Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-28 00:00:00

Акціонерне товариство холдингова компанія «Київміськбуд» звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що у 2001 році АТ ХК «Київміськбуд» з метою поліпшення житлових умов дозволила працівнику [PERSON] проінвестувати квартиру № 59 в житловому будинку № 39 по проспекту Лісовому у м. Києві та надала Відповідачу безвідсотковий кредит. 18.07.2001 року між Позивачем та Відповідачем було укладено кредитну угоду, відповідно до умов якої Позивач надав Відповідачу безвідсоткову позику у сумі 76 974 (сімдесят шість тисяч дев'ятсот сімдесят чотири) грн. 70 коп. для придбання житла. Згідно із Кредитною угодою, Відповідач узяв на себе зобов'язання повернути позику до 01.08.2011 року. У зв'язку із звільненням [PERSON] за власним бажанням та неможливістю повернення ним на день звільнення частини несплаченої позики у сумі 31 490 (тридцять одна тисяча чотириста дев'яносто) грн. 33 коп. 14.08.2007 року між Позивачем та Відповідачем укладено Додаткову угоду до Кредитної угоди від 18.07.2001 року, згідно якої її сторони домовились про розстрочення погашення позики на умовах та у порядку, передбаченому цією Угодою. Відповідно до Додаткової угоди від 14.08.2007 року, Відповідач прийняв на себе ряд зобов'язань, а саме: не пізніше одного місяця з дня звільнення укласти з Компанією нотаріально посвідчений іпотечний договір, згідно з яким передати Компанії в іпотеку квартиру № 39 за адресою: проспект Лісовий, будинок № 5 у м. Києві, яку він прибав на підставі Договору купівлі-продажу від 31.03.3005 року № 2240; не відчужувати у будь-який спосіб квартиру, що передається в іпотеку, а також терміново замовити у відповідних інстанціях та надати під час укладення іпотечного договору довідку-характеристику на квартиру, довідку форми 3, видану ЖЕУ, що обслуговує будинок № 5 по проспекту Лісовому у м. Києві. Крім того, пунктом 5 Додаткової угоди визначено, що розстрочення позики відповідно до пункту 1 цієї угоди можливе тільки при умові виконання Працівником пунктів 2, 3, 4 даної угоди. У протилежному випадку Компанія має право стягнути всю суму непогашеної позики. Відповідач вимоги пунктів 2,3 та 4 Додаткової угоди від 14.08.2007 року до Кредитної угоди від 18.07.2001 року не виконав, тому у Позивача виникло право звернутися до Відповідача із позовом. Відповідач частково оплатив суму боргу у сумі 4 500 (чотири тисячі п'ятсот) грн. 00 коп., проте до цього часу непогашеною залишається заборгованість у розмірі 26 990 (двадцять шість тисяч дев'ятсот дев'яносто) грн. 33 коп. З метою досудового врегулювання спору. Позивач звертався листом від 18.02.2009 року № 750/0/2-09 до Відповідача з проханням термінового погашення вищезазначеної суми заборгованості. Станом на липень 2011 року Відповідач не виконує умови Кредитної угоди від 18.07.2001 року та Додаткової угоди від 14.08.2007 року, чим порушує законні права Позивача. В судовому засіданні представник Позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши представника Позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що у 2001 році АТ ХК «Київміськбуд» з метою поліпшення житлових умов дозволила працівнику [PERSON] про інвестувати квартиру № 59 в житловому будинку № 39 по проспекту Лісовому у м. Києві та надала Відповідачу безвідсотковий кредит. 18.07.2001 року між Позивачем та Відповідачем було укладено кредитну угоду, відповідно до умов якої Позивач надав Відповідачу безвідсоткову позику у сумі 76 974 (сімдесят шість тисяч дев'ятсот сімдесят чотири) грн. 70 коп. для придбання житла. Згідно із Кредитною угодою, Відповідач узяв на себе зобов'язання повернути позику до 01.08.2011 року. У зв'язку із звільненням [PERSON] за власним бажанням та неможливістю повернення ним на день звільнення частини несплаченої позики у сумі 31 490 (тридцять одна тисяча чотириста дев'яносто) грн. 33 коп., 14.08.2007 року між Позивачем та Відповідачем укладено Додаткову угоду до Кредитної угоди від 18.07.2001 року, згідно якої її сторони домовились про розстрочення погашення позики на умовах та у порядку передбаченому цією Угодою. Відповідно до Додаткової угоди від 14.08.2007 року, Відповідач прийняв на себе ряд зобов'язань, а саме: не пізніше одного місяця з дня звільнення укласти з Компанією нотаріально посвідчений іпотечний договір, згідно з яким передати Компанії в іпотеку квартиру № 39 за адресою: проспект Лісовий, будинок № 5 у м. Києві, яку він придбав на підставі Договору купівлі-продажу від 31.03.3005 року № 2240; не відчужувати у будь-який спосіб квартиру, що передається в іпотеку, а також терміново замовити у- відповідних інстанціях та надати під час укладення іпотечного договору довідку-характеристику на квартиру, довідку форми 3, видану ЖЕУ, що обслуговує будинок №5 по проспекту Лісовому у м. Києві. Крім того, пунктом 5 Додаткової угоди визначено, що розстрочення відповідно до пункту 1 цієї угоди можливе тільки при умові виконання Працівником пунктів 2, 3, 4 даної угоди. У протилежному випадку Компанія має право стягнути всю суму непогашеної позики. Відповідач вимоги пунктів 2, 3 та 4 Додаткової угоди від 14.08.2007 року Кредитної угоди від 18.07.2001 року не виконав, тому у Позивача виникле звернутися до Відповідача із позовом. Відповідач частково оплатив суму боргу у сумі 4 500 (чотири тисячі п'ятсот) грн. 00 коп., проте до цього часу непогашеною залишається заборгованість у розмірі 26 990 (двадцять шість тисяч дев'ятсот дев'яносто ) грн. 33 коп. З метою досудового врегулювання спору, Позивач звертався листом від 18.02.2009 року № 750/0/2-09 до Відповідача з проханням термінового погашення вищезазначеної суми заборгованості. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог нього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Нормами ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати покладено на Відповідача. На підставі ст.ст. 526, 612 ЦК України та

Outcome: approved