overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

Позивач [PERSON], яка діє в своїх та в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] Мусіїб-огли про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що він як батько дітей ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дітей, та не приймає участі в їх утриманні. В судовому засіданні позивачка в зал судового засідання не з»явилася, направила заяву в якій позов підтримала повністю, просила його задовольнити, справу розглянути у її відсутності. Представник служби у справах дітей Чернівецької міської ради в зал судового засідання не з»явилися, направили письмову заяву в якій позов підтримав повністю і просили його задовольнити, розгляд провести у їх відсутності. Відповідач [PERSON]. в судовому засіданні не зявився, незважаючи на належне повідомлення про час і місце розгляду справи повісткою по останньому місцю проживання та оголошенням в засобах масової інформації. У відповідності до ст.224 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповноважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Позивачі не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Згідно до висновку органу опіки і піклування Чернівецької міської ради від 26.05.2011 року №9-24-537 встановлено, що відповідач по справі [PERSON], не приймає участі в утриманні своїх дітей, не займається їх вихованням, зовсім не турбується і не цікавиться їх життям, здоровям, навчанням та майбутнім, не навідує дітей. [PERSON] фактично без поважних причин ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. З метою соціального захисту інтересів неповнолітніх, служба у справах дітей Чернівецької міської ради вважає за доцільним позбавити батьківських прав [PERSON]. відносно її неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Суд дослідивши всі матеріали справи у їх сукупності вислухавши позивача, висновок служби у справах дітей приходить до висновку, що позов обгрунтованний і підлягає задоволенню. Згідно до ст. 164 СК України батько дитини може бути позбавлений судом батьківських прав якщо він ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Таким чином належними доказами судом встановлено, що відповідач по справі дійсно ухиляється від виконання своїх обовязків по вихованню дитини, в утриманні неповнолітньої дитини участі не приймає. Ці обставини підтверджується, висновком служби у справах дітей Чернівецької міської ради від 26.05.2011 року, та іншими дослідженими судом доказами. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві і в ході судового засідання посилалась на те, що з відповідачем перебувала в фактичних відносин. У них народився син [PERSON] [INFO], який проживає з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач на утримання сина матеріальну допомогу не надає, тому вона вимушена звернутися до суду. Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання малолітньої дитини аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку ( доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання зявився. Позовні вимоги визнав в повному обсязі. Суд вислухавши пояснення сторін вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із пояснень позивачки, матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. У них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Відповідно до довідки № 310 від 22.082.011 року малолітній син проживає разом з позивачкою за адресою: вул. Соревнованія, буд. 168 у м. Дніпропетровську і знаходиться на її утриманні. Згідно до ст. ст.180,181,182 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення ним повноліття, таким чином суд вважає, що з [PERSON] необхідно стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 серпня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Таку допомогу він може надавати, оскільки працездатний, інших утримань не має. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180,181,182, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

05.10.2011 року [PERSON] (надалі по тексту заявник) звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення факту належності їй договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 08.08.1995 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] В обґрунтування заяви вказує, що в договорі купівлі-продажу квартири її прізвище, як покупця квартири, вказано з помилкою Мирошніченкозамість [PERSON], що створює перешкоди в реалізації права власника, зокрема права розпорядження квартирою. Припинення приватним нотаріусом [PERSON] своєї нотаріальної діяльності унеможливлює виправлення помилки в договорі і змусило звернутися з даною заявою до суду. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала і наполягала на задоволенні. Представник заінтересованої особи не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Заявник народилася 11.06.1956 року в селі Великий Карабчіїв Городоцького району Хмельницької області. Згідно паспорту вона має прізвище Мирошниченко. З 05.10.1995 року заявник зареєстрована і постійно проживає в [INFO], яку придбала у власність згідно договору купівлі-продажу від 08.08.1995 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] (реєстровий № 1192). Втім, у договорі купівлі-продажу прізвище заявника, як покупця квартири, вказано з помилкою Мирошніченкозамість [PERSON], що унеможливлює реалізацію заявником свого права власника нерухомого майна, зокрема права відчуження. У звязку з тим, що [PERSON] припинила свою нотаріальну діяльність, заявник не має можливості виправити помилку в договорі, а тому захист її прав можливий лише в судовому порядку, шляхом встановлення факту належності договору купівлі-продажу заявникові. За таких обставин подана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

20 вересня 2008 року між позивачем та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстрований відділом РАЦС Генічеського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис № 165. Шлюб зареєстровано вперше. Від шлюбу позивач та відповідачка мають дитину сина [PERSON], 05.10.2009 р. н., щодо якого досягнуто згоди про місце його проживання. В позовній заяві позивач просить шлюб між ним та відповідачкою розірвати, посилаючись на те, що спільне життя в них не склалося в звязку з різними характерами, та різними поглядами на життя, відсутністю взаємопорозуміння. Також, посилається на те, що з 01.06.2011 року вони з відповідачкою разом не проживають, спільне господарство не ведуть. В судовому засіданні позивач підтвердив викладені в позові обставини, заявлені позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, не заперечує проти розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що сторони з 01.06.2011 року проживають окремо, весь цей час не підтримують шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, примиритися не бажають, родину зберегти не можливо, шлюб позивача та відповідачки слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом в якому посилаються на те, що 15.09.2010 року померла його мати, [PERSON]. Після її смерті залишилися державні акти на право приватної власності на землю: серія ХС № 046677 від 01.12.2003 року на земельну ділянку площею 0,23 га; серії ХС № 017340 від 01.12.2003 року на земельну ділянку площею 4,15 га; серії ХС № 033170 від 01.12.2003 року на земельну ділянку площею 0,47 га. Земельні ділянки розташовані на території Червонопрапорної сільської ради, виділені для ведення сільськогосподарського виробництва. Ще за життя матері оригінали державних актів були втрачені, що унеможливлює оформлення спадщини. На підставі викладеного просить суд визнати за ним право власності на зазначені земельні ділянки. В судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник Червонопрапорної сільської ради в судове засідання не прибув, надав суду заяву, в якій вимоги позову визнає, просить справу розглядати за відсутності представника. Представник Генічеського відділу Держкомзему в судове засідання не прибув, відповідно до наданої телефонограми вимоги позову визнає, просить справу розглядати за відсутності представника Вивчивши матеріали справи, вислухавши позивача, свідків, суд встановив слідуючі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини. 15.09.2010 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті залишились земельні ділянка відповідно до державних актів: серії ХС № 046677 від 01.12.2003 року на земельну ділянку площею 0,23 га; серії ХС № 017340 від 01.12.2003 року на земельну ділянку площею 4,15 га; серії ХС № 033170 від 01.12.2003 року на земельну ділянку площею 0,47 га. Земельні ділянки розташовані на території Червонопрапорної сільської ради, виділені для ведення сільськогосподарського виробництва. Оригінали державних актів були втрачені за життя [PERSON], що підтверджується обявою у газеті Приазовська Правда№ 5 від 01.02.2007 року, поясненнями допитаного в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] [PERSON] померла 15.09.2010 року. Як було зясовано позивачем при оформленні спадщини, [PERSON] втрачені державні акти не поновлювала. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється іншою особою. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, в першу чергу право на спадщину по закону мають діти спадкодавця. Згідно наданої суду копії свідоцтва про народження [PERSON] є матірю позивача [PERSON] Згідно ст. 1218 ЦК України, спадщину складають всі права та обовязки, які б належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок цього смерті. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки є достатньо доказів того, що померла [PERSON] була законним власником спірного майна, позивача слід вважати належним спадкоємцем та визнати за ним право власності на земельні ділянки площею 0,23 га, 4,15 га та 0,47 га, що знаходяться на території Червонопрапорної сільської ради, були передані [PERSON] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 18 липня 2008 року, вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Після фактичного розпаду сімї, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач, в судове засідання, не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала та просила в примусовому порядку стягувати аліменти з відповідача на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частини його заробітку але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. В підтвердження своїх позовних вимог позивачка надала копію свідоцтва про народження дитини та довідку з місця проживання. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], матірю якої є позивачка, працездатний, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина, сторони не досягли домовленості, щодо утримання дитини, а тому суд вважає, що позов обґрунтований, підтверджений доказами та підлягає задоволенню. Відповідно ст.ст. 180-184, 191 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання за нею права користування квартирою № 2 в будинку № 82 по вул..Військбуд в м. Запоріжжі. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з травня 1997 р. по березень 2011 р. вона працювала двірником в КП ВРЕЖО № 10. У лютому 2000 р. за рішенням комісії та профкому їй від КП ВРЕЖО № 10була надана двокімнатна квартира № 2 в будинку № 82 в м.Запоріжжя. Ордер на вказане житло їй виданий не був, оскільки адміністрації КП ВРЕЖО № 10необхідно було оформити документи на цю квартиру, як на службове житло. Проте, на її імя був відкритий особистий рахунок для оплати за житлово-комунальні послуги та укладено договір найму житла. З лютого 2000 р. вона постійно мешкає у вказаній квартирі, сплачує житлово-комунальні послуги та виконує всі обовязки користувача житла. Відповідачі відмовляються вирішувати питання надання їй ордеру, через що вона вимушена звернутись до суду та за позовом просить визнати за нею право користування квартирою № 2 в будинку № 82 по вул..Військбуд в м.Запоріжжя та зобовязати СГІРФО зареєструвати її за вказаною адресою. До суду [PERSON] не зявилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Представник відповідачів подав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнає. Представник третьої особи СГІРФО Шевченківського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Приймаючи до уваги позицію осіб, що беруть участь в справі, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно із ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням в будинках державного та громадського житлового фонду здійснюється у відповідності з договором найму жилого приміщення. Відповідно до ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлено, зокрема, відносно нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом, а згідно із ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Факт постійного користування позивачем житлом протягом вказаного часу підтверджується її поясненнями, особовим рахунком наймача та не заперечується відповідачем. Перелічені докази, достовірні, допустимі, логічно поєднуються одне з одним, дають суду всі підстави для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 січня 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом № 5. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 12 січня 2007 року вони з відповідачкою уклали шлюб, від якого дітей не мають. В 2010 році вони з відповідачкою припинили шлюбні відносини, на даний час він проживає з іншою жінкою. Вважає, що шлюб зберегти не можливо, на примирення не згодний, оскільки на даний час він носить лише формальний характер. Позивач в судове засідання не зявився, направив до суду телеграму з проханням розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилася, направила до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги визнала. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та зясувавши фактичні взаємини подружжя, яке тривалий час не підтримує шлюбних стосунків та зберігати сімю наміру не має, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Як видно із свідоцтва про шлюб /а.с. 5/ [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 12 січня 2007 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом № 5. Як встановлено в судовому засіданні сторони неповнолітніх дітей не мають. Ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, як це передбачено ст. 109 СК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

11 липня 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] зареєстрованого 24 березня 1979 року у Центральному палаці одружень, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 930. В обґрунтування позовних вимог позивач пославсь на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони не проживають разом з травня 2008 року. Відповідач постійно вчиняє сварки, агресивно себе поводить, вчиняє психологічний тиск на позивача, принижує його честь та гідність. Примирення між сторонами неможливе В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав і просив його задовольнити з наведених у ньому підстав. Пояснив, що подружжя не підтримує подружніх відносин більше 4 років. Від спільного шлюбу мають дитину інваліда. Відповідач [PERSON] позов визнала та проти розірвання шлюбу не заперечувала. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування їх до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 24 березня 1979 року зареєстрували шлюб у Центральному палаці одружень, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис № 930. Від спільного шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження серії БК № 290182, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Бровари від 10 червня 1981 року. Сторони не підтримують подружніх стосунків протягом чотирьох років та не проживають разом з травня 2008 року. При встановлених обставинах, коли ні позивач ні відповідач не виявили бажання до примирення, їхнє подальше спільне проживання і збереження шлюбу суперечило б їхнім особистим інтересам, оскільки б це було примушуванням до шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що 06.10.2007 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON],[INFO]. Сторони проживають окремо , дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги не надає, в звязку з чим позивачка звернулась з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі ј частини з усіх видів доходів щомісячно до повноліття. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду був сповіщений в установленому порядку . За таких обставин суд прийняв рішення про заочний розгляд справи, у відсутність відповідача, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін Суд, вислухав позивача, вивчивши матеріали вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню по наступних підставах. Сторони з 06.10.2007 року перебувають у шлюбі . Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON],[INFO] Сторони проживають окремо, дитина поживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні , відповідач матеріальної допомоги не надає Таким чином суд задовольняє позов в повному обсязі, тому що згідно діючого законодавства на утримання однієї дитини стягуються аліменти у розмірі ј частини всіх видів заробітку, при цьому сукупний розмір аліментів, що підлягає стягненню не може бути меншим, ніж 30% прожиточного мінімуму.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-23 00:00:00

14.09.2011 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON], вказує, що шлюб був зареєстрований між ними 14.09.2001 року в відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївського області, актовий запис № 193. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з відповідачкою спільне життя не склалося, оскільки відповідачка не займається доглядом та вихованням їхнього сина без жодних причин вчиняє сварки та бійки, просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] повністю підтримав позов. В судове засідання позивач не зявився , судом про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявився, судом про розгляд справи повідомлялась належним чином, до суду надіслала заяву в якій просить розглядати справу без її участі, позов визнає, проте не визнає підстави позову, причини неявки суду невідомі. Вислухавши та дослідивши пояснення представника позивача, вивчивши письмові докази по даній справі, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачкою та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З таких підстав суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення по справі і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст. 105,110,112 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved