Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-18 00:00:00

ПАТ «[PERSON] Аваль» звернувся до суду з позовом про стягнення з поручителя [PERSON] заборгованості позичальника ФОП [PERSON] за кредитними договорами № 010/26/575 від 3.03.2008р. в розмірі 442\~960, 12грн., № 010/26/672 від 12.06.2008р. в розмірі 5\~905\~139, 06 грн., № 010/26/673 від 12.06.08р. в розмірі 11869028,27грн., на загальну суму 18\~217\~127,45 грн.. Вимоги обґрунтував тим, що для забезпечення виконання зобовязань позичальника 25.03.2010р. між позивачем та відповідачем був укладений договір поруки № 12/14/791, та додаткова угода № 12/14/791/1 від 28.01.2011р. до договору поруки, згідно з умовами якої збільшена загальна сума кредитів позичальника, за якими відповідач зобовязався відповідати перед банком, в тому числі, щодо повернення загальної суми кредитів, сплати процентів за його користування, комісійну винагороду, неустойку в розмірі та у строки передбачені кредитними договорами, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови кредитного договору в повному обсязі. Відповідно до п.5.1 договору поруки, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобовязань по кредитних договорах, відповідач несе солідарну відповідальність перед позивачем у тому ж обсязі, що й позичальник. Позивач повністю виконав свої зобовязання перед позичальником за кредитними договорами, що підтверджується меморіальними ордерами. Позичальник ФОП [PERSON] станом на 13.10.2011р. заборгувала перед ПАТ «[PERSON] Аваль» 18\~217\~127,45 грн., в тому числі: 442\~960, 12грн. - за кредитним договором № 010/26/575 від 3.03.2008р., з них: 392\~908,94грн. - заборгованість за кредитом, 39\~497,73 грн. заборгованість за процентами, 1257,81грн. пеня за прострочення процентів, 9300,64 грн. комісія 9%; 5\~905\~139, 06 грн. за кредитним договором № 010/26/672 від 12.06.2008р., з них: 5297126,50грн. заборгованість за кредитом, 455116,71грн. заборгованість за процентами, 13979,65грн. пеня за прострочення кредиту, 13433,29грн. пеня за прострочення процентів, 15737,08грн. комісія 9%; 11869028,27грн. за кредитним договором № 010/26/673 від 12.06.08р., з них: 10643784,70грн. заборгованість за кредитом, 942854,22грн. - заборгованість за процентами, 31411,83грн. - пеня за прострочення процентів, 250977,47грн. комісія 9%. Відповідно до п.7.3 кредитних договорів, банк має право достроково вимагати погашення заборгованості за кредитом в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником своїх боргових та інших зобовязань за договорами. Позивач 7.09.2011р. звернувся з претензією до відповідача про дострокове погашення заборгованості, проте вимоги претензії відповідачем не виконані. В судовому засідання представник позивача за первісним позовом [PERSON] підтримала позовні вимоги, зустрічний позов про визнання договору поруки припиненим не визнала. Свої заперечення обґрунтувала тим, що строк виконання основного зобовязання , а саме строк повернення кредитних коштів, відповідно до умов кредитних договорів та генеральної кредитної угоди, встановлений до 29.03.2012р.. Ч.4 ст. 559 ЦК України передбачає, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлений, порука припиняється , якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимогу до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом 1 року від дня укладення договору поруки. Проте, в п.6.1 договору поруки визначено строк припинення відповідальності поручителя з вказівкою на подію, а саме: повне виконання боргових зобовязань за кредитним договором, як і вимагає ст.252 ЦК України. Строк виконання основного зобовязання, передбачений договорами, не настав, тому зазначене відповідачем положення не підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Порушення позичальником графіку погашення заборгованості з 2010 року свідчить про порушення боржником своїх зобовязань за кредитними договорами, а не закінчення строку виконання основного зобовязання. Представник відповідача [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнав частково, а саме, погодився з тим, що відповідач повинен сплатити заборгованість позичальника, згідно умов договору поруки, але не згоден із сумою заборгованості, з яких підстав та в якому розмірі не зміг пояснити. В судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом [PERSON] позов не визнала, подала зустрічний позов про визнання договору поруки припиненим з 26.03.2011 року. Невизнання первісного позову та зустрічний позов обґрунтувала тим, що з договору поруки вбачається, що в ньому не встановлений строк, після якого порука припиняється. Умова договору про дію поруки до повного виконання зобовязання за кредитним договором (п.6.1) не може розглядатися як установлення стоку дії поруки, оскільки це не відповідає вимогам ст.252 ЦК України. Оскільки банк предявив вимогу до поручителя 7.09.2011р., виходячи з порушення графіку погашення заборгованості боржником, то ним пропущений 6-місячний термін предявлення вимоги до поручителя, відповідно до ч.4 ст.559ЦК України, хоча боржник ФОП [PERSON] порушив зобовязання по сплаті процентів та інших обовязкових платежів кредитними договорами: № 010/26/575 від 3.03.2008р. з 8.06.2010р., № 010/26/672 від 12.06.2008р. з 8.04.10р., № 010/26/673 від 12.06.08р. з 8.04.2010р., що підтверджується наданими банком розрахунками. Крім того, банк міг предявити позов до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки, тобто до 25.03.2011р. включно. Протягом цього строку такий позов предявлений не був. Представник відповідача посилається на те, що відповідно до тієї ж ч.4 ст.559 ЦК України, якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом 1 року від дня укладення договору поруки. Тому вважає, що договір поруки підлягає припиненню з 26.03.2011р.. Також зазначила, що поручителю не були розяснені наслідки укладення ним додаткової угоди, згідно якої значно збільшилася сума заборгованості. До того ж 3 особою по справ позичальником [PERSON] оскаржуються до господарського суду положення генеральної кредитної угоди щодо застосування змінної процентної ставки за вищевказаними кредитними договорами, і в разі задоволення вимог значно зменшиться розмір заборгованості. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлена належним чином. Заслухавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що первісний позов ПАТ «[PERSON] Аваль» про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, а зустрічний позов [PERSON] про визнання договору поруки припиненим задоволенню не підлягає. Так, в судовому засіданні встановлено, що 25.03.2010р. між позивачем та відповідачем був укладений договір поруки № 12/14/791, та додаткова угода № 12/14/791/1 від 28.01.2011р. до договору поруки, згідно з умовами якої збільшена загальна сума кредитів позичальника, за якими відповідач зобовязався відповідати перед банком, в тому числі, щодо повернення загальної суми кредитів, сплати процентів за його користування, комісійну винагороду, неустойку в розмірі та у строки передбачені кредитними договорами, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови кредитного договору в повному обсязі. Відповідно до п.5.1 договору поруки, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобовязань по кредитних договорах, відповідач несе солідарну відповідальність перед позивачем у тому ж обсязі, що й позичальник. Відповідно до ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Зазначені угоди укладені для забезпечння виконання зобовязань позичальника фізичної особи-підприємця [PERSON], яка станом на 13.10.2011р., згідно наданих позивачем розрахунків, заборгувала перед ПАТ «[PERSON] Аваль» 18\~217\~127,45 грн., в тому числі: 442\~960, 12грн. - за кредитним договором № 010/26/575 від 3.03.2008р., з них: 392\~908,94грн. - заборгованість за кредитом, 39\~497,73 грн. заборгованість за процентами, 1257,81грн. пеня за прострочення процентів, 9300,64 грн. комісія 9%; 5\~905\~139, 06 грн. за кредитним договором № 010/26/672 від 12.06.2008р., з них: 5297126,50грн. заборгованість за кредитом, 455116,71грн. заборгованість за процентами, 13979,65грн. пеня за прострочення кредиту, 13433,29грн. пеня за прострочення процентів, 15737,08грн. комісія 9%; 11869028,27грн. за кредитним договором № 010/26/673 від 12.06.08р., з них: 10643784,70грн. заборгованість за кредитом, 942854,22грн. - заборгованість за процентами, 31411,83грн. - пеня за прострочення процентів, 250977,47грн. комісія 9%. Твердження представника відповідача щодо неможливості розгляду справи в звязку з оскарженням 3 особою по справі [PERSON] положення генеральної кредитної угоди щодо застосування змінної процентної ставки за вищевказаними кредитними договорами, суд не взяв до уваги, оскільки рішенням того ж господарського суду Київської області від 20.12.2011р. зазначена позивачем заборгованість стягнена з позичальника [PERSON]. Судом розглядаються вимоги щодо стягнення існуючого боргу станом на 13.10.2011р., а у випадку зменшення в майбутньому розміру заборгованості позичальника, чи то у звязку із винесенням господарським судом рішення, чи то у звязку із частковою сплатою заборгованості, розмір заборгованості поручителя теж відповідно зменшиться. Тому суд прийшов до висновку про можливість задоволення вимог первісного позову. Що ж стосується зустрічного позову відповідача про припинення договору поруки, то суд вважає його вимого та обґрунтування безпідставними. Так, відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання . Відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договору поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється , якщо кредитор протягом 6 місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом 1 року від дня укладення договору поруки. Відповідно до ст.252 ЦК України: ч.1 строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, ч.2 термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. П.6.1 договору поруки визначено термін дії договору поруки: відповідальність поручителя припиняється з вказівкою на подію, а саме, повне виконання боргових зобовязань за кредитним договором. Строк виконання основного зобовязання встановлений і передбачений договорами до 29.03.2012р., і ще не закінчився. Позов предявлений банком в звязку з порушенням умов та строків виконання зобовязання, про що свідчать виписки банку по особових рахунках ФРП [PERSON], а не закінчення строку дії договору, тому обґрунтування вимог позивача за зустрічним позовом є безпідставними. Судові витрати за первісним та зустрічним позовом покласти на [PERSON]. На підставі ст.ст. 251, 252, 509, 526, 530, 543, 553-559, 610, 612, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved