Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-25 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON], обґрунтовуючи вимоги тим, що 26.08.2006р. вона з відповідачем зареєструвала шлюб, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO], який на даний час знаходиться на вихованні і утриманні позивачки. Позивачка вказує, що шлюб з відповідачем виявився невдалим, сімейне життя з ним не склалось через відсутність взаємопорозуміння, між ними на цьому ґрунті часто виникали сварки і в середині 2008 року вони остаточно припинили сімейні стосунки. За цей час позивачка створила другу сімю і має наміри узаконити сімейні відносини з іншим чоловіком, а тому цей шлюб носить формальний характер та обтяжує позивачку, у звязку з чим вона звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати такий шлюб і визначити місце проживання малолітнього сина біля неї до його повноліття (а.с.3). В попередньому судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила його задовольнити. Крім того, просила суд після розірвання шлюбу залишити незмінним її прізвище «Гуцол»(а.с.14). Відповідач у попередньому судовому позовні вимоги визнав в повному обсязі, на підтвердження чого також надав суду письмову заяву (а.с.15). Оскільки відповідач визнав позовні вимоги повністю, суд, на підставі ч.4 ст.130 ЦПК України, в порядку ч.4 ст.174 цього кодексу, ухвалив закінчити розгляд справи та ухвалити рішення, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, взявши до уваги визнання відповідачем позову, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що громадянка України [PERSON], яка народилася 17.03.1987р. в смт.Саврань, Савранського району, Одеської області, і громадянин республіки Молдова, м.Слобозія, [PERSON], який народився 23.02.1979р., зареєстрували шлюб 26.08.2006р., про що в Книзі реєстрації шлюбів 2006 року серпня місяця 26 числа зроблено відповідний актовий запис за №43; після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові [PERSON], дружині [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №028124, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Савранського районного управління юстиції Одеської області 26.08.2006р. (а.с.4). Від шлюбу у подружжя [PERSON] і [PERSON] 01.08.2005р. народився син [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №051788, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Савранського районного управління юстиції Одеської області 26.08.2006р. (а.с.5). В судовому засіданні позивачка підтвердила, що в даний час вони з відповідачем проживають окремо, сімейні стосунки припинили, на примирення вона категорично не згодна, подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу суперечило б її інтересам та інтересам їхнього сина, що має для неї істотне значення. Відповідач також пояснив, що подальше збереження сімї неможливо, а тому він з позовом згоден, місце проживання сина до його повноліття просив визначити з позивачкою. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Частиною 3 ст.105 СК України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 цього кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, а також враховуючи наведені положення закону, суд приходить до висновку, що заява позивачки про розірвання шлюбу відповідає її дійсній волі, подальше спільне життя подружжя [PERSON] та збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивачки та їхнього малолітнього сина, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. Як встановлено ч.1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, а тому вимога відповідачки щодо надалі іменуватися прізвищем «Гуцол»після розірвання шлюбу теж підлягає задоволенню. Суд також розяснює, що відповідно до вимог ст.157 СК України питання виховання дітей вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Судовий збір та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи з відповідача на користь позивачки відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України не стягуються на прохання позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved