Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-16 00:00:00

10. 06. 2011 Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю ВКФ «Локі-МБК» про звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що установою позивача було надано кредит третій особі Товариству з обмеженою відповідальністю ВКФ «Локі-МБК» у розмірі 1500000, 00 грн. У забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено іпотечний договір за яким відповідач передала позивачу в іпотеку майно - квартиру [ADDRESS]. На теперішній час через невиконання третьою особою зобовязань за кредитним договором (подальших додаткових угод до кредитного договору) виникла заборгованість ТОВ ВКФ «Локі-МБК» перед позивачем у розмірі 406 541, 43 грн. У добровільному порядку третя особа та відповідач вказану суму заборгованості не погашають, хоча письмово були повідомлені про необхідність сплати суми боргу. Посилаючись на вказані обставини та cm. 35 Закону України «Про іпотеку» позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом. Представник позивача до судового засідання не зявився, суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилася, про час та місце слухання справи була неодноразово повідомлена вчасно та належним чином. Суду надала заперечення, по справі та заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги не визнала, у задоволенні позову просила відмовити. Представник третьої особи до судового засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час слухання справи були повідомлені вчасно та належним чином. Відповідно до ст.. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 05. 12. 2007 між Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк», далі за текстом - ПАТ «Кредитпромбанк») та Товариства з обмеженою відповідальністю ВКФ «Локі-МБК» (далі - ТОВ ВКФ «Локі-МБК») було укладено кредитний договір від 05. 12. 2007 № 02/213/07-КЛТ, відповідно до якого ТОВ ВКФ «Локі-МБК» отримало строковий кредит, у розмірі 1500000, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18, 00 % з кінцевим терміном повернення 03. 12. 2010. З метою забезпечення виконання зобовязань ТОВ ВКФ «Локі-МБК» за кредитним договором між позивачем та відповідачем було укладено іпотечний договір 05. 12. 2007, згідно з яким іпотекодавець (відповідач [PERSON]А.) передав в іпотеку позивачу нерухоме майно, а саме: чотирикімнатну квартиру № 85, що знаходиться за адресою: вул. Лазурній, 50а в м. Миколаєві, яка має загальну площу 80, 7 кв. м.,житлову плоїш 51, 7 кв. м. Вказана квартира належить відповідачеві на підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 25. 10. 2007 та зареєстрована в реєстрі прав власності на нерухоме майно в Миколаївському МЕТІ від 19. 11. 2007 в книзі № 107, номер запису № 18488 за реєстраційним № 21067925. Відповідно до розділу 1 вказаного іпотечного договору кредитні кошти надаються та повинні бути повернуті у рамках кредитного договору на підставі додаткових угод до нього. Відповідно до п. 1.3 іпотечного договору у разі порушення боржником (ТОВ ВКФ «Локі-МБК») обовязків, передбачених кредитним договором, позивач вправі звернути стягнення на майно з метою задоволення своїх вимог по погашенню кредиту. Пунктом 4.1 іпотечного договору за рахунок майна позивач має праве задовольнити свої вимоги в повному обсязі, який визначається на момент фактичного задоволення разом із сумою кредиту, процентів, штрафними санкціями тс відшкодуванням збитків, які виникли у звязку із прострочною виконання зобовязань боржника за кредитним договором, витратами, повязаними із зверненням стягнення на майно, витратами, повязаними з утриманням та збереженням майна, витратами на страхування майна, та інші витрати, обумовлені виконанням умов цього договору. За додатковими угодами від 29. 12. 2009 та 29. 04. 2010 № 12, 13 позивачем надано ТОВ ВКФ «Локі-МБК» 161\~000,00 грн. зі строком користування до 28. 06. 2010 та 189 000, 00 грн. - до 03. 12. 2010, зі сплатою відсотків за користування у розмірі 32 % річних. Відповідно до cm. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит - будь-яке зобовязання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо поверненні заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Позивачем зазначене зобовязання виконано в повному обсязі, однак боржник Т0В ВКФ «Локі-МБК» зобовязання зі своєчасного повернення кредиту не виконує, порушуючи умови договору. Станом на 29. 03. 2011 сума заборгованості ТОВ ВКФ «Локі-МБК» пере: позивачем становить 406541, 00 грн., що складається з наступного: заборгованість за кредитом у розмірі 350000, 00 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 37454, 79 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань договором у розмірі 19086, 64 грн. Відповідно cm. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язань внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойка відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належні чином відповідно до умов договору. Таким чином, своїми діями відповідач порушив прийняті ним на себе зобов'язання, встановлені в кредитному договорі. Згідно зі cm. 12 Закону України «Про іпотеку» право звернення стягнення предмет іпотеки до строку погашення кредиту у випадках порушення зобовязань по кредитному договору виникає у іпотекодержателя в момент настання терміну виконання зобов'язань по кредитному договору. Відповідно до умов договору іпотеки, позивач має право задовольнити із вартості предмету іпотеки свої вимоги щодо повернення суми наданого кредиту сплати процентів за користування кредитом, стати пені за прострочення повернень кредиту та сплати процентів, відшкодування збитків та витрат, викликані порушенням кредитних договорів, у випадку несплати боржником банку будь - якої сума у такому розмірі, в такій валюті, у такий строк, та в такому порядку, як я встановлено в кредитному договорі. Пунктом 1.4. договору іпотеки встановлено, що заставна вартість майна визначається за згодою сторін і складає 394405,00 грн. Згідно п. 1 cm. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 2 cm. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини боргу позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Крім того, статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до п. 1 cm. 625 боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до cm. 572 ЦК України кредитор має право у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до п. 1 cm. 575 іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні іпотекодавця або третьої особи. Відповідно до ч. 1 cm. 589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ч. 2 cm. 589 ЦК України за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до п. 1 cm. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. п. З п. 2 cm. 592 ЦК України у випадках встановлених договором заставодержатель, яким є позивач, має право вимагати дострокового виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, а якщо його вимога не буде задоволена, - звернути стягнення на предмет застави. Відповідно до ч. 6 cm. З Закону України «Про іпотеку», позивач, у разі невиконання кредитного договору має право звернути стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі виконавчого напису нотаріуса або рішення суду. Відповідно до ч. 1 cm. 33 Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, на теперішній час кредитна заборгованість не ліквідована, невиконання третьою особою та відповідачем зобов'язань за кредитним договором та договором іпотеки є порушенням умов договорів та норм ЦК України. У звязку з чим позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 86-88 ЦГІК України з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача понесені витрати на оплату судового збору у розмірі 1700, 00 грн., інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи у розмірі 120, 00 грн.

Outcome: approved