Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-01 00:00:00

10 лютого 2012 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] міської ради Донецької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 07 жовтня 2008 року у м. Костянтинівка Донецької області померла його мати [PERSON], яка залишила заповіт на спадкове майно на його імя. Після смерті матері залишилася спадщина, яка складається із жилого будинку № 89 по пр. Ломоносова м. Костянтинівка Донецької області. Він є єдиним спадкоємцем першої черги на майно, залишене після смерті матері. У встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у звязку з тим, що до смерті доглядав матір, поховав її та у звязку із скрутним матеріальним положенням вимушений був поїхати на заробітки до Росії. У грудні 2011 року він знайшов заповіт, який залишила матір на його імя. [PERSON] держнотконторою йому відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини у звязку з пропуском 6-ти місячного строку звернення. Просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла 07 жовтня 2008 року у м. Костянтинівка Донецької області, тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі та повідомив, що у встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у звязку з тим, що поховавши матір за свої кошти та розпорядившись рухомим майном спадкодавця, а також маючи на руках оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно та оригінал заповіту, вважав, що таких дій буде достатньо для фактичного прийняття спадщини і можливості оформлення останньої у будь-який час. Відповідач у судове засідання надав листа з проханням розглянути справу у відсутність його представника; проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що 07 жовтня 2008 року у м. Костянтинівка Донецької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 6). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається із жилого будинку № 89 по пр. Ломоносова м. Костянтинівка Донецької області, який належав останній на підставі договору дарування, посвідченого 13 грудня 1976 року [PERSON] держнотконторою, за реєстром № 6696 (а.с. 9-10). На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 19 березня 2004 року приватним нотаріусом [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON], за реєстром № 597, згідно якого усе майно, яке буде належати їй на день смерті, заповіла [PERSON] (а.с. 5). Статтею 1270 Цивільного кодексу України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. За приписом ст. 1272 Цивільного кодексу України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. [PERSON] п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У встановлений законом шестимісячний строк позивач [PERSON] не звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] у звязку з тим, що до смерті доглядав матір, поховав її та у звязку із скрутним матеріальним положенням вимушений був поїхати на заробітки до Росії. У грудні 2011 року він знайшов заповіт, який залишила матір на його імя. [PERSON] зі Спадкового реєстру (а.с. 17), у Спадковому реєстрі інформація щодо спадкової справи після смерті [PERSON], яка померла 07 жовтня 2008 року, відсутня. Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем [PERSON] строк для прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] пропущений з причини, яку суд визнає як поважну, та яка дійсно утворювала обєктивні, непереборні, істотні труднощі для спадкоємця на вчинення певних дій, у звязку з чим позов [PERSON] до [PERSON] міської ради Донецької області «про визначення додаткового строку для прийняття спадщини» підлягає задоволенню і позивачу [PERSON] варто визначити додатковий строк для прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] тривалістю 3 місяці з дня набрання рішенням законної сили, що є достатнім строком для подачі ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved