Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-07 00:00:00

[PERSON] звернувся до Петропавлівського районного суду з вимогою до [PERSON] про визнання договору купівлі продажу дійсним та визнання права власності на житловий будинок за адресою по вул. Леніна 71 с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської обл. В обґрунтування позову зазначив, що 23.12.1999 року він з відповідачем уклали між собою договір купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Леніна, 71с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської обл. Вище вказаний будинок належить відповідачу на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Петропавлівською державною нотаріальною конторою 09.12.1994 року, зареєстрованого в Павлоградському бюро технічної інвентаризації 09.12.1994 року у реєстровій книзі за № 103. Вартість даного будинку складає 2 000 грн., які він сплатив відповідачу повністю при підписанні договору купівлі-продажу. Договір купівлі-продажу був укладений на Товарній біржі «Першотравенська» і не був нотаріально посвідчений. Форма нотаріального посвідчення зазначеного договору купівлі-продажу не дотримана. Однак, на підтвердження укладення договору, він як покупець передав відповідачу 2000 грн. за будинок за адресою: вул. Леніна, 71с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської обл., а останній прийняв гроші, про що написав розписку. Зазначені дії як з його сторони, так і зі сторони відповідача свідчать про те, що вони домовилися щодо усіх істотних умов договору, вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків, та у повному обсязі виконали умови договору купівлі-продажу. З цієї причини позивач не може належним чином оформити документи, тому змушений звернутися до суду. Позивач в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач письмово позов визнав, проти задоволення позовних вимог не заперечує, будь яких порушень умов договору не заявив. Вивчивши матеріали справи, суд вважає вимоги викладенні в заяві доказаними і такими що підлягають задоволенню. У відповідності до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права. Будинок за адресою: вул. Леніна, 71с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської обл., належить на праві приватної власності позивачу на підставі договору купівлі-продажу не посвідченого нотаріально. Судом встановлено, що відповідно до ч.2 ст.319 ЦК України вчиненні власником щодо житлового будинку за адресою: вул. Леніна, 71с. Миколаївка Петропавлівського району Дніпропетровської обл., дії не суперечать закону, при укладанні зазначених договорів сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, умови договору виконали. Факт укладення договору купівлі-продажу в Першотравенській філії Придніпровської товарної біржі 23.12.1999 року в судовому порядку не оскаржувався.Умови договору купівлі-продажу укладеного між [PERSON] та [PERSON] виконано, позивач з 23.12.1999 року володіє зазначеним будинком, кошти за його придбання передано відповідачу. Відповідач кошти отримав, цього факту не заперечує, у справі є телеграма відповідача, будь які порушення умов договору зі сторони позивача не заявлено. Від нотаріального посвідчення договору не ухилялись, але сторони отримали відмову, так як нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від їх волі. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Як вбачається з ч.З ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішення суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Пункт 2 ст. 219 ЦК України передбачає, що суд може визнати правочин, який не був нотаріально посвідчений, дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідає справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі. Стаття 212 ЦПК України передбачає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів. Суд повно і всебічно зясував обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і прийшов висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved