Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] у серпні 2011 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] підприємства «Інженерний центр» виконавчого органу Київської міської ради (далі КП «Інженерний центр») про виплату заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середньої заробітної плати за час затримки виплат, вказуючи на те, що він працював з 25.01.2005 року на посаді головного спеціаліста виробничого відділу, а з 01.12.2008 року на посаді керівника відділу технічного нагляду за будівництвом. 18 травня 2011 року звільнився з посади керівника відділу технічного нагляду за власним бажанням. При звільненні з роботи, йому не було виплачено вчасно заробітну плату за період з 01.04.2011 по 18.05.2011 року та компенсацію за щорічні відпустки. Лише 19 липня 2011 року підприємство розрахувалося із заборгованістю по заробітній платі. У судовому засіданні позивач свій позов підтримав, просить стягти з відповідача середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати починаючи з дня звільнення 18.05.2011 року по день виплати 19.07.2011 року. Представник відповідача [PERSON] підприємства «Інженерний центр»виконавчого органу Київської міської ради в судове засідання не зявився, надіслав до суду заперечення проти позову [PERSON] про виплату заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середньої заробітної плати за час затримки виплат вказуючи наступне, що згідно п. 1 ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Позивачем не надано жодного доказу про невиплату заробітної плати на компенсації за невикористану відпустку. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, що містять інформацію щодо предмета доказування, тоді як позивач при розрахунку середньої заробітної плати посилається на листи Міністерства праці та соціальної політики від 25.08.2010 р. № 9111/0/14-10/13 та від 25.08.2009 р. № 9681/0/14-07/13, в той час, як порядок обчислення середньої заробітної плати регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», тому надані [PERSON] докази є неналежними. Згідно довідки КП «Інженерний центр»заборгованість по заробітній платі [PERSON] погашена повністю 19.07.2011 року. Судом установлено: Згідно запису у трудовій книжці [PERSON] з 25 січня 2005 року, на підставі наказу № 172/13 від 25.01.2005 року, працював на посаді головного спеціаліста виробничого відділу у комунальному підприємстві «Інженерний центр», а з 01.12.2008 року, згідно наказу 172/99 від 28.11.2008 року на посаді керівника відділу технічного нагляду за будівництвом. За наказом № 172/44 від 16.05.2011 року з 18.05.2011 року позивач звільнився з посади керівника відділу технічного нагляду за власним бажанням. (а.с. 5, 10) При звільненні КП «Інженерний центр»не виплатило [PERSON] заробітну плату та компенсацію за щорічні відпустки, погашення боргу по заробітній платі було проведено лише 19.07.2011 року, про що свідчить довідка видана КП «Інженерний центр»від 11.08.2011 року № 172/932, додана до заперечення. Відповідно до ст. 116 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України), при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Відповідно до ст. 83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки. У судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що позивачу не було сплачено при звільненні всіх сум належних йому, про що зазначалося як у позові так і у запереченні, довідці відповідача про те, що 19.07.2001 року підприємством повністю погашено заборгованість по заробітній платі, а сам позивач був звільнений 18.05.2011 року. Відповідно до ст. 117 КЗпП України, у випадку невиплати працівникові всіх належних йому сум при звільненні, відповідач повинен сплати йому середній заробіток за весь час затримки до повного розрахунку. Відповідно до довідки про доходи виданої КП «Інженерний центр»від 21.07.2011 року № 172/842 середньомісячний нарахований дохід позивача складає 5822 грн. 13 коп., а затримка по виплаті заробітної плати становить 2 місяці (з 19.05.2011 року по 19.07.2011 року) і тому відповідач повинен сплатити позивачеві 11644 грн. 26 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Відповідно до ч. 3 п. 2 ст. 81 ЦПК України, не підлягають оплаті при зверненні до суду і покладаються на сторони після розгляду справи судом витрати на інформаційно-технічне забезпечення у справах про стягнення заробітної плати, компенсацій працівникам, вихідної допомоги, відшкодування за затримку їх виплати.

Outcome: partial