Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

26.10.2011 року позивачі [PERSON], [PERSON]Ю, [PERSON]Ю, [PERSON]Ю, [PERSON] звернулися до суду з позовом до територіальної громади міста Вознесенська в особі Вознесенської міської ради про визнання права власності на квартиру. Свої вимоги позивачі обгрунтовують тим, що 15.04.1999 року відповідно до розпорядження Органу приватизації Вознесенської міської ради [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]В.(після одруження [PERSON]В.), [PERSON], [PERSON] в результаті приватизації отримали у власність квартиру [ADDRESS], в результаті чого у кожного виникло право власності на 1/7 частку квартири. 26.10.2002 року померла [PERSON], 28.10.2005 року помер [PERSON], 14.01.2008 року помер [PERSON], 14.06.2008 року помер [PERSON], після смерті яких спадкоємцями стали позивачі. Просили суд визнати за ними право власності на квартиру [ADDRESS] в таких частках за [PERSON], [PERSON], [PERSON] за кожним по 1/7 частки квартири, за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за кожним по 6/105 частки, за [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за кожним на 3/42 частки квартири . В судовому засіданні позивачка [PERSON], яка є також законним представником [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтримала позовну заяву, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, судом про розгляд справи повідомлявся належним чином, до суду надав заяву в якій позов підтримав, просив розглядати справу у його відсутності. Представник відповідача територіальної громади міста Вознесенськ в особі Вознесенської міської ради в судове засідання не з'явився, суду надіслано заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти позову не заперечує. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши та оцінивши матеріали справи у межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до дублікату свідоцтва на право власності на житло від 15.04.1999 року, органом приватизації Вознесенської міської ради народних депутатів Миколаївської області надана квартира [ADDRESS] у спільну сумісну власність [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках кожному (а.с.6). Відповідно до рішення реєстратора КП «Вознесенське МБТІ» позивачці [PERSON] було відмовлено в реєстрації права власності на квартиру [ADDRESS] згідно додатку 3.5.4 до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав (а.с.7). 26.10.2002 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ФП №143175, виданим 29.10.2002 року Вознесенським міським відділом РАГСу Миколаївської області( а.с.18). Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є чоловік померлої [PERSON] а також [PERSON], [PERSON], які відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження № 00009267005 від 22.07.2011 року, № 00009245180 від 18.07.2011 року є синами померлої ( а. с . 20-21). Останні спадщину прийняли, але не оформили, так як проживали та були зареєстровані у спірній квартирі. Згідно інформації державного нотаріуса Другої Вознесенської державної нотаріальної контори від 23.11.2011 року за № 1152/01-16 спадкова справи не заводилась (а. с. 48-49). Таким чином кожен з них успадкував по 1/21 частки квартири. Відповідно до абз. 1 п. 5 перехідних та прикінцевих положень ЦК України( в редакції 2004 року) правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Враховуючи неможливість посвідчення спадкових прав позивачів в іншому порядку, суд приходить до висновку, що зазначене цивільне право підлягає захисту шляхом визнання їх власниками в рівних частках спірного майна в порядку спадкування за законом, відповідно до положень ст. ст. 1262, 1268-1270 ЦК України. Відповідно до свідоцтва про смерть І -ФП №142722, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міжрайонного управління юстиції Миколаївської області 22.07.2011 року [PERSON] помер 28.10.2005 року ( а.с. 19). Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є сини [PERSON], [PERSON], які відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження № 00009267005 від 22.07.2011 року, № 00009245180 від 18.07.2011 року є синами померлого (а.с. 20-21), спадкоємці спадщину прийняли, але не оформили, так як проживали та були зареєстровані у спадковій квартирі. Згідно інформації державного нотаріуса Другої Вознесенської державної нотаріальної контори від 23.11.2011 року за № 1150/01-16 спадкова справи не заводилась (а.с. 46-47).Таким чином кожен з них успадкував по 2/21 частки квартири. Відповідно до свідоцтва про смерть І -ФП №142722, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міжрайонного управління юстиції Миколаївської області 15.01.2008 року [PERSON] помер 28.10.2005 року ( а.с. 19). Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є [PERSON], яка на підставі свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ФП № 260980 від 30.04.1991 року є дружиною померлого (а.с. 24), а також [PERSON]Ю, [PERSON]Ю, [PERSON], [PERSON], які відповідно до свідоцтва про народження серії І-ФП № 047077, виданого повторно від 25.01.2007 року (а.с.25), свідоцтва про народження серії І-ФП № 011057, виданого 10.03.1995 року (а.с.26), свідоцтва про народження серії І-ФП № 083118, виданого 17.08.2001 року (а.с.27), свідоцтва про народження серії І-ФП № 165473, виданого 07.10.2004 року (а.с.28) є дітьми померлого. Позивачка [PERSON] змінила призвіще з [PERSON] на [PERSON] на підставі свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ФП № 260980 від 30.04.1991 року (а.с.24) Вищевказані спадкоємці спадщину прийняли, але не оформили, так як проживали та були зареєстровані у спадковій квартирі, що підтверджується будинковою книгою ( а.с. 13-16). Таким чином кожен з них успадкував по 6/105 частки квартири. Згідно інформації державного нотаріуса Другої Вознесенської державної нотаріальної контори від 23.11.2011 року за № 1151/01-16 спадкова справа не заводилась (а.с. 51-52). Відповідно до свідоцтва про смерть І -ФП № 142723, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міжрайонного управління юстиції Миколаївської області 22.07.2011 року [PERSON] помер 14.06.2008 року ( а.с. 23). Спадкоємців першої черги після смерті [PERSON] немає, а [PERSON]Ю, [PERSON]Ю, [PERSON], [PERSON], є племінниками померлого, які прийняли спадщину, так як проживали та були зареєстровані у спадковій квартирі. Тому кожен з них успадкував по 3/42, частки квартири. Згідно інформації державного нотаріуса Другої Вознесенської державної нотаріальної контори від 23.11.2011 року за № 1153/01-16 спадкова справа не заводилась (а.с. 44-45). [PERSON]Ю, [PERSON]Ю, [PERSON]Ю, [PERSON] за правом представлення мають право на спадкування за законом, відповідно до положень ст. ст. 1266, 1268-1270 ЦК України. Згідно положень Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом, а в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини - за законом Відповідно до ст. 1268-1270 Цивільного Кодексу України спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він в шестимісячний строк постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявив про відмову від неї, або якщо спадкоємець не проживав із спадкодавцем, проте подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія) а право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився, і може бути подовжений до трьох місяців. Частиною 1 ст. 1267 ЦК України регламентовано, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Матеріали справи вказують на те, що позивачі, як спадкоємці за законом прийняли спадщину в установленому законом порядку. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину або мають право на її обовязкову частку, судом не виявлено. Враховуючи те, що позивачи не мають іншої можливості захистити своє право на спадщину, тому суд вважає, що відповідно до ст. 16 ЦК України їх цивільне право в межах вимог підлягає захисту шляхом визнання за ними права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved