overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

ПАТ „Всеукраїнський [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 8\~158 грн. 56 коп., судові витрати в сумі 201 грн. 59 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, направивши до суду заяву, в якій на задоволенні позову наполягав повністю, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлена у встановленому законом порядку. Визнавши подані представником позивача докази достатніми для встановлення фактів, що мають суттєве значення для вирішення спору, за наявності відповідної згоди позивача, суд вважає можливим проведення заочного розгляду справи. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав: Судом встановлено, що 18 червня 2008 року між ВАТ Всеукраїнський [PERSON] та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 400052950 на суму 5 462 грн. 28 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 10 % річних, комісії 109 грн. щомісячно, зі строком повернення до 19 червня 2011 року. В порушення п.п. 2.8 та 3.3.1 [PERSON] свої зобовязання по поверненню суми кредиту та сплаті процентів за користування кредитом не виконує. В звязку з чим станом на 14.12.2010 року загальний розмір заборгованості складає 8 158 грн. 56 коп., з яких заборгованість по кредиту 4797 грн. 27 коп., заборгованість по відсотках 630 грн. 04 коп., заборгованість по сплаті комісії 2731 грн. 25 коп. Згідно п. 3.2.2 Договору у випадку порушення Позичальником зобовязань, передбачених умовами даного договору, банк має право достроково розірвати цей договір та повернути кредитні кошти за договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Провівши аналіз наданим в цій частині вимог доказам, суд вважає доведеним факт порушення відповідачем взятого за кредитним договором зобовязання /в формі його неналежного виконання/ повернути кредит та проценти за його використання в строк, визначений кредитним договором. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила, проте надала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без її участі та без фіксування судового процесу технічними засобами. Відповідач позов визнав частково та, будучи допитаним в якості свідка у відповідності зі ст. 62 ЦПК України, пояснив суду, що з позивачкою по справі він перебуває в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області 19.06. 2002 року, за актовим записом № 54. Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Не заперечує проти стягнення з нього на користь позивачки аліментів на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на одну дитину для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Просить не фіксувати судовий процес технічними засобами. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За письмовим клопотанням сторін фіксування судового процесу здійснюється без застосування технічних засобів. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають в шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області 19.06. 2002 року, за актовим записом № 54. Від даного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Відповідач по справі добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча працездатний і може надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей і при ухиленні батьків від цього обовязку, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку. Статтею 183 СК України передбачено, що суд визначає частку заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дітей. Відповідач позов визнав частково та не заперечує проти стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку. Таким чином, суд вважає, що аліменти на утримання неповнолітніх дітей підлягають стягненню в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на одну дитину для дитини відповідного віку. Вказані обставини встановлено з пояснень відповідача, допитаного в якості свідка, матеріалів справи, досліджених в судовому засіданні. Таким чином, позов підлягає задоволенню частково. Судові витрати суд покладає на відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

Зважаючи на складність викладення повного тексту рішення суду, повязаного з потребою обґрунтування доводів сторін, на що потрібний значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, покликаючись на те, що з 14.07.1995 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому у Личаківському відділі реєстрації актів громадянського стану м.Львова, актовий запис № 242. Мають доньку - Ірину [INFO]. Сторони різні за характерами та поглядами на життя, тривалий час не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, втратили почуття поваги та любові, миритись не бажають, подальше існування шлюбу вважає недоцільним та таким, що суперечить його моральним принципам, просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, давши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечила та пояснила, що сімя розпалась, з позивачем не підтримують подружніх відносин, примирення неможливе. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому у Личаківському відділі реєстрації актів громадянського стану м.Львова з 14.07.1995 року, актовий запис № 242. Мають доньку - Ірину [INFO]. Внаслідок значної різниці у характерах та поглядах на життя у сімї виникли численні непорозуміння, сторони понад рік проживають окремо, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, втратили почуття любові та поваги, миритися не бажають. Суд вважає, що сімя розпалася остаточно, розлад носить стійкий і тривалий характер, збереження сімї неможливе, дальніше перебування у шлюбі недоцільне і веде до загострення взаємовідносин, шлюб існує формально, а тому його слід розірвати, судові витрати поклавши на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, покликаючись у позовній заяві на те, що з відповідачем перебувала в шлюбі, який рішенням Володимир-Волинського міського суду від 29.09.2011р. розірвано, що підтверджується копією зазначеного судового рішення. Від спільного життя в шлюбі вони мають двох дітей: сина [PERSON], 24.02.1995р. народження, і сина [PERSON], 21.11.1998р. народження, що підтверджується копіями свідоцтв про народження відповідно, серії І-ЕГ, № 278004, і серії І-ЕГ, № 029747, які перебувають на її повному утриманні, оскільки відповідач не бере участі у вихованні дітей і не надає матеріальної допомоги на їхнє утримання.. Позивач просить стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., оскільки відповідач офіційно не працює, немає постійного доходу, однак спроможний надавати матеріальну допомогу дітям у зазначеному розмірі. У судове засідання позивач не з'явилася, але подала до суду заяву, в якій зазначає, що позов підтримує повністю, і просить задовольнити позов та розглядати справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, в якій зазначає, що позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення, та просить розглядати справу за його відсутності. Перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що безумовне визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому може бути прийняте судом шляхом ухвалення рішення про задоволення позову. Суд вважає, що судові витрати в справі підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

