Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася у серпні 2011 року до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь за минулий час (останні два місяці) та стягнути в подальшому до досягнення [PERSON] повноліття у розмірі ? частин заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; присудити кошти на її утримання та стягнути їх з [PERSON] на її користь в розмірі ? частин заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня предявлення цього позову і до досягнення дитиною 3-х років; покласти на відповідача всі судові витрати та послуги адвоката в суді в сумі 450 грн. У судовому засіданні позивач змінила позовні вимоги, при цьому пояснила, що 28.08.2010 вони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис за №85.За час перебування у шлюбі в них народився син [PERSON], 19.01.2011, який проживає разом із нею і перебуває на її повному утриманні. Після одруження вони проживали з відповідачем у його батьків за адресою: м. Пирятин, вул. Маяковського, 1-а. Близько 2-х місяців вона з сином переїхала до своїх батьків, оскільки дізналася, що відповідач проживає їз іншою жінкою. До цього часу продовжують із сином проживати у її батьків. В даний час вона перебуває в декретній відпустці і не має можливості забезпечити матеріальні потреби дитини. Коли постало питання про утримання дитини, відповідач перестав приходити до дитини та бачитися з ним. У такий специфічний спосіб відповідач відмовився від участі у вихованні дитини. Але разом з тим відповідач після подачі позовної заяви до суду передав їй на утримання сина 600 грн. у звязку з чим вона відмовилася в частині стягнення з відповідача аліментів за попередні місяці. Представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні підтвердив пояснення позивача та погодився з позовними вимогами і просив їх задовольнити, але при цьому просив суд врахувати, що він не працює. Судом встановлено: Позивач [PERSON], народження 10.06.1989 (а.с.6). Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували свій шлюб 28.08.2010 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №85 (а.с.3); У відповідності до свідоцтва про народження [PERSON], народження 19.01.2011, його батьками є: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с.4). Згідно до довідки №230 від 17.08.2011 виданої Пирятинським комбінатом хлібопродуктів, [PERSON] працює апаратником борошномельного виробництва та має середню заробітну плату 1400 грн. 30 коп. (а.с.5). Відповідно до витягу з наказу №46 [PERSON] звільнений з роботи на посаді апаратника борошномельного виробництва з 01.09.2011 по с. 36п.1 КЗпП України, за згодою сторін (а.с.14). Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню,оскільки в судовому засіданні було встановлено,що відповідач не працює і не може надавати матеріальну допомогу, тому у задоволенні вимоги,щодо присудження коштів (аліментів) на утримання позивача слід відмовити. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.4 ст.84 СК України право на утримання вагітна дружина,а також дружина,з якою проживає дитина,має незалежно від того,чи вона працює та незалежно від її матеріального становища,за умови,що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial