Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-26 00:00:00

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки. Просили стягнути в солідарному порядку з відповідачів заборгованість за договором кредиту в сумі 9179,09 доларів США еквівалент по курсу НБУ станом на 14.02.2011 року становить 72914,1 гривень та 9797, 37 гривень. Також просили стягнути понесені судові витрати. В судове засідання представник банку не з,явився, до суду надано заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують. Відповідачі у судове засідання не з,явилися. Судом за відомим місцем реєстрації відповідачів було направлено судові повістки і копію позовної заяви з документами. Про час і місце розгляду справи відповідачі повідомлені особисто. Причин своєї неявки в судове засідання відповідачі суду не повідомили, письмових заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Тому суд вирішив продовжити розгляд справи за наявними матеріалами. В судовому засіданні було встановлено, що 26 квітня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством "[PERSON] Аваль" та [PERSON] був укладений кредитний договір №014/2326/73/56269 про надання кредиту в сумі 13643,0 доларів США строком на 72 місяці, з остаточною датою погашення кредиту 25.04.2013 року, зі сплатою 13,5% річних за користування кредитними коштами. Відповідно до ст. 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Підтвердженням того, що між сторонами був укладений договір є сам кредитний договір, відповідно до якого відповідач зобов'язаний погасити кредит до 25.04.2013 року, проте з наданих документів вбачається, що відповідач кожного місяця несвоєчасно відповідно до графіку погашення боргу по кредиту вносив кошти на рахунок. Згідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Тобто судом зроблено висновок, що між сторонами виникли зобов'язальні правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, в даному випадку сплатити борг за кредитним договором. З наданих документів вбачається, що банк свої зобов'язання за договором виконав повністю шляхом передачі коштів. Позичальник свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, оскільки він не здійснив платежів в належні терміни в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів по кредитному договору, чим порушив прийняті на себе договірні зобов'язання. Відповідно до п.10.1 кредитного договору передбачено, що за порушення строків, повернення кредитної заборгованості позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення. Станом на 14.02.2011 року загальна сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором становить 9179,09 доларів США (еквівалент по курсу НБУ станом на 14.02.2011 року становить 72914,1 гривні) та 9797,37 гривень. У відповідності до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Обов'язок повернення позичальником кредиту частинами встановлений п.1.3. та п.5.1, кредитного договору. Окрім того, п.6.5 кредитного договору визначено, що у випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту (основної суми) та/або термінів сплати плати за кредит строком більше ніж на один місяць банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів. Тобто суд проаналізувавши надані документи, вважає, що в судовому засіданні було доведено, що у відповідача [PERSON], перед позивачем виникли грошові зобов'язання, і тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того в забезпечення виконання взятих зобов'язань позичальника, що випливають з договору про надання споживчого кредиту від 26.04.2007 року, відповідно до ст.553 ЦК України, 26.04.2007 року було укладено договір поруки з [PERSON]. Поручитель відповідно до умов договору поруки взяв на себе солідарне зобов'язання перед банком відповідати по зобов'язанням позичальника, які виникли між банком та позичальником на підставі кредитного договору, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Згідно п.2.1 та п.3.1 договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, пені передбачених умовами кредитного договору. Статтею 554 ЦК України, передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. У п.2.1 та п.3.1 договору поруки вказано, що відповідальність поручителів і позичальника є солідарною. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Тому вимоги позивачів в цій частині також підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею судові витрати. Тому вимоги в частині стягнення з відповідачів понесених судових витрат на користь позивача також підлягають задоволенню. На підставі наведеного і

Outcome: approved