Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-14 00:00:00

В жовтні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по сплаті за теплову енергію, посилаючись на те, що відповідач, мешкає в квартирі [ADDRESS] користуються тепловою енергією, яку постачає позивач, але за послуги не сплачує, внаслідок чого за період з 01.10. 2005 року по 01.09. 2011 року утворилася заборгованість в розмірі 7613 грн., 28 коп., яку в добровільному порядку відповідач не сплачує, тому позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути на його користь вказану суму заборгованості. Представник позивача в судовому засіданні уточнив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача заборгованість за користування тепловою енергію, яка утворилася у період з 01.10.2005р. по 01.11.2011рік в розмірі 6882,00грн., штрафні санкції в сумі 890,57 грн. та судові витрати, по підставам, вказаним в позовній заяві. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнали часткового, просили при розгляді справи застосувати строк позовної давності, в межах якої вони не заперечують проти стягнення суми заборгованості. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст. 67, 68 ЖК України, ст.17 „Правил користування приміщеннями житлових будинків та при будинковими територіями”, наймачі квартир зобов’язані щомісячно вносити плату за надані комунальні послуги із затверджених тарифів. Судом встановлено, що відповідач з 1988 року є наймачем квартири [ADDRESS], що вбачається з особистого рахунку № 2557. Відповідач користується послугами позивача, однак не в повному обсязі оплачує позивачу плату за надані послуги. Згідно наданого позивачем розрахунку, вбачається, що заборгованість по оплаті послуг по наданню теплової енергії виникла за період з 01.10.2005 р. по 01.11.2011 року та складає 6882 грн. 00 коп., та сума штрафних санкції нарахованих на суму боргу складає 890 грн., 57 коп., а всього сума боргу дорівнює 7772 грн., 57 коп. Отже, з наведених обставин, вбачається, що відповідач [PERSON], не належним чином виконує обов’язки, передбачені вказаними нормами ЖК України і Правилами, чим порушує право позивача, за захистом якого він звернувся до суду. Разом з тим, відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки. Відповідно до ст.267 ЦК України закінчення позовної давності, про застосування якої заявлено стороною в спорі, є підставою для відмови в позові. Якщо суд визнає поважними причини пропуску позовної давності, порушене право підлягає захисту. Позивач і його представник не привели належних доказів того, що строк позовної давності пропущений з поважних причин. Тому суд застосовує позовну давність і вважає, що позов слід задовольнити частково. Оскільки судом у серпні 2011 року було видано судовий наказ про стягнення з [PERSON], заборгованості за теплову енергію, то строк позовної давності суд враховує з моменту надходження до суду заяви про видачу судового наказу, а саме з 01.08.2011 року, тому підлягає стягненню з відповідача заборгованість за теплову енергію за три останні роки, а саме за період з 01.08.2008 року по 01.11.2011 року в розмірі 4 921 грн., 01 коп. Законом України від 24.06.2004, № 1875-IV "Про житлово-комунальні послуги" визначені основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки. П. 10 ч. 3 ст. 20 цього Закону передбачено обов’язок споживача у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплатити пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Цим законом не передбачено нарахування індексу інфляції. 13.11.1996 було прийнято Закону України "Про тимчасову заборону стягнення з громадян України пені за несвоєчасне внесення плати за житлово-комунальні послуги" № 486/96-ВР, яким тимчасово заборонялося нараховувати по розрахунках з 1 жовтня 1996 року та стягувати з громадян України пеню за несвоєчасне внесення квартирної плати та за житлово-комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична енергія, теплова енергія, водовідведення, утримання і експлуатація житла та прибудинкових територій, сміттєзбирання, ліфтове господарство). Законом України від 17.12.2010, № 2795-VI "Про внесення зміни до статті 2 Закону України "Про тимчасову заборону стягнення з громадян України пені за несвоєчасне внесення плати за житлово-комунальні послуги"" встановлено, що дія Закону № 486/96-ВР від 13.11.1996 року припиняється 1 січня 2011 року, нарахування та стягнення пені за несвоєчасне внесення плати за житлово-комунальні послуги здійснюються на суму заборгованості, яка утворилася з 1 січня 2011 року". З урахуванням наведеного, суд вважає, що нарахування пені за вказаний період, а також індексу інфляції є безпідставним, через що відмовляє в задоволені цієї частини позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК, в зв’язку з задоволенням позову, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати понесені ним по сплаті витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30грн., та на користь держави 214грн. 60 коп. - судовий збір.

Outcome: partial