Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-05 00:00:00

Позивач АТ [PERSON] Авальв особі Одеської обласної дирекції АТ [PERSON] Авальзвернувся з позовом до суду про стягнення з відповідачів [PERSON] та [PERSON] кредитної заборгованості у розмірі 1 258 762,97 грн. за Кредитним договором № 014/0018/82/89040 від 11 березня 2008 року та витрат по сплаті державного мита у сумі 1700, 00 грн. та ІТЗ в розмірі 120 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутністю до суду не надходило. Згідно ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідачів, повідомлених належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Зі згоди представника позивача на підставі ст.224 ЦПК України суд розглядає справу з винесенням заочного рішення. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 11 березня 2008 року між позивачем АТ [PERSON] Авальта відповідачем [PERSON] був укладений Кредитний договір № 014/0018/82/89040 про надання кредиту у сумі 96492,00 доларів США на строк по 11 березня 2018 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, погашенням кредиту та сплатою відсотків за кредитом щомісячно згідно Графіку погашення кредиту. Відповідно до умов укладеного договору, Кредитний договір складається з Умов надання банківських послуг, Графіку надання кредиту та Графіку погашення кредиту (Додаток №1 до Кредитного договору). Проте відповідач [PERSON] на порушення умов кредитного договору своєчасно й у повному обсязі не погашав кредит та не сплачував відсотки за користування коштами. Згідно п. п. 3.13, 7.1, 9.2, 9.3 умов кредитного договору до обовязків відповідача (позичальника) було покладено щомісячне до 11-го числа кожного місяця часткове повернення кредиту та щомісячна до 11го числа кожного місяця сплата відсотків за фактичне використання кредитних коштів. У випадку невиконання зобовязань за договором, відповідач (позичальник) за вимогою банку повинен протягом 30 календарних днів з моменту надіслання Позивачем (кредитором) відповідного листа-повідомлення здійснити повернення кредиту, процентів та інших платежів, що визначені Кредитним договором. Згідно п. 16.3. Кредитного договору, за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим Договором, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 1 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. У якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № 014/0018/82/89040 від 11.03.2008 року, між Позивачем та [PERSON] було укладено нотаріально посвідчений Договір іпотеки від 11.03.2008 року, відповідно до якого Позивачу надано земельну ділянку, площею 0,060 га, що розташована за адресою: Одеська обл., Овідіопольський р-н, с. Санжійка, вул. Перемоги, 5-б. Відповідно Договору застави Іпотекодавець [PERSON], що є майновим поручителем Боржника, несе відповідальність перед Іпотекодержателем (Позивачем) у розмірі заставленого майна. Згідно зі ст. 589 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави та задовольнити у повному обсязі свою вимогу, визначену на момент фактичного задоволення, включаючи сплату основного боргу за Кредитним договором, нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки, відшкодування збитків, спричинених порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставного майна, а також витрат, які понесені у звязку з предявленою вимогою. За положенням ч. 1 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлене договором або законом, та за ч. 2 цієї статті Кодексу заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк, якщо інше не встановлене договором або законом. Позивачем направлено претензію щодо погашення боргу 07.04.2010 року, копія претензії приєднано до матеріалів справи. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, наданого Позивачем станом на 11.05.2011 року борг Відповідачів перед Позивачем за кредитним договором № 014/0018/82/89040 від 11.03.2008 року складає 113\~925,62 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ на 11.05.2011 р. (1,00 дол. США дорівнює 7,9684 грн.) складає 1258762,97 (один мільйон двісті п'ятдесят вісім тисяч сімсот шістдесят дві) грн. 97 коп., але не в тому розмірі, що вказав представник позивача в позові, а у розмірі 908\~043,95, виходячи з наступного розрахунку: - заборгованість за кредитом 96 321,75 дол. США, складає 767 530,23 грн. ; - заборгованість за відсотками 15 366,13 дол. США, складає 122 443,47 грн.; - пеня за прострочення відсотків по кредиту 2\~267,74 дол. США, складає 18\~070,25 грн. за 1 рік, як це передбачено п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, а саме за період з 20.05.2009 року по 11.05.2010 року; На момент розгляду справи доказів погашення кредиту та сплати відсотків, пені у суду не має. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення всієї суми заборгованості частково обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст.1050 ЦК України. Пунктом 1 ст.1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено зобовязання позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, відповідно до ч.3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. За ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачем кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті державного мита у розмірі 1700,00 грн., витрати на ІТЗ судового процесу у розмірі 120 грн. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності часткового задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial