Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-13 00:00:00

Позивач у грудні 2010 року звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою, в якій з уточненням позовних вимог просив суд: - стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 691 079 грн. 77 коп.; - стягнути солідарно з відповідачів 1700 грн., в рахунок відшкодування оплати судового збору та 120 грн., в рахунок відшкодування оплати ІТЗ. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, на задоволенні позову наполягав Відповідач позовні вимоги не визнав, просив суд у задоволенні позову відмовити посилаючись на його необґрунтованість.. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти: 27 червня 2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір відновлювальної кредитної лінії №864/1 відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 60 000 доларів США строком до 26 червня 2018 року зі сплатою 16% річних. Відповідно до умов кредитного договору, позичальник зобов'язався належним чином прийняти, використовувати і повернути банку отримані кошти, а також здійснювати плату за кредит у терміни, встановлені кредитним договором. Судом встановлено, що попри взяті на себе зобов'язання позичальник не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та своєчасної сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановленні кредитним договором терміни. Судом встановлено, що позичальник зобов'язаний був щомісячно повертати частинами кредитні кошти, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, а також на вимогу банку сплачувати штраф та пеню. Судом встановлено, що банк свої зобов'язання по наданню кредиту виконав в повному обсязі, а позичальник з моменту отримання кредитних коштів, свої обов'язки по поверненню кредиту згідно графіку погашення кредиту, сплаті відсотків за користування кредитом не виконує. Оскільки відсотки є платою за користування кредитом, то вони нараховуються та підлягають сплаті за весь час користування кредитними коштами, до моменту повного погашення суми наданого кредиту. Судом встановлено, що станом на 31 серпня 2011 року заборгованість позичальника перед банком складає 691 079 грн. 77 коп. Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 509, 526 ЦК України, зобов'язанням є правові відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати строкового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, що інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов’язань за кредитним договором 27 червня 2008 року між банком та [PERSON] було укладено іпотечний договір, згідно якого іпотекодавець, з метою забезпечення належного виконання зобов’язання, що випливає з кредитного договору, передає в іпотеку квартиру [ADDRESS], що належить йому на праві власності. В судовому засіданні представник позивача пояснив суду, що банком на адресу відповідача було направлено заяву про наявність у позичальника простроченої заборгованості за кредитним договором та висувалася вимога про погашення заборгованості, однак на день подання позовної заяви до суду зобов’язання за кредитним договором так і не виконанні. Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд вважає можливим стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 691 079 грн. 77 коп. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ст.88 ЦПК України та враховуючи результат вирішення справи, суд вважає за можливе стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача 1700 грн. в рахунок відшкодування оплати судового збору та 120 грн., в рахунок відшкодування оплати ІТЗ, а всього 1820 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved