Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-26 00:00:00

У лютому 2010 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду із зазначеним позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №140-Ф/06 та звернення стягнення на предмет іпотеки та застави. Крім того, у вересні 2010 року ПАТ АБ «Укргазбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №391-Ф/07 від 05 листопада 2007 року. Ухвалою суду від 13 жовтня 2010 року відкрито провадження по даній справі, провадженню присвоєно номер 2-7682/10. В ході розгляду справи, 25 жовтня 2010 року представником відповідача подано зустрічний позов [PERSON] до ПАТ АБ «Укргазбанк» про визнання кредитного договору від 05 листопада 2007 року недійсним Також, 28 лютого 2011 року представником відповідача подано зустрічний позов [PERSON] до ПАТ АБ «Укргазбанк» про визнання кредитного договору від 05 листопада 2007 року неукладеним. Проте питання про прийняття зустрічних позовних заяв судом вирішено не було у зв'язку з направленням справи до суду апеляційної інстанції. Ухвалою суду від 22 липня 2011 року справу №2-7682/10 об'єднано в одне провадження зі справою №2-1625/10 за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 10 липня 2006 року та зверення стягнення на предмет іпотеки для спільного розгляду. Справі присвоєно номер 2-83/11. Також, у липні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ АБ «Укргазбанк», третя особа - [PERSON], про визнання кредитного договору від 10 липня 2006 року неукладеним. Ухвалою суду від 02 серпня 2011 року відкрито провадження по даній справі, провадженню присвоєно номер 2-3531/11. Цією ж ухвалою справу № 2-3531/11 об'єднано для спільного розгляду з вищевказаною справою № 2-83/11. 27 березня 2012 року судом прийнято зустрічні позови [PERSON] до ПАТ АБ «Укргазбанк» про визнання кредитного договору від 05 листопада 2007 року недійсним та про визнання кредитного договору від 05 листопада 2007 року неукладеним. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27 березня 2012 року роз'єднано позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» про стягнення заборгованості за кредитними договорами і звернення стягнення на предмет іпотеки і застави та вимоги [PERSON] про визнання кредитних договорів недійсним і неукладеним, виділивши в окреме провадження позов [PERSON] до ПАТ АБ «Укргазбанк», третя особа - [PERSON], про визнання кредитного договору від 10 липня 2006 року неукладеним та зустрічні позови [PERSON] до ПАТ АБ «Укргазбанк» про визнання кредитного договору від 05 листопада 2007 року недійсним та неукладеним, оскільки спільний їх розгляд ускладнює вирішення справи. В обґрунтування заявлених вимог позивач ПАТ АБ «Укргазбанк» зазначає, що відповідач порушив умови кредитних договорів щодо своєчасного погашення заборгованості, просить суд стягнути суму боргу за кредитним договором № 140-Ф/06 від 10 липня 2006 року в сумі 145 764 доларів США 11 центів та 3121 грн. 15 коп. за кредитним договором № 391-Ф/07 від 05 листопада 2007 року у розмірі 14 985 доларів США та 22 266 грн. 16 коп. Крім того позивач просить суд, у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 140-Ф/06 від 10 липня 2006 року звернути стягнення на предмет іпотеки і застави. У судове засідання представник позивача та відповідачі не з'явились, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином. Представник позивача направив суду заяву, у якій просить суд проводити судове засідання у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Суд визнав можливим проводити судове засідання у відсутність представника позивача та відповідачів у заочному порядку, оскільки представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 10 липня 2006 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 140-Ф/06, згідно з умовами вказаного договору із змінами внесеними додатковими угодами №1 від 26 липня 2006 року, №2 від 11 грудня 2006 року та №3 від 01 червня 2007 року, банк відкрив відповідачу не відновлювальну відкличну кредитну лінію на споживчі потреби на строк з 10 липня 2006 року по 25 липня 2006 року з лімітом кредитування 61 780 доларів США; з 26 липня 2006 року по 10 грудня 2006 року з лімітом 74 780 доларів США; з 11 грудня 2006 року по 31 травня 2007 року з лімітом кредитування 89 545 доларів США та з 01 червня 2007 року по 09 липня 2013 року 129 045 доларів США зі сплатою 12,5% річних. В свою чергу відповідач зобов'язався використати кредитні кошти на споживчі цілі зі сплатою процентів та повернути їх в строки визначені графіком зниження ліміту кредитування на рахунок відкритий в ВАТ АТ «Укргазбанк». В забезпечення виконання кредитного зобов'язання, між банком, позичальником та майновим поручителем - [PERSON] 10 липня 2006 року укладений договір іпотеки. Предметом даного договору є: квартира [ADDRESS] та належить в рівних частинах на праві спільної часткової власності відповідачам на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11 червня 1996 року, виданого відділом приватизації державного житлового фонду Печерського району. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язання між банком та [PERSON] був укладений договір застави від 26 липня 2006 року та договори застави № 2, № 3 та № 4 від 11 грудня 2006 року. Відповідно до п.2.1. договору застави від 26 липня 2006 року в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором банком прийнято в заставу рухоме майно, а саме транспортні засоби. Також 05 листопада 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 391-Ф/07, згідно умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 20 000 доларів США на строк з 05 листопада 2007 року по 04 листопада 2010 року. Відповідач в свою чергу зобов'язався повернути кредит в обумовлені договором строки, сплатити проценти за користування кредитними коштами та всі комісійні платежі на спеціальний рахунок відкритий у банку. Як вбачається з матеріалів справи, позичальник ухиляється від виконання своїх зобов'язань за кредитними договорами. В результаті недотримання позичальником умов кредитного договору №140-Ф/06 від 10 липня 2006 року, станом на 24 грудня 2009 року його заборгованість перед банком складає 145 764 долари США 11 центів, з яких: - строкова заборгованість по кредиту у розмірі 101 280 доларів США; - прострочена заборгованість по кредиту у розмірі 27 765 доларів США; - поточна заборгованість по сплаті відсотків 1074 долари США 85 центів; - прострочена заборгованість по сплаті відсотків у розмірі 15 644 долари США 26 центів; Крім того, за несвоєчасне повернення позичальником кредитних коштів та несвоєчасну сплату відсотків, договором передбачена відповідальність у вигляді пені розмір якої становить 3121 грн. 15 коп. з яких: - заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 1 293 грн. 29 коп.; - заборгованість по сплаті пені за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 1827 грн. 86 коп.; В результаті недотримання позичальником умов кредитного договору № 391-Ф/07 від 05 листопада 2007 року, станом на 30 липня 2010 року його заборгованість перед банком складає 14 985 доларів США 23 центи, з яких: - сума кредиту, яка підлягає достроковому стягненню у розмірі 3 835 доларів США; - прострочена заборгованість по кредиту у розмірі 10 929 доларів США 28 центів; - поточна заборгованість по сплаті відсотків у розмірі 220 доларів США 95 центів; Крім того, за несвоєчасне повернення позичальником кредитних коштів та несвоєчасну сплату відсотків, договором передбачена відповідальність у вигляді пені розмір якої становить 22 266 грн. 16 коп. з яких: - заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 16 568 грн. 93 коп.; - заборгованість по сплаті пені за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 5 697 грн. 23 коп. Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У судовому засідання знайшла своє підтвердження та обставина, що позичальником порушені умови кредитних договорів щодо погашення заборгованості та повернення кредитних коштів в обумовлені сторонами кредитного договору строки. Визначаючи суму стягнення, представник просить суд стягнути суму основної заборгованості та суму відсотків за договорами в доларах США. Проте, відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18 грудня 2009 року у разі, якщо предметом спору є грошова сума в іноземній валюті, у мотивувальній частині рішення наводиться розрахунок з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України, на день ухвалення рішення. Оскільки на день ухвалення рішення курс долара США у співвідношенні до національної валюти України становить 7,986 грн. за 1 долар США, стягненню підлягає сума за договором № 140-Ф від 10 липня 2006 року у розмірі 1 164 072 грн. 18 коп. (145764, 11 доларів США х 7,986 грн.) та сума за договором №391-Ф/07 від 05 листопада 2007 року у розмірі 119672 грн. 04 коп. (14985, 23 доларів США х 7,986 грн.). В забезпечення виконання позичальником кредитного зобов'язання між банком позичальником та майновим поручителем - [PERSON] 10 липня 2006 року укладений договір іпотеки. Предметом даного договору є: квартира [ADDRESS] та належить в рівних частинах на праві спільної часткової власності відповідачам на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11 червня 1996 року виданого відділом приватизації державного житлового фонду Печерського району. Крім того, в забезпечення виконання зобов'язання між банком та [PERSON] був укладений договір застави від 26 липня 2006 року та договори застави № 2, № 3 та № 4 від 11 грудня 2006 року. Відповідно до п.2.1. договору застави від 26 липня 2006 року в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № 140-Ф/06 від 10 липня 2006 року, банком прийнято в заставу автомобіль марки ВМW, модель 535І, 1997 року випуску, тип - легковий сєдан, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], колір - зелений, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER], виданого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 22 липня 2006 року. Відповідно до п.2.1. договору застави № 2 від 11 грудня 2006 року в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № 140-Ф/06 від 10 липня 2006 року банком прийнято в заставу автомобіль марки DAEWOO, модель LANOS 1,5, 2006 року випуску, тип легковий сєдан, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], колір зелений, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER], виданого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 28 липня 2006 року. Відповідно до п.2.1. договору застави № 3 від 11 грудня 2006 року в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № 140-Ф/06 від 10 липня 2006 року банком прийнято в заставу автомобіль марки DAEWOO, модель LANOS 1,5, 2006 року випуску, тип легковий сєдан, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], колір синій, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER], виданого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 02 серпня 2006 року. Відповідно до п.2.1. договору застави № 4 від 11 грудня 2006 року в забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором № 140-Ф/06 від 10 липня 2006 року банком прийнято в заставу автомобіль марки DAEWOO, модель LANOS 1,5, 2006 року випуску, тип легковий сєдан, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER], колір синій, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER], виданого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 28 липня 2006 року. Умовами договору іпотеки та договорів застави передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником умов кредитного договору, забезпеченого іпотекою, заставою, банк має право задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та предмети застави. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" чинного на момент укладення договорів у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч.2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки в ході розгляду справи встановлений факт порушення позичальником умов кредитного договору №140-Ф/06, який забезпечений іпотекою та заставою, позовні вимоги банку про звернення стягнення на предмет застави та іпотеки у рахунок погашення заборгованості за договором №140-Ф/06, також підлягають задоволенню. Крім того, підлягає задоволенню вимога позивача про солідарне стягнення з відповідачів суми штрафу за невиконання п.4.2 договору іпотеки, згідно якого іпотекодавець зобов'язаний на період дії договору іпотеки застрахувати предмет іпотеки та повну його вартість. Таким чином, відповідачі, як іпотекодавці, порушили обумовлений в договорі іпотеки порядок сплати граничних страхових платежів, внаслідок чого виходячи з вартості заставленого майна відповідачі зобов'язані сплатити позивачу штраф у розмірі 19 500 грн. Відповідно до п.4.2. договорів застави, заставодавець зобов'язаний на період дії договорів застави застрахувати предмет застави на повну його вартість. Таким чином, відповідач [PERSON], як заставодавець порушив обумовлений в договорах застави порядок сплати граничних страхових платежів, внаслідок чого виходячи з вартості заставленого майна відповідач зобов'язані сплатити позивачу штраф за договором застави від 26 липня 2006 року - 4350 грн., за договором застави № 2 від 11 грудня 2006 року - 1624 грн. 50 коп., за договором застави № 3 від 11 грудня 2006 року - 1624 грн. 50 коп. та договором застави № 4 від 11 грудня 2006 року - 1624 грн. 50 коп., а всього - 9223 грн. 50 коп. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судові витрати понесені позивачем у вигляді сплати державного мита у розмірі 1700 грн. 00 коп. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача в рівних частинах. Крім того, оскільки судом задоволені вимоги банку про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 391-Ф/07, з останнього на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплати державного мита у розмірі 1419 грн. 38 коп. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved