Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-28 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, та моральної шкоди, зазначивши в обґрунтування позову, що 01.01.2011 року вона була прийнята на роботу на посаду менеджера в сфері надання інформації Донецької філії ПП «Укртрастінвест». Була звільнена 07.11.2011 року за власним бажанням на підставі наказу № 60-к від 07.11.2011 року. При звільнені з нею не був проведений розрахунок, крім того, не була повернена трудова книжка, яку відповідач повернув лише 17.11.2011 року. На момент звільнення сума заробітної плата за листопад місяць, відпускні, та допомога при звільнені, не сплачені відповідачем склала 2665,82 грн. Зазначена сума, незважаючи на її неодноразові звернення до відповідача, була сплачена їй лише 14 лютого 2012 року. У відповідності до ст. 117 КЗпП України просила стягнути на її користь суму середнього заробітку за час затримки розрахунку станом на 14.02.2012 року в сумі 4 161,69 грн. Крім того, вважає, що діями відповідача їй заподіяна моральна шкода, яка полягає у тому, що сума заборгованості їй не була сплачена протягом тривалого часу, вона була позбавлена утримувати себе та свою сім*ю необхідними продуктами харчування, не мала можливості сплачувати комунальні послуги, сплачувати кредит та відсотки за користування ним, при цьому вона мешкає сама з дитиною, 2007 року, з чоловіком розлучена. З вини відповідача вона вимушена була прикладати значні зусилля для організації свого життя та життя своєї дитини. Просила стягнути в рахунок відшкодування моральної шкоди 3000грн. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги, та просила стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні в сумі 4161,69 грн. та моральну шкоду в сумі 3000 грн. Представник відповідача до судового засідання не з*явився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, у зв*язку з чим, суд за заявою позивачки вважає за можливе розглянути справу у його відсутність та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, позивачка 01.01.2011 року була прийнята на роботу на посаду менеджера в сфері представництва інформації Донецької філії ПП «Укртрастінвест»на підставі наказу № 18-к від 31.12.2010 року. (а.с.10). Була звільнена у відповідності до наказу №60-к від 07.11.2011 року за власним бажанням за ст.. 38 КЗпП України, що підтверджується випискою з трудової книжки (а.с. 4-5). В порушення вимог ст. 47 КЗпП України у день звільнення підприємство не сплатило позивачці заборгованість по заробітній платі, виплата була проведена лише 14.02.2012 року в сумі 2665,82грн., як пояснила суду позивачка. Незважаючи на надісланий судом відповідачу лист про витребування доказів та надання відомостей про існування заборгованості, середній заробіток позивачки та інш., відповідач до суду документів не надіслав. Відповідно до ст. 117 КЗпПУ в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 цього кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Заборгованість по заробітній платі у вказаній сумі, відповідачем позивачці не була сплачена з 07 листопада 2011 року по 14 лютого 2012 року, тобто затримка складає 68 робочих днів. Оскільки даних про середню заробітну плату позивачки суду відповідачем не надані, суд при розрахунку приймає до уваги довідку про доходи позивачки (а.с.9) у відповідності до якого, її місячний оклад складає 1300 грн. та розрахунок середнього заробітку, наданий позивачкою. У відповідності до розрахунку, середній заробіток за час затримки складає 4161,69 грн., тому саме така сума повинна бути стягнута з відповідача на користь позивачки. Крім того, позивачкою заявлені вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди. У відповідності до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв*язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як встановлено з матеріалів справи, позивачка тривалий час не отримувала заборгованість по заробітній платі, тому суд вважає, що їй дійсно були заподіяні моральні страждання, які полягають у тому, що у зв*язку з затримкою виплати заробітної плати протягом тривалого часу, позивачка вимушена була покладати додаткові зусилля для організації свого життя та життя своєї дитини, оскільки позивачка розлучена, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу та сама виховує дитину, [INFO]. Крім того, вона виплачує кредит, що також підтверджується довідкою, та затримка у виплаті заробітної плати потягнула затримку у виплаті нею сум кредитних зобов*язань. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивачки щодо відшкодування відповідачем моральної шкоди, що була заподіяна їй внаслідок порушення термінів виплати заробітної плати, обгрутовані, але вважає, що суми 1000 грн. буде достатньою для відшкодування їй вказаної моральної шкоди. Також з відповідача у відповідності до ст.88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» необхідно стягнути судовий збір в сумі і витрати у сумі 214 гр. 60 коп. за задоволення позову позивачки в частині стягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку та в сумі 107, 30 грн. за часткове задоволення позову про стягнення моральної шкоди.

Outcome: partial