Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-07 00:00:00

У травні 2011 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, у якому зазначали, що 28 травня 2007 року помер їхній батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: село Княжичі Броварського району Київської області, вулиця Гагаріна, 65. Після смерті батька в установлений законом строк вони звернулися до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявами про прийняття спадщини, їхні заяви прийняті державним нотаріусом, про що свідчить витяг із Спадкового реєстру від 16 жовтня 2007 року № 43271440. Крім них, інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має. Згідно із технічним паспортом на жилий будинок, виготовленим Броварським МБТІ, за вказаною вище адресою знаходяться: житловий будинок, позначений на плані А-1, загальною площею 83,1 м2, житловою площею 63,4 м2, і господарські будівлі та споруди: сарай Б, погріб В, вбиральня Д, колодязь К та огорожа N. Зазначений житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами рахується за їхнім померлим батьком [PERSON]. Рішення про оформлення права власності на житловий будинок на імя [PERSON] за його життя виконкомом [PERSON] сільської ради не приймалося. Відповідно до договору дарування земельної ділянки від 14 березня 2007 року вони, позивачі, є власниками земельної ділянки площею 0,244 га, розташованої у селі Княжичі Броварського району Київської області по вулиці Гагаріна, 65, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, тобто за місцем знаходження спірного спадкового будинку. Оскільки при житті спадкодавець [PERSON] не оформив правовстановлюючий документ на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, вони не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на це нерухоме майно, тому змушені звернутися до суду. Просили суд визнати за кожним із них право власності на ? частку житлового будинку А-1, загальною площею 83,1 м2, житловою площею 63,4 м2, із господарськими будівлями та спорудами: сарай Б, погріб В, вбиральня Д, колодязь К та огорожа N, що розташовані за адресою: Київська область, Броварський район, село Княжичі, вулиця Гагаріна, 65, у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON], який помер 28 травня 2007 року. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали, просили суд задовольнити його. Відповідач [PERSON] сільська рада Броварського району Київської області у судове засідання не зявилася, направила до суду листа, у якому зазначає, що позов визнає, просить розглянути справу за відсутності їхнього представника. Розяснивши позивачам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 28 травня 2007 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його діти: [PERSON] та [PERSON], позивачі у справі, що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] була також його мати [PERSON], яка померла 19 листопада 2007 року. Із спадкової справи № 998/2007 до майна померлого 28 травня 2007 року [PERSON] видно, що 16 жовтня 2007 року із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області звернулася позивач [PERSON], 25 липня 2008 року позивач [PERSON]. Суд встановив, що на момент відкриття спадщини померлому 28 травня 2007 року [PERSON] належав житловий будинок, позначений на плані А-1, загальною площею 83,1 м2, житловою площею 63,4 м2, із господарськими будівлями та спорудами: сарай Б, погріб В, вбиральня Д, колодязь К та огорожа N, що розташовані у селі Княжичі Броварського району Київської області по вулиці Гагаріна, 65. Факт належності спадкодавцю [PERSON] даного житлового будинку підтверджується технічними паспортами на будинок за 1987 і 2008 роки, власником у яких зазначений [PERSON], витягами із погосподарських книг [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області, планом забудови земельної ділянки за місцем знаходження спірного спадкового будинку. Рішення про оформлення права власності на житловий будинок на імя [PERSON] за його життя виконкомом [PERSON] сільської ради не приймалося. З договору дарування земельної ділянки від 14 березня 2007 року видно, що [PERSON] подарував, а позивачі [PERSON] та [PERSON] прийняли в рівних частках у дар земельну ділянку площею 0,244 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, яка розташована у селі Княжичі Броварського району Київської області по вулиці Гагаріна, 65. Позивачі [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті батька [PERSON], оскільки на момент його смерті проживали разом із спадкодавцем, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Броварського району Київської області. Листом № 3723 від 25 липня 2008 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний спадковий житловий будинок позивачам [PERSON] та [PERSON] відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок, рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги за законом, які прийняли спадщину після смерті батька [PERSON], якому належав житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами у селі Княжичі Броварського району по вулиці Гагаріна, 65, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. На підставі ст. ст. 328, 392, 1216, 1218, 1220, 1221, 1261, 1268 1270 ЦК України,

Outcome: approved