Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-09 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до СФГ Слобожанський пасічник, Сухининська сільська рада про визнання рішення недійсним, виділення часток у спільному майні. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що вони були членами СФГ Слобожанський пасічник, головою та членом цього ж господарства є [PERSON] Позивачі мали намір вийти зі складу членів господарства , але при цьому хотіли , щоб їм виділили земельний та майновий пай. Влітку 2010 року позивачам стало відомо, що згідно протоколу № 2 Загальних зборів членів СФГ „ Слобожанський пасічник від 07.03.2008 року , було розглянуто їх заяви та виключено з членів господарства. Насправді ніякі збори не проводилися, позивачів ніхто на збори не запрошував. Але при цьому, вважають, що навіть після припинення членства, вони мають право на отримання частки майна фермерського господарства та земельної ділянки. Після уточнення позовних вимог, просили визнати недійсним рішення СФГ Слобожанський пасічникпро виключення з членів господарства [PERSON] та [PERSON] , оформлене протоколом № 2 від 07.03.2008 року, виділити їм із СФГ Слобожанський пасічникв особисту власність по частці майна на суму 46\~300 грн. кожному, стягнути на їх користь грошову компенсацію за належні нам частки майна по 46\~300 грн. кожному, виділити із землі, наданої в користування СФГ Слобожанський пасічникземельні ділянки у розмірі земельної частки ( паю ) члена колишнього Сільськогосподарського підприємства, розташованого на території Сухининської сільської ради, судові витрати покласти на СФГ Слобожанський пасічник. В судовому засіданні [PERSON] підтримала позовну заяву, наполягала на її задоволенні із вказаних вище підстав, при цьому зазначила, що ні вона , ні [PERSON] земельні ділянки до СФГ Слобожанський пасічникне вносили. Також вказала, що трудову книжку із записом про її звільнення із членів СФГ „ Слобожанський пасічник вона отримала 21 серпня 2008 року. Представник позивачів [PERSON] , позовні вимоги своїх довірителів підтримала в повному обсязі, пояснила, що позивачі до даного часу є членами СФГ Слобожанський пасічник, що підтверджується статутом. Позивачі дійсно писали заяви на вихід з господарства, але ці заяви адресувалися загальним зборам, а не особисто голові господарства [PERSON] 07.03.2008 року ніякі збори членів господарства не проводилися, ніхто на них не запрошував позивачів та не розглядалося питання про вихід [PERSON], та [PERSON] з господарства. Голова СФГ Слобожанський пасічник. [PERSON] сам склав протокол, з якого не зрозуміло , які питання розглядалися, хто був присутнім, крім того протокол підписаний лише головою господарства, хоча про цьому повинен бути підпис і секретаря, тому протокол № № 2 Загальних зборів членів СФГ „ Слобожанський пасічник від 07.03.2008 року є недійсним, позивачів ніхто з протоколом не ознайомлював. Про існування цього протоколу позивачам стало відомо у 2010 році. Окрім цього згідно із статутом члени господарства є власниками майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності , якщо інше не передбачено угодою між ними. Ніякої угоди між власниками майна господарства не було, отже частини всіх членів рівні і кожному належить по 1/3 частині від усього майна господарства, також оскільки процедура виходу позивачів з господарства на даний час не завершена , тому вони мають право на виділення їм земельної частки. Просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] позов не визнав мотивуючи тим, що позивачі до майна фермерського господарства власного майна не вносили , все майно вносилося особисто ним, а тому відповідно і не мають права на таке виділення, крім того позивачі стали членами господарства вже після того , як було створено всю матеріальну базу господарства. З приводу виділення у власність земельних ділянок, пояснив, що земельна ділянка, якою користується фермерське господарство, надавалась саме йому, як засновнику господарства, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею серії ІІІ ХР № 003347, він платить орендну плату за користування цією землею, позивачі не є членами фермерського господарства, а тому не мають права на виділення їм земельних ділянок. Зазначив, що [PERSON] та [PERSON] лише числилися членами господарства, хоча насправді ніякої участі у його діяльності не приймали Протокол № 2 Загальних зборів членів СФГ „ Слобожанський пасічник був укладений 07.03.2008 року, позивачі запрошувалися на засідання , але між сторонами були постійні конфлікти, [PERSON] та [PERSON] ніяк не реагували на запрошення , не погоджувалися ніде ставити свої підписи. Крім того в протоколі було зазначено, що членам СФГ „ Слобожанський пасічник, які виведені зі складу господарства , рекомендується звернутися до відділу земельних ресурсів, де вони могли отримати розяснення. Просив у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечила , просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник Сухининської сільської ради [PERSON] позов не визнав пояснив, що позбавлений можливості розпоряджатися зазначеною земельною ділянкою, хоча вона знаходиться на території сільської ради та сільська рада отримує орендну плату, яку вносить [PERSON] Суд, вислухавши пояснення позивачів, відповідачів, представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає необхідним в задоволенні позову відмовити із слідуючих підстав: Відповідно до заяв [PERSON] та [PERSON], будучи членами СФГ Слобожанський пасічник, 28.02.2008 р. звернулися до зборів членів господарства з проханням вивести їх зі складу членів господарства та виділити належні їм частки в спільній сумісній власності фермерського господарства в натурі. Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею серії ІІІ ХР № 003347 від 29 грудня 2001 року, [PERSON] на підставі рішення Богодухівської районної державної адміністрації надано у постійне користування земельна ділянка площею 19,6 га. на території Сухининської сільської ради власності, землю надано для ведення селянського (фермерського ) господарства. Відповідно до змісту ст.1 Закону України Про фермерське господарство, фермерське господарство діє на основі Статуту, де зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, предмет і мета діяльності, порядок формування майна. Згідно зі ст. 20 Закону України Про фермерське господарство, порядок володіння, користування і розпорядження майном фермерського господарства здійснюється відповідно до його Статуту, якщо інше не передбачено угодою між членами фермерського господарства та законом. Член фермерського господарства має право на отримання частки майна фермерського господарства при його ліквідації або у разі припинення членства у фермерському господарстві. Розмір частки та порядок її отримання визначається Статутом фермерського господарства. Статут СФГ Слобожанський пасічникне містить в собі відомості щодо розміру часток майна позивачів, а також порядок їх отримання при припиненні членства в господарстві. Ст. 364 та ст.370 ЦК України встановлено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній власності, а також визначена можливість одержання матеріальної компенсації вартості його частки, але виділення майнового паю не передбачено. Згідно протоколу № 2 Загальних зборів членів СФГ „ Слобожанський пасічник від 07.03.2008 року , задоволено прохання при виключення [PERSON] Та [PERSON] з членів СФГ Слобожанський пасічник, запропоновано [PERSON] звернутись до Богодухівського районного управління земельних ресурсів в цілях подачі та оформлення документів про відчуження та виділення частки земельного паю, або вирішити питання компенсації. Згідно копії трудової книжки серії БТ І № 1066896 [PERSON] 08.03.2008 року була виведена зі складу членів СФГ Слобожанський пасічниквідповідно письмової заяви, а 21.08.2008 року звільнена за власним бажанням згідно заяви по ст.. 38 КЗпП України. Позивачка просить визнати недійсним рішення СФГ Слобожанський пасічникпро виключення з членів господарства [PERSON] та [PERSON] , оформлене протоколом № 2 від 07.03.2008 року .Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та згідно з ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Тобто, суд не визнає даний протокол недійсним, оскільки записи у протоколі не порушують права , свобод та інтереси позивачів, так як ними особисто було написано та нотаріально оформлено заяви про виведення зі складу членів Селянського ( фермерського) господарства „ Слобожанський пасічник. Крім того, як зазначила [PERSON], про те, що її було виведена зі складу членів СФГ Слобожанський пасічникїй стало відомо 21.08.2008 року. Також, відповідно до Статуту СФГ Слобожанський пасічник( нова редакція ), затвердженого Зборами членів СФГ Слобожанський пасічник від 09.12.2009 року та зареєстрованого 10.12.2009 року, засновником та головою господарства є [PERSON] , а членами господарства: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Позивачами не було оскаржено даний Статут в частині того, що їх не внесено до членів господарства, тобто вони погодилися з тим, що їх виведено зі складу членів СФГ Слобожанський пасічник. Відповідно до змісту ст.13 Закону України Про фермерське господарство, члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю) із раніше наданих їм у користування земельних ділянок. Позивачами не доведено в суді, що саме їм надавалися у користування земельні ділянки для ведення фермерського господарства, за рахунок яких можлива безоплатна передача їм у власність земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Також , суду не надано доказів , що позивачі передавали власне майно до господарства , що в господарстві зявилося нове майно за час їх членства, тому не доведено наявність спільної сумісної власності сторін в цьому господарстві, а з цього виходить, що позивачі не мають права на отримання в особисту власність по частці майна з СФГ „ Слобожанський пасічник. Згідно ст. 60 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки позивачі [PERSON] та [PERSON] не довели свої позовні вимоги в повному обсязі, суд в задоволенні позовних вимог [PERSON], [PERSON] до Селянського ( фермерського) господарства „ Слобожанський пасічник, Сухининська сільська рада про визнання рішення недійсним, виділення часток у спільному майні відмовляє, та зазначає що доведення позову є обовязком позивачів, відповідно до засад змагальності процесу за ст.10 ЦПК України. При цьому суд створив всі умови для змагальності процесу, розяснював позивачам їх права та обовязки. Рішення виноситься у межах заявлених вимог, на підставі предявлених доказів.

Outcome: dismissed