Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-19 00:00:00

В березні 2011 р. Вознесенський міжрайонний прокурор Миколаївської області звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] та малолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області, Служба у справах дітей Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області, про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та припинення стягнення аліментів. В позовній заяві зазначено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 20 серпня 2010 р. Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області ухвалено рішення про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її малолітніх дітей та вирішено питання про стягнення з останньої аліментів на користь опікуна на утримання дітей. На теперішній час діти проживають разом з опікуном [PERSON] та знаходяться на повному матеріальному утриманні останньої. [PERSON] та [PERSON] проживають окремо від дітей та у добровільному порядку не приймають участі у матеріальному утриманні останніх. Разом з тим, за рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 січня 2007 р. з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей. Посилаючись на зазначені обставини, прокурор просив позов задовольнити, припинити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на користь опікуна [PERSON] на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 3(У відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 березня 2011р. і до досягнення ними повноліття. Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 07 червня 2011 р. до участі у справі в якості відповідача залучено [PERSON]. В судовому засіданні Вознесенський міжрайонний прокурор Миколаївської області Мазуренко Н.А. та позивачка [PERSON] позовну заяву підтримали та просили її задовольнити. При цьому, надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримав, посилаючись на те, що це відповідає інтересам дитини. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області та представник Служби у справах дітей Вознесенської районної державної адміністрації Миколаївської області, в судове засіданні не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Ухвалою суду справа розглянута у відсутність учасників процесу, які не зявились у судове засідання, оскільки в справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Так, з матеріалів справи вбачається, що відповідачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія І-ФП №044859, виданого виконавчим комітетом Олександрівської селищної Ради Вознесенського району Миколаївської області 18 грудня 2006 р., [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Олександрівською селищною Радою Вознесенського району Миколаївської області 04 серпня 2005 р., [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 03 вересня 2003 р. Олександрівською селищною Радою Вознесенського району Миколаївської області. На підставі рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, ухваленого 20 серпня 2010 р., відповідачку [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно її дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Одночасно вирішено питання про стягнення з останньої аліментів на утримання малолітніх дітей. Згідно вищевказаного рішення суду позивачка [PERSON] була призначена опікуном над малолітніми дітьми. З довідки, виданої Олександрівською селищною Радою Вознесенського району Миколаївської області від 14 березня 2011 р. вбачається, що позивачка [PERSON] та малолітні діти проживають за адресою: [INFO] (сімдесят один). В судовому засіданні встановлено, що фактично діти, на теперішній час знаходяться на утриманні позивачки [PERSON], а відповідач [PERSON] проживає окремо від дітей та у добровільному порядку не приймає участі у утриманні останніх. Ч.З ст.11 Закону України „Про охорону дитинства від 26 квітня 2001 р. (з наступними змінами та доповненнями), передбачає, що батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. * Згідно ч.З ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст.183 СК України) або у твердій грошовій сумі (ст.184 СК України) і виплачуються щомісячно. При визначені розміру аліментів, суд відповідно до ст.182 СК України враховує обставини справи, стан здоровя, матеріальне становище дитини, матеріальне становище платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO], є працездатною особою, тому відповідно до вищезазначеної норми, розмір аліментів слід визначити у частці від доходу. Отже, оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON], який є батьком малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зобовязаний до утримання дітей та має можливість сплачувати аліменти, тому суд вважає можливим визначити їх в розмірі 1/2 частини від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно та до досягнення ними повноліття. При цьому, при визначенні розміру аліментів на утримання дітей, суд бере до уваги матеріальне становище позивачки та враховує стан здоровя та матеріальне становище відповідача. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, стягнувши з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/2 частини від усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але розмір аліментів на дитину за жодних обставин не може бути меншим за ЗО відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з часу предявлення позову - 17 березня 2011 р. і до досягнення ними повноліття. За правилами ч.4 ст.223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом предявлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За таких обставин та враховуючи, що малолітні діти на теперішній час проживають разом зі своїм опікуном, суд вважає, що [PERSON], на користь якого були стягнуті аліменти, втратила право на їх отримання, тому слід припинити стягнення з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліментів. Окрім того, в силу ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 51 (пятдесят одна) грн. 00 коп. та витрати на інформаційно- технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 (сто двадцять) грн. 00 коп. Згідно ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню в справах про стягнення аліментів.

Outcome: approved