overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

у серпні 2011 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] сільської Ради Чечельницького району Вінницької області про визнання права власності на квартиру в будинку №127, по вулиці Жовтнева у селі Червона Гребля Чечельницького району. У судовому засіданні позивач підтримав позов повністю і пояснив, що на території [PERSON] сільської ради Чечельницького району Вінницької області по вул. Жовтнева, 127, знаходиться житловий будинок. Даний будинок двоквартирний, одну квартиру якого він займає разом зі своєю сім'єю.Квартиру отримав як спеціаліст. Даний будинок побудовано у 1969 році бувшим колгоспом і він знаходився на балансі колгоспу ім. Кірова, потім КСП "Нива"; СТОВ "Агрофірма "Нива" без реєстрації права власності в БТІ. В період реорганізації структурних підрозділів сільського господарства в с.Червона Гребля документація на будівництво зазначеного будинку не збереглася. Вказаний будинок не стоїть на балансі [PERSON] сільської ради. У цьому будинку позивач проживає з сім"єю більше 10 років, робив ремонти.Іншим шляхом, крім судового, він не може отримати документи на право власності. Просить визнати за ним право власності на квартиру в названому будинку та на господарські будівлі біля цієї квартири. Відповідач - сільський голова [PERSON] сільської Ради [PERSON], належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, у судове засідання не з'явився, направив до суду письмову заяву у якій просить провести розгляд справи у його відсутність, просить позов визнати в повному обсязі. Вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю по слідуючим підставам. Як вбачається з технічного паспорта (а.с. 15-18), виготовленого 01 квітня 2011 року КП "Тульчинське міжрайонне бюро технічної інвентарізації", у селі Червона Гребля Чечельницького району Вінницької області знаходиться житловий будинок № 127, загальною площею 58.5 кв. м.; жилою площею 34,5 кв. м., допоміжною площею 24 кв. м., позначений на плані літ. "А".Біля будинку знаходиться : "а"-вхідний майданчик, , "Б" - літня кухня;"Бпід"- погріб;"б" - сарай,; "к"- криниця;"1-4"- огорожа. У названому будинку розташована квартира , яка складається з коридора "1-1" площею 10 кв.м.; кладовки "1-2" площею 3.6 кв.м;кімнати "1-3" площею 11.2 кв.м; кімнати "1-4" площею 11.9 кв.м; кімнати "1-5" площею 11.4 кв.м; кухні "1-6" площею 10.4 кв.м. Як вбачається з показів позивача та з ухвали Чечельницького районного суду від 29.03.2000 року ( а.с. 8) квартирою, право власності на яку просить визнати за ним позивач, він у 2000 році заволодів добросовісно і продовжує відкрито, безперервно нею володіти до цього часу, тобто протягом десяти років , а тому відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України набув на неї право власності за набувальною давністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

В червні 2011 р. Прокурор Шевченківського району м. Запоріжжя звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON], [INFO], передачу під опіку органам опіки та піклування малолітнього [PERSON] В позові зазначено, що відповідачка є матірю малолітнього [PERSON], злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків щодо виховання та утримання свого малолітнього сина, не приділяє йому належної уваги, не надає матеріальної допомоги на йогоутримання, не цікавиться здоровям дітей, навчанням, життям та подальшою долею. Позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO], передати його органу опіки та піклування для вирішення подальшої долі. В судовому засіданні прокурор підтримав заявлений позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, в судове засідання не зявився, письмових заперечень суду не надав, внаслідок чого суд на підставі ст. 224, 225 ЦПК України розглянув справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалив заочне рішення. У судове засідання представник органу опіки та піклування не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. На підставі ст. 169 ЦПК справа розглянута без участі представника третьої особи. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобовязані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоровя, фізичний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Згідно висновку Шевченківської районної адміністрації Запорізької міської Ради, орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON], [INFO]. Аналізуючи надані докази, суд дійшов висновку, що відповідачка злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків щодо виховання та утримання свого малолітнього сина, не приділяє йому належної уваги, не надає матеріальної допомоги на його утримання, не цікавиться здоровям дитини, навчанням, життям та подальшою долею. На підставі ст.ст. 10, 11, 57, 60, 76, 169, 208-209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 150, 164, 165, 167 СК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 21.12.2007 року. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач в серпні 2011 року звернулась до суду з позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя не склалося за несумісністю характерів, різних поглядів на життя. Сімя фактично розпалась, у звязку з чим подружжя припинили шлюбно-сімейні відношення та мешкають окремо. Відповідач проти позову не заперечує, доводи позивача не оспорює. Суд, вислухав сторони, вивчив матеріали справи вважає, що позов є мотивованим та підлягає задоволенню за наступних підстав. Як було встановлено судом, за несумісністю характерів, різних поглядів на життя подружжя не змогли створити кріпку та здорову родину. Що призвело до відчуження, втрати почуття любові та поваги друг до друга, а в подальшому до припинення шлюбно-сімейних відношень, поновлювати які сторони не мають наміру. Фактично їх родина розпалась, подальше сумісне життя не можливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

07.06.2011 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на час навчання. В обґрунтування позову пояснив, що він є сином відповідача. З 01.09.2008 року він навчається на денному відділені Криворізького коксохімічного технікуму НМетАУ. Проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Стипендії не отримує, у звязку з чим він потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює, але добровільно не бажає надавати матеріальну допомогу. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу на весь термін навчання, тобто до 30.06.12 року. За заявою сторін справу розглянуто без їхньої участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню наступних підстав. Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані їх утримувати до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO].(а.с.3), який навчається на денному відділенні Криворізького коксохімічного технікуму НМетАУ. (а.с.8). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач працює, має стабільний заробіток, його повнолітній син продовжує навчання і в звязку з цим потребує матеріальної допомоги, тому суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини до закінчення нею навчання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

08.06.2011 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має доньку [PERSON], [INFO], яка перебуває у неї на утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу, оскільки відповідач сплачує аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO]. Справа за заявою позивача розглянута без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився, про час слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка , дружини, дітей, батьків, інші обставини. Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], відповідач здоровий, працює, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дружини. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має сина [PERSON], [INFO], який перебуває у неї на утриманні. Відповідач проживає окремо, працює, але матеріальну допомогу не надає, тому просить стягнути з відповідача на її утримання аліменти в розмірі ? частини усіх видів доходу щомісяця до досягнення сина трьох років. За заявою позивача справа розглянута без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився, подавши заяву про слухання справи без його участі, в якій позов визнає. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, подавши заяву про слухання справи без її участі, в якій позов не визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 09.10.2010 перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.7), відповідач є батьком відповідач є батьком [PERSON], 29.04.2011року народження (а.с.6). Відповідач працює на ВСП Апостолівська дистанція коліїПЧ -13, має стабільний заробіток, він сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу на користь сина [PERSON], [INFO] відповідно до рішення Апостолівського районного суду від 03.09.2009 року (а.с.9), відповідач не хворіє, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною 3-річного віку, тобто до 29.04.2014 року. Враховуючи, що відповідач сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу на користь сина [PERSON], [INFO], суд вважає за можливе стягнути аліменти на утримання дружини в розмірі 1/10 частини усіх видів доходу. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач працює, сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу на користь сина [PERSON], [INFO], тому суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дружини у розмірі 1/10 частини усіх видів доходу до досягнення дитиною 3-річного віку, тобто до 29.04.2014 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу має сина [PERSON], [INFO], який перебуває у неї на утриманні. Відповідач працює, але матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу. За заявою позивача справа розглянута без її участі. Відповідач у судове засідання не зявився, подавши заяву про слухання справи без його участі, в якій позов визнає. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявилася, подавши заяву про слухання справи без її участі, в якій позов не визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальний стан дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних чоловіка , дружини, дітей, батьків, інші обставини. Відповідно до ст. 183 СК України частина заробітку (прибутку) матері, батька, яка стягатиметься як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], 29.04.2011року народження (а.с.6). Відповідач працює на ВСП Апостолівська дистанція коліїПЧ -13, має стабільний заробіток, він сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу на користь сина [PERSON], [INFO] відповідно до рішення Апостолівського районного суду від 03.09.2009 року (а.с.9). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач працює, сплачує аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу на користь сина [PERSON], [INFO], тому суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття в розмірі 1/6 частини усіх видів доходу.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], третя особа [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. Позивачка зазначала, що відповідач являється племінником її покійної матері. Він зареєстрований в [INFO]. Дану квартиру позивач отримала в спадщину після смерті матері. Відповідач з 2003 року не проживав за місцем реєстрації. Добровільно зняти з реєстрації відповідача не можливо, так як він тривалий час проживає за кордоном та адреса його проживання не відома. