overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-13 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за Кредитним договором в розмірі 29 398 грн. 42 коп., мотивуючи свої вимоги тим, що 25 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційним банком "ПриватБанк" та [PERSON] укладено Кредитний договір № 252788-CRED, згідно якого [PERSON] отримав строковий кредит у розмірі 15000.00 грн. шляхом перерахування кредитних коштів на картрахунок відкритий ПАТ КБ "ПриватБанк" згідно договору від 25 вересня 2008 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 35,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19 березня 2010 року. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні відсутній. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1 054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до кредитного договору № 252788-CRED від 25 вересня 2008 року [PERSON] отримав строковий кредит у розмірі 15 000.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 35 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів. Відповідно до умов укладеного договору відповідач взяв на себе зобов'язання повернути кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом. Зобов'язання відповідача щодо повернення суми кредиту, залишились невиконаними, що підтверджується розрахунком заборгованості за Кредитним договором. Станом на 02 червня 2011 року загальна сума заборгованості за Кредитним договором № 52788-CRED від 25 вересня 2008 року становить 29 398.42 грн., з них: заборгованість за кредитом складає 12 258.60 грн., заборгованість по відсотках за користування кредитом 15 501,80 грн., та штрафи відповідно до п.5.10 Умов та правил надання банківських послуг: штраф 250.00 грн. (фіксована частина) та 1 388,02 грн. штраф (відсоткова частина). Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь "ПриватБанка" судові витрати, які складаються зі сплати судового збору в розмірі 293 грн. 98 коп. та витрат по інформаційно-технічному забезпеченню розгляду цивільної справи у розмірі 120 грн.00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що 14 листопада 2010 року померла його мати [PERSON]. А так як нічого цінного з майна у мати не було, то він і не подавав заяви до органів нотаріату про прийняття спадщини, а так як він жив окремо від батьків достатньо довго, та зустрічались вони інколи, то про спадщину йому певно ні чого відомо не було. У травні цього року він приїздив до с.Стрілкове Генічеського району, де померла його мати, з приводу поминальної дати - пів року з дня смерті, та односельці розповіли, що у матері повинна бути у власності земельний пай. Пізніше він звернувся до Стрілковської сільської ради з цим питанням і 06.09.2011р. отримав довідку №797, з якої вбачається, що у володінні матері дійсно був земельний пай площею 6 га за межами с.Стрілкове Генічеського району. Тоді він зрозумів, що став спадкоємцем майна, яке належало його матері [PERSON], після чого він звернувся до Генічеської державної нотаріальної контори з питанням оформлення мого права на спадщину. Але відповідач по справі заяву у нього не прийняв та розяснив, що пропущено 6-ти місячний термін, який можна поновити тільки у суді. Його право на спадщину підтверджується: свідоцтвами про смерть, про народження, довідками сільської ради. У звязку з тим, що іншим шляхом захистити своє право на спадщину він можливості не має інакше як тільки звернутися до суду з позовом про продовження строку для прийняття спадщини, бо відомостей про спадщину він не мав, своєчасно нотаріусу заяву не подав. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просить суд позов задовольнити та встановити додатковий строк для прийняття спадщини. Представник відповідача до суду не зявився, причини суду невідомі. Суд, вислухавши позивача, вивчивши надані письмові докази та інші докази в їх сукупності, встановив наступні факти і відповідні ним правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції Херсонської області, 15.11.2010 р., [PERSON] померла 14.11.2010 року (а.с.7). Позивачем було пропущено строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України. Причиною такого пропуску стала незнання про існування такого спадку. Враховуючи наведене, суд вважає причину пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини поважною. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала і , будучи допитаною в якості свідка відповідно до ст..62 ЦПК України, суду пояснила, що 25.07.1992 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований Ківшоватською сільською радою Таращанського району Київської області за а/з № 9. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Аліменти на утримання дитини не стягуються. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя не склалося, відповідач зловживає спиртними напоями, наносить їй побої. Шлюбні стосунки припинили і поновлювати їх не бажає. Збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. На примирення не згідна. Просить залишити їй прізвище [PERSON]. Неповнолітню дочку залишити проживати з нею. Спір про поділ спільного майна відсутній. Просить не фіксувати судове засідання технічними засобами. Відповідач позов визнав і , будучи допитаним в якості свідка відповідно до ст..62 ЦПК України, суду пояснив, що 25.07.1992 року між ним та позивачкою укладено шлюб, який зареєстрований Ківшоватською сільською радою Таращанського району Київської області за а/з № 9. Від даного шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Аліменти на утримання дитини не стягуються. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя не склалося, він раніше зловживав спиртними напоями, наносив позивачці побої. Шлюбні стосунки припинили і поновлювати їх не бажає. Неповнолітню дочку просить залишити проживати з позивачкою. Спір про поділ спільного майна відсутній. Просить не фіксувати судове засідання технічними засобами. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За клопотанням сторін фіксування технічними засобами не проводиться. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25.07.1992 року Ківшоватською сільською радою Таращанського району Київської області за а/з № 9. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Аліменти на утримання дитини не стягуються. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя у сторін не склалося, відповідач зловживає спиртними напоями, наносить позивачці побої. Шлюбні стосунки припинили і поновлювати їх позивачка не бажає. Суд дійшов до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та неповнолітньої дитини. Суд вважає за необхідне задовольнити клопотання позивачки і залишити їй прізвище [PERSON]. Місце проживання неповнолітньої дочки залишити з позивачкою. Спір про поділ спільного майна відсутній. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Вказані обставини встановлено з пояснень сторін, допитаних в якості свідків, матеріалів справи, вивчених в судовому засіданні. Судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-13 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом до відповідачів, в якому просить зобовязати [PERSON] знятись з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. Заявлені вимоги мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право власності позивачу та [PERSON] на праві приватної власності належить по ? частині вказаного нерухомого майна. Син [PERSON] помер 14.02.2009 р. За зазначеною вище адресою на даний час залишаються зареєстрованими позивач у справі та відповідач [PERSON], який з 1996 року в квартирі не проживає, участі в її утриманні не приймає, але добровільно знятися з реєстрації відмовляється, що перешкоджає позивачеві вільно користуватись своєю власністю та розпоряджатися нею. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені у позові та пояснила, що її син [PERSON] є зареєстрованим у належній їй квартирі, проте у 1996 році виїхав за межі міста і у житловому приміщенні не проживає, особистих речей там не зберігає і витрати по утриманню житла не несе. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи відповідач [PERSON], представник СГІРФО Комсомольського МВ УМВС /відповідач/, представник ПП «ЖЕК № 5» /третя особа/ в судове засідання не зявились. Від СГІРФО м. Комсомольська на адресу суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника. Відповідач причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не надав. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі письмових доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 24.01.1995 р. Комсомольською міською радою, позивач [PERSON] та її син [PERSON] є власниками у рівних частках /по ? частині/ квартири [ADDRESS] (а.с.10). 14.02.2009 р. власник вказаного нерухомого майна [PERSON] помер, що підтверджується копією відповідного свідоцтва про смерть /актовий запис № 73 у відділі РАЦС Комсомольського МУЮ/. Як убачається з довідки про склад сім»ї на час розгляду справи судом за адресою: [ADDRESS] зареєстрована позивач у справі [PERSON] та відповідач [PERSON] (а.с.15). Згідно з поясненнями позивача в судовому засіданні відповідач [PERSON] є її рідним сином і у спірному житлі не проживає протягом більш як 15 років, так як постійно мешкає у м. Лондон Великобританія. Вказані позивачем обставини також підтверджуються відповідним актом про непроживання, затвердженими КЖЕП № 5 м. Комсомольська (а.с.6). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За нормою ст. 391 ЦПК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Розглянувши справу у межах заявлених вимог, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення повністю, оскільки відповідач [PERSON] будучи зареєстрованим у вказаній вище квартирі права на житло не набуває, і своєю реєстрацією у зазначеному приміщенні чинить перешкоди позивачу у справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-13 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свій позов позивачка мотивує тим, що 05.08.2006 року був зареєстрований шлюб з відповідачем по справі. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою. Відповідач, як батько, згідно діючого законодавства, зобов?язаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття, але відповідач своїх обов?язків по утриманню та вихованню сина в добровільному порядку не виконує. Тому, [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення ним повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення ним повноліття. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просив розгляд справи провести без його участі, згідний сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на утримання сина. Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, заяву відповідача, суд вважає, що відповідач має можливість надавати допомогу на утримання неповнолітнього сина, так як він є працездатною особою, має задовільний стан здоровя та може працювати. Оскільки між сторонами не досягнуто згоди про утримання неповнолітньої дитини, то суд приходить до висновку, що аліменти на користь позивачки на утримання сина підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця і до досягнення ним повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-13 00:00:00

У вересні 2011 року позивач звернулася з позовом до суду і просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки, яка перебуває на її утриманні, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття. В попередньому судовому засіданні позивач свій позов уточнила і просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дочки, яка перебуває на її утриманні, в розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 вересня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Аргументувала його тим, що відповідач є батьком їхньої дитини, однак матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Коштів, які отримує позивачка, не вистачає на повноцінне забезпечення потреб дитини. Відповідач в попередньому судовому засіданні позов визнав і не заперечує проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, зясував наступне. Шлюб між позивачкою та відповідачем укладено 09 вересня 1998 року, від якого вони мають дочку, [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 133 від 20 серпня 2003 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. На даний час дитина проживає з матірю. Згідно копії свідоцтва про народження вбачається, що батьком дитини являється відповідач - [PERSON]. Відповідач коштів на утримання дитини не надає, на даний час не працює, хоча є здоровою працездатною людиною, на його утриманні ніхто не перебуває, а тому він має можливість надавати дитині матеріальну допомогу. Коштів позивачки не вистачає на утримання дочки та повноцінне забезпечення її потреб. З огляду на зазначене, беручи до уваги положення ч.4 ст.130 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалення судового рішення у попередньому судовому засіданні. Роз'яснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи встановлене, зокрема, матеріальне становище та стан здоров'я дитини і платника аліментів, доходи позивача по справі суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. При таких обставинах, стягненню з відповідача підлягають аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно повному обсязі. У відповідності із п. 1 ст. 367 ЦПК України, дане рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-13 00:00:00

У серпні 2011 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] є її рідною тіткою. В обґрунтування заяви зазначила, що [PERSON], яка померла 08 квітня 2010 року, є її рідною тіткою, яка являється рідною сестрою її матері [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належну їй частину житлового будинку розташованого по вул. Музиченка, 33 у с. Літки Броварського району Київської області та на частину квартири № 55, що розташована по вулиці Нагірній, 6/31, у місті Києві Ще за життя 11 жовтня 1983 року на випадок своєї смерті [PERSON] залишила їй заповітне розпорядження відповідно до якого заповіла належну частину жилого будинку з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться по вул. Музиченка, 33 у с. Літки Броварського району Київської області. Встановлення родинних відносин заявнику необхідне для переоформлення спадкового майна шляхом його дарування. Заявник та її представник у судовому засіданні заяву підтримали, посилаючись на обставини, зазначені у заяві, просять суд задовольнити її. Заінтересована особа: Літківська сільська рада Броварського району Київської області у судове засідання не зявилася, надала суду листа, в якому просила розглянути справу у відсутності її представника, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши письмові докази, пояснення свідків, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, а також показання свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які підтвердили факт, що [PERSON] являється рідною тіткою заявника, суд вважає встановленим факт, що [PERSON] є рідною тіткою заявника - [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-13 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 21 серпня 1993 року відділом реєстрації актів цивільного стану Попаснянського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 163. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому вона просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка у судове засідання не зявилася, позов підтримала, справу просила слухати за її відсутності, про що надала суду письмову заяву, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про причину нез'явлення суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд зі згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 серпня 1993 року відділом реєстрації актів цивільного стану Попаснянського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис № 163. Від спільного подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання дитини. Враховуючи вимоги ст. 182 СК України, суд вважає розмір аліментів, заявлений позивачкою, обґрунтованим, тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини всіх видів його доходів щомісячно. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-13 00:00:00

[PERSON] 22.09.2011р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що з 24.10.1998р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], 13.11.2004р.н., а оскільки спільне життя не склалося через непорозуміння, несумісність характерів, то шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені. Сторони просили справу розглядати за їх відсутності, позивач позов підтримала, відповідач був згоден на розірвання шлюбу, про що подані відповідні письмові заяви. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 24.10.1998р. відділом реєстрації актів громадянського стану Заводської районної адміністрації м.Запоріжжя за актовим записом №269, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], 13.11.2004р.н. (а.с.4-5). Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-13 00:00:00

позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON] [INFO] та доньки Олени-Марії [INFO], до їх повноліття, мотивуючи тим, що від шлюбу у неї є дві доньки [PERSON] та Олена-Марія, які повністю знаходяться на її утриманні. Просить позов задовольнити та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 від заробітку (доходу), починнаючи з моменту предявлення позову до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги, давши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, зазначивши, що згідний сплачувати відповідні кошти на утримання дітей. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що згідно свідоцтв про народження, відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO] та [PERSON] [PERSON] [INFO]. Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя дитини, матеріальне становище дитини та платника аліментів. На підставі ст. 183 СК України частка заробітку, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім того, з відповідача слід стягнути в користь держави несплачених 51,00 грн. судового збору та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved