Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], про встановлення порядку користування житловим приміщенням, треті особи - Комунальне підприємство «Житлово - комунальний центр», Орган опіки і піклування виконкому Славутицької міської Ради Київської області. У відповідності до заявлених вимог позивач просив встановити наступний порядок користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS],: виділити йому та їх неповнолітньому сину [PERSON], [INFO], у користування одну ізольовану кімнату розміром 17,5 квадратних метри, залишивши у користуванні [PERSON] та їх другого сина [PERSON] дві інші ізольовані кімнати розміром 12,6 та 12, 7 квадратних метри жилої площі; інші приміщення загального користування: кухню, коридор, ванну кімнату, туалет та балкон залишити у спільному сумісному користуванні. Відповідно до встановлення порядку користування житловим приміщенням [PERSON] просив зобов,язати КП «ЖКЦ» укласти з ними окремі договори про забезпечення житлово - комунальними послугами та відкрити окремі особові рахунки. Причиною звернення до суду з даним позовом [PERSON] вказав те, що між ним та його колишньою дружиною після розлучення розпочалися сварки з приводу користування жилою площею приватизованої квартири та оплати за її утримання, внаслідок чого утворилися борги за її утримання. В судове засідання позивач не з,явився, подав заяву слухати справу за його відсутності. Представник позивача [PERSON] повністю підтримав позовні вимоги свого довірителя, вважає їх законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. В судовому засіданні представник позивача навів аналогічні підстави звернення до суду [PERSON], що були наведені і в позовній заяві. Додатково пояснив, що запропонований порядок користування житловим приміщенням не ущемляє прав інших співвласників квартири, в тому числі неповнолітнього сина [PERSON], оскільки позивач уступає йому більшу частину жилої площі в кімнаті, що він просить у їх спільне користування. Його довіритель працює у ВП «Атомремонтсервіс», в зв'язку з чим часто буває у відрядженнях, які тривають від 15 днів до декількох місяців. Годує та утримує, займається вихованням їх спільного неповнолітнього сина [PERSON] його колишня дружина [PERSON], яка отримує з нього аліменти на дитину. На запитання представника відповідача [PERSON] пояснив, що йому невідомо, хто погасив борг, стягнутий з [PERSON] за судовим наказом по житлово - комунальним послугам, але на сьогоднішній день заборгованості перед КП «ЖКЦ» по спірному житловому приміщенню не існує. Його довіритель хоче мати в обособленому користуванні кімнату, окремий особовий рахунок і окремо нести оплату за свою частку. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнала, за наданими суду запереченнями вона не погоджується з вимогами [PERSON], оскільки вважає неможливим встановлення такого порядку користування їх квартирою, так як на сьогоднішній день кожен з співвласників має можливість користуватися всіма приміщеннями у ній. У разі встановлення порядку користування, запропонованого позивачем, будуть порушені права їх неповнолітнього сина [PERSON], який як і інші співвласники має право спільної часткової власності на 1/4 частку квартири, що складає 10,7 квадратних метри жилої площі. За наявності у користуванні позивача і їх неповнолітнього сина кімнати площею 17,5 квадратних метри, на сина буде припадати тільки 8,75 квадратних метри жилої площі. Вважає це порушенням прав дитини, в тому числі як співвласника майна, що знаходиться у спільній частковій власності. їх син [PERSON] знаходиться на її утриманні і вихованні, вона сама займається ним, оскільки позивач постійно знаходиться у відрядженнях і майже не буває вдома. Вважає, що подання даного позову пов'язано з бажанням позивача в майбутньому поставити питання про припинення стягнення аліментів на їх спільну дитину. Враховуючи вищенаведені обставини [PERSON] просила суд відмовити повністю у задоволенні позовних вимог. Представник відповідача [PERSON], адвокат [PERSON], також позовні вимоги не визнав повністю, вважає їх необґрунтованими, а запропонований порядок користування житловим приміщенням таким, що суперечить ст.358 ЦК України та порушує права неповнолітньої дитини [PERSON], оскільки це призведе до зменшення частки жилої площі, яку він отримає у користування, ніж він має право власності на 1/4 частки житла. Розмір його частки по жилій площі, яка припадає на нього, дорівнює 10,7 квадратних метри. При отриманні у спільне користування з батьком кімнати жилою площею 17,5 квадратних метри, розмір жилої площі, що буде припадати на дитину, складатиме тільки 8,75 квадратних метри. Виділити окремо для дитини у користування більшу площу в цій кімнаті неможливо, оскільки позивач просить її надати у спільне користування двох осіб: його особисто та сина. За встановленим між колишнім подружжям порядком кожен з них несе в рівних частках витрати по утриманню їх та дітей спільної квартири. Борги по житлово - комунальним послугам за вищевказаним судовим рішенням були погашені [PERSON] Вона регулярно несе витрати по утриманню житла і на даний час будь - яких боргів перед КП «ЖКЦ» не існує. Дані обставини повністю підтверджуються квитанціями по оплаті цих послуг, доданими до заперечень. Його довіритель сама виховує свого неповнолітнього сина, піклується за нього, оскільки позивач дуже рідко буває вдома, постійно у відрядженнях. Враховуючи вищенаведене, просить відмовити у задоволенні позову. Другий відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає і просить у задоволенні позову відмовити. Треті особи КП «ЖКЦ» та Орган опіки і піклування виконкому Славутицької міської Ради Київської області своїх представників в судове засідання не направили, подали до суду заяви про слухання справи за їх відсутності, вирішити питання у відповідності до вимог закону та з врахуванням інтересів дитини. Суд, заслухавши представника позивача, відповідача [PERSON], її представника, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 19.01.2007 року квартира за адресою: м.Славутич Київської області Київський квартал буд.№5 кв.№22, знаходиться у спільній частковій власності 4 - х осіб: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], кожний з яких має право на 1/4 її частку. Як вбачається з технічного паспорту на квартиру вона складається з 3-х ізольованих жилих кімнат, жила площа всієї квартири - 42, 8 квадратних метри: 1-а кімната - 12,7 кв.м., 2 га кімната -17,5 кв.м., З -я кімната -12,6 кв. м. Враховуючи наявне у кожного з співвласників квартири право власності на % її частку, кожен з них має право на виділення йому у користування жилої площі в розмірі 10,7 метри квадратних /42,8:4/. За варіантом встановлення порядку користування житловим приміщенням, який запропонований позивачем, йому та неповнолітньому сину [PERSON] виділяється в користування окрема ізольована жила кімната розміром 17,5 квадратних метра, тобто на кожного з них передається у користування жила площа в розмірі 8,75 кв. метри жилої площі. Суд вважає, що при встановленні такого порядку користування житловим приміщенням будуть порушені житлові права неповнолітньої дитини [PERSON], оскільки частка жилої площі, що буде знаходитися у його користуванні, буде меншою від розміру його частки у житловому приміщенні, належної йому на праві власності. Крім того, суд, приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову, враховує те, що неповнолітній син сторін по справі [PERSON] знаходиться під піклуванням та на утриманні матері, яка займається його вихованням, оскільки батько дитини [PERSON] за характером своєї роботи часто і на протязі тривалого часу не буває вдома. Не надані позивачем суду і докази того, що між ним та відповідачем [PERSON] існують будь - які спірні питання з приводу користування житловим приміщенням та оплати за спожиті житлово - комунальні послуги. Як вбачається з наданих суду квитанцій по оплаті за житлово - комунальні послуги за 2010 - 2011 роки відповідач [PERSON] повністю сплатила борг, стягнутий за судовим наказом по цим послугам, та продовжує регулярно нести оплату в розмірі 1/4 частини всіх витрат. На час розгляду справи у суді боргів по спожитим житлово - комунальним послугам не існує, що не заперечувалося і представником позивача. Вищенаведені обставини свідчать про відсутність доказів, які б підтверджували підстави звернення [PERSON] до суду, а запропонований ним варіант встановлення порядку користування квартирою, яка є об'єктом права спільної часткової власності, є неможливим, оскільки суперечить нормам матеріального права - ст. 358 ЦК України, які передбачають порядок здійснення права спільної часткової власності, та порушує житлові права неповнолітнього співвласника [PERSON], оскільки передбачає виділення йому у спільне користування з позивачем житлової площі, яка за розміром менше його частки у праві спільної часткової власності.

Outcome: dismissed