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. В судовому засіданні третя особа [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. Заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно з витягом про державну реєстрацію прав № 28831706 від 31.01.2011 року, виданого Комунальним підприємством Київської обласної ради «Броварське міжміське бюро технічної інвентаризації» право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстроване за позивачем [PERSON]. Згідно з довідкою № 109 від 08 квітня 2011 року виданої Мокрецькою сільською радою [PERSON] зареєстрований в [INFO], але не проживав та не проживає по теперішній час. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] з 2003 року зареєстрований але не проживає в [INFO]. Згідно вимог ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Проживання відповідача у спірній квартирі є перешкодою у здійсненні власником прав володіння та користування належною йому квартирою. Тому ці перешкоди підлягають усуненню шляхом зняття з реєстраційного обліку. Враховуючи, що рішення ухвалено на користь позивача, суд відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України присуджує йому з відповідачів понесені та документально підтверджені судові витрати по судовому збору в сумі 8 грн. 50 коп. та на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] і просить\~ суд\~ стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття. У позовній заяві позивач посилається на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 29.10.2005 р. Від даного шлюбу у них з відповідачем є спільна дитина син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від свого обовязку щодо виховання та утримання дитини, хоча його стан здоровя та матеріальне становище дозволяє йому надавати допомогу його сину. На даний час відповідач працює слюсарем, отримує заробітну плату, інших дітей, окрім їхнього спільного сина він не має, тому він може сплачувати аліменти на утримання дитини. В судовому засіданні позивач підтримує позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві і просить суд задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнає посилаючись на те, що він надавав матеріальну допомогу його дитині. Відповідач зазначив, що регулярно надає кошти на утримання сина [PERSON], а тому у стягненні з нього аліментів на користь позивача немає необхідності. Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, одним із способів виконання батьками обовязку утримувати дитину є стягнення коштів за рішенням суду. Відповідно до ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Зі свідоцтва про народження серії 1-КЕ №073007 вбачається, що відповідач дійсно є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 3) і цей факт не заперечується сторонами. В судовому засіданні встановлено, що на даний час дитина перебуває на утриманні [PERSON] і проживає разом з нею. Відповідач зазначає, що регулярно надає матеріальну допомогу сину [PERSON], проте жодних доказів на підтвердження цього суду не надано. Таким чином суд приходить до висновку, що відповідач добровільно не надає допомоги на утримання неповнолітнього сина незважаючи на те, що його матеріальне становище та стан здоровя дозволяє йому надавати матеріальну допомогу його дитині. Тому суд вважає за можливе стягувати зі [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-15 00:00:00

09.08.2011року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 17.04.2009 року відділом РАЦС по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області було укладено шлюб з відповідачем, актовий запис №86. В період шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], який проживає із позивачкою. Шлюбні відносини з відповідачем фактично були припинені. Спільне життя у них не склалося тому, що вони не зійшлися характерами і вже значний час не можуть знайти спільної мови. Також, всі обовязки щодо утримання та виховання дитини позивачка несе самостійно. Хоча на даний час сторони і проживають на одній території, але спільне господарство не ведуть, їхній шлюб носить чисто формальний характер. На примирення позивачка не згодна, оскільки подальше сумісне життя та збереження родини не можливе. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити його. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії 1-ФП № 048154, 17.04.2009 року відділом РАЦС по м. Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано між сторонами шлюб. Судом встановлено, що шлюбні відносини з відповідачем фактично були припинені. Спільне життя у них не склалося тому, що вони не зійшлися характерами і вже значний час не можуть знайти спільної мови. Також, всі обовязки щодо утримання та виховання дитини позивачка несе самостійно. Хоча на даний час сторони і проживають на одній території, але спільне господарство не ведуть, їхній шлюб носить чисто формальний характер. На примирення позивачка не згодна, оскільки подальше сумісне життя та збереження родини не можливе. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя немає. На підставі вище викладеного суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки причини, що змусили позивачку наполягати на розірвання шлюбу є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, шлюб носить формальний характер, що в силу ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved