Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-20 00:00:00

В кінці березня 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку виданого 24.12.2008 року [PERSON] та усунення перешкод у користуванні належної їй земельної ділянки з відновленням її стану, який існував до порушених прав. Заяву обгрунтовувала тим, що їй рішенням сесії Міжгірської селищної ради від 26 лютого 2009 року надано дозвіл на розробку технічної документації для передачі в приватну власність земельну ділянку площею 0,0601 га по вул. Суворова, б/н, смт. Міжгір'ї для будівництва та обслуговування житлового будинку, однак в процесі виготовлення технічної документації вона дізналася, що її сусід незаконно відібрав від неї частину земельної ділянки площею 0,0068 га і реальна площа її земельної ділянки становить 0,0533 га. Посилаючись на незаконність дій відповідача при виготовленні державного акту та самовільного зайняття ним частини 0,0068 га її земельної ділянки просила позов задовольнити, а саме: скасувати Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 464500 виданий 24.12.2008 року для будівництва та обслуговування житлового будинку в смт. Міжгір'я по вул. Суворова, 40 [PERSON]; усунути перешкоди у користуванні належною їй земельною ділянкою та відновити стан земельної ділянки, який існував до порушених прав і стягнути з відповідача судові витрати. [PERSON] в особі свого представника [PERSON] подав до суду зустрічний позов про усунення перешкод з боку [PERSON] у користуванні земельною ділянкою. Заяву обгрунтовував тим, що він є власником земельної ділянки, площею 0,0920 га, що розташована по вул. Суворова, 40 в смт. Міжгір'ї згідно Державного акту від 24.12.2008 року. Згідно рішення Міжгірської селищної ради № 39 від 16.06.2010 року до його земельної ділянки визначено під'їзну дорогу загального користування. З вересня 2009 року [PERSON] постійно створює йому перешкоди та загородила під'їзну дорогу забором, що унеможливлює доступ до земельної ділянки. Посилаючись на зазначені обставини позивач [PERSON] просив покласти зобов'язання на [PERSON] усунути йому перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки загального користування - під'їзної дороги та забрати встановлену огорожу і заборонити [PERSON] в подальшому створювати йому перешкоди у користуванні власною земельною ділянкою по вул. Суворова, 40 в смт. Міжгір'ї шляхом встановлення огорожі та розміщення на ній будівельних матеріалів і стягнути з відповідача судові витрати. У судовому засіданні [PERSON] свій позов підтримала повністю, зустрічний позов [PERSON] заперечила. Представники [PERSON] позов [PERSON] заперечили, зустрічний позов підтримали повністю. Вислухавши пояснення сторін у справі та осіб зацікавлених і свідків, перевіривши матеріали в справі суд вважає, що позов [PERSON] до задоволення не підлягає, а зустрічний позов [PERSON] підлягає до повного задоволення виходячи з наступних підстав. Позивачці [PERSON] 33 сесією V скликання Міжгірської селищної ради на підставі рішення № 35 від 26 лютого 2009 року надано дозвіл на розробку технічної документації для передачі у приватну власність земельну ділянку, яка знаходиться по вул. Суворова, б/н в смт. Міжгір'ї для будівництва та обслуговування житлового будинку. В даному рішенні площа земельної ділянки не зазначена. Отже твердження позивачки про розмір площі земельної ділянки 0,0601 га є надуманими. Дана земельна ділянка належала померлому [PERSON]. Ніяких законних документів, щодо передачі [PERSON] своєї земельної ділянки, будинку чи іншого майна іншим особам в тому числі і [PERSON], немає. Отже на час розгляду справи позивачка [PERSON] немає жодного правовстановлюючого документа ні на земельну ділянку ні на майно, яке на ній розташоване, тобто не є ні власником, ні належним землекористувачем земельної ділянки по вул. Суворова, б/н в смт. Міжгір'ї в силу ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України, а тому її твердження про незаконно відібрану від неї частину земельної ділянки площею 0,0068 га при виготовленні Державного акту на право власності на земельну ділянку з боку [PERSON] є надуманим і безпідставним. Позивачка [PERSON] не набула право власності на земельну ділянку по вул. Суворова, б/н в смт. Міжгір'ї відповідно до вимог ст. ст. 81, 116 ЗК України і її права, передбачені ст. 90 ЗК України не порушені, оскільки вона не набула цих прав. Посилання позивачки на постанову Міжгірського райсуду від 16.01.2010 р. якою нібито встановлено факт захоплення частки земельної ділянки від неї площею 0,0068 га не відповідає дійсності, оскільки даною постановою встановлено факт підроблення документа та використання такого ( акт погодження меж суміжних землекористувачів). За вищевстановлених обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивачки про скасування Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 464500 виданого 24.12.2008 р. [PERSON] та усунення перешкод у користуванні належної земельної ділянки позивачці [PERSON] не грунтуються на законних підставах, є безпідставними і у позові такій слід відмовити. [PERSON] є власником земельної діоянки площею 0,0920 га пол вул. Суворова, 40 в смт. Міжгір'я згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 464500 від 24.12.2008 р. Згідно рішення Міжгірської селищної ради № 39 від 16.06.2010 р. до належної [PERSON] земельної ділянки визначено під'їзну дорогу загального користування. Дане рішення не скасоване і не змінене, є чинним. З вересня 2009 року [PERSON] створює перешкоди [PERSON] у користуванні земельною ділянкою та дорогою загального користування, яка є під'їзною до його дворогосподарства, а саме розмістила перед його воротами будівельні матеріали ( камінь) і загородила забором під'їзну дорогу, чим унеможливила доступ до дворогосподартва [PERSON] Факт порушення [PERSON] земельного законодавства стверджено в суді протоколом про адміністративне правопорушення та приписом Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель у Закарпатській області від 02.09.2009 року. Факт облаштування забору на під'їзній дорозі визнано і самою [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків. За вищевстановлених обставин суд приходить до висновку, що вимоги зустрічного позову [PERSON] грунтуються на законних підставах, є обгрунтовно доведеними і підлягають до повного задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судові витрати по сплаті держмита та витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved