Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить стягнути на її користь матеріальну шкоду у сумі 15000 грн. та моральну шкоду у сумі 5000 грн., посилаючись на те, що 06 лютого 2011 року у зв'язку з порушенням правил утримання кішок та собак, близько о 07.00 год. у сараї за адресою місто Лисичанськ, вулиця Толстого, будинок, 48 дві собаки, які належать відповідачу розірвали її корову. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала пред'явлений позов, просила його задовольнити. У своїх поясненнях посилалася на обставини викладені у позові, в обґрунтування яких надала суду відповідні докази. Усно суду доповнила, що за фактом заподіяння шкоди її чоловік [PERSON] звертався до правоохоронних органів, але у порушенні кримінальної справи було відмовлено. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні пред'явлений позов підтримав у повному обсязі, надав пояснення аналогічні вищевикладеним. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечуючи того факту, що дійсно його собаки вибігли з двору та загризли у сараї корову, що належала позивачці, позов визнав частково, не погоджуючись з розміром матеріальної та моральної шкоди. Вважає розмір шкоди необґрунтованим позивачем. У судове засідання, призначене на 27.09.2011 року відповідач не з'явився, письмової заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду справи, про що свідчить розписка про отримання судової повістки. Судом досліджені наступні письмові докази: копія паспорту та ідентифікаційного коду позивача, постанова про відмову у порушенні кримінальної справи від 08.02.2011 року, розписка відповідача, заява - претензія позивача, матеріали по відмову у порушенні кримінальної справи, довідка управління агропромислового розвитку. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. 06.02.2011 року у сараї за адресою місто Лисичанськ, вулиця Толстого, 48 дві собаки, які належать [PERSON] розірвали корову позивача, чим заподіяв їй матеріальну шкоду. Постановою дільничного інспектора 1- МВМ Лисичанського МВ УМВС України в Луганській області від 08.02.2011 року відмовлено у порушенні кримінальної справи на підставі п.2 ст.6 КПК України. Відносно [PERSON] складено адміністративний протокол за ст. 154 ч.2 КУпАП. Частково задовольняючи позов, суд виходить з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У судовому засіданні відповідачем не заперечувався той факт, що з його вини собаки загризли корову. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної чи юридичної особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, судом встановлено, що шкода позивачу завдана з вини відповідача, тому повинна відшкодовуватися ним. При визначенні розміру матеріальної шкоди, суд виходить з даних управління агропромислового розвитку Новоайдарської райдержадміністрації від 14.09.2011 року, згідно якої середньо-договірна вартість п'ятирічної дійної корови поміж фізичними особами в нашому регіоні складає 10000 грн. Відповідно до ст.ст.23, 1167 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяного в результаті порушення його прав, у тому числі за наявності душевних страждань, які фізична особа відчуває у зв'язку з протиправною поведінкою відносно неї. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.3 Постанови №4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. При визначенні розміру компенсації моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, суд, враховуючи рівень порушення душевного спокою позивача, який дістав вияв у душевних стражданнях, яких вона зазнала через пошкодження майна, та виходячи з принципів розумності і справедливості, вважає заявлений розмір позовних вимог про відшкодування моральної шкоди у сумі 10000 грн. явно завищеним, тому стягує на користь позивача 500 грн. компенсації моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача на користь якого ухвалено рішення . звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі вищевикладеного, ст. 23, 60, 61, 1166, 1167 ЦК України,

Outcome: partial