overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-20 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини дочки [PERSON], 01.10.2008р.н. в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, посилаючись на те, що він ухиляється від батьківського обовязку утримувати сімю та не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримала з мотивів, викладених в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву згідно якої проти позовних вимог не заперечує. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який 13.07.2010року розірвано Тернопільським міськрайонним судом. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітня дитина: дочка [PERSON], [INFO], що стверджується відповідним свідоцтвом І-ИД № 082352, виданим відділом РАЦСу Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області. Як вбачається з довідки № 101 виданої 04.02.2012року ДП Фаворит - 3 ПП «Дружба Сервіс житло 1», позивач [PERSON] проживає разом з неповнолітньою дочкою по вул.Миру, 3а/73, яка перебуває на її утриманні. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач [PERSON] проживає окремо від сімї, матеріальної допомоги дочці не надає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно ст.181 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON], не виконує своїх батьківських обовязків по утриманню неповнолітньої дочки, а тому, в даному випадку мають місце порушення прав неповнолітньої дитини, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-20 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів осіб, які беруть участь у справі, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-20 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що 29 вересня 1984 року в Лебединському міському відділі РАЦС Головного управління юстиції у Сумській області зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис № 213, який 26 листопада 2008 року розірваний. Від спільного життя народилися дочки [PERSON], 03.09.1995 року та [PERSON], 06.10.1999 року, які повністю знаходяться на її утриманні та вихованні, так як відповідач відмовляється добровільно надавати кошти на їх утримання. Оскільки [PERSON] є батьком дітей вона вважає, що він зобовязаний приймати участь в їх вихованні та утриманні, тому і просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку на утримання дітей, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до їх повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивачка змінила свої позовні вимоги та просить стягнути аліменти з відповідача в твердій грошовій сумі по 150 грн. на кожну дитину. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судовому засіданні позов визнав та згоден сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі вказаному позивачкою. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Вислухавши сторони, та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Даний спір між сторонами виник з сімейних правовідносин, які регулюються ст. 182 та 192 Сімейного Кодексу України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Між сторонами мають місце сімейні правовідносини, які виникли внаслідок укладення шлюбу між сторонами, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.3), від якого 03 вересня 1995 року народилася [PERSON] та 06 жовтня 1999 року [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження дітей (а.с.4-5), які на даний час проживають з матірю і перебувають на її утриманні, що стверджується довідкою Лебединської міської ради № 183 від 24.01.2012року ( а.с. 6). З копії свідоцтва про розірвання шлюбу ( а.с.7) вбачається, що шлюб між сторонами розірвано 26 листопада 2008 року, актовий запис № 104. Таким чином суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити повністю, оскільки вони обєктивно стверджені позивачкою та визнані відповідачем.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд вважає необхідним в силу ст. 191 СК України стягувати аліменти з 27 січня 2012 року, тобто від дня предявлення позову і до досягнення дочкою повноліття. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в прибуток держави судовий, оскільки позивачка була звільнена від його сплати при подачі позову.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-20 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 24 грудня 1993 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб. Протягом більше двох років вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, сімейні відносини між ними припинилися. Тому просив їх шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач свій позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач не заперечувала, щодо розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази в справі дійшов до наступного висновку. 24 грудня 1993 року, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу 11-КГ №289946, виданого відділом РАЦС Комсомольського району міста Херсона 24.12.1993року між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 893. Проте шлюб між ними не склався, сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини і останнім часом проживають окремо один від одного. Від шлюбу подружжя має спільну дитину [PERSON] [INFO]. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, зазначив, що 25.09.1969 року відділ комунального господарства виконкому Сторожинецької міської ради та [PERSON] уклали договір про надання в безоплатне користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з кількістю кімнат від одної до пяти включно. На вказаній земельній ділянці, за адресою вул. Амурська 29 м. Сторожинець, [PERSON] побудувала будинковолодіння. 18.12.2004 року [PERSON] померла. Заявник являється спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON], але спадщину в встановленому законом порядку прийняти не може, оскільки у правовстановлюючих документах та у свідоцтві про смерть спадкодавця має місце різне написання її імені. При укладенні договору між Сторожинецькою міською радою та [PERSON] про надання в безоплатне користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з кількістю кімнат від одної до пяти включно була допущена помилка в написані імені спадкодавця, замість [PERSON] вказано [PERSON]. Заявник просить суд встановити факт, що договір про надання в безплатне користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з кількістю кімнат від одної до пяти включно, який укладений 25.09.1969 року і посвідчений нотаріусом Сторожинецької нотаріальної контори [PERSON], 29.09.1969 року реєстр № 1404 належить [PERSON], яка померла 18.12.2004 року актовий запис №142. В судове засідання заявник та його представник [PERSON] не зявилися надали суду заяву, в якій просять справу розглянути без їх участі, заяву підтримують в повному обсязі. Представник Сторожинецької міської ради в судове засідання не зявився, надав лист, в якому просить суд розглядати заяву за їх відсутності, питання встановлення факту належності правовстановлюючого документу документу просить вирішити згідно чинного законодавства. В судовому засіданні дослідженими доказами встановлено, що заявник являється спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON], але спадщину в встановленому законом порядку прийняти не може, оскільки у правовстановлюючих документах та у свідоцтві про смерть спадкодавця має місце різне написання її імені. Підтвердженням того, що [PERSON] та [PERSON] є одна і таж особа є витяг з свідоцтва про її народження, витяг з свідоцтва про її смерть. Тому заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-20 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заявник звернувся до суду та просить визнати [PERSON], [INFO], безвісно відсутньою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є матірю неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який знаходиться на державному утриманні в Бердичівській спеціалізованій школі інтернат для дітей сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, визнання безвісно відсутньою [PERSON] необхідно для встановлення юридично-правового статусу її неповнолітньої дитини. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування заяву підтримала та надала письмові пояснення [PERSON], прокурор заяву підтримав та просить задовольнити. Суд, вислухавши учасників процесу дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Згідно ст..43 ЦК України фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року. Судом встановлено що відповідно до повідомлення СГІРФО Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області, (а.с. 7) та відповідно до письмових пояснень [PERSON], та [PERSON], [PERSON] тимчасово проживала за адресою: [INFO] і по вул.. Боброва 5 м. Новоград-Волинський, однак виїхала у невідомому напрямку і останній раз її бачили у 2005 році. .(а.с. 8.9) Згідно інформації Новоград-Волинського МВ УМВС в Житомирській області місце перебування її не встановлено. (а.с.10), та відповідно до письмових пояснень [PERSON] останній раз її бачили в 2009 році. Отже, враховуючи вищевикладене, а також те, що встановити день та місяць одержання відомостей перебування [PERSON] неможливо, тому суд приходить до висновку що початок її безвісті відсутньою вважати дату з 1 січня 2010 року. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутньою. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-20 00:00:00

Позивачка звернулася до Яготинського районного суду з позовною заявою до Черняхівської сільської ради, третя особа Головне Управління юстиції про изнання права власності на земельну ділянку, в котрій зазначено, що 24 квітня 2011 року помер чоловік позивачки - [PERSON] Михайллвич. Після його смерті відкрилась спадщина. Спадкоємцями першої черги за законом є позивачка та двоє її синів - [PERSON] і [PERSON]. У визначений законодавством шестимісячний термін позивачка звернулася до нотаріальної контори з заяваю про прийняття спадщини. [PERSON] і [PERSON] відмовилися від спадкового майна на користь позивачки. 31 жовтня 2011 року позивачка отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину квартири [ADDRESS] та 01 грудня 2011 року зареєструвала право власності в Комунальному підприємстві Київське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на обєкти нерухомого майна і 31 жовтня 2011 року отримала Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину жилого будинку з відповідними надвірними будівлями та спорудами, а саме: веранда під літерою "А", убиральня під літерою "Б", огорожа під літерою "І", ворота з хвірткою під літерою "2" по вул. Польова 19 в с.Черняхівка Яготинського району Київської області та 14 грудня 2011 року зареєструвала право власності в Комунальному підприємстві Київської області "Яготинське бюро технічної інвентаризації". Крім того, згідно державного акту на право власності на землю серії ІV - КВ № 037161 від 22 квітня 2003 року, виданого на підставі рішення Черняхівської сільської ради народних депутатів від 27.12.2001 року № 214-в-24-ХХІІІ., померлому належала земельна ділянка площею 2,28 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Черняхівської сільської ради Яготинськеого райолну Київської області. Але постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 10 січня 2012 року, нотаріальна контора відмовила позивачці у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на цю земельну ділянку, в звязку з відсутністю Витягу з поземельної книги на вказану земельну ділянку. Враховуючи викладене, позивачка просила визнати право власності на спадкове майно. В судове засідання позивачка не зявилася, звернулася з заявою про розгляд справи у її відсутність, підтримала вимоги позову. Відповідач в судове засіданні не зявився, звернувся з заявою про розгляд спарви у його відсутність, визнавши вимоги позову. Перевіривши матеріали справи, роз'яснивши сторонам процесуальні наслідки визнання позову, враховуючи, що відповідач позов визнав, та визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи, інтереси інших осіб, суд вважає, що визнання відповідачем позову може бути прийнято судом, а позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-20 00:00:00

На підставі договору фінансового лізингу № 120195029 від 4 грудня 2010 року ПАТ «Лізинг інформаційних технологій» надав [PERSON] в оренду на умовах фінансового лізингу обладнання на загальну суму 7420 грн. Відповідно до умов договору позичальник сплачує платежі відповідно до умов обраного пакету. Посилаючись на те, що у відповідача перед позивачем склалася заборгованість за договором лізингу, а [PERSON] добровільно відмовляються погасити борг, позивач звернувся в суд із позовом і просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за невиконання договірних зобовязань в розмірі 14 854 грн. 84 коп. Відповідачка в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, хоч про час та день розгляду справи повідомлялась належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до умов договору фінансового лізингу відповідачка взяла на себе зобовязання здійснювати платежі позичальнику щомісяця рівними частинами. [PERSON] зобовязання по договору фінансового лізингу належним чином не виконує, що призвело до утворення заборгованості. Згідно довідки-розрахунку заборгованість [PERSON] станом на 1 січня 2012 року становить 14854 грн. 84 коп. Таким чином, відповідно до ст.ст. 526, 626-629, 631 ЦК України із [PERSON] на користь позивача слід стягнути борг в сумі 14854 грн. 84 коп., а також відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати в сумі 214 грн. 60 коп., а всього15069 грн. 44 коп. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 626-629, 631 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулась із позовом до [PERSON], в якому просить стягувати з нього аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно на утримання дочки [PERSON], 22.03.2009 року народженя та [PERSON], 08.07.2010 року, але не менше, 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ними повноліття. В позові зазначила, що з відповідачем зареєстрували шлюб 21.08.2008 року. Від спільного проживання сторони мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Фактично діти пербувають тільки на її вихованню та утриманню. Менша дочка [PERSON] із групи ризику (часто хворіє). Відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати своїх дітей. В даний час вона пербуває у відпустці по догляду за дітьми до трьох років, а тому самостійно утримувати двох дітей для неї дуже складно. У звязку із цим просить позовні вимоги задовольнити. Позивачка в судове засідання не зявилася. До суду подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився. До суду подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із таких підстав: в судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21.08.2008 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції. Від спільного проживання сторони мають дочку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що доводиться копіями свідоцтв про народження дітей. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач є практично здоровим періодично працює, однак коштів у добровільному порядку на утримання дітей не надає. Поданою заявою відповідача доводиться, що він не заперечує щодо задоволення позову. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Тому виходячи із викладеного, суд вважає, що позов слід задовольнити та стягувати із відповідача в користь позивачки аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку щомісячно на утримання дочки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. На підставі ст.ст. 180,182,183 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-20 00:00:00

[PERSON] звернулася із позовом до суду в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 06.03.2007 року виконавчим комітетом Серафинецької сільської ради Городенківського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 2. В позові вказала, що за час спільного проживання в них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO]. З відповідачем вони втратили взаєморозуміння та повагу, через те, що він не утримує сімю, не займається вихованням дітей, не цікавиться їхнім життям, відмовляється працювати та заробляти гроші. Сімя фактично живе за рахунок соціальної допомоги отриманої на дітей. Вони мають на утриманні сина інваліда дитинства, проте відповідач відмовляється їй допомагати доглядати за сином. З цих підстав у них часто виникають конфлікти , під час яких відповідач ображає її, принижує її гідність. За таких умов їхнє проживання стало нестерпним. Відповідач всі побутові проблеми переклав на неї, ніде не працює та відмовляється працевлаштуватися, не дбає про добробут сімї, що змусило її з дітьми піти від нього. Протягом останніх 6 місяців вони проживають окремо, а тому в даний час вони не мають наміру відновлювати їхні стосунки. На розірванні шлюбу наполягає, просить терміну для примирення не надавати. В судове засідання позивачка не зявилася. До суду подала заяву, в якій просить розглядати у її відсутності. На розірванні шлюбу наполягає, просить терміну на примирення не надавати. Відповідач в судове засідання не зявився. Проте належно повідомлений, що доводиться повідомленнями від 06.02.2012 року та від 21.02.2012 року. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із таких підстав: в судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06.03.2007 року в Серафинецькій сільській раді Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис №2, що доводиться свідоцтвом про реєстрацію шлюбу. Від спільного проживання сторони мають двоє дітей: син [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], які проживають із позивачкою перебувають на її утриманні та вихованні. Протягом 6 місяців сторони спільно не проживають, не ведуть спільно господарство, не виховують дітей. Позивачка та відповідач живуть своїм життям і мають коло друзів свого спілкування. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає, миритися з відповідачем не бажає. Подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Відповідач байдуже відноситься щодо збереження сімї, а тому їх шлюб існує формально. А тому їх шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 110,112, Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-20 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, відкласти складання повного рішення на пять днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу, встановленого законом. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, просив стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 400 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню частково, оскільки відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також при наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Зі свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] вбачається, що сторони є його батьками. Представником відповідача не оспорювалися факти проживання з позивачкою дитини та перебування сина на утриманні [PERSON] Також, сторонами не оспорювалося, що матеріальна допомога на дитину, яка надається з боку відповідача має нерегулярний, мінливий характер. Зокрема, ним були надані кошти на утримання дитини влітку 2011 року 900 грн., у листопаді грудні 2011 року по 1\~000 грн. та у січні 2012 року 900 грн., що на думку суду підтверджує ствердження позивачки про можливість у відповідача надання матеріальної допомоги більш, ніж 400 грн., запропонованих у запереченнях, наданих у судовому засіданні. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання дитини-інваліда, суд враховує обставини, визначені у ст. 182 СК України, а також обставини справи щодо матеріального становища сторін та дитини, потреби дитини, сімейний стан сторін, можливість батька надавати матеріальну допомогу та вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 900 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: partial