Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-20 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом Чернігівської міської ради, третя особа- друга Чернігівська державна нотаріальна контора про продовження строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] року померла його бабуся [PERSON], яка була власницею Ѕ квартири [ADDRESS]. Інша Ѕ частина квартири належить його матері [PERSON] 22 лютого 1994 року його бабуся [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, в тому числі Ѕ частини квартири [ADDRESS] заповіла йому. Стверджує, що про даний заповіт не знав. 01.07.2011 року його мати принесла йому заповіт [PERSON] Просить продовжити строк для прийняття спадщини. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просять продовжити строк для прийняття спадщини, посилаючись на ст. 1272 ЦК України. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що після смерті [PERSON] спадщину прийняла його мати [PERSON], а тому Чернігівська міська рада не має відношення до даного спору і являється не належним відповідачем. Просив відмовити в задоволенні позову. Третя особа в судовому засіданні позов визнала. Вказала, являється власницею Ѕ частини квартири [ADDRESS] і на момент смерті її матері [PERSON], постійно проживала за вказаною адресою. Не знала, що треба було звертатись до нотаріальної контори для оформлення спадщини, а тому десять років спадщина залишалась не оформленою. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 22 лютого 1994 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, в тому числі Ѕ частини квартири [ADDRESS] заповідала позивачу( а.с.8). [INFO] року [PERSON] померла (а.с. 7) Згідно з пп. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, положення зазначеного Кодексу застосовується до тих прав і обовязків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право»застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. За змістом пп. 1, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»положення ст. 1272 ЦК України 2003 року, ч. 3 якої визначено право спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, застосовується лише до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності ЦК України 2003 року 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року. Враховуючи, що на час складання заповіту від 22.02.1994 року та на час смерті [PERSON] діяв ЦК України в ред. 1960 р. при вирішенні даного спору, підлягають застосуванню норми саме цього Кодексу. Відповідно до норм чинного ЦК УРСР на час виникнення правовідносин для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст.549 ЦК ). Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. (ст..549 ЦК). Строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 549 цього Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Спадщина може бути прийнята після закінчення зазначеного строку і без звернення до суду при наявності згоди на це всіх інших спадкоємців, які прийняли спадщину. У цих випадках, якщо спадкове майно було прийняте іншими спадкоємцями або перейшло до держави, спадкоємцеві, що пропустив зазначений строк, передається лише те з належного йому майна, яке збереглося в натурі, а також кошти, виручені від реалізації решти належного йому майна (ст..550 ЦК). З особового рахунку № [NUMBER] по квартирі [ADDRESS] вбачається, що у вказаній квартирі з 09.01.1975 року зареєстрована [PERSON] Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України (в редакції 1960 року) фактично спадщину, після померлої [PERSON] прийняла її донька [PERSON] Згідно листа Другої Чернігівської державної нотаріальної контори від 14.07.2011 року № 2142/01-16 ( а.с. 19), спадкова справа після смерті померлої [INFO] року [PERSON] не заводилась. Статтею 24 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 « Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, передбачено, що відповідачами у справі за позовом про визначення додаткового строку на прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У відповідності зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Позивачем заявлені вимоги щодо продовження строку для прийняття спадщини до Чернігівської міської ради, яка є неналежним відповідачем Також, не доведено позивачем ту обставину що він звертався до нотаріальної контори і йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Крім того, третя особа [PERSON], яка фактично прийняла спадщину після померлої [PERSON] не заперечила проти прийняття позивачем спадщини після спливу строку для прийняття спадщини, а отже, відповідно до ст.. 550 ЦК УРСР позивач має право при наявності згоди інших спадкоємців звернутись до нотаріальної контори та прийняти спадщину. Оскільки позивачем заявлені вимоги щодо продовження строку для прийняття спадщини до неналежного відповідача, а також не надано суду постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, то суд не вбачає законних підстав для задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed