Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-13 00:00:00

в обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № НМКWАК08600039 від 02.04.2008 року відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 26583.45 $ зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11.04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 01.04.2015 року. Згідно ст.ст. 526,527,530 Цивільного кодексу України зобов»язання повинні виконуватись належним чином та у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. В звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором [PERSON] станом на 01.11.2010 року має заборгованість 25132.04,66 $, що складається : - 18889.37 $ заборгованість за кредитом ; - 2560.62 $ заборгованість по відсотках за користування кредитом ; - 368.02 $ заборгованість по комісії за користування кредитом; - 2087.20 $ пеня за несвоєчасність виконання зобов»язань за договором; а також 31.57 долара США штраф (фіксована частина) та1195.26 дол.США ( процентна складова). В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 02.04.2008 року був укладений договор застави: у відповідності до договору застави [PERSON] надала позивачу в заставу належне їй майно, а саме: автомобіль КІА, модель: Cerato, рік випуску 2007, тип ТЗ:легковий автомобіль № кузова/шасі: КNЕFЕ227285514809, реєстраційний номер: ВХ 6226 АР, що належить на праві власності [PERSON] Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Договором застави передбачено, що у випадку порушення заставодавцем / позичальником / зобовязань за кредитним договором або договором застави, заставодавець зобовязаний передати предмет застави заставодержателю в заклад. В порушення вищезазначених вимог закону та умов договору, відповідач зобовязання за кредитним договором не виконує; предмет застави в заклад банку не передав. Відповідно до ст.19 Закону України « Про заставу» , за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи відсотки, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленного майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Згідно з договорами застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та цього договору , в тому числі шляхом безпосереднього продажу предмета застави покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі продажу предмету застави від імені заставодавця. На підставі вище викладеного позивач просить передати в заклад Приватбанку шляхом вилучення у відповідачки належне їй майно на праві власності, згідно договору застави; в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на майно, яке зазначене в договорі застави від № НМКWАК08600039 від 02.04.2008 року шляхом безпосереднього продажу з правом укладання заставодержателем договору купівлі - продажу предмету застави від імені заставодавця та стягнути з відповідачки судові витрати. У судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач, якого відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України судовою повісткою під розписку було повідомлено про час та місце розгляду справи, в суд не зявився і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, що дає підстави для розгляду справи у його відсутності з винесенням заочного рішення по справі. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по даній справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договором) між клієнтом та банком. Згідно ст. 627 ЦК України, а також статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договори про надання кредиту укладаються на власний розсуд кредитодавця і позичальника та з урахуванням вимог цивільного та банківського законодавства, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" та Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 року N 168. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № НМКWАК08600039 від 02.04.2008 року відповідачка [PERSON] отримала кредит у розмірі 26583,45 дол.США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 01.04.2015 року, що стверджується укладеним кредитним договором, розрахунком заборгованості за договором та графіком погашення кредиту і відсотків. Крім того в забезпечення договору кредиту № НМКWАК08600039 між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір застави від 02.04. 2008 року, згідно якого заставодавець передав заставодержателю у забезпечення виконання своїх зобов'язань за кредитним договором майно, яке належить йому на праві власності. Заставлене майно залишилось у користуванні застоводавця незважаючи на невиконання боржником своїх зобов»язань за кредитним договором. Згідно ст.. 19 ЗУ «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Звернення стягнення на заставлене майно відбувається за рішенням суду ст..590 ЦК України. Відповідно до договору застави, звернення стягнення та реалізація предмету застави здійснюється відповідно до чинного законодавства та самого договору застави, в тому числі шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладання заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця. Також відповідно до ст..25 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обмежень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначають спосіб реалізації предмета застави. Враховуючи викладене,

Outcome: approved