Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-13 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому зазначив, що в 2003 році за договором позики ним було надано в борг [PERSON] 12 500 доларів США. Божник частково виконав зобовязання, однак в звязку з несвоєчасним поверненням позики, станом на 2010 рік [PERSON] заборгував позивачу 4700 доларів США, що за курсом НБУ складає 37600 гривень, які [PERSON] просить суд стягнути з відповідача, а також 1128 гривень пені, що визначено ним у розмірі 3 відсотків річних від простроченої суми боргу та судові витрати. На призначену дату розгляду справи представником позивача, [PERSON] було надано заяву, відповідно до якої він просить суд задовольнити позов та розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання за викликом суду не прибув, клопотання про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за його відсутності суду не надала. На підставі письмової заяви представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи за відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до розписки від 30.08.2003 року [PERSON] взяв в борг у [PERSON] 6500 доларів США строком до 31.12.2003 року. Судом встановлено, що згідно розписки [PERSON] від 16.11.2004 року строк повернення ним боргу [PERSON] в сумі 5000 доларів США збіг 31.12.2003 року. Вказаний залишок заборгованості ним [PERSON] не повернуто. Відповідно до ст. ст. 1046-1048 ЦК України - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ст.524 ЦК України - зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.525 ЦК України - одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Дослідивши обставини справи та беручи до уваги наведені положення законодавства, суд вважає встановленим існування між сторонами договірних зобовязань що виникли з правовідносин позики та, відповідно, обовязку відповідача повернути позивачу грошові кошти відповідно до умов укладеного між ними договору позики, а порушене право позивача таким, що підлягає захисту згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України. Судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача згідно ст. 88 ЦПК України

Outcome: approved