Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-14 00:00:00

У лютому 2008 року представник позивача [PERSON] [PERSON] звернулась із даним позовом і в судовому засіданні позов підтримала посилаючись на те, що 23 липня 2005 року позивач [PERSON] купив у [PERSON] земельну ділянку № 10 по вул. Лотоцького в м. Коломия, площею 0,100 га для індивідуального будівництва, що стверджується договором купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу за реєстровим номером № 1638 , котра належала [PERSON] на момент укладення даного договору на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІФ № 17-02 000239. Однак отримати Державний акт на право приватної власності на землю позивач не взмозі із-за перешкоди відповідача, а саме: порушення відповідачем межі спірної земельної ділянки з порушенням меж вказаних у Державних актах на право власності так як відповідачем встановлено камяну огорожу, що унеможливлює виготовлення проектно-технічної документації на спірну земельну ділянку позивача, а тому, позивач не має змоги належним чином використовувати своє право власності, на власний розсуд розпоряджатись належною йому на праві приватної власності земельною ділянкою, що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом. Крім того представник позивача стверджує, що відповідач при будівництві камяної огорожі не узгоджував дане питання із суміжними землекористувачами, зокрема з позивачем чи колишнім власником земельної ділянки № 10 по вул. Лотоцького в м. Коломия. Позивач вважає, що відповідача слід зобовязати усунути перешкоди у користуванні ним земельною ділянкою № 10 по вул. Лотоцького в м. Коломия шляхом приведенням меж земельної ділянки по вул..Лотоцького,8 м.Коломия у відповідність до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 052367, виданого 06.08.2004р.із урахуванням висновку № 1523 від 26.10.2010р.повторної судової будівельно-технічної експертизи, та зобовязати відповідача [PERSON] знести встановлену існуючу в даний час на межі земельних ділянок по вул..Лотоцького,10 та вул..Лотоцького,8 в м.Коломия, огорожу. Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] позов не визнав та пояснив, що відповідачці [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка № 8 по вул. Лотоцького в м. Коломия, яка межує із спірною земельною ділянкою позивача. На межі даних земельних ділянок дійсно встановлена камяна огорожа, проте дану огорожу було встановлено на межі, яку було вказано представниками земельновпорядної організації, а на даний час межі спірної земельної ділянки № 10 по вул. Лотоцького в м. Коломия істотно змінені через зміну русла річки Коломийка, береги якої розмиваються водою, а тому зведення позивачем на земельній ділянці № 10 житлового будинку буде перешкоджати проведенню гідротехнічних робіт у прибережній захисній смузі. Одночасно, представник відповідачки вказує на те, що спірна земельна ділянка № 10 по вул.. Лотоцького в м.Коломия знаходиться у прибережній захисній смузі і не може використовуватись позивачем за призначенням, а тому просить в позові відмовити. Заслухавши представників сторін, зясувавши обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних міркувань. Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та позивач [PERSON] 23 липня 2005 року уклали договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу за реєстровим номером № 1638, згідно якого [PERSON] продав, а позивач [PERSON] купив земельну ділянку для індивідуального будівництва площею 0,100 га, що знаходиться в м. Коломиї по вул. Лотоцького, 10. (а.с.6). Дана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ІФ-17-02 000239, виданого Коломийською міською радою 12 травня 1994 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 2484, на підставі рішення Коломийської міської ради № 257 від 15 вересня 1993 року ( а.с. 9). Одночасно, судом в ході судового розгляду справи встановлено, що відповідачці [PERSON] 05 серпня 2004 року видано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,100 га в м. Коломиї по вул. Лотоцького, 8. (а.с. 10). Дана земельна ділянка набута відповідачкою у власність згідно договору дарування земельної ділянки від 14 квітня 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Коломийської міської державної нотаріальної контори. Як вбачається із схеми розміщення на місцевості спірних земельних ділянок №№ 10 та 8 по вул. Лотоцького в м. Коломиї, вони межують між собою та одночасно обидві земельні ділянки межують із старим руслом р. Коломийка. Земельна ділянка № 10 із протилежної сторони від земельної ділянки № 8 межує із річкою Коломийка. (а.с. 12). Ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 18 червня 2008 року призначено судову земельно-технічну експертизу, виконання якої було доручено судовому експерту [PERSON] Відповідно до висновку 14.07.08. (а.с. 37) «фактична площа земельної ділянки по вул. Лотоцького, 10 в м. Коломия становить 841 кв.м. (0,0841га) і дана площа не відповідає даним, які зазначені в Державному акті на право приватної власності на землю від 12.05.1994р. …. Фактичні межі земельних ділянок № 10 та № 8 по вул. Лотоцького в м. Коломия, Державному акту на право приватної власності на землю серія ІФ-17-02 № 000239 від 12.05.1994р. виданому на імя [PERSON] та Державному акту на право власності на земельну ділянку, виданому на імя відповідачки [PERSON] не відповідають. …. Захоплення частини земельної ділянки № 10 по вул. Лотоцького в м. Коломия, має місце. Площа захопленої земельної ділянки становить 159 кв.м. (0,0159 га).» Одночасно, відповідно до Додатку № 1 до експертизи таке захоплення відбулося через збільшення довжини земельної ділянки № 8 по вул.. Лотоцького із запроектованих 20 м до 22,90 м. Також представником відповідачки до матеріалів справи було додано висновок- розяснення ТзОВ «Д.І.К.» на замовлення ТзОВ «Перлина». Відповідно до даного висновку було встановлено, що «Порушення меж відсутні…». Однак, в ході проведення замірів було встановлено, що «…власник земельної ділянки по вул.. Лотоцького,4 зсунувся в сторону земельної ділянки Лотоцького, 2 на 2, 98 м (біля 3 м) і в той же час власник земельної ділянки по вул.. Лотоцького, 8 зсунувся в сторону до точки відліку до вул.. Огієнка на 1,3 м. …» (стор. 2висновку). Тобто, згідно даного висновку довжина земельної ділянки № 8 по вул.. Лотоцького складає 20 м, а вже довжина ділянки № 4 замість запроектованих 20 м складає 22,98 м. Також у висновку зазначається, що «Тверда межа (фактично побудована камяна огорожа (паркан) Лотоцького,8) відсунута на 1,3 м зі сторони межі Лотоцького 10 в сторону земельної ділянки Лотоцького, 8 відносно межі, яка зазначена в Кадастровому плані, в плані генеральної забудови.» (стор. 2), тобто, вже має місце захоплення власником земельної ділянки по вул. Лотоцького, 10 частини земельної ділянки по вул. Лотоцького,8. В подальшому на запит суду ТзОВ «Геоземкадсервіс» до матеріалів справи було подано акт-висновок № 628 від 01.10.2009р. (а.с. 91). Відповідно до даного акту-висновку вказано: « Фактична тверда межа у вигляді камяної огорожі між Лотоцького 8 та Лотоцького 10 в м.Коломия побудована на земельній ділянці вул. Лотоцького 8 і не заступає по всій ширині та довжині на земельну ділянку Лотоцького 10».При цьому у висновку також вказується на збільшення довжини земельної ділянки № 4 з запроектованих 20 м до фактичних 22,66 м, тобто на 2 м 66 см. (ст..3). Таким чином, проведення замірів спірних та суміжних із ними земельних ділянок у трьох випадках дало три різні результати, відповідно у справі містяться три різні за змістом висновки, які суперечать один одному. У звязку із цим ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 19 листопада 2009 року призначено повторну судову будівельно-технічну експертизу, виконання якої було доручено судовим експертам спільного підприємства «Західно-Український Експертно-Консультативний Центр». За результатами проведеного експертного дослідження складено Висновок № 1523 від 26 жовтня 2010 року (а.с. 167), відповідно до котрого фактична площа земельної ділянки, що належить позивачу становить на час проведення замірів 0,0586 га замість 0,100 га. Одночасно, вказано, що земельні ділянки №№ 4,6,8 по вул. Лотоцького в м. Коломия обєднані спільною огорожею для обслуговування житлового будинку та фактична площа даних земельних ділянок не відповідає Державним актам на право власності на вказані земельні ділянки та Генеральному плану забудови мікрорайону по вул. Довбуша. Також у Висновку вказано, що « При проведених замірах спірних земельних ділянок по вул. Лотоцького № 8 і № 10 в м. Коломия, Івано-Франківської області встановлено, що межа зазначена у Державному акті на право приватної власності на землю серії ІФ 17-02 № 000239 від 12.05.1994р., котру купив позивач, не відповідає фактичній межі між спірними ділянками, так як в наявності є порушення землекористування зі сторони відповідачки [PERSON] В даному випадку має місце захоплення земельної ділянки позивача [PERSON] землекористувачем суміжної земельної ділянки відповідачем [PERSON] по вул. Лотоцького, № 8 площею 0,0266 га у вигляді трапеції.», а тому знайшло своє підтвердження достовірними та допустимими доказами факт порушення відповідачкою [PERSON] прав позивача [PERSON], який купив земельну ділянку № 10 по вул. Лотоцького в м. Коломия, шляхом захоплення частини земельної ділянки позивача площею 0,0266 га відповідачем, у вигляді трапеції. Посилання представника відповідача на те, що земельна ділянка № 10 по вул. Лотоцького в м. Коломия, котру купив позивач, знаходиться у прибережній захисній смузі та не може використовуватись за призначення для будівництва житлового будинку, судом до уваги не приймаються з наступних міркувань. Згідно рішення Коломийського міськрайонного суду від 25 березня 2009 року у справі № 2-79/2009рік за позовом відповідачки [PERSON], в її інтересах [PERSON], до позивача [PERSON], третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача виконавчого комітету Коломийської міської ради про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, визнання земельної ділянки прибережною смугою та водоохоронною (природною) зоною (а.с. 79) відповідачці [PERSON] у задоволенні позову відмовлено і ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 червня 2009 року дане рішення залишено без змін. (а.с. 83). За наведених обставин суд вважає, що заперечення відповідачки щодо заявленого позивачем позову не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи. В той час як позовні вимоги позивача [PERSON] знайшли підтвердження достовірними та допустимими доказами, дослідженими в ході розгляду справи, а отже дані вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. На підставі наведеного та ст. 158 Земельного