Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суд\' з позовом до Управлінням Пенсійного фонду України в Новгород-Сіверському районі Чернігівської області (надалі-Відповідач) про визнання права на одержання грошових виплат. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 19 січня 2010 року помер його батько [PERSON], який у листопаді 2009 року звертався до суду з позовом до Відповідача про нарахування здійснення йому державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоровю, яу учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС відповідно до ет..ст,48, 50, 54 Запкону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 07 липня 2011 року Відповідача зобовязано здійснити перерахунок та виплату пенсії [PERSON] за період з 22.05.2008 року по 01 грудня 2009 рою/ відповідно до ст.50, 54, Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із розрахунку восьми розмірів прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність та щомісячну додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю 75% розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність. Він являється членом померлого (його сином) та просив суд визнати його право на одержання відповідних виплат, що належати його батьку при житті та зобовязати відповідача провести їх нарахування та виплату. В судовому засіданні позивач [PERSON] наполягав на задоволені позовних вимог. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON] позовні вимоги свого довірителя підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON].Є. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив суд відмовити в їх задоволенні. Суд, вислухавши сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та не заперечується сторонами, що згідно постанови апеляційного суду Чернігівської області від 07 липня 2011 року визнано дії Управлінням Пенсійного фонду України в Новгород-Сіверському районі Чернігівської області з відмови в перерахуванні пенсії за інвалідністю (основну та додаткову) [PERSON], за період з 22.05.2008 року по 01 грудня 2009 року протиправними та зобовязано здійснити перерахунок пенсії та виплату пенсії за інвалідністю [PERSON] в період з 22.05.2008 року по 01 грудня 2009 року відповідно до ст.50, 54, Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із розрахунку восьми розмірів прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність та щомісячну додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю 75% розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність. Рішення суду на час розгляду справи є чинним, (а.с.4-5) Згідно свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 19 січня 2010 року у м. Новгород- Сіверський. (а. с. 9). Згідно довідки Новгород-С іверської міської ради від 10.10.2011 року померлий батько позивача проживали однією сімєю, (а.с.7). Відповідачем на звернення позивача щодо перерахунку пенсії спадкодавця згідно рішення суду за період з 22.05.2018 по 01.12.2009 року було відмовлено (а.с,б) Згідно статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми, пенсії, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності -входять до складу спадщини. Згідно ст.328 ч.І ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 52 Закону України №1058 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у звязку з йог смертю, виплачується ( по місяць смерті включно) членам його сімї, які проживали разом пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сімї, зазначеним у частин другій ст. 36 цього Закону, які перебували на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом із померлим чи ні. На підставі наведеної норми матеріального права вбачається, вирішення питання про отриманні саме членами сімї, належної померлому пенсіонеру пенсії та інших соціальних виплат, до момент коли ці неотриманні грошові суми буде входити до складу спадщини. А у разі відсутності членів сімї відповідні грошові кошти померлого пенсіонера включаються до складу спадщини. З урахуванням наведеного суд вважає за зобовязаність відповідача, згідно ст. 52 Закон) України №1058 «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» та ст. 1227 ЦК України здійснити нарахування належні померлому пенсіонерові пенсію відповідно до рішення суду членам його сімї, які повинні звернутися за виплатою відповідних коштів з урахуванням фактично виплачений коштів. Таким чином, зважаючи на вищевикладене, невиплата позивачеві, пенсії яка згідно рішення суду повинна бути перерахована відповідно до ст.50, 54, Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із розрахунку восьми розмірів прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність та щомісячну додаткову пенсію за шкоду заподіяну здоровю 75% розміру прожиткового мінімуму для осіб, що втратили працездатність, яка належала останньому та не одержана ним за життя за період з 22.05.2008 року по 01 грудня 2009 року, і належала його батьку за життя, але нестриманої останнім є незаконною та такою, що суперечить Конституції, Законам України та грубо порушують права позивача на отримання за його батьком відповідної пенсії за інвалідністю відповідно до ст..ст.50,54 Закону України «Про соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», які належали йому за життя але не були отримані внаслідок його смерті. Відповідачем невірно трактуються положення чинного законодавства України, яке регулює правовідносини у сфері спадкування. Так суми недоотриманих спадкодавцем коштів дійсно не включаються до складу спадщини до закінчення шестимісячного строку , а у разі неотримання їх особами , які мають на це право, вони відповідно до змісту ст.1218 ч. 1,1227 ч. 1 ІДК України входять до складу спадщини і розподіляються між спадкоємцями на загальних підставах, що також кореспондується з конституційним принципом непорушності права приватної власності (ст.41 Конституції України). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved