Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-29 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, суду пояснив, що 24.10.2010 року у м.Тисмениця відповідач, керуючи транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, порушив ПДР України, що спричинило пошкодження його автомобіля [NUMBER]. Постановою Тисменицького районного суду від 23.12.2010 року останнього було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого стюст.130 ч.1, 124 КпАП України та призначено покарання у вигляді штрафу в сумі 2550 грн. Згідно висновку спеціаліста експертного автотоварознавчого дослідження вартість відновлювального ремонту складає 16231 грн. Також він поніс витрати з транспортуванням автомобіля у розмірі 480 грн., оплата за експерті дослідження у сумі 500 грн. Своїми неправомірними діями відповідач завдав йому і моральну шкоду, яка полягає в спричиненні їй моральних страждань через втрату звичного способу життя. Через ДТП останній переніс нервовий стрес і до цього часу почувається погано через постійний головний біль та безсоння. Просив позов задоволити Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та суду пояснив, що визнає позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди, проте сума стягнення моральної шкоди у розмірі 5000 грн. є завеликою. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно з ч.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших сторін, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що 24.10.2010 року о 17 год. 05 хв. у м.Тисмениця Тисменицького району відповідач, керуючи автомобілем марки у стані алкогольного спяніння, перед початком руху не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем позивача, який рухався в попутньому напрямку, в налідок чого транспортні засоби зіткнулися і зазнали механічних пошкоджень. Своїми діями відповідач порушив вимоги п.п. 2.1. (г), 2.9 (а), 10.1. Правил дорожнього руху Українни, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001р. № 1306, що підтверджується постановою Тисменицького районного суду від 23.12.2010 року, згідно якої відповідач визнаний винним у скоєнні даного ДТП. Наявним в матеріалах справи висновком спеціаліста експертного автотоварознавчого дослідження № 507 від 29.11.2010 року вартість відновлювального ремонту, якого потребує автомобіль позивача в наслідок ДТП складає 16231 грн.; також останній зазнав витрат з транспортуванням автомобіля у розмірі 480 грн., оплата за експерті дослідження у сумі 500 грн. Таким чином загальна сума матеріальних збитків складає 17211 грн. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За таких обставин, оскільки заподіяні позивачу матеріальні збитки перебувають у причинному звязку з неправомірною поведінкою відповідача, то суд вважає, позов в частині відшкодування матеріальної шкоди є підставним та підлягаючим до задоволення в повному обсязі. Вимогами ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Здобутими та перевіреними в судовому засіданні доказами вбачається, що в результаті неправомірних дій відповідача позивач зазнав значних душевних страждань. Такі обставини негативно вплинули на звичайний життєвий ритм позивача, що позначилося на загальному психологічному стані та призвело до душевних страждань останнього. Крім того, в моральних стражданнях суд враховує ті обставини, що позивач повинен був за захистом своїх прав свертатися до суду. Однак, беручи до уваги тяжкість, глибину та тривалість моральних страждань позивача, враховуючи вимоги розумності і справедливості суд вважає, що позов в цій частині слід задоволити частково. Крім того з відповідача [PERSON] в користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду даної справи. На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, Постанови Пленуму ВСУ „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди № 6 від 27.03.1992 року,

Outcome: approved