Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій вказує, що йому на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в с.Іванів по вул. Свинаря, 51 Калинівського району Вінницької області та присадибна земельна ділянка. Однак після смерті дарувальника [PERSON] у вищевказаному будинку залишився проживати онук останньої [PERSON], який відмовляється добровільно виселитись з будинку, чим порушує права позивача як власника житла. Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги, ним заявлені, підтримав, просить їх задовольнити, посилаючись на докази, наявні в матеріалах справи та виселити [PERSON] з житлового будинку за №51 по вул. Свинаря в с.Іванів Калинівського району Вінницької області. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги, заявлені позивачем, не визнав та просить відмовити в задоволенні позову у звязку із його безпідставністю. Суду пояснив, що відповідно до рішення Калинівського районного суду ------- встановлено, що він проживав однією сімєю зі своєю бабою [PERSON], тому вважає, що позов безпідставний, оскільки він має право на спадщину та має право проживати в даному будинку. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні із достовірністю встановлено, що відповідно до договору дарування від 26.10.2004 року позивачу на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований в с.Іванів по вул. Свинаря, 51 Калинівського району Вінницької області. До та після моменту смерті дарувальника [PERSON] в даному будинку проживає онук останньої [PERSON], - відповідач по справі, який відмовляється добровільно залишити дане місце проживання. Доводи відповідача про те, що Калинівським районним судом встановлено факт проживання [PERSON] з [PERSON] однією сімєю з 2000 року по 04.12.2007 року (по день її смерті), а тому він, згідно вимог ст. 1264 ЦК України, має право на спадщину після її смерті, суд до уваги не бере, виходячи з наступного. Договір дарування житлового будинку між [PERSON] та її сином [PERSON] було укладено 26.10.2004 року, при цьому смерть дарувальника настала 04.12.2007 року, тому подарований будинок не входить до складу спадщини, на яку мав би право відповідач. Як видно із матеріалів справи, відповідач не являється членом сімї позивача, а тому проживати у вищевказаному житловому приміщенні не має права. Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання та проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатись цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно ст. 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386,391 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Статтею 116 ЖК України передбачено, що коли наймач, члени його сім,ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематичним порушення правил співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб, проводиться без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до довідки №887 від 30.05.2011 р., виданої виконкомом Іванівської сільської ради Калинівського району, [PERSON] проживає за адресою [INFO] без реєстрації. Окрім того, відповідно до довідки №10215 від 24.10.2011 року [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], тобто має зареєстроване місце проживання. Згідно ст.157 ЖК України членів сім,ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених. ст. 116 цього Кодексу. Виселення проводиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Той факт, що відповідач [PERSON] самовільно проживає в будинку, що знаходиться за адресою с.Іванів по вул. Свинаря, 51 Калинівського району Вінницької області, підтверджується довідкою №887 від 30.05.2011 р., виданою виконавчим комітетом Іванівської сільської ради Калинівського району, актом обстеження житлових умов від 10.12.2010 року, складеного сільським головою с. Іванів Калинівського району. Виходячи з принципів змагальності, диспозитивності та обовязків доказування і подання доказів, визначених ст.ст.10,11,60 ЦК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачем не доведено факт законності його проживання у вказаному будинку, натомість позивачем доведено свої позовні вимоги. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача [PERSON] є обґрунтованими та законними, а тому підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved