Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

Позивач ПАТ «Прокредит Банк» у листопаді 2011 року звернувся у суд з позовом до [PERSON], [PERSON] в якому просив : стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «ПроКредит Банк» заборгованість за кредитним договором №1102.11444 від 04 листопада 2008 року у розмірі 36\~881 грн. 32 коп. Позивач ПАТ КБ «Правекс-банк» в судове засідання свого представника не направив, надавши суду лист про розгляд справи без участі позивача, зазначивши, що позовні вимоги підтримує, проти заочного вирішення справи не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомлені на останню відому судові адресу до суду не з»явилися, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст.77 ЦПК України). Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Як встановлено судом, 04 листопада 2008року між закритим акціонерним товариством «ПроКредитБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1102.11444 від 04 листопада 2008 року, що підтверджується копією договору та меморіальним ордером 04.11 2008 року №15482253. Відповідно до п.1.1 банк зобовязується надати [PERSON] кредит, а позичальник зобовязується належно виконати усі умови, необхідні для отримання кредиту, своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобовязань, а також виконувати усі інші зобовязання, що передбачені цим договором. Відповідно до п.3.2.1 кредитного договору кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту у разі прострочення погашення грошових зобовязань за цим договором тривалістю більш ніж 3 банківські дні. Відповідно до п.3.6 кредитного договору передбачено, що при прострочені погашення грошових зобовязань за цим договором тривалістю більш ніж 30 (тридцять) календарних днів позичальник зобовязаний повністю достроково погасити кредит не пізніше ніж через 3 банківські дні з дати настання тридцятого дня прострочення незалежно від того, чи кредитор предявив йому вимогу, якщо інше не буде погоджено з кредитором. При цьому аредитор вправі самостійно та без повідомлення позичальника приймати рішення про збільшення строку прострочення, необхідного для такого дострокового погашення чи строку, в який має бути здійснено таке погашення. 04 листопада 2008 року між ЗАТ «Правекс Банк» та [PERSON] укладено договір поруки №22129-ДП1. Відповідач [PERSON]. своїх зобов*язань за договором належним чином не виконує. Не виконав своїх зобов*язань за договором поруки і поручитель [PERSON] Станом на 11 листопада 2011 року сума заборгованості становить 36\~881 грн. 32 коп. з яких : борг по капіталу 17\~975 грн. 33 коп., борг по процентам 8\~905 грн. 99 коп., пеня 10\~000 грн., згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №1102.11444 від 04 листопада 2008 року. Згідно ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання ). Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов*язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення позову, так як відповідачі порушили зобов'язання, що призвело до настання правових наслідків, встановлених договором або законом, вказаних у ст. 611 Цивільного кодексу України. Крім того, не виконання позичальником умов кредитного договору є істотним порушенням даного договору, адже ПАТ «ПроКредБанк» не отримав відсотки, на які розраховував згідно умов кредитного договору.

Outcome: approved