overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на наступні обставини: з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 03.06.1995 р. 23.06.2011 р. рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька шлюб розірваний. Від шлюбу мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З травня 2009 р. шлюбні стосунки з відповідачем припинені. Відповідач перестав піклуватися дітьми і надавати їм матеріальну допомогу. Діти мешкають з позивачкою і перебувають на її утриманні. Донька перебуває на диспансерному обліку і є інвалідом дитинства. Інших дітей у відповідача немає, стягнення за виконавчими документами не проводяться. У зв’язку з викладеним, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з’явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги, наполягала на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти стягнення аліментів. Суд, дослідивши матеріали справи і інші докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 03.06.1995 р. по 05.07.2011 р. Згідно свідоцтва про народження, сторони мають від шлюбу дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов’язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про обов’язок відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, тому з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) відповідача на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. На підставі ст.ст.180, 182,183, 191 Сімейного кодексу України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-09 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, зацікавлена особа: Курахівська міська рада, посилаючись на наступні обставини. 24.01.2008 року помер її рідний брат –[PERSON]. 20.01.2011 року померла її мати –[PERSON]. Після їх смерті залишилось спадкове майно у м.Курахове Донецької області, яке повинно перейти у її власність. При зверненні до Курахівської державної нотаріальної контори для оформлення права на спадщину, їй було відмовлено у оформленні прав на майно, оскільки свідоцтво про народження її брата дуже старе, не має печатки і прізвище брата не має літери. Тому заявниця просила суд встановити факт, що [PERSON], померлий 24.01.2008 року, доводився [PERSON], померлій 20.01.2011 року, рідним сином. В судовому засіданні заявниця, підтримала заяву, дала пояснення, аналогічні викладеним в заяві, просила вимоги задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з’явився, був повідомлений про час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд заяви за їхньої відсутності та не заперечував проти задоволення заяви. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що померла [PERSON] мала двох дітей: [PERSON] та [PERSON], котрий в 2008 році помер. Суд, вислухавши заявницю, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини. Згідно свідоцтва про народження серії IV-ДВ №281779 від 25.12.1990 р. (повторно) батьками заявниці записані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження серії РМ №534764, батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] помер 24.01.2008 року, про що видане свідоцтво про смерть серії І-НО №279491. [PERSON] померла 20.01.2011 року, про що видане свідоцтво про смерть серії І-НО №518127. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено показаннями свідків, померла [PERSON] мала двох дітей: доньку –[PERSON], та сина –[PERSON]. Таким чином, суд прийшов до висновку, що померла 20.01.2011 року [PERSON] була матір’ю померлого 24.01.2008 року [PERSON]. Виходячи з викладеного, суд вважає необхідним задовольнити заяву [PERSON], зацікавлена особа: Курахівська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення. На підставі наведеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. 29.04.1990 р. між ним та відповідачкою був укладений шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини між ними припинені з лютого 2011 року. Спільне життя між ними не склалося з приводу розбіжностей в характері та поглядах на життя. Тому позивачка просила розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач підтримав вимоги позову, надав пояснення, аналогічні викладеним в позові. Наполягав на задоволенні позову. Після спливу строку на примирення, зазначив, що з відповідачкою не примирився, а тому наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила надати строк на примирення. Ухвалою Ворошиловського районного суду м.Донецька від 12 грудня 2011 року провадження по справі було зупинено, надано строк на примирення 2 місяці. Після спливу строку на примирення відповідач в судове засідання не з’явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи і інші докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 29 квітня 1990 року, шлюб зареєстрований у міському відділі ЗАГСі Дзержинського виконкому Донецької області, про що зроблено актовий запис № 151, що підтверджується свідоцтвом серія V-НО № 421264. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини між ними припинені з лютого 2011 року. Спільне життя між ними не склалося з приводу розбіжностей в характері та поглядах на життя. Аналізуючи зібрані по справі докази, суд встановив, що подружжя припинило шлюбні стосунки, з лютого 2011 року не ведуть спільного господарства, мають окремий бюджет, сім’я фактично розпалася, поновлення сімейних стосунків вважають неможливим. За час наданого судом строку на примирення, сторони не примирились. Таким чином, судом з’ясовані фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя. У зв’язку з викладеним, суд приходить до висновку про задоволення позову і розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-09 00:00:00

Представник Жданівської обласної психіатричної лікарні просив суд госпіталізувати [PERSON] в психіатричну лікарню до стаціонару в примусовому порядку. Пояснив, що [PERSON] за своїм станом потребує госпіталізації лише у стаціонарі тому, що він хворий і створює небезпеку для оточуючих. За заявою суд вислухав лікаря, який підтримав заяву головного лікаря психіатричної лікарні та пояснив, що [PERSON] хворий, страждає на: «Органічний розлад особистості та поведінки складного ґенезу (чмт, алкоголізація, наркоманія)», у результаті чого створює небезпеку для себе та оточуючих. Зараз, за станом здоров’я [PERSON] потребує госпіталізації лише в умовах стаціонару в примусовому порядку. Представник зацікавленої особи, органу опіки та піклування м. Жданівка не заперечував проти заяви заявника. В силу ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає психіатричною хворобою, може бути госпіталізована в психіатричну лікарню також і без усвідомленої згоди, тільки при уяві, що це лікування можливе лише у стаціонарі та встановлення у гр-на тяжкого психічного розладу, якщо створює небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Встановлено, що [PERSON] страждає на: «Органічний розлад особистості та поведінки складного ґенезу (чмт, алкоголізація, наркоманія)», у результаті чого створює небезпеку для оточуючих. Висновком лікарів [PERSON] потребує госпіталізації лише на засадах стаціонару в психіатричному закладі в примусовому порядку, а тому суд вирішив, що заява підлягає задоволенню. В силу ч.1 ст.17 Закону України «Про психіатричну допомогу»перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може бути лише на протязі часу всіх обставин, які послужили основою для проведення госпіталізації. [PERSON] підлягає госпіталізації в Жданівську обласну психіатричну лікарню в примусовому порядку для лікування у стаціонарі, тривалістю протягом наявності обставини, які послужили підставою проведення госпіталізації. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-09 00:00:00

Представник Жданівської обласної психіатричної лікарні просив суд госпіталізувати хвору [PERSON] в психіатричну лікарню до стаціонару в примусовому порядку. Пояснив, що [PERSON] за своїм станом потребує госпіталізації лише у стаціонарі тому, що вона хвора і створює небезпеку для оточуючих. За заявою суд вислухав лікаря, який підтримав заяву головного лікаря психіатричної лікарні та пояснив, що [PERSON] хвора, страждає на: «Параноїдна шизофренія, неперервний тип течії, галюцинаторно-параноїдний синдром», у результаті чого створює небезпеку для оточуючих. Зараз, за станом здоров’я [PERSON] потребує госпіталізації лише в умовах стаціонару в примусовому порядку. Представник зацікавленої особи, органу опіки та піклування м. Жданівка не заперечував проти заяви заявника. В силу ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає психіатричною хворобою, може бути госпіталізована в психіатричну лікарню також і без усвідомленої згоди, тільки при уяві, що це лікування можливе лише у стаціонарі та встановлення у гр-на тяжкого психічного розладу, якщо створює небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Встановлено, що [PERSON] страждає на: «Параноїдна шизофренія, неперервний тип течії, галюцинаторно-параноїдний синдром», у результаті чого створює небезпеку для оточуючих. Висновком лікарів [PERSON] потребує госпіталізації лише на засадах стаціонару в психіатричному закладі в примусовому порядку, а тому суд вирішив, що заява підлягає задоволенню. В силу ч.1 ст.17 Закону України «Про психіатричну допомогу»перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може бути лише на протязі часу всіх обставин, які послужили основою для проведення госпіталізації. [PERSON] підлягає госпіталізації в Жданівську обласну психіатричну лікарню в примусовому порядку для лікування у стаціонарі, тривалістю протягом наявності обставини, які послужили підставою проведення госпіталізації. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-09 00:00:00

При винесенні рішення від 31 січня 2012 року за позовом [PERSON] до Житлово-будівельного кооперативу «Маяк»про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, судом не були враховані уточнені вимоги від 27.01.2012 року про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Позивач у судовому засіданні підтримав уточнені позовну заяву та просив винести додаткове рішення, яким визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Представник відповідача у судове засідання не з’явився, до суду надіслав заяву з проханням справу розглянути у його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечував. Суд, вислухавши позивача, враховуючи згоду відповідача та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позовним вимог з наступних підстав: Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.1 чт.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у 6 місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що згідно особового рахунку, наявного в матеріалах справи, позивач проживав разом із матір’ю, [PERSON] на день її смерті. Згідно довідки Першої маріупольської державної нотаріальної контори від 09.02.2012 року, за даними Спадкового реєстру та нотаріальної контори, спадкові справи до майна померлого 05.04.1995 року [PERSON] та померлої 14.03.2011 року [PERSON], відсутні. Згідно довідці ЖБК «Маяк»№ 173 від 21.12.2011 року, вартість квартири [ADDRESS], позивачем виплачена повністю в 1986 році. У зв’язку з тим, що рішення судом було винесено без урахування уточненої позовної заяви, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача та визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-09 00:00:00

24.01.2012 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ПАТ Комерційний банк «Приватбанк»по укладеному кредитному договору б/н від 21.07.2006р. заборгованість по кредиту в сумі 9986,62 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом в сумі 11124,99 грн., штрафні санкції за порушення виконання зобов’язання: фіксовану частину штрафу в сумі 500 грн., відсоткову складову штрафу в сумі 1055,58 грн., всього на суму –22667,19 грн., а також судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову в суд, в сумі 226,67 грн., з тих підстав, що відповідач виконує свої зобов'язання по поверненню кредиту не в повному обсязі. Представник позивача у судовому засіданні не була присутня, направила суду заяву про підтримання позовних вимог, наполягання на їх задоволенні і розгляд справи без її участі. Відповідач повідомлений належним чином про час і місце судового розгляду справи, у судове засідання не з’явився, надіслав суду заяву про визнання позову, не заперечення проти його задоволення і розгляд справи у його відсутності. Відповідно до поданих сторонами заяв суд розглянув справу у їх відсутності. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв’язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на гараж літ А-1 б/н площею 18.3 кв.м., розташований по пр-ту Металургів буд. 25 в м. Маріуполі. У судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, суду пояснив, що рішенням виконкому Маріупольської міської Ради від 19.06.2002 року та рішенням від 16.09.2002 року йому була надана в користування земельна ділянка для установки і обслуговування гаража. Згодом між сторонами був укладений договір оренди. На земельній ділянці їм був побудований гараж, будова відповідає будівельно-технічним нормам, може експлуатуватися надалі, проте до теперішнього часу їм не оформлено право власності на гараж. Просить суд визнати за ним право власності гараж літ А-1 б/н площею 18.3 кв.м., розташований по пр-ту Металургів буд. 25 в м. Маріуполі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, від відповідача поступила заява про згоду з позовом, про час розгляду справи, відповідач повідомлений в передбаченому законом порядку, суд, вважаючи причину неявки представника відповідача в судове засідання неповажною, ухвалив справу розглянути заочно у відсутність представника відповідача. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги з наступних підстав : Відповідно до вимог ст. 376 ЦК Україні, право власності на самочинне побудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, що здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, яка не була їй відведений для цієї мети, за умови надання земельної ділянки в установленому порядку особі під вже побудоване нерухоме майно, якщо це не порушує прав співвласників. Суду представлений договір оренди земельної ділянки від 12.05.2004 року, укладений між позивачем і Маріупольською міською Радою, в оренду передана земельна ділянка площею 0.0028 га по пр-ту Металургів буд. № 25. Є рішення Виконкому Маріупольської міської Ради від 19.06.2002 року про надання [PERSON] земельної ділянки по пр-ту Металургів буд. № 25 для встановлення гаража. Згідно довідки БТІ м. Маріуполя від 01.12.2011 року, [PERSON]. по пр-ту Металургів будинок № 25 самовільно збудований гараж літ А-1 площею 18.3 кв.м. Суду також представлений висновок ТОВ «Азовбудпроєкт», згідно якому гараж літ А-1, розташований по пр-ту Металургів будинок № 25 відповідає будівельно-технічним нормам. Враховуючи викладене, той факт, що під будівництво гаража позивачеві виділена земельна ділянка, зважаючи на думку відповідача, суд вважає за необхідне задовольнити заявлені вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-09 00:00:00

В вересні 2011 року [PERSON] пред’явив в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 06 жовтня 2007 року в Галицькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 322. В обгрунтування своїх вимог зазначав про те, що після одруження вони проживали разом. Від шлюбу в них народився син –[PERSON], [INFO], однак подружнє життя між ними не склалося, протягом тривалого часу вони не підтримують подружніх відносин. Шлюбні відносини між ними припинено, спільне сімейне господарство не ведеться. Шлюб між ними носить формальний характер, примирення є неможливе та тому він вирішив звернутись в суд. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, зазначив, про те, що просить суд не надавати терміну на примирення, оскільки вважає, що таке не можливе, та просить суд позов задоволити. Відповідач в судове засідання не з’явився повторно, хоч про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, а саме через оголошення в ЗМІ, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, згідно ст. 224 ЦПК України, З’ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Вони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх неповнолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-09 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитом, який обґрунтував неналежним виконанням умов кредитного договору від 07.09.2009 року з боку відповідача, внаслідок чого станом на 30.09.2014р. виникла заборгованість за кредитом в розмірі 15984,76 грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій причині, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає, що по справі можливо винести заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Правовідносини по даному позову регулюються Цивільним Кодексом України, Законом України «Про банки й банківську діяльність». Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. У судовому засіданні встановлено, що позивач надав кредит відповідачу в сумі 6300 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с.11-16). Згідно довідки-розрахунку загальна сума заборгованості станом на 30.09.2014 року складає 15984,76 грн., яка складається з: 6145,87 грн. - заборгованість за кредитом, 8839,62 грн. - заборгованість по процентам, 1885, 250 грн. - штраф (фіксована частина), 749,27 грн. - штраф (процентна складова). (а.с.8-9). В добровільному порядку вказана заборгованість до теперішнього часу не погашена. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість по кредиту на загальну суму 15984,76 грн. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору -243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-09 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що малолітня [PERSON] є дитиною, позбавленою батьківського піклування. Заявниця в судовому засіданні заяву підтримала та пояснила, що батьки [PERSON], 08.07.2011 року [PERSON] та [PERSON] є глухонімими і не можуть забезпечити належний розвиток та виховання дитини. Однак, МСЕК не може надати висновку щодо того, що стан здоровя батьків перешкоджає виконувати батьківські обовязки щодо малолітньої [PERSON], оскільки це не входить в її повноваження, а тому вона просить встановити факт, що малолітня [PERSON], 08.07.2011р., є дитиною, позбавленою батьківського піклування. В судовому засіданні представник органу опіки та піклування заявлені вимоги підтримав, зіславшись на мотиви, викладені в заяві. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних міркувань. 08.07.2011 року народилася [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД № 140531, виданим Білецькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис № 15. Батько дитини [PERSON], [INFO], згідно консультативного висновку Обласної консультативної поліклініки Тернопільської університетської лікарні від 23.11.2011 року має двобічну вроджену глухоту та є інвалідом з дитинства, другої групи із ураженням опорно-рухового апарату, інвалідність встановлена довічно, що стверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії ТЕР № 0037937. Мати дитини [PERSON], 18.11.1977р.н. є інвалідом першої групи інвалідності, підгрупи Б з дитинства, інвалідність встановлена безстроково. Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 18.02.2010 року встановлено факт позбавлення батьківського піклування по відношенню до ще однієї дитини подружжя [PERSON] - [PERSON],[INFO]. Розпорядження районної держадміністрації № 204 від 12.03.2010 року [PERSON] бабцю призначено опікуном над малолітнім [PERSON]. Відповідно до п.п.9 п.24 постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування повязаної із захистом прав дитини»статус дитини, позбавленої батьківського піклування, надається дітям у звязку з тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обовязки, що підтверджується висновком медико-соціальної експертної комісії про наявність у батька, матері хвороби, що перешкоджає виконанню ними батьківських обовязків, виданим у порядку, встановленому Міністерством охорони здоровя». В судовому засіданні встановлено, що батьки [PERSON], 08.07.2011р.н. [PERSON] [PERSON] та [PERSON] є інвалідами та мають захворювання, які перешкоджають їм виконувати свої батьківські обовязки. Таким чином, судом встановлено факт, що малолітня [PERSON], [INFO], є дитиною, позбавленою належного батьківського піклування. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved