Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з \~позовом до Рахівської державної нотаріальної контори Закарпатської області \~про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на майно. Із позовної заяви вбачається, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію АМ № 459040, виданого 20.06.1981 року МРЕО Хустського РВВС Закарпатської області, легковий автомобіль марки М-21 «Волга», номерний знак серії 5595 ЗАЛ належав на праві приватної власності [PERSON], який мешкав у смт. Великому Бичкові, по вул. Піонерській, буд.22, Рахівського району, Закарпатської області. У 2009 році між позивачем та \~[PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, за яким останній відчужив позивачу зазначений легковий автомобіль на умовах, визначених між ними, як сторонами договору. За станом здоровя продавець, [PERSON], не зміг зявитися до нотаріальної контори за місцем свого проживання та знаходження/реєстрації даного майна, у звязку із чим договір купівлі-продажу не було оформлено у відповідності до положень п.137 Розділу 14 «Посвідчення договорів про відчуження транспортних засобів, інших самохідних машин та механізмів»Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 року (із змінами станом на 23.03.2011 року, згідно якого посвідчення договорів про відчуження транспортних засобів, інших самохідних машин і механізмів, які підлягають державній реєстрації, провадиться нотаріусами за місцем їх державної реєстрації або за місцезнаходженням (місцем реєстрації) однієї із сторін правочину. Однак, як зазначає позивач, законодавець передбачає, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд у відповідності з ч.2 ст. 220 ЦК України \~може визнати такий договір дійсним. Враховуючи те, що вирішити дане питання в порядку досудового врегулювання спору на даний час не вдається, позивач вважав за необхідне звернутися до суду першої інстанції для вирішення його в судовому порядку, оскільки, легковий автомобіль знаходиться у його користуванні, експлуатації та володінні з часу укладення договору про його відчуження, вартість автомобіля у повному обсязі була відшкодована його власнику, тобто, відбулися всі обставини повного виконання договору відчуження майна. На даний час вирішити дане питання в порядку досудового врегулювання спору не вдається, оскільки, громадянин [PERSON] помер. Спадкоємців першої-третьої черг спадкоємців за законом в останнього не було, у звязку із чим відсутні будь-які майнові спори щодо даного майна. Посадовими особами Рахівського ВРЕР ВДАІ УМВС України в Закарпатській області листом за № 813 від 16.08.2011 року у перереєстрації даного транспортного засобу мені було відмовлено у звязку із відсутністю правових підстав для проведення такої процесуальної дії. Враховуючи наведені вище обставини, позивач вважав за необхідне та можливе звернутися до суду із заявою про визнання договору дійсним та визнання за ним права власності на дане рухоме майно. Відповідно до висновку-дослідження, складеного 13.09.2011 року приватним підприємцем [PERSON], ринкова вартість даного легкового автомобіля становить 2.832 (дві тисячі вісімсот тридцять дві) грн., що і становить ціну даного позову. Просив позов задовольнити, визнати дійсним договір купівлі-продажу легкового автомобіля марки М-21 «Волга», номерний знак серії 5595 ЗАЛ, на який 20.06.1981 року МРЕО Хустського РВВС Закарпатської області видано свідоцтво про реєстрацію АМ № 459040, укладений між \~[PERSON] та [PERSON] та визнати за ним, [PERSON], мешканцем с. Луг, буд.318, Рахівського району, Закарпатської області, право власності на легковий автомобіль марки М-21 «Волга», номерний знак серії 5595 ЗАЛ (свідоцтво про реєстрацію АМ № 459040, видане 20.06.1981 року МРЕО Хустського РВВС Закарпатської області). Судові витрати залишив за собою. Представник позивача, [PERSON], який в попередньому судовому засіданні діяв за угодою, надав до суду через його канцелярію заяву про розгляд даної справи у його відсутності, як представника позивача, в якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач, державний нотаріус Рахівської державної нотаріальної контори, [PERSON] \~в судовому засідання позовні вимоги визнала не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши відповідачку, дослідивши матеріали справи, суд приходить до \~наступного висновку. У ході судового розгляду справи та дослідження її матеріалів судом достовірно встановлено, що легковий автомобіль марки М-21 «Волга», номерний знак серії 5595 ЗАЛ належав на праві приватної власності гр-ну [PERSON], який мешкав у смт. Великому Бичкові, по вул. Піонерській, буд.22, Рахівського району, Закарпатської області, відповідно до свідоцтва про реєстрацію АМ № 459040, виданого 20.06.1981 року МРЕО Хустського РВВС Закарпатської області. Судом встановлено також факт який не спростовано сторонами про те, що у 2009 році між позивачем та гр-ном [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, за яким останній відчужив позивачу зазначений легковий автомобіль на умовах, визначених сторонами договору. Встановлено також обставини, згідно яких за станом здоровя продавець, [PERSON], не зміг зявитися до нотаріальної контори за місцем свого проживання та знаходження/реєстрації даного майна, у звязку із чим договір купівлі-продажу не було оформлено у відповідності до положень п.137 Розділу 14 «Посвідчення договорів про відчуження транспортних засобів, інших самохідних машин та механізмів»Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004 року (із змінами станом на 23.03.2011 року, згідно якого посвідчення договорів про відчуження транспортних засобів, інших самохідних машин і механізмів, які підлягають державній реєстрації, \~\~провадиться нотаріусами за місцем їх державної реєстрації або за місцезнаходженням (місцем реєстрації) однієї із сторін правочину. Разом з тим суд бере до уваги посилання позивача на те, що відповідно до положень ч.2 ст.220 ЦК України суд може визнати такий договір дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, і відбулося повне або часткове виконання договору. Задовольняючи позов суд виходить із того, що нотаріальне посвідчення цього договору в даний час не являється можливим, оскільки, гр-н [PERSON] помер. Спадкоємців першої-третьої черг спадкоємців за законом в останнього не має, у звязку із чим відсутні будь-які майнові спори щодо даного майна. Судом встановлено беззаперечний факт того, що легковий автомобіль з часу його відчуження власником по даний час знаходиться у користуванні, експлуатації та володінні позивача, вартість автомобіля у повному обсязі була відшкодована його власнику, тобто, відбулися всі обставини повного виконання договору відчуження майна. Враховуючи наведені вище обставини, суд вважаю за необхідне та можливе визнати дійсним договір купівлі-продажу легкового автомобіля марки М-21 «Волга», номерний знак серії 5595 ЗАЛ, на який 20.06.1981 року МРЕО Хустського РВВС Закарпатської області видано свідоцтво про реєстрацію АМ № 459040, укладений між мною, [PERSON] та [PERSON] та визнати за гр-ном [PERSON], мешканцем с. Луг, буд.318, Рахівського району, Закарпатської області, право власності на легковий автомобіль марки М-21 «Волга», номерний знак серії 5595 ЗАЛ (свідоцтво про реєстрацію АМ № 459040, видане 20.06.1981 року МРЕО Хустського РВВС Закарпатської області). Вирішуючи даний спір, суд керується положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 \~року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», згідно абзацу 3 п.13 якої при розгляді таких справ суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона \~ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України. Відповідно до положень частини 2 статті 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов \~договору, що підтверджується письмовими \~доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У \~цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Outcome: approved