Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він з 20.06.2011р. працював у відповідача майстром БМР з окладом 4000грв., та виплатою 40грв.на день за відрядження, в той же день після оформлення документів про роботу він поїхав у відрядження у м.Ладижин, Вінницької області, згідно наказу від 04.07.2011року він по акту приймання-передачі прийняв від майстра Корольова товарно-матеріальні цінності, почав працювати, але 15.08.2011р. зрозумів, що робота ця не для нього і тому письмово по емейлу через компьютер послав письмову заяву про звільнення за власним бажанням, а по телефону попросив призначити комісію для передачі товарно-матеріальних ценностей, за які він відповідав, але комісію не прислали, а він через два тижня після подачи заяви про звільнення 30.08.2011р. припинив роботу і без акту передачи ТМЦ виїхав до м.Донецька і 01.09.2011р. повторно звернувся до керівництва з письмовою заявою про видачу йому трудової книжки у зв*язку із звільненням, та виплату належних грошей, але йому відмовили, тому просив зобов*язати відповідача видати йому наказ про його звільнення, трудову книжку, та стягнути всі належні йому гроші при звільненні (а.с.2). Вподальшому позивач подав уточнені позовні вимоги, в яких просив стягнути з відповідача на його користь невиплачену зарплату, середній заробіток за час затримки виплат в сумі 2519грв.43коп. (а.с.37-38). При цьому первісно поданий ним позов просив залишити без розгляду, оскільки трудову книжку і наказ про звільнення йому видали, видали частково суму грошей -2600грв. (а.с.37-38). І ухвалою суду від 17.Х1.2011р. первісні позовні вимоги позивача про зобов*язання видати трудову книжку, зробивши в ній відповідний запис про звільнення, нарахування на виплату грошових сум, стягнення середнього заробітку були залишені без розгляду (а.с.59). В судовому засіданні позивач на уточнених позовних вимогах наполягає, просив стягнути на його користь з відповідача 2519грв.43коп., суду показав, що йому не виплатити відпускні -78.67грв. + 1591грв.88коп. - середній заробіток за затримку виплати грошей при звільнені з 06.10.2011року по 17.Х1.2011р. +невиплачену суму зарплати -848грв.88коп. Представник відповідача уточнені позовні вимоги позивача не визнала, показала суду, що заява відповідача відправлена ним по емейлу ними прийнята до уваги не була, оскільки, по-перше у позивача немає електроного підпису і ця заява ним не підписана, а по-друге, він неодноразово дзвонив їм на писав на компьютері заяви про звільненя, які потім просив не розглядати. Звільнено позивача було після перевірки ТМЦ (все виявилося в порядку, хоча позивач самовільно кинув ТМЦ без догляду і поїхав з місця роботи) 23.09.2011року за власним його бажанням. Всі суми позивачу виплачені і в строк, його неодноразово викликали щоб він забрав нараховані йому гроші при звільнені, а оскільки він не з*являвся, йому поштовим переказом було направлено всю суму заборгованості 2600грв. Більше йому підприємство нічого не винно. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали матеріали справи, вважає, що змінені (уточнені) позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач був прийнятий на роботу до відповідача згідно його власноручної заяви від 20.06.2011р. (а.с.40) відповідно до наказу №20/06-К на посаду майстра будівельно-монтажних робіт на випробувальний термін строком від одного до трьох місяців з окладом згідно штатного розгладу (а.с.41-52). Згідно наказу №04/07-1-1-п від 04.07.2011року було наказано передати позивачу товарно-матеріальні цінності (а.с.8), які і були йому передані по акту. 15.08.2011року позивач направив по електроній пошті з компьютера заяву про звільнення його з роботи за власним бажанням (а.с.6). При цьому у вказаній заяві немає жодного слова про створення комісії для передачі товарно-матеріальних цінностей, як вказав в судовому засіданні позивач. Також він подавав заяви про звільнення 15.07.2011р.і 15.08.2011р. (а.с.18-19). 01.09.2011р.позивач подав письмову заяву про видачу йому трудової книжки у зв*язку із звільненням (а.с.7,20). Звільнений позивач був відповідно до наказу №23/09/03-К від 23.09.2011р.за власним бажанням (а.с.15). Після його звільнення підприємство (відповідач) неодноразово повідомляло його про необхідність з*явитися для отримання належних при звільнені сум заробітку та трудової книжки (а.с.16-17, 21). І трудова книжка була йому видана 06.10.2011р. (а.с.27), а належні йому грошові кошти були направлені йому поштовим переводом (а.с.28-31). При перевірці позовних вимог встановлено, що відповідач не має перед позивачем ніякої заборгованості стосовно заробітної плати, за відрядження, та інші виплати (а.с.42-57). Всі суми йому виплачені. Вимоги ст.116-117 КзаП України відповідачем не порушені. Тому позовні вимоги позивача (уточнені) необгрунтовані і задоволенню не підлягають, у зв*язку з чим у задоволені заявлених ним позовних вимог слід відмовити у зв*язку з необгрунтованістю. Відповідно ст.88 ЦПК України з позивача, якому було відмовлено у задовеленні позовних вимог, на користь держави слід стягнути судові витрати: судовий збір в сумі 94грв.10коп. На підставі ст.ст. 10,11,57,64,88,209, 212-215,218 ЦПК України,

Outcome: approved