Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-05 00:00:00

У серпні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 17 травня 2008 року помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, в тому числі на житловий будинок № 40 з надвірними будівлями та спорудами, що розташований по вулиці Пушкіна у смт. Велика Димерка Броварського району Київської області, який побудований під час шлюбу з [PERSON] в 1973 році. Його мати [PERSON] після смерті свого чоловіка залишилась проживати у спадковому будинку і заяв про відмову від прийняття спадщини не заявляла. 29 вересня 2009 року померла і його мати [PERSON], яка не встигла оформити належним чином спадкове майно після померлого чоловіка [PERSON] (його батька). Таким чином після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі на зазначений вище житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами. Ще при житті - 07 березня 2002 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, згідно якого заповів позивачу все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не склалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право. Також в цей же день 07 березня 2002 року і [PERSON] при житті - на випадок своєї смерті зробила аналогічне заповітне розпорядження. Зазначені заповіти посвідчені керуючим справами виконавчого комітету [PERSON] селищної ради Броварського району Київської області, які не змінені заповідачами та не скасовані. Після смерті спадкодавця [PERSON] він [PERSON] у встановлений шестимісячний строк, звернувся до Броварської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а [PERSON] в цей же строк звернулась із заявою до Броварської нотаріальної районної державної контори про відмову від належної їй частки спадкового майна за законом на його користь. Проте Броварська районна державна нотаріальна контора у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходяться у смт. Велика Димерка Броварського району Київської області по вулиці Пушкіна, 40 йому відмовила за відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, які спадкодавець за життя не оформив. Просить визнати за ним [PERSON] в порядку спадкування за заповітом право власності на зазначений житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами. У попередньому судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, зазначені у позові, просив задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач [PERSON] селищна рада Броварського району Київської області у попереднє судове засідання не зявилася, направила до суду листа, в якому вказує на те, що позовні вимоги визнає, просить суд розглянути справу без участі її представника. Відповідач [PERSON] у попереднє судове засідання не зявилась, направила до суду заяву, в якій зазначила, що позов визнає і просить суд розглянути справу без її участі. З огляду на обставини справи, беручи до уваги положення ч.4 ст.130 ЦПК України, суд дійшов до висновку про можливість ухвалення судового рішення у попередньому судовому засіданні. Згідно ст.174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі позов визнали, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, оскільки житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами належали померлій, що підтверджується копіями виписки з по господарської книги, особовий рахунок № 1380, 1607, 1764, 1791 в яких зазначено, що [PERSON] є членом господарства розташованого по вул. Пушкіна, 38 у смт. Велика Димерка Броварського району Київської області, довідкою № 1054 від 25 травня 2011 року виданою виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Броварського району Київської області про те, що в звязку з упорядоченням вулиць і номерів будинків в смт. Велика Димерка домоволодіння [PERSON], яке значилося по вул. Пушкінська, 38 на даний час значиться по вул. Пушкіна, 40, довідкою № 1055 від 25 травня 2011 року виданою виконавчим комітетом [PERSON] селищної ради Броварського району Київської області про те, що після смерті [PERSON] його дружина [PERSON] на день своєї смерті залишилась проживати в вище зазначеному спадковому житловому будинку, копією свідоцтва про народження серії ГД № 538684 виданого 13 жовтня 1956 року в якому зазначено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками позивача, копіями свідоцтв про смерть [PERSON] та [PERSON], копіями заповітів від 07 березня 2002 року: - [PERSON] та [PERSON], які заповіли позивачу все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не склалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що вони за законом матимуть право, які не змінені заповідачами та не скасовані, копією спадкової справи № 110, заведеної після смерті [PERSON], яка померла 29 вересня 2009 року про те, що позивач успадковує майно в порядку спадкування за заповітом, копією заяви [PERSON] про відмову від належної їй частини спадщини на користь позивача. Оскільки спадкоємець відповідно до вимог закону вчинив дії, які свідчать про прийняття ним спадщини, після смерті спадкодавця, то відповідно до ст.1268 ЦК України суд вважає необхідним визнати за ним право власності відповідного нерухомого майна. Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа може звернутися до суду з вимогою про визнання права на спадщину за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Згідно ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. № 7/5, одним з правовстановлюючих документів, на підставі якого проводиться державна реєстрація прав на обєкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на обєкти нерухомого майна. У ч. 1 ст. 1270 для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Відповідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є її син [PERSON], суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved