Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 12.02.2008 р. між позивачем та відповідачем 1 був укладений кредитний договір № 133-22/08, відповідно до умов якого позивач надав Відповідачу - 1 кредит у сумі 450 000,00 грн. Договір є кредитним договором, відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за яким, зокрема, банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 2 зазначеної норми до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Позикаглави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Виконання зобовязань Відповідача - 1 за договором було забезпечено порукою та заставою: 12.02.2008 р. між позивачем та відповідачем - 2 був укладений договір поруки № 135-22/2008, відповідно до умов якого останній поручається перед позивачем за виконання відповідачем -1 зобовязань за Договором. Позивачем при зверненні до суду зазначається, що 12.02.2008 р. між позивачем та відповідачем -1 був укладений договір застави (договір застави транспортних засобів) № 134-22/2008, відповідно до умов якого останній забезпечує заставою (Транспортний засіб 1: VIN-X1C256000N0726145, реєстраційний номер - _, марка - КРАЗ, рік випуску 1992, Шасі - .Транспортний засіб 2: , Транспортний засіб 3: Транспортний засіб 4: , Транспортний засіб 5: , Транспортний засіб 6: , Транспортний засіб 7:) виконання власних зобовязань за Договором; відповідач -1, не повертаючи кредит (чергову частину) та не сплачуючи проценти за договором, порушує вимоги статті 1054 Цивільного кодексу України, щодо обовязку позичальника (Відповідача 1) повернути кредит та сплатити проценти, та станом на 12.01.2011 року загальна сума заборгованості відповідача -1 перед позивачем становить 512 057,99 грн. У звязку з вищенаведеним у позові й заявлено вимогу про стягнення зазначеної вище суми заборгованості з відповідача на користь позивача. У судове засідання позивач не зявився, утім, в особі представника за довіреністю надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи, зазначив, що позов підтримує повністю. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. У судове засідання відповідачі, які були повідомлені належним чином про розгляд справи, не зявилися, причини неявки суду не повідомив та не надав заяви про розгляд справи за їх відсутності, у звязку з чим суд у порядку ч. 1 ст. 224 ЦПК України за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів (за ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється). Врахував заяву представника позивача та дослідив докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю з огляду на такі встановлені обставини. Банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми (ст. 2 закону України Про банки та банківську діяльність); за ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання. За невиконання або неналежне виконання обовязків за кредитним договором передбачена відповідальність відповідача -1, на підставі чого позивачем, на переконання суду, правомірно була нарахована пеня за несвоєчасне повернення кредиту та сплату процентів за його користування. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (стаття 625 ЦК України). Отже, позичальник зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства. Як було встановлено судом за розгляду справи, 12.02.2008 р. між позивачем та відповідачем 1 був укладений кредитний договір № 133-22/08, відповідно до умов якого позивач надав Відповідачу - 1 кредит у сумі 450 000,00 грн. Виконання зобовязань Відповідача - 1 за договором було забезпечено порукою та заставою: 12.02.2008 р. між позивачем та відповідачем - 2 був укладений договір поруки № 135-22/2008, відповідно до умов якого останній поручається перед позивачем за виконання відповідачем -1 зобовязань за Договором. 12.02.2008 р. між позивачем та відповідачем -1 був укладений договір застави (договір застави транспортних засобів) № 134-22/2008, відповідно до умов якого останній забезпечує заставою (Транспортний засіб 1: VIN-X1C256000N0726145, реєстраційний номер - _, марка - КРАЗ, рік випуску 1992, Шасі - .Транспортний засіб 2: , Транспортний засіб 3: Транспортний засіб 4: , Транспортний засіб 5: , Транспортний засіб 6: , Транспортний засіб 7:) виконання власних зобовязань за Договором; утім, зобовязання з боку відповідача -1 виконано не було, та станом на 12.01.2011 року загальна сума заборгованості відповідача -1 перед позивачем становить 512 057,99 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 325\~000,00 грн., заборгованість по сплаті відсотків 114\~683,20 грн., пеня за несвоєчасну сплату сум кредиту та відсотків за користування кредитом 69\~549,45 грн. Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та за урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю. Разом з тим, приймаючи рішення щодо заявлених позивачем вимог, суд враховує, що кредитний договір є дійсним і неоспореним, є актом волевиявлення сторін, що підтверджує їх згоду виконувати умови, які вони для себе передбачили, та зважаючи на те, що договір містить умову про неустойку та остання належним чином обчислена, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі та про стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача зазначеної вище суми заборгованості. Вирішуючи в обовязкову порядку відповідно п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги те, що позивач не має пільг щодо сплати судового збору та при подачі позову позивачем були в повному обсязі сплачені судові витрати, тому, у порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України, згідно зі змістом якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, на користь позивача підлягають стягненню солідарно з відповідачів судові витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 381,14 грн. та оплатою витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120 грн.

Outcome: approved