У жовтні 2011 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним вище позовом, у якому просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після [PERSON], який помер 05 грудня 2010 року, на земельну ділянку, площею 0,121 га (цільове призначення - для ведення садівництва) за адресою: Київська область, Броварський район, село Бобрик, садове товариство «Будівельник - З». У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала й просила його задовольнити. У судовому засіданні третя особа [PERSON] позов визнав повністю. У судове засідання відповідач [PERSON] сільська рада Броварського району Київської області, третя особа управління Держкомзему у Броварському району Київської області представника не направили. Про день, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому цивільним процесуальним законодавством порядку. До суду надано письмові клопотання про розгляд справи у відсутність відповідача та третьої особи. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] помер 05 грудня 2010 року (а.с.8). Його спадкоємцями є: [PERSON] (дружина [PERSON]В.), [PERSON] (син [PERSON]В.). [PERSON] відмовився від належної йому частки у спадковому майні на користь [PERSON]. Постановою нотаріуса Двадцять другої Київської державної нотаріальної контори [PERSON] від 06 серпня 2011 року відмовлено [PERSON] у вчиненні такої нотаріальної дії, як видача свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку. Із копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІУ-КВ № 060148 площею 0,121 га (для ведення садівництва) за адресою: Київська область, Броварський район, село Бобрик, садове товариство «Будівельник - 3», вони виготовлені на ім'я [PERSON]. Однак не видані у зв'язку із смертю [PERSON], який помер 05 грудня 2010 року. Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що спадкодавеї [PERSON] на законних підставах володів земельною ділянкою, а також те, що позивач [PERSON] С.1 прийняла спадщину, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та підлягаю' Задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Попаснянського районного управління юстиції, актовий запис № 157, посилаючись на те, що подружні стосунки з відповідачем були припинені з листопада 2009 року через відсутність взаєморозуміння, сімя фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків вона не бажає. Від спільного подружнього життя сторони мають дитину доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка в судове засідання не зявилася, у наданій суду письмовій заяві позов підтримала, просила справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, у письмовій заяві позов визнав, просив справу слухати у його відсутність. Згідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову слід за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 листопада 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Попаснянського районного управління юстиції, актовий запис № 157. Подружні стосунки між сторонами були припинені з листопада 2009 року через відсутність взаєморозуміння, сімя фактично розпалася, відновлення подружніх стосунків сторони не бажають, від спільного подружнього життя сторони мають дитину доньку [PERSON], [INFO]. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тобто є передбачені ст. 112 СК України підстави для розірвання шлюбу, тому визнання позову відповідачем слід признати. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з квітня 2000 року по листопад 2009 рік. Від спільного проживання мають неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що і змусило позивача звернутися з даним позовом до суду. В судове засідання позивач не зявилася, але надала суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу в її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, у поданій до суду заяві проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглядати в його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з квітня 2000 року по листопад 2009 рік. Від спільного проживання мають неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], які мешкають разом з позивачем і знаходяться на повному її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою виконкомом Козачолопанської селищної ради №543 від 14.02.2011 року. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на стягненні аліментів на утримання неповнолітніх дітей є обґрунтованими, а тому заявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюб між ними зареєстровано 10 березня 1983 року. Від шлюбу у них з відповідачкою неповнолітніх дітей не має, однак розірвати шлюб у відділі РАЦСу відповідачка не бажає. Причиною звернення в суд з даним позовом стало те, що сімейне життя ними останні роки проходило у постійних непорозуміннях та сварках, під час яких вони ображали одне одного, що в кінцевому результаті призвело до того, що вони фактично припинили шлюбні відносини, і не проживають однією сім'єю з березня місяця 2010 року. Впевнившись в тому, що сім'я розпалася остаточно, відновити її неможливо, а тому просить шлюб укладений між ним та відповідачкою - розірвати. Після розірвання шлюбу просив залишити дружині прізвище - Варга. В судовому засіданні позивач, [PERSON] позовні вимоги підтримав, з підстав зазначених в позовній заяві. Просив шлюб між ним та відповідачкою [PERSON] - розірвати. Надав згоду про можливість розгляду справи в порядку заочного розгляду. Відповідачка, [PERSON] в судове засідання не з'явилася, була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про причину неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача, суд відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказах. Суд, заслухавши позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 10 березня 1983 року, у виконкомі Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №17. Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей не має, однак розірвати шлюб в органах ДРАЦСу відповідачка не бажає. Суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у відповідності зі ст.112 СК України, оскільки встановлено, що причина розпаду подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною. Подружжя фактично припинило спільне проживання і сімейне життя з поважної причини. Встановлено, що сторони з березня місяця 2010 року спільно не проживають, не підтримують сімейних відносин. У даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідачки, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

Львівський міжрайонний природоохоронний прокурор звернувся з позовом до суду, в якому просить стягнути з відповідачів заподіяну ними незаконним виловом риби шкоду в сумі 810,9 грн. в користь держави в особі Львівдержрибохорони. Позов мотивує тим, що [PERSON], [PERSON], [PERSON], в порушення вимог чинного законодавства, проводили 05.08.2011 року вилов риби забороненими знаряддями лову ставними сітками з використанням надувного човна на озері біля с. Доброгостів Дрогобицького району Львівської області. Завдана незаконними діями відповідачів шкода в добровільному порядку ними не відшкодована. Незаконним виловом риби згідно "Такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок добування (збирання) або знищення громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства цінних видів риби, водних безхребетних і водних рослин у рибогосподарських водних обєктах України" (затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 19.01.1998 року №32) [PERSON], [PERSON], [PERSON]заподіяли шкоду рибному господарству на загальну суму 810,90 грн., яка ними в добровільному порядку не відшкодована. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просить їх задоволити. Відповідачі у судовому засіданні позовні вимоги визнали та не заперечили щодо їх задоволення. Вислухавши пояснення сторін, беручи до уваги вищенаведене, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного: Відповідно до ч. 4 ст. 58 Закону України «Про тваринний світ», ст..ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», особи, винні у порушення законодавства в галузі використання і охорони тваринного світу, навколишнього природного середовища зобовязані відшкодувати заподіяну ними шкоду у розмірі і порядку, встановлених законодавством України. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову, а згідно вимог п. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином суд вважає доведеною вину відповідачів у вчиненні 05.08.2011 року вилову риби забороненими знаряддями лову, чим державі заподіяно матеріальної шкоди на суму 810, 9 грн., а тому приходить до переконання, що відшкодування шкоди в даному випадку має здійснюватися згідно загальних норм права, якими відшкодування матеріальної шкоди регламентовано. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає до задоволення, і з відповідачів слід стягнути заподіяну ними шкоду в сумі 810, 9 грн. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідачів слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 188, 20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-01 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що з 13 .09.2003 року вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного сумісного проживання мають сина [PERSON]. [INFO] який проживає з нею і знаходиться на її утриманні, батьком якого є відповідач з якого просить стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% відсотків прожиткового мінімуму на утримання дитини щомісячно до досягнення нею повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, написала суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву, просив справу слухати в його відсутності, позов визнав просив задоволити. Суд вислухавши осіб які брали участь у справі, дослідивши письмові докази вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що з 12.09.2003 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі від сумісного життя мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні, батьком якого є відповідач. Як встановлено в судовому засіданні дитина перебуває на утриманні позивачки, що стверджується довідкою виконавчого комітету Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 14.11.2011 року за № 2246, тому суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 1 /4 частини з усіх видів заробітку, але не менше ЗО % пожиточного мінімуму громадян на кожну дитину до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи наведене та

Outcome: approved