Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-04 00:00:00

В грудні 2010 р. ПАТ «[PERSON] Аваль»звернулося до суду з позовом до [PERSON] про дострокове розірвання кредитного договору стягнення заборгованості. Позивач вказує на те, що 6 листопада 2007 року між ПАТ «[PERSON] Аваль»та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/08-112/71543. Згідно договору банк надав [PERSON] кредит у сумі 202000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,95 % річних. Кінцевий термін повернення кредиту 6 листопада 2027 року. В забезпечення виконання зобовязань позичальником перед банком між сторонами укладено договір іпотеки від 6 листопада 2007 року дві кімнати в квартирі № 2 спільного заселення, що знаходиться за адресою по Херсонському шосе,1-Б у м. Миколаєві. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 19 жовтня 2010 року існує заборгованість перед банком в сумі 274328 грн. 80 коп. Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст. 526, 610, 611, 625, 651, 1050 ЦК України, позивач просив розірвати достроково кредитний договір № 014/08-112/71543, укладений 6 листопада 2007 року між ПАТ «[PERSON] Аваль»та [PERSON], та стягнути на свою користь з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 274328 грн. 80 коп., а також сплачені позивачем судові витрати. Ухвалою суду від 5 жовтня 2011 року за заявою представника позивача позов ПАТ «[PERSON] Аваль»до [PERSON] про дострокове розірвання кредитного договору стягнення заборгованості залишено без розгляду в частині позовних вимог щодо дострокового розірвання кредитного договору. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позову, пояснивши суду, що він дійсно брав кредит, має значну заборгованість перед банком, проте сплачувати борг не має можливості через матеріальне становище, намагався укласти договір реструктуризації, проте банк йому відмовив. Посилався також на те, що він хворіє, в ліпні 2011 року йому проведено оперативне лікування, на утриманні має неповнолітніх дітей, а тому на даний час у нього тяжке майнове становище. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 6 листопада 2007 року між ПАТ «[PERSON] Аваль»та [PERSON] укладено кредитний договір № 014/08-112/71543. Згідно договору банк надав [PERSON] кредит у сумі 202000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,95 % річних. Кінцевий термін повернення кредиту 6 листопада 2027 року. В забезпечення виконання зобовязань позичальником перед банком між сторонами укладено договір іпотеки від 6 листопада 2007 року дві кімнати в квартирі № 2 спільного заселення, що знаходиться за адресою по Херсонському шосе,1-Б у м. Миколаєві. Відповідно до п. 5.1. кредитного договору позичальник зобовязався щомісячно до 15 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем отримання кредиту, часткове погашення кредиту та сплату процентів за фактичне використання кредитних коштів. Згідно п. 10.1 кредитного договору за порушення строків повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісій, передбачених цим договором, позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, у звязку з чим станом на 19 жовтня 2010 року існує заборгованість перед банком в сумі 274328 грн. 80 коп., в тому числі: поточний залишок заборгованості за кредитом 221837 грн. 43 коп.; прострочена заборгованість за кредитом 1172 грн. 72 коп., прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом 28021 грн. 97 коп., поточної заборгованості за процентами за користування кредитом 2452 грн. 81 коп., пеня за несвоєчасне повернення кредиту 20843 грн. 87 коп. За таких обставин суд вважає, що позов банку на підставі ст.ст. 526, 536, 549, 610, 611, 625, 1050 ЦК України підлягає частковому задоволенню. З відповідача на користь банку слід стягнути заборгованість в сумі 254484 грн. 93 коп. коп., зменшивши розмір пені з 20843 грн. 87 коп. до 1000 грн. 00 коп., оскільки відповідно до ч.4 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати.

Outcome: partial