Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-18 00:00:00

21 березня 2011 року представник позивача ПАТ «Метабанк» звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в солідарному порядку. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27 вересня 2007 року між ним та [PERSON] було укладено кредитний договір, згідно якого банк надав відповідачу кредит у сумі 25000 гривень, строком на 36 місяців із відсотковою ставкою 29,0 %. Відповідно до умов договору відповідач [PERSON] (далі Відповідач 1) зобовязався повертати частинами отриманий кредит, сплачувати нараховані відсотки. Однак Відповідач 1 порушив терміни повернення кредиту та нарахованих процентів, в звязку з чим станом на 14 лютого 2011 року утворилася заборгованість по основній сумі кредиту в розмірі 17698,50 грн., заборгованість за поточними відсотками в сумі 5398,40 грн. Крім цього згідно з договором передбачено, що за порушення строків повернення кредиту Банк застосовує до боржника штрафні санкції у вигляді пені, яка становить 18882,68 грн. та штраф в розмірі 3000 грн. В якості забезпечення виконання кредитних зобовязань 27.09.2007 року між Банком та відповідачем [PERSON] (далі Відповідач 2), був укладений договір поруки, відповідно до якого Відповідач 2 взяв на себе зобовязання відповідати по зобовязанням Відповідача 1. Також 27.09.2007 року між Банком та [PERSON] (далі Відповідач 3) в якості забезпечення виконання зобовязання Відповідача 1 по кредитному договору, був укладений договір поруки, відповідно до якого Відповідач 3 взяв на себе зобовязання відповідати по зобовязанням Відповідача 1. Посилаючись на те, що відповідачі порушили умови кредитного договору, а саме виконували свої зобовязання неналежним чином, що надало право банку вимагати від відповідачів стягнення існуючої станом на 14.02.2011 року простроченої заборгованості по кредитному договору в сумі 44979.85 гривень в солідарному порядку, представник позивача просив позов задовольнити В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, підтвердив обставини, які викладені в позовні заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, суду пояснила, що не заперечує проти стягнення з нього простроченого кредиту в розмірі 17698,50 та відсотків в розмірі 5398,40 грн., але заперечує проти стягнення з нього пені та штрафу, оскільки вважає їх необґрунтованими, при цьому просив застосувати строк позовної давності в один рік. Відповідач [PERSON] також заперечував проти задоволення позовних вимог в цій частині. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Оскільки матеріали справи містять всі необхідні відомості про права та взаємовідносини сторін, тому суд вважав можливим розглядати справу без участі відповідача [PERSON] Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. В судовому засіданні було встановлено, що 27 вересня 2007 року між Акцонерним банком «Металург», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Метабанк» і [PERSON] був укладений кредитний договір № 620200538316А, згідно якого [PERSON] отримав кредит в сумі 25 000 грн. на строк 36 місяців по 27.09.2010 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом 29 відсотків річних. В якості забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] по кредитному договору був укладений договір поруки № 9202005383101 від 27 вересня 2007 року, відповідно до якого [PERSON] на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання відповідати по зобов'язанням [PERSON], які виникають з умов кредитного договору у повному обсязі цих зобов'язань. В якості забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] по кредитному договору був укладений договір поруки № 9202005383102 від 27.09.2007 року, відповідно до якого [PERSON] на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання відповідати по зобов'язанням [PERSON], які виникають з умов кредитного договору у повному обсязі цих зобов'язань. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до положень статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема п. 3 - сплата неустойки. Такі наслідки передбачені і пунктом 6.4 кредитного договору, а саме за прострочення виконання будь-яких грошових зобовязань за кредитним договором позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,5 процентів від суми простроченого платежу за кожен календарний день прострочення. Сплата пені не звільняє позичальника від виконання простроченого зобовязання. Крім цього у разі порушення умов кредитного договору позичальник сплачує позивачу штраф за кожний факт такого порушення у розмірі 5% від суми кредиту, визначеного у п.1.1. кредитного договору. В судовому засіданні підтвердилася та обставина, що позивачем умови кредитного договору були виконані в повному обсязі. В свою чергу Відповідач 1 порушив умови кредитного договору, щодо своєчасності сплати кредитних платежів і заборгованість його станом на 14 лютого 2011 року становить 44979,58 грн., в тому числі: заборгованість по основній сумі кредиту в розмірі 17\~698,50 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 5398,40 грн., пеня, в сумі 18882,68 грн., штраф 3\~000 грн. Дана обставина підтверджується розрахунками, наданими позивачем, доказів які б спростовували її суду не надано. Але, згідно ст.. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом встановлюється спеціальна позовна давність. Так позовна давність в один рік застосовується зокрема до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст..267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Таким чином, враховуючи заяву відповідача [PERSON] суд вважає за необхідне застосувати до вимог про стягнення пені та штрафу річний строк позовної давності. При цьому суд бере до уваги, що з позовом про стягнення кредитної заборгованості позивач звернувся до суду 21 березня 2011року, таким чином початок перебігу строку позовної давності суд вважає 21 березня 2010 року. Згідно розрахунку кредитної заборгованості позивачем нараховуються відсотки та штрафні санкції за порушення умов кредитного договору до 30 грудня 2010 року. Таким чином враховуючи річний строк позовної давності, період за який суд вважає за необхідне стягнути штрафні санкції становить з 21 березня 2010 року по 30 грудня 2010 року та розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача [PERSON] становить 11 370,43 гривень, розмір штрафу, який підлягає стягненню з відповідача становить 875 гривень. Суд не може взяти до уваги заперечення відповідача [PERSON] стосовно того, що кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків або не вжив заходів щодо їх зменшення, оскільки вказані обставини не підтвердилися жодними доказами. Що стосується посилання відповідача [PERSON] на ст.. 551 ЦК України, то суду також не були надані докази, які б свідчили про наявність обставин , які мають істотне значення для зменшення розміру неустойки. Враховуючи викладене, оскільки в судовому засіданні підтвердився факт не належного виконання відповідачем [PERSON] кредитних зобовязань, то суд приходить до висновку, про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача кредитної заборгованості в розмірі 35\~342,33 гривень, яка складається з: прострочений кредит 17698,50 гривень, прострочені відсотки 5398,40 гривень, пеня - 11 370,43 гривень, штраф - 875 гривень. Що стосується стягнення кредитної заборгованості з відповідачів [PERSON] та [PERSON], то суд виходить з наступного. В якості забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] по кредитному договору був укладений договір поруки від 27.09.2007 року, відповідно до якого [PERSON] на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання відповідати по зобов'язанням [PERSON], які виникають з умов кредитного договору у повному обсязі цих зобов'язань. Також в якості забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] по кредитному договору був укладений договір поруки від 27.09.2007 року, відповідно до якого [PERSON] на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання відповідати по зобов'язанням [PERSON], які виникають з умов кредитного договору № 620200538316А від 27 вересня 2007 року у повному обсязі цих зобов'язань. Відповідно до договорів поруки сторони встановили, що у випадку невиконання або неналежного виконання Відповідачем -1 взятих на себе зобов'язань по кредитному договору, Відповідачі несуть солідарну відповідальність перед Банком в повному обсязі на всю суму заборгованості. Відповідно до статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. За змістом статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, відсотків, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Разом з тим суд не може погодитися з солідарним порядком стягнення заборгованості з відповідачів, оскільки у випадку укладення декількох договорів поруки на забезпечення виконання одного й того самого зобовязання поручителі не несуть солідарної відповідальності, оскільки відсутня їхня спільна порука. За таких обставин позивач має право предявити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору, але поручитель, який виконає зобовязання, не може висунути вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором. З урахування викладеного суд приходить до висновку про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованості по кредитному договору в розмірі 35\~342,33 гривень, а також стягнення солідарно такої ж суми з [PERSON] та [PERSON]. Згідно вимог ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. Таким чином з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути з кожного судовий збір в рівних частках та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду також в рівних частках з кожного, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог враховуючи процент задоволення позовних вимог -78%.

Outcome: partial