Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-21 00:00:00

Позивач [PERSON], яка діє за себе і в інтересах дитини [PERSON], [INFO], звернулась в суд 21 листопада 2011 року з цим позовом до [PERSON] , згодом уточнивши вимоги, про захист права власності , зобов»язання відповідача не перешкоджати користуватися и розпоряджатися відповідною часткою власності в квартирі м. Добропілля, мкр. Молодіжний 13-21 і вселення в дану квартиру. Позивач зазначила , що з 1997 року вони перебували у фактичних шлюбних відносинах, 31 серпня 2002 року зареєстрували шлюб , який розірваний 19 січня 2011 року. 22 грудня 2004 року ними на склад сім»ї була приватизована квартира в м. Добропілля, мкр. Молодіжний 13-21. Оскільки відповідач створив нестерпні умови для сумісного проживання , вона вимушена була з дитиною залишити квартиру , в якій їй з дочкою належить 2\\3 частини Після цього відповідач чинить їй перешкоди у користуванні житлом , вона не має можливості повернутися назад. Просить відшкодувати моральну шкоду у зв»язку з порушенням права власності і стягнути 18880 грн. бо порушено її і дитини нормальний спосіб життя, вимушена просити житла у батьків , зазнає моральні страждання . В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала і пояснила , що вона вимушено в червні 2011 року залишила квартиру через те, що відповідач знущався над нею, принижував , ображав, виштовхував насильно. Через деякий час вона хотіла забрати дещо із майна, але замок був поміняний. Згодом були поміняні вхідні двері , ключа у неї немає, і відповідач їй не надає. Така ситуація, коли вона не має можливості жити в своїй квартирі, спричиняє моральні страждання, дитина також переживає і плаче. Відповідач [PERSON] позов визнав частково і пояснив, що ніяких умов , щоби колишня дружина покинула квартиру , не створював. Вважає, що це було її рішення. Оскільки замок на вхідних дверях погано працював, він його замінив. Але позивач поламала двері , тоді він поставив нові. Ключ від замка у нього всього один. Він визнає, що ключа у позивача немає. Але він не заперечує проти вселення позивача з дочкою , він їх не виганяв. Не погоджується з вимогами про відшкодування моральної шкоди , якої не визнає. Представник органу опіки та піклування Добропільського міської ради [PERSON]Є залишає вирішення позову на розсуд суду. Вислухавши пояснення осіб, допитав свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Встановлено, що сторони по справі є колишнім подружжям, шлюб між ними розірваний на підставі рішення суду від 19 січня 2011 року. Мають дочку [PERSON], народжену 3 квітня 2004 року. Згідно свідоцтву про право власності на житло, виданому 22 грудня 2004 року органом по приватизації, і зареєстрованому згідно витягу, сторонам по справі і їх дочці належить на праві спільної власності квартира в м. Добропілля , мкр. Молодіжний 13-21. З пояснень позивача , які підтвердив відповідач, встановлено, що [PERSON] в квартирі за вказаною адресою не проживає і не може вселитися самостійно з дитиною і нею користуватися через відсутність ключа від вхідних дверей.. Ці обставини підтвердили допитані свідки [PERSON] і [PERSON] Відповідно до ст.. 391 ЦК України власник майна має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки право власності позивача і неповнолітньої дитини, яка проживає з мамою, на користування житлом в квартирі порушене , воно підлягає захисту . Відповідно до вимог ст.. 386 ч. 3 ЦК України власник , права якого порушені, має право на відшкодування моральної шкоди. Судом встановлено, що право власності позивача порушено з вини відповідача , на якого суд покладає обов»язок по його відшкодуванню, розмір якого визначає з урахуванням вимог ст.. 23 ЦК України розумності і справедливості в 9000 грн.

Outcome: approved