1990р., від шлюбу вони мають повнолітнього сина [PERSON], 24.03.1992р. народження, спільне життя не склалося, в сім*ї виникали різного роду непорозуміння і сварки, виявилось, що вони є людьми з різними характерами та поглядами на життя, відповідач зловживає спиртними напоями, зв*язку з чим вони з листопада 2011р. припинили шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет і проживають окремо. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України просила позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, а також на те, що примирення між ними не можливо, вони остаточно втратили почуття поваги і любові один до одного, збереження сім*ї є не можливим і шлюб фактично тривалий час існує формально. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не з*явився, про день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову суду не надав, про поважність причин неявки суд не повідомив. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів в порядку заочного розгляду справи згідно частини 4 ст. 169 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позов, виходячи з наступного. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] перебувають в шлюбі з 18.08.1990р. (а.с. 5 - копія свідоцтва про укладення шлюбу). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON]. 24.03.1992р. народження (а.с. 8 копія свідоцтва про народження, а.с. 6-7 копія паспорту). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як пояснила позивачка, подружнє життя з відповідачем не склалося, в сім*ї виникали різного роду непорозуміння і сварки, виявилось, що вони люди з різними характерами і поглядами на життя, відповідач зловживає спиртними напоями, що привело до того, що з листопада 2011р. вони припинили шлюбні стосунки, не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет і проживають окремо, оскільки остаточно втратили почуття любові і поваги один до одного, вважала примирення не можливим. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Доказів в спростування цих обставин суду не надано. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукали позивачку на розірвання шлюбу, є обгрунтованими, подальше збереження сім*ї є неможливим, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Спору про поділ спільного майна у сторін не має. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка виявила бажання залишити собі шлюбне прізвище «Швець».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача неустойку за несплачені аліменти в розмірі 23750,55 грн. та судові витрати по справі. В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що відповідач за рішенням суду зобов'язаний до сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини, однак має заборгованість по їх сплаті. В судовому засіданні позивач підтримала позов повністю та по аналогічних мотивах. Просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. За згодою позивача відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Як встановлено судом, постановою Костопільського районного суду від 22 листопада 2000 року відповідача зобов?язано до сплати аліментів на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки Анастасії в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 7 листопада 2000 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з розрахунком головного державного виконавця відділу ДВС Костопільського районного управління юстиції станом на 1 листопада 2011 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів з жовтня 2009 року по жовтень 2011 року становить 10853,69 грн. Відповідно до ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки ( пені ) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Суд вважає, що позивач має право на стягнення неустойки ( пені ). Однак, позивачем проведений невірний розрахунок розміру неустойки, так як при вирахуванні розміру неустойки сума боргу за попередній час до заборгованості за наступний час не додається і при щомісячній сплаті аліментів сума неустойки рахується за кожен окремий місяць. Відтак, загальна сума неустойки ( пені ) за період з 1 жовтня 2009 року по 31 жовтня 2011 року становить 3253,80 грн. ( 366,23 грн. х 1 % х 31 день у жовтні 2009 року + 366,23 грн. х 1 % х 30 днів у листопаді 2009 року і т.д. ). У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-29 00:00:00

В травні 2011 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що померла 14 червня 2009 року [PERSON] була її матір'ю. 12 серпня 1982 року [PERSON] подарувала її матері, житловий будинок № 80 з надвірними будівлями по вул. Ярославського у м. Шостка, сумської області, однак в договорі дарування від 12.08.1982 р., посвідченому державним нотаріусом за реєстром № 3547 вона помилково була записана як "Куземкіна", в той час як дійсне її прізвище "Кузьомкіна", встановлення такого факту їй потрібно для оформлення права на спадщину. Заявниця подала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на підставі наявних доказів, а у разі неявки заінтересованої особи, за її відсутності. Заінтересована особа: Шосткінська міська державна нотаріальна контора представника в судове засідання не направила, про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину своєї неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, суд вважає необхідним заяву задовольнити повністю, виходячи з наступного: 15 липня 1945 року народилася [PERSON] батьками якої записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується корпією свідоцтва про народження. 31 жовтня 1967 року укладено шлюб між «[PERSON] и [PERSON]»яка змінила прізвище на "Кузьомкіну", що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (складеного російською мовою). Згідно договору дарування посвідченим 12 серпня 1998 року державним нотаріусом Шосткінська міська державна нотаріальна контора за реєстром № 3547 [PERSON] подарувала [PERSON] будинок 80 по вул. Ярославського у м. Шостка Сумської області. 14 червня 2009 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Таким чином, зібрано достатньо доказів для встановлення факту того, що померла [PERSON] є власником будинку 80 по вул. Ярославського у м. Шостка Сумської області і її прізвище як «Куземкіна»в договорі дарування будинку зазначено невірно. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-29 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що він та відповідач уклали шлюб 14.12.2006 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. З травня 2009 року подружжя проживає окремо. Просив шлюб розірвати, оскільки спільне життя не склалося. Позивач та відповідач у судове засідання не зявились, про слухання справи повідомлені належним чином. Подали до суду заяви у яких просили розглянути справу в їх відсутності. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Ст. 105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. У судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і дитини, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved