Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог [PERSON] про усунення перешкод в користуванні належною на праві власності квартирою. Позовні вимоги мотивує тим, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 11 січня 2000 року йому та членам його сім,ї [PERSON] належить на праві власності однокімнатна квартира [ADDRESS], житлова площа якої становить 13.50 м. кв., загальна площа 31.50 м. кв. У травні 2004 року [PERSON] звернулася до дружини позивача [PERSON] по питанню оренди належної йому на праві власності квартири, оскільки він з дружиною проживали у придбаному іншому будинку, а квартира на той час пустувала. У квартирі залишались їх речі, які знаходяться і по нині. В тому числі і документи на квартиру. Мешкаючи в квартирі, відповідачка, без відома позивача та його дружини, самовільно провела часткове переобладнання в квартирі, а в грудні 2008 року звернулася до Баришівського районного суду з позовом про визнання дійсною угоду купівлі-продажу квартири та визнання права власності на нерухоме майно на зазначену квартиру. Суд задовольнив її позовні вимоги. Однак колегією суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 14.05.2009 року рішення місцевого суду від 27.01.2009 року скасовано та постановлено нове рішення, яким у позові [PERSON] відмовлено. Після набрання чинності рішення Апеляційного суду від 14.05.2009 року позивач неодноразово звертався до відповідачки [PERSON] з проханням виселитись з квартири у добровільному порядку, оскільки у нього виникла потреба переселитися в квартиру, однак вона не реагує та почала уникати будь-яких зустрічей та контактів. Просить суд постановити рішення, яким зобов,язати відповідачку усунути перешкоди в користуванні належною [PERSON] квартирою №3 в будинку №1 по вул. Гагаріна в селі Волошинівка Баришівського району Київської області шляхом виселення з квартири. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені до суду позовні вимоги та пояснив суду, що ніякої угоди з [PERSON] про продаж ним квартири [ADDRESS] не складав, гроші у неї в сумі одна тисяча доларів не брав за квартиру і не писав розписну про отримання у неї зазначеної суми коштів та не ставив свого підпису у розписці. Згоди їй на якісь переобладнання в квартирі він відповідачці не давав. Їй було дозволено проживати в квартирі і сплачувати комунальні послуги. За проживання в квартирі гроші не платила. Позивач наполягає на тому, щоб відповідачка виселилась із його квартири. Представник позивача [PERSON] підтримав заявлені до суду позовні вимоги позивачем, та пояснив суду, що з відповідачкою у травні 2004 року був укладений усний договір оренди квартири, яка належить [PERSON] У грудні 2009 року відповідачка звернулась до суду з позовом про визнання дійсною угоду купівлі-продажу та визнання права власності на нерухоме майно. Місцевий суд задовольнив позов, а апеляційний суд скасував рішення місцевого суду. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що в 2004 році вона домовилась з [PERSON] про купівлю квартири і передала одну тисячу доларів США. У 2005 році вона декілька разів приїздила до [PERSON] з проханням продати квартиру. [PERSON] самовільно біля квартири побудувала огорожу, поставила туалет на вулиці з цегли, підвела газ, зробила дах на веранді. Згоду на це позивач [PERSON] їй не давав. [PERSON] зареєстрована в [INFO]. Там в с. Борщів вона в 2004 році продала житловий будинок, який належав їй на праві приватної власності і гроші за будинок віддала позивачу. Розписку про отримання позивачем грошей вона не писала і хто її писав не може пояснити суду. Вона лише була присутня при складанні розписки. Відмовляється виселитись з квартири, так як вкладала в неї свої кошти. Не заперечує ту обставину, що квартира належить не їй , а позивачу. Верховний суд відмовив їй в задоволенні касаційної скарги по скасуванню рішення апеляційного суду від 14.05.2009 року. Третя особа по справі, яка не заявляє самостійних вимог - [PERSON] пояснила суду, що восени 2004 року до неї звернулася [PERSON], з проханням пустити її на квартиру пожити. Перший місяць вона дала їй 50 грн., а потім сказала, що буде сама сплачувати комунальні послуги. За купівлю-продаж квартири мови взагалі не було, так як квартира належить чоловіку. Відповідачка не давала, а ні їй, а ні її чоловіку одну тисячу доларів США за квартиру і відповідно вони їй ніяку розписку стосовно продажу квартири не писали. Вони їй не віддавали документи на квартиру. [PERSON] самовільно перекрила веранду в квартирі поставила паркан біля квартири та туалет і не допускає їх у квартиру. Представник позивачки [PERSON] до пояснень [PERSON] не виявив бажання, щось додати. Свідок по справі [PERSON] пояснила суду, що їй відомі обставини продажу квартири, що мовляв [PERSON] віддала позивачу 500 доларів США, коли точно не пам,ятає, а другу частину 5 серпня 6 років тому, але при яких обставинах суду не пояснила. Свідок вважає себе зацікавленою особою по справі. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідачку, її представника, третю особу, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлений позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення. Судом встановлено, що у травні 2004 року між відповідачкою [PERSON] та позивачем [PERSON] був укладений усний договір оренди квартири [ADDRESS], житлова площа якої становить 13.50 м. кв., загальна площа 31.50 м. кв. і яка належить на праві власності позивачу [PERSON] Відповідачка на свій розсуд без згоди позивача зробила деякі переобладнання в квартирі і відмовляється в добровільному порядку виселитись з квартири. ЇЇ намагання в судовому порядку закріпити за собою право на квартиру не дали позитивного результату. Суд критично ставиться до показів свідка [PERSON] та не приймає їх до уваги. Зазначені покази є не конкретними, мають розбіжності з показами відповідачки. І як зазначила сама [PERSON] вона є заінтересованою особою на боці відповідачки. Встановлені судом обставини підтверджуються : -Ксерокопією паспорта позивача [PERSON], -Ксерокопією свідоцтва про право власності на житло від 11.01.2000 року, -Ксерокопією технічного паспорта на квартиру №3 по вул. Гагаріна в с. Волошинівка Баришівського району Київської області, -Ксерокопією довідки БТІ із якої вбачається, що в квартирі №3 по вул. Гагаріна в с. Волошинівка Баришівського району Київської області, яка належить [PERSON] виявлено самовільну добудову до квартири та проведення переобладнання в квартирі, -Довідкою форми №3 Волошинівської сільської ради №688 від 21.10.2010 року про те, що особовий рахунок на квартиру №3 по вул. Гагаріна в с. Волошинівка Баришівського району Київської області значиться за [PERSON], -Ксерокопією рішення колегії суддів судової палати апеляційного суду Київської області від 14.05.2009 року про скасування рішення Баришівського районного суду Київської області від 27.01.2009 року з постановленням нового рішення яким у позові [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання дійсною угоду купівлі-продажу та визнання права власності на нерухоме майно відмовлено, -іншими матеріалами справи. Суд вважає, що відповідачка [PERSON] проживає в [INFO] не на законних підставах і не виконує вимоги позивача про звільнення його квартири, а тому за таких обставин позов підлягає до задоволення, так як у відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Outcome: approved