Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-16 00:00:00

представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, мотивуючи його тим, що 24 вересня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» та громадянкою Згоба Наталією Миколаївною було укладено кредитний договір №354411/3707/0370-7, за умовами якого кредитор надав боржнику кредит в сумі 7031,00 грн., строком на 72 місяці з кінцевим строком погашення 23.09.2013 року, процентна ставка становила 29,50% річних. 28.02.2010 року боржник померла. Єдиним спадкоємцем боржника є Ярута Варвара Василівна, яка прийняла спадщину покійної Згоби Н.М. і зобов’язана погасити нараховані відсотки і штрафи, що утворилися за життя боржника, та складають 8193,93грн., з них: сума заборгованості за кредитом становить 5367,40грн., відсотки за користування кредитом – 2 102,56грн., пеня за прострочені платежі – 723,97грн.. Просить, стягнути з відповідача заборгованість, що утворилася по кредитному договору із Згобою Н.М. в розмірі 8193,93грн., а також судові витрати в розмірі 201,94грн., що включають судовий збір – 81,94грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення процесу – 120,00грн.. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав наведених у заяві, вказавши, що сума заборгованості по кредитному договору, яка заявлена до стягнення, це сума котра утворилася за життя боржника, станом на 28.02.2010 року. Відповідач позов визнала, зазначивши, що вступаючи у спадкові права та приймаючи спадок їй було відомою, що покійна Згоба Н.М. перебуває у кредитних відносинах з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», як і знала про існування заборгованості по кредитному договору, і розуміла, що вона нестиме ці витрати, розмір успадкованого майна є значно більшим від заборгованості про яку йдеться. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, врахувавши думку представника позивача, відповідача, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення та узгоджується зі ст. 174 ч.4 ЦПК України – у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до загальних положень цивільно-процесуального законодавства суд повинен з’ясувати обставини, які пов’язані саме з предметом спору, встановити характер правовідносин, зумовлених фактами, що мають місце, та правові норми, якими врегульовані ці правовідносини (ст. 214 ЦПК України). При цьому, факти та підстави позову, які підведені під гіпотезу певної норми матеріального права, вказують на юридичну природу спірних правовідносин, що являється предметом позову. Позивач повинен зазначити і довести підставу позову, тобто обставини, з якими він, як з юридичними фактами, пов’язує свою матеріально-правову вимогу. Предметом вимоги позивача є стягнення заборгованості відповідно до кредитного договору №354411/3707/0370-7 від 24.09.2007р. з спадкоємця покійного боржника та понесених судових витрат. Зобов’язання, згідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (божник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться – ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов’язанні – ст. 530 ЦК України. Боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор – прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов’язання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ст.10561 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначається в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строки користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів, при цьому, розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку. Ст. ст. 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання, і за порушення зобов’язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов’язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов’язаним з його особою і у зв’язку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобов’язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов’язане з особою кредитора. За вимогами ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов’язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкоємця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред’явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред’явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред’явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Згідно ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов’язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов’язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 24.09.2007р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та Згобою Наталією Миколаївною укладено кредитний договір №354411/3706/0370-7, споживчий кредит без забезпечення, за яким остання отримала кредит в сумі 7031,00грн., строком на 72 місяці з кінцевим строком погашення 23.09.2013р., на умовах оплатності, процентна ставка становила 29,50% (п.1.2 договору), відповідно до графіку погашення кредиту, що наведений в додатку 2 до кредитного договору. Позивач умови кредитного договору виконав, виконав свої зобов’язання з надання кредиту, однак боржник не виконує взятих на себе зобов’язань за договором. Згідно свідоцтва про смерть, серія 1 СР №138657, Згоба Наталія Миколаївна померла 28 лютого 2010 року. На претензію ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», позивача по справі, про стягнення із спадкоємців боржника заборгованості за кредитним договором, що мала місце в червні місяці 2010 року, Городищенська державна нотаріальна контора,

Outcome: approved