Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, мотивуючи це тим, що 16.06.2007 року між ВАТ КБ Надра, правонаступником якого є ПАТ КБ Надра, та [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого відповідачу надано кредит на споживчі цілі на суму 14000 грн. із розрахунку 3 відсотки на місяць строком з 16.06.2007 року по 16.06.2010 року. Проте відповідач порушив виконання зобовязання щодо погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків за користування кредитом, а тому станом на 16.11.2011 року його заборгованість відповідача по кредитному договору становить 33174,44 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також стягнути судовий збір. Представник позивача в судове засідання не зявився, проте письмовою заявою просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав повністю. В судовому засіданні відповідач позов визнав частково в частині стягнення суми заборгованості за кредитом та відсотками. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір №4760/КФ від 18.06.2007 року, відповідно до якого банк надав відповідачу на період з 18.06.2007 року по 18.06.2009 року кредит в сумі 14000 грн. із нарахуванням за користування кредитом 3 відсотків на місяць за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості 7-9. Надання відповідачу кредиту у сумі 14000 грн. підтверджується меморіальним ордером №491 від 16.06.2007 року (а.с.14). Однак відповідач погашав кредит не в повному обсязі. Так, згідно з розрахунком, наданим позивачем, заборгованість відповідача станом на 16.11.2011 року становить 33174,44 грн., в тому числі: непогашений кредит 11802,02 грн.; несплачені відсотки 12617,99 грн.; несплачена пеня за прострочення строків виконання зобовязань 8394,43 грн.; несплачений штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу 360 грн. (а.с. 5-6). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином згідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв. Згідно зі ст.527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Таким чином, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути заборгованість за кредитом в сумі 11802,02 грн. В той же час, що стосується стягнення заборгованості за відсотками, то позов в цій частині підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з квитанцій №9420 від 31.05.2010 року, №9666 від 31.06.2010 року, №6471 від 26.07.2010 року, №1778 від 28.08.2010 року, №4746 від 23.09.2010 року, №6373 від 29.10.2010 року відповідачем сплачено на погашення кредиту відповідно 300 грн., 250 грн., 20 грн., 20 грн.,20 грн., 30 грн., всього на загальну суму 640 грн. (а.с. 29-34). Відомості про вказані кошти у розрахунку заборгованості відсутні, тому виходячи положень п. 2.4 договору, згідно якого якщо на протязі дії кредитного договору позичальник несвоєчасно та/чи неповністю вніс черговий мінімально необхідний платіж та/чи інші платежі, передбачені договором, то банк приймає виконання позичальником своїх зобовязань по договору в першу чергу за простроченими відсотками за користування кредитом, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути 11977,99 грн. заборгованості за відсотками (12617,99 грн. 640 грн. = 11977,99 грн.) Правові наслідки порушення зобовязання визначаються договором або законом і, відповідно ст. 611 ЦК України, одним з них є неустойка. Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Як вбачається, боржнику за порушення строків грошових зобовязань нарахована неустойка у вигляді пені - 8394,43 грн., а також штраф 360 грн. За змістом ст. 549 ЦК України пеня та штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Проте банком за порушення позичальником строків виконання зобовязань за кредитним договором, одночасно нараховані пеня та штраф. Таким чином, банком застосовано подвійну цивільно-правову відповідальність одного виду за одне й те саме порушення зобовязання, що не відповідає засадам добросовісності, розумності та справедливості зобовязань, визначених ч. 3 ст. 509 ЦК України. Крім того, з наданого позивачем розрахунку не вбачається порядок нарахування штрафних санкцій, тому не можна визначити відповідність нарахувань умовам укладеного договору. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині вимог про стягнення заборгованості по пені та штрафу не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Вказані правовідносини регулюються ст.ст. 509,526,549 ЦК України.

Outcome: approved