overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-04 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. На підставу своїх вимог посилається на те, що 11.06.2005 року народилася дочка [PERSON], батьком якої є відповідач [PERSON]. Шлюбу вони не реєстрували, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а тому позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менш як 30% від прожиткового мінімуму, щомісячно. Ухвалою Тальнівського районного суду від 21.02.2011 року було доручено Голосіївському районному суду м.Київ допитати відповідача [PERSON] Від Голосіївського районного суду 13.09.2011 року надійшла інформація про виконання окремого доручення в якій зазначено що відповідач в судові засідання не зявлявся. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю та просила позов задовольнити повністю, не мала заперечень проти винесення заочного рішення. Відповідач до судових засідань не зявлявся неодноразово хоча про час і місце розгляду справи був завчасно повідомлений, а тому суд вважає, що оскільки відповідач не зявився до суду без поважних причин, про час і місце слухання справи він був повідомлений завчасно, що підтверджується відповідними документами по справі, то на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України справу необхідно слухати за наявними у справі матеріалами з винесенням заочного рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані по справі, приходить до висновку про те, що відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а тому позов підлягає до задоволення частково, так як, відповідно до положень ст.194 СК України, аліменти за минулий час можуть бути стягнуті за виконавчим листом. Позивачкою виконавчий лист до суду не було надано. Суд вважає за доцільне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-04 00:00:00

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини та дружини. На підставу своїх вимог спирається на те, що 12.11.2006 року вона уклала шлюб з [PERSON], який зареєстрували у виконкомі Веселокутської сільської ради Тальнівського району Черкаської області, за актовим записом № 02. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На даний час вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, шлюбні відносини припиненні, спільне господарство не ведеться, а тому подальше проживання разом та збереження шлюбу є неможливим, що і змушує позивачку звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів його доходу щомісячно, але не менш як 30% від прожиткового мінімуму в місяць на дитину відповідного віку та стягувати з відповідача аліменти на її утримання в розмірі ? частки з усіх видів його доходу щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду з дня предявлення позову. Позивачка до початку попереднього судового засідання подала заяву в якій позов підтримала повністю, просила суд його задовольнити, а справу слухати в її відсутність. До початку попереднього судового засідання відповідач подав заяву в якій позов визнав, просив суд його задовольнити, а справу слухати у його відсутність. На підставі вищевикладеного, суд вважає за доцільне шлюб розірвати оскільки сімя розпалась з мотивів неможливості спільного проживання, шлюб носить формальний характер, зберегти сімю неможливо та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дітей відповідно до ст.ст. 180, 182, 183 СК України та стягнення аліментів на утримання дружини, оскільки дружина, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку відповідно до ст. 75 СК України, має право на отримання від чоловіка аліментів. Майновий спір при розірванні шлюбу не розглядався. Крім того суд вважає за доцільне, стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в сумі 120грн. 00 коп. На підставі ч.3 ст.105, ст.112 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості за договором про депозитний вклад № 08/12-08Д від 08.12.2008 року у розмірі 39 103,30грн. з урахуванням відсотків за період з 08.12.2008 року по 08.12.2009 року. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила повністю задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні визнав позовні вимоги. Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, вивчивши письмові докази по справі, вважає заявлений позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи із наступного. 08.12.2008 року між позивачем в якості вкладника та відповідачем в якості спілки було укладено договір про депозитний вклад №08/12-08Д. Відповідно до п. 1.1 договору вкладник передає спілці, а спілка приймає від вкладника грошові кошти в формі депозитного вкладу у сумі 25 000,00грн. на строк 12 місяців та виплачує вкладнику таку суму та відсотки на неї в порядку ы на умовах, визначених цим договором. Пунктом 1.2. договору передбачено, що відсоткова ставка по вкладу встановлюється у розмірі 24 відсотків річних. Згідно п. 3.2 договору, вкладник має право достроково повернення вкладу або його частини, письмово повідомивши про це спілку за 14 календарних днів до дати повернення вкладу. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка у відповідності до п. 3.2 договору зверталася до відповідача 07.11.2011 року. 07.11.2011 року отримавши письмову відповідь, в якій відмовилася повернути кошти позивачу, за відсутності останніх. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. З огляду на положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд приймає визнання відповідачами даного позову, а зазначене є підставою для ухвалення рішення. Відповідно до п. 6 ч. 11 постанови Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14 та враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободу чи інтереси інших осіб, суд приймає заяву відповідача про визнання позову. Виходячи із наведених вимог договору, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути за договором 39.103,30грн. з урахуванням відсотків за період з 08.12.2008 року по 08.12.2009 року. На підставі ст. ст. 526, 610 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-04 00:00:00

В липні 2011 року позивачі звернулись до суду з позовною заявою до Старопетрівської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом,яке залишилось після смерті [PERSON], а саме на житловий будинок з надвірними будівлями №62 по вул.Гагаріна в с.Старі Петрівці, Вишгородського району Київської області. Свої позовні вимоги позивачі мотивували тим, що 28 липня 2010 року помер [PERSON]. Після його смерті залишилось ' спадкове майно, в тому числі житловий будинок з надвірними будівлями 62 по вул.Гагаріна в с.Старі Петрівці, Вишгородського району Київської області. Спадкоємцями [PERSON] є його дружина -[PERSON] та дочка- Наконечна [PERSON]. Вони прийняли спадщину в встановлений законом строк. Під час оформлення документів з»ясувалось, що право власності на домоволодінняза [PERSON] Володимировичемне єзареєстрованим в БТІ, тому позивачам було відмовлено в оформленні права власності на спадкове майно, оскільки за померлим не зареєстровано право власності на спадковий будинок в Вишгородському ВТІ, правовстановлюючі документи відсутні. В судовому засіданні позивачі позовні вимоги підтримали і просять задовільнити. Відповідач - представник Старопетрівської сільської ради в судове засідання не з»явився, про день і час слухання справи повідомлений належним чином, направив суду листа про слухання справи в його відсутність, з позовом погодився. Заслухавши пояснення позивачів, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява [PERSON] та [PERSON] підлягаєзадоволенню. Судом встановлено, що 28 липня 2010 року помер [PERSON]. Згідно будинкової книги, інвентарної справи №3700671 [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями по вул.Гагаріна,62 в с.Старі Петрівці, Вишгородського району Київської області. Судвважаєдоведеним право власності [PERSON] МихайлуВолодимировичу на домоволодіння , що знаходиться в с.Старі Петрівці, вул..Гагаріна,62 Вишгородського району Київської області. Спадкоємцями [PERSON] є його дружина [PERSON] та дочка [PERSON], які в передбачений законом строк звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, заведено спадкову справу №784\\2010. Суд приходить до висновку, що визнання права власності за позивачами [PERSON] та [PERSON] не порушить прав інших осіб, тому позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Напідставіст.ст.1217,1268,1269,1297 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, посилаючись на те, що сімя розпалась на ґрунті нерозуміння і небажання розуміти один одного. Вважаючи збереження сімї неможливим, просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач визнав позов повністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував, час на примирення вважає не потрібен. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.12.2007 року. Від шлюбу мають спільних дітей, синів [PERSON] [INFO] та Артема [INFO]. Спільне життя у подружжя не склалось через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння між ними. Протягом останнього часу, сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та різний сімейний бюджет. З огляду на положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд приймає визнання відповідачами даного позову, а зазначене є підставою для ухвалення рішення. Відповідно до п. 6 ч. 11 постанови Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року № 14 та враховуючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує права, свободу чи інтереси інших осіб, суд приймає заяву відповідача про визнання позову. За таких обставин суд вважає, що шлюб розпався та зберегти його неможливо. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-04 00:00:00

позивачка звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебувають у шлюбі з 17 квітня 2010 року. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON] [INFO]. Шлюб між сторонами зруйнований, однак відповідач не бажає розірвати шлюб в добровільному порядку. Позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу є неможливим та просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] оскільки сімейне життя сторін не склалося у звязку з різними поглядами на життя та постійними сварками. Більше шести місяців сторони не підтримують шлюбно - сімейні стосунки, шлюб носить формальний характер, тому позивачка твердо вирішила його розірвати. У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, про час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надсилав. На підставі статті 169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. Суд, вислухавши пояснення позивачки та розглянувши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до пункту 2 статті 104 Сімейного Кодексу України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статтей 105-114 Сімейного Кодексу України. Відповідно до статті 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 квітня 2010 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І-ОК № 095856 видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Вишгородського РУЮ. Сумісне життя сторін не склалося по тій причині, що вони мають різні погляди на життя та сімю, у них постійно виникають сварки та втрачена основа подружніх відносин і почуття любові один до одного. Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження сімї [PERSON] стали неможливими, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що з 19.01.199 р. мешкає за адресою: [ADDRESS], де ще на час заселення був встановлений газовий лічильник. Договір з відповідачем у нього не укладався, розрахункова книжка була відсутня, лічильник не мінявся, відповідач щодо заборгованості до нього не звертався. Він вважав, що як чорнобилець має 100% знижку з послуги. Станом на 15.08.201 року згідно показників лічильника було спожито 4980 куб.м. газу. У листопаді 2010 р. він дізнався, що відповідач нарахував йому борг в розмірі 3037,32 грн., виходячи з ціни на час розрахунку, тобто листопад 2010 р.. Судовий наказ про стягнення заборгованості з нього було скасовано. Просить зобов'язати відповідача внести зміни до його особового рахунку шляхом нарахування оплати за спожитий газ пропорційно за весь період споживання за цінами, що існували за в період з січня 1999 р. по листопад 2010 р. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеному у позові. Доповнила, що після отримання розрахункової книжки вона особисто повідомляла відповідача про показники лічильника. Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що діюче працівники відповідача не могли потрапити до квартири позивача, т.я. він перешкоджав цьому. Розрахунок зроблений, виходячи з ціни станом на листопад 2010 р., бо позивач не повідомляв про показники лічильника. Судом досліджені наступні докази: попередження про заборгованість; судовий наказ; заява про видачу судового наказу; розрахунок заборгованості позивача; заява про скасування судового наказу; розрахункова книжка позивача; заяви позивача та відповідь на них відповідача: посвідчення інваліда 2-ї групи позивача. В судовому засіданні встановлено, що позивач є інвалідом війни 2-ї групи, зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS], є споживачем природного газу та на його ім'я відкритий особовий рахунок №39527. Відповідачем позивачу станом на 01 грудня 2010 р. нарахована заборгованість за спожиті послуги в розмірі 3037, 31 грн., виходячи з ціни на газ 0,7254 грн. за куб.м.. Відповідно до ст. 3 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Цією ж статтею передбачені основні способи захисту порушеного права та можливість їх захисту іншими способами, передбаченими договором чи законом. На час розгляду справи суд вважає відсутнім порушення прав чи інтересів позивача нарахуванням йому заборгованості, оскільки негативні наслідки цього відсутні. Окрім того, діюче законодавство не передбачає такого засобу захисту права, як внесення змін особового рахунку споживача комунальних послуг. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, посилаючись на те, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 29.06.1996 року відділом РАЦС Лисичанського міського управління юстиції Луганської області. Від спільного подружнього життя сторони мають сина [PERSON], [INFO], сторони проживають разом, але матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Позивачка у судове засідання не зявилася, просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи, про що надала суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав, про причину неявки суд не повідомив, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У судовому засіданні досліджені наступні докази: копія паспорта позивачки /а.с.3/, копія свідоцтва про укладення шлюбу /а.с.4/, копія свідоцтва про народження /а.с.4/, довідка ЛКП Паспортна служба/а.с.5/. Дослідивши докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачка перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 29 червня 1996 року Лисичанським відділом РАЦС Луганської області, актовий запис № 242 /а.с.4/. Від спільного життя сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого батьком вказано відповідача /а.с.4/. Дитина мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні /а.с.4/, тому згідно зі ст. 180 СК України відповідач зобовязаний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини. Суд вважає надані позивачкою докази достатніми та переконливими. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 51 грн. та інформаційне-технічне забезпечення розгляду цивільних справ у розмірі 120 грн. на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та ст.ст.180, 181 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-04 00:00:00

. Позивач звернувся до суду із позовом ,в якому вказав,що 09.01.2008р між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір,згідно якого позивач надав відповідачу кредит в суммі 10000 гр. до 15.01.2009р .Відповідач зобов"язавася повернути кошти у строк та на умовах договору. Відповідач умови договору порушив. На день подачі позовної заяви загальний розмір заборгованості за кредитним договором складає 39923гр29 коп. Позивач просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 39923гр29 коп. .та ,судові витрати Представник позивача в судове засідання не з"явився,до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності,позовні вимоги підтримує,не заперечує проти постановлення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з"явився,про день розгляду справи був повідомлений належним чином ,причину неявки суд до відома не поставив ,в зв"язку з чим суд відповідно до ст. 224 ЦПК України постановив по справі заочне рішенення на підставі наявних у справі доказів. Суд,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено,що 09.01.2008р між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір,згідно якого позивач надав відповідачу кредит в суммі 10000 гр. до 15.01.2009р .Відповідач зобов"язавася повернути кошти у строк та на умовах договору. Відповідач умови договору порушив. На день подачі позовної заяви загальний розмір заборгованості за кредитним договором складає 39923гр29 коп. Наведені обставини справи стверджуються у судовому засіданні копією кредитного договору (а.с-8),заявою відповідача про видачу кредиту (а.с. 7),розрахунком заборгованості (а.с.5). Відповідно до ст.. 526 ЦК України зобов"язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.. 611 ЦК України «У разі порушення зобов»язання настають правові наслідки,встановлені договором або законом,зокрема припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання,якщо це встановлено договором або законом. Або розірвання договору. Відповідно до ст.. 1049 ЦК України "Боржник ,зобов"язаний повернуки кредиторові грошові кошти у строк та в порядку,встановленому договором". З огляду на вищевикладене суд вважає за необхідне стягнути із відповідачки на користь позивача заборгованість в суммі 39923гр29 коп. та судові витрати . Враховуючи,що сторони по справі в судове засідання не з"явились,відповідно до ст. 197 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ,ст.509,526, 1050,1054 ЦК України , ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути грошові кошти у сумі 15040,40 грн., оскільки відповідач відмовляється добровільно повернути внесок та нараховані на нього відсотки. Позивачка в судове засідання не з'явилась, у наданій суду письмовій заяві позов підтримала, просила справу слухати в її відсутність. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, у наданій суду письмовій заяві позов визнав частково, надав письмові заперечення проти обставин, викладених у позові, просив справу слухати в його відсутність. У судовому засіданні досліджені докази: копія договору №2106л; копія квитанції до прибуткового касового ордеру; копія паспорту та ідентифікаційного коду позивачки; заперечення проти позову; довідка з КС «СРТ». Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 11 лютого 2008 р. між сторонами було укладено договір № 2106л про залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок строком на один рік, під процентну ставку 20% річних. Строк дії договору скінчився 11 лютого 2009 р.. Відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань та всупереч ст. 526 ЦК України обов'язків з повернення внеску виконав не в повному обсязі, на теперішній час заборгованість по договору складає 8800 грн. залишку за внеском, відсотки 468,7 грн., а всього 9 268,7 грн., які підлягають стягненню на користь позивача. Оскільки згідно п.2.4 Договору строк його дії скінчився 11 лютого 2009 р., позивачем не надано належних доказів пролонгації його дії, з книжки також вбачається розмір суми залишку внеску в розмірі 8800 грн., суд вважає необгрунтованим вимоги позивача про стягнення відсотків, які нараховані ним після строку дії договору Також не підлягають задоволенню вимоги про розірвання договору, бо строк його дії скінчився ще 11 лютого 2009 р. На користь позивача на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню 120 грн. інформаційно-технічних витрат на розгляд справи, на користь держави підлягає стягненню 92,69 грн. судового збору. На підстав викладеного,

Outcome: partial