Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-09 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] та він же в інтересах неповнолітнього [PERSON], з позовом (а.с.4-5) до Іллічівської міської ради Одеської області, в якому мотивуючи тим, що йому та його сину на праві приватної спільної власності належить квартира №137 в будинку №2-а по вулиці 1Травня в місті Іллічівськ Одеської області, яку він з метою поліпшення житлових умов та підвищення благоустрою реконструював, але зазначені будівельні роботи були виконані без розробки та погодження у встановленому законодавством порядку, проектної документації та без відповідного дозволу органу місцевого самоврядування, просить визнати право приватної власності в рівних частках, а саме по ? кожному на зазначену квартиру за [PERSON] та [PERSON] та припинити право власності на зазначену квартиру зареєстроване за [PERSON] та [PERSON] в рівних частках, а саме по ? за кожним згідно реєстраційного посвідчення від 16 червня 2009 року, виданого на підставі договору купівлі-продажу від 05.06.2009 року за №4419. У судове засідання позивач не зявився, його представник надала суду письмову заяву (а.с.37), в якій позовні вимоги підтримала, та просила розглянути справу без їх присутності. Представник відповідача у судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву (а.с.40), в якій просить розглядати справу без його присутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини. Згідно реєстраційного посвідчення від 16 червня 2009 року (а.с.16), виданого на підставі договору купівлі-продажу від 05.06.2009 року за №4419 (а.с.12-15), [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири №137 в будинку №2-а по вулиці 1Травня в місті Іллічівськ Одеської області. Позивачі здійснили реконструкцію вказаної квартири, яка відповідно до технічного паспорту, виготовленого КП Бюро технічної інвентаризаціїІллічівської міської ради Одеської області станом на 15.04.2011 року (а.с.9-11), загальною площею 32,0 кв.м., житловою площею 18,8 кв.м. складається з приміщень: 1 житлова кімната площею 9,9 кв.м., 2 житлова кімната площею 8,9 кв.м., кухня площею 5,1 кв.м., санвузол площею 1,9 кв.м., коридор площею 5,2 кв.м., балкон площею 1,0 кв.м. Згідно висновку експерта з судової будівельно-технічної експертизи від 14.07.2011 року №567/2011 зазначена квартира відповідає вимогам будівельних норм та правил (а.с.26-29). Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів судом є, зокрема, визнання права. Відповідно до ст.ст. 10, 27, 60 ЦПК України сторони, які приймають участь у справі, користуються рівними правами відносно надання доказів, їх дослідження та доведення суду їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з наведеного, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, відповідають вимогам чинного законодавства, у звязку із чим підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved