Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-07 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на утримання неповнолітньої сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку(доходу), починаючи стягувати з 04.08.2011 року щомісячно до досягнення ним повноліття. В обґрунтування вимог вказує, що відповідач у добровільному порядку не виконує свій батьківський обовязок по утриманню неповнолітнього сина [PERSON], у зв'язку з чим потребує від батька матеріальної допомоги, проте відповідач в добровільному порядку такої допомоги не надає. Дитина перебуває повністю на її утриманні та проживає разом із нею. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, зіславшись на доводи викладені у заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та погодився сплачувати щомісячно аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі ј всіх видів його заробітку. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.02.2010 року. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД №120818, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції від 03.08.2010 року, про що зроблено актовий запис за №1751. Син проживає разом із позивачем за адресою м. Тернопіль, вул.. Корольова, 8/90, що не заперечує відповідач. [PERSON] у добровільному порядку не виконує свого обовязку щодо утримання неповнолітнього сина [PERSON] та матеріальної допомоги не надає. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. В силу вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненнями фізичних та юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно із вимогами ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до вимог ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач працює на Комунальному центрі швидкої допомоги, в м. Тернополі по вул.. Рєпіна, має регулярний, стабільний дохід. Інших утриманців не має. Враховуючи вищезазначене та те, що відповідач є працездатним, отримує стабільний, регулярний дохід, інших утриманців, крім сина не має, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] слід визначити у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. Відповідачем не представлено суду жодних доказів про те, що він за своїм станом здоровя чи матеріальним становищем, не може виконувати своїх обовязків по утриманню дітей та надавати матеріальну допомогу сину. В силу вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд також при визначенні розміру аліментів враховує матеріальне становище та стан здоровя дитини, на яку призначаються аліменти, можливість матеріального утримання неповнолітнього сина. Враховуючи встановлені обставини справи та вимоги закону, суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягувати з 04 серпня 2011 року до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved