Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-25 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], [PERSON] про вселення, зобовязання зробити дії, визначення порядку користування жилим приміщенням, вказуючи, що їй на праві власності належить 3/8 частки квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину по заповіту від 12.10.2011 року. [PERSON] належить 1/8 частина квартири, а [PERSON] - Ѕ частина. Відповідачі перешкоджають їй проживати в спірній квартирі, відмовляються надати ключі, перешкоджають перевезти до квартири належне їй майно. Вона оплачує комунальні послуги, але не може користуватися квартирою. Просила усунути їй перешкоди у користуванні часткою квартири [ADDRESS], вселити її в зазначену квартиру, зобовязати відповідачів надати їй ключі від вхідних дверей спірної квартири та визначити порядок користування квартирою №6 по вул. Карла Лібкнехта, 5 у м. Бердянську. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, вказуючи, що позивачу роблять перешкоди у користуванні 3,8 часткою спірної квартири. [PERSON] позовні вимоги не визнав і пояснив суду, що він дійсно перешкоджає позивачу вселитися у спірну квартиру і надати ключі, оскільки одну кімнату займає він, а іншу [PERSON], шлюб з якою він розірвав. Не заперечував проти вселення позивача у випадку розділу квартири. [PERSON] проти задоволення позову заперечувала і пояснила суду, що квартира складається з двох кімнат, які є суміжними. Вона користується кімнатою №2 і не бажає, щоби через її кімнату проходили інші особи. Позивач забезпечена житлом. Вона не бажає надати позивачу ключі та можливості вселитися у квартиру. Заслухавши осіб, яке беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Стаття 317 ЦК України передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Стаття 150 ЖК України передбачає, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд; продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. За статтею 391 ЦК Україні власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.10.2011 року (а.с.2), витягу про державну реєстрацію прав (а.с.3) [PERSON] є власником 3/8 частини квартири [ADDRESS]. Із технічного паспорту на спірну квартиру видно, що крім позивача співвласниками квартири є [PERSON] (1/2 частка) та [PERSON] (1/8 частка) (а.с.4). Із пояснень відповідачів судом встановлено, що вони перешкоджають позивачу у користуванні спільною квартирою та заперечують надати їй ключі від вхідних дверей до неї, тому ці обставини згідно ст. 61 ч. 1 ЦПК України не підлягають доказуванню. Оскільки між співвласниками не досягнуто згоди про порядок володіння та користування квартирою, що є їх спільною частковою власністю, а відповідачі роблять перешкоди [PERSON] у користуванні 3/8 часткою квартири [ADDRESS], тому вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю, вселення, зобовязання видати ключі від вхідних дверей спірної квартири підлягають задоволенню. Згідно ч. 3 статті 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Зазначена норма матеріального права розповсюджується на спірні правовідносини щодо визначення порядку користування спірною квартирою між співвласниками. Із технічного паспорту на квартиру від 09.11.1994 року видно, що вона складається з кімнати №2 площею 16,9 кв. м., кімнати №3 площею 10,9 кв. м. (а.с.4). Житлова площа в квартирі складає 27,8 кв. м., тому на 3/8 частку позивача припадає 10,42 кв. м., на 1/8 частку [PERSON] припадає 3,47 кв. м., на Ѕ частку [PERSON] - 13,9 кв. м. Таким чином, виділ у користування позивача кімнати №3 неможливий, оскільки площа цієї кімнати складає 10,9 кв. м., що більше 0,48 кв. м. від її ідеальної частки, що суперечить ч. 3 ст. 358 ЦК України. Крім того, позивач заявила вимоги про визначення порядку користування спірною квартирою шляхом виділення їй кімнати, площею 10,9 кв. м., але не врахувала, що визначення порядку користування квартирою передбачає виділ у володіння та користування конкретної площі у квартирі кожному із її співвласників. Враховуючи загальну житлову площу квартири [ADDRESS] визначити порядок користування нею з виділенням її співвласникам площі, що відповідає ідеальній частці кожного неможливо. За таких обставин квартиру слід залишити у спільному користуванні співвласників.

Outcome: partial