overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-25 00:00:00

В грудні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 28 лютого 1987 року вона уклала шлюб з відповідачем. Подружні відносини склалися невдало по причині різності характерів та поглядів на життя. Вони припинили подружні відносини. Примирення між ними виключається. Відповідач фактично створив нову сімю, протягом двох років вони не підтримують жодних шлюбних стосунків. Шлюб існує формально. В судове засідання позивачка не зявилася, надіслала заяву, в якій просила справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-25 00:00:00

21.12.2011 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів вказуючи на те, від шлюбу з відповідачем народилося троє дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживає з нею. Відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Просить стягнути аліменти у розмірі 1\\3 частки з усіх видів його доходів. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, просила про задоволення позову. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його заперечення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Сторони від шлюбу мають трьох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження дітей та довідкою про склад сім'ї, наданими позивачкою. Добровільно відповідач не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Відповідач [PERSON] перебуває на обліку у центрі зайнятості, інших утриманців не має. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає, що позов [PERSON] обґрунтований і підлягає задоволенню. Крім того, у порядку, передбаченому ч.3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 188,20 грн у доход держави від сплати якого, при зверненні до суду із цим позовом, позивачка звільнена. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-25 00:00:00

Позивач звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до відповідача про визначення додаткового строку, необхідного для подання заяви про прийняття спадщини. В позові зазначив, що 16 травня 2007 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадщинна у вигляді 3/5 частини житлового будинку № 33 по вулиці Чапаєва в м. Біла Церква, ощадні книжки. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перша Білоцерківська міська державна нотаріальна контора не має можливості, оскільки позивач в передбачений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк не подав заяву на прийняття спадщини в нотаріальну контору. Причиною несвоєчасного звернення до нотаріальної контори є юридична необізнаність, оскільки вважав, що може не поспішати з вирішенням даного питання, та вважав, що фактично прийняв спадщину, і може оформити спадщину в зручний для нього час, тому просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, пояснив, що не дотримання строку звернення із заявою про прийняття спадщини пропустив, у звязку з тим, що не знала, що потрібно звертатись у встановлений законодавством строк до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявкти до суд не відомі. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що 16 травня 2007 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадщинна у вигляді 3/5 частини житлового будинку № 33 по вулиці Чапаєва в м. Біла Церква, ощадні книжки. У встановлений законом строк позивач до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся, у звязку з тим, що не знав, що потрібно звертатись у встановлений законодавств шестимісячний строк до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частина 3 ст. 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважної причини, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою i підлягає задоволенню. На підставі зазначеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаною позовною заявою. Позов обґрунтувала такими обставинами. Після смерті матері [PERSON], яка померла 01.05.2010 року, залишилась спадщина у вигляді земельних ділянок розміром 0,2498 га та 0,4841 га, які розташовані в с. Острійки по вулиці Жовтневій,119, посвідченні державними актами серії ЯЕ № 985825 та ЯЕ № 985826 відповідно. Позивачка є спадкоємцем по заповіту посвідченому 13.02.2001 року Острійківською сільською радою, після смерті матері і у встановленому порядку успадкувала усе майно після її смерті. Однак отримала відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказані земельні ділянки через відсутність Державного акту на землю. У судовому засіданні позивачка позов підтримала в ївпоному обсязі зі підстав зазначених у позовній заяві. Представник Остріківської сільської ради Білоцерківського району, повідомлений про місце і час судового засідання, в судове засідання не зявився. Направив до суду лист, у якому вказав, що заперечень щодо визнання позивача власником зазначених земельних ділянок не має та просить заслухати справу без його участі. Даючи оцінку обставинам по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] належали земельні ділянки розміром 0,2498 га та 0,4841 га, які розташовані в с. Острійки по вулиці Жовтневій,119, посвідченні державними актами серії ЯЕ № 985825 та ЯЕ № 985826 відповідно. Позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті матері, однак отримала відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельні ділянки через те, що [PERSON] за життя не встила зареєструвати на себе державні акти серії ЯЕ № 985825 та ЯЕ № 985826. Вона має право на спадкування, однак не може спадкувати вказані земельні ділянки, так як державний нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину на вказані ділянки без правовстановлюючого документу про належність земельної ділянки спадкодавцеві. Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, [PERSON], успадкувавши усе майно після смерті матері, є власником належної померлій земельних ділянок. Згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п.1) ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-25 00:00:00

09.12.2011 року позивачка звернулась з позовом до суду, в якому просила стягнути аліменти з відповідача на утримання сина [PERSON], що навчається на 1 курсі національного технічного університету Харківський політехнічний інституту розмірі 1/4 частини від усіх видів доходів відповідача. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони перебувають у шлюбі з відповідачем, з 22.09.1992 р.. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO]. Вказала, що на теперішній час син є студентом 1 курсу національного технічного університету Харківський політехнічний інститут денної форми навчання. Відповідач записаний батьком дитини. Позивачка подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїх письмових поясненнях просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в своїх письмових поясненнях проти позовних вимог не заперечував. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Сторони надали суду заяви про можливість розгляду справи за їх відсутністю. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Перевіривши обставини справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що пивовар І.О. та [PERSON]. перебувають у зареєстрованому шлюбі з 1992 р., що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. 26 вересня 1993 року народився [PERSON], батьками якого записані позивачка та відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про народження. Згідно до довідки № 66-200/61, виданої 06.05.2011 року Національним технічним університетом ХПІ, [PERSON] є студентом даного вузу з денною формою навчання факультет фізико-технічний. У відповідності зі ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Виходячи з наведеного, матеріального становища позивачки, а також з того, що відповідач не має аліментних зобовязань перед іншими особами, згідно до ст. ст. 182, 199-201 Сімейного кодексу України, суд вважає можливим визначити розмір аліментів у вигляді 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з моменту подачі позовної заяви та до припинення позивачем навчання. Виходячи з вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] судовий збір на користь держави в сумі 188,02 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-25 00:00:00

22.12.2011 року позивачка звернулася з позовом до суду, про розірвання шлюбу з [PERSON] [INFO], який зареєстровано 13.03.2008 р. у Моспанівській сільській раді Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 02. Позивачка подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в своїх письмових поясненнях просила задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в своїх письмових поясненнях проти позовних вимог не заперечував. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Сторони надали суду заяви про можливість розгляду справи за їх відсутністю. За вказаних обставин суд вважає за можливе розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Перевіривши обставини справи, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, який було зареєстровано 13.03.2008 р. у Моспанівській сільській раді Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 02.. Шлюб у обох перший. Від спільного життя подружжя мають дитину [PERSON] [INFO]. Під час спільного життя між подружжям останнім часом стали виникали конфлікти з приводу того, що подружжя має різні погляди на життя. На даний час шлюб існує формально, подружжя не веде спільне господарство та не підтримує шлюбно-сімейні стосунки, разом не мешкають вже з грудня 2011 р. Поновлювати ці стосунки ніхто з них не бажає. Подружжя дійшло згоди, що дитина буде мешкати з матірю - [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При встановлених обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому шлюб між подружжям слід розірвати. Відповідно до ст. ст. 10, 11, 197 ч. 2, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 110 112, 160, 161 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-25 00:00:00

-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\-\\

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-25 00:00:00

28 липня 2007 року член кредитної спілки «Аккорд» [PERSON] уклав кредитний договір №БізЧВ1637 з кредитною спілкою «Аккорд», Черкаське відділення, на суму 3000 грн. із сплатою процентів за користування кредитом на фактичний залишок суми кредиту в розмірі 0,1315% за кожний день користування кредитом, а в разі прострочення сплати кредиту та процентів, нараховується пеня у розмірі 0,5% від суми остаточної заборгованості за кожний день прострочення. Посилаючись на те, що [PERSON] порушує умови договору, позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з нього 3000 грн. 00 коп. кредиту, 5878 грн. 36 коп. процентів, 3000 грн. 00 коп. штрафних санкцій, всього 11878 грн. 36 коп. та 118 грн. 78 коп. судових витрат. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до кредитного договору №БізЧВ1637 від 28 липня 2007 року кредитна спілка «Аккорд», Черкаське відділення, надала [PERSON] кредит на суму 3000 грн., відповідач в свою чергу зобовязувався щомісячно сплачувати нараховані проценти та частину кредиту в терміни та розмірах не менше, ніж вказано у рекомендованому графіку платежів, однак цих зобовязань не виконав і його заборгованість станом на 26 серпня 2011 року становить 11878 грн. 36 коп., яка повинна бути стягнута з нього в примусовому порядку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути 118 грн. 78 коп. судового збору. На підставі наведеного, ст.ст. 530, 543, 554,1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-25 00:00:00

18 червня 2009 року [PERSON] уклала кредитний договір №CSXRR105424524 з Закритим акціонерним товариством комерціний бакн ПриватБанк, який змінив свою назву на Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк, на суму 3573 грн. 33 коп. зі сплатою 1% за користування кредитом на суму залишку заборгованості. Посилаючись на те, що відповідачка порушує умови договору, позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з неї 2765 грн. 05 коп. заборгованості по кредиту, 211 грн. 40 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 589 грн. 60 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом, 26679 грн. 08 коп. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 500 грн. штрафу (фіксована сума) та 1512 грн. 26 коп. штрафу (процентна складова), а всього 32257 грн. 39 коп. та 322 грн. 57 коп. судових витрат. Відповідач в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно договору кредиту №CSXRR105424524 від 18 червня 2009 року відповідачка отримала у ЗАТ КБ ПриватБанк кредит в розмірі 3573 грн. 33 коп. та зобовязувалася повернути суму кредиту, сплачувати відсотки, комісію та винагороду за користування ним, і остаточно повернути заборгованість за договором не пізніше 18 червня 2010 року однак цього зобовязання не виконує і її заборгованість станом на 8 листопада 2011 року складає 32257 грн. 39 коп., яка повинна бути стягнута з нього в примусовому порядку. Як вбачається з п.1.1 Статуту Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (нова редакція), за рішенням загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року та відповідно до заміни свідоцтва про державну реєстрацію 17 липня 2009 року, Публічний акціонерний банк комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником всіх прав та зобовязань Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк». Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача належить стягнути 322 грн. 57 судового збору. На підставі наведеного, ст.ст. 526, 527, 536, 1048, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що шлюб з відповідачем вони зареєстрували 26 липня 1990 року у виконкомі великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, про що зроблено актовий запис № 32. Від шлюбу народилася одна дитина - син [PERSON], [INFO]. Одруження з [PERSON] виявилося невдалим. В них різні характери та погляди на життя, Чоловік не поважає її як дружину, безпідставно влаштовував сімейні сварки у присутності малолітньої дитини, матеріальної допомоги в сім'ю не надавав, гроші витрачав на особисті потреби, не бажав займатися вихованням сина та зраджував у подружній вірності, і це породжувало між ними постійні непорозуміння та сварки, а тому з квітня 2011 року вони припинили сумісне подружнє проживання. Впевнившись, що сім'я розпалася остаточно і шлюб існує лише формально позивачка просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу відновити їй прізвище Боголовецька. В судовому засідання позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач, [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явився. Причини його неявки суду не відомі. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 26 липня 1999 року, у виконкомі Великобичківської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, про що зроблено актовий запис № 32. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені, що встановлено з пояснень позивачки. Таким чином, суд з огляду на матеріали справи, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у відповідності зі ст.112 СК України, оскільки встановлено, що причина розладу подружніх відносин сторонами є справжньою, глибинною. Подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважної причини. Встановлено в судовому засіданні, що сторони не проживають спільно, не підтримують сімейних відносин з квітня 2011 року. У даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-25 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що шлюб з відповідачем вони зареєстрували 25 січня 2004 року у виконкомі Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що зроблено актовий запис № 06. Від шлюбу народилася одна дитина - дочка [PERSON], [INFO]. Спільним подружнім життям прожили до травня 2011 року. Причиною розпаду сімї стало те, що одруження з відповідачем виявилося невдалим. В них різні характери та погляди на життя, часто виникали сварки та непорозуміння. Чоловік не поважає її як дружину, зловживає алкогольними напоями. Такі ненормальні відносини в сім'ї привели до того, що вони втратили почуття любові та поваги одне до одного, подальше спільне проживання стало неможливим. Миритися з відповідачем не бажає. Впевнившись, що сім'я розпалася остаточно і шлюб існує лише формально позивачка просить шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. В судовому засідання позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач, [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, через засоби масової інформації, шляхом поміщення оголошення в газеті "Новини Закарпаття" №67 від 21.01.2012 року про виклик до суду, в судове засідання не з`явився. Причини його неявки суду не відомі. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 25 січня 2004 року, у виконкомі Верхньоводянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, про що зроблено актовий запис № 06. Від шлюбу мають дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Подружні відносини між сторонами припинені, що встановлено з пояснень позивачки. Таким чином, суд з огляду на матеріали справи, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у відповідності зі ст.112 СК України, оскільки встановлено, що причина розладу подружніх відносин сторонами є справжньою, глибинною. Подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважної причини. Встановлено в судовому засіданні, що сторони не проживають спільно, не підтримують сімейних відносин з травня 2011 року. У даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, де зазначила, що 27.09.2008 року зареєструвала шлюб з відповідачем у відділі реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції Херсонської області. Шлюб зареєстровано вперше. Від шлюбу має неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивач просить шлюб розірвати з причини різності характерів та неможливості досягнути розуміння. Примирення між ними неможливо, шлюбні відносини фактично припинені вже тривалий час понад чотири місяці. В судове засідання сторони прибули, позивач підтвердив свої позовні вимоги. Відповідач позов визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України, шлюб має бути розірвано, якщо збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя. Судом встановлено, що позивач та відповідач не мають наміру зберегти сімю. Вислухав сторони, вивчивши матеріали справи, суд встановив, що при зазначених обставинах, коли сторони тривалий час не підтримують шлюбні відносини, а також, не бажають примирення, то родину зберегти не можливо і шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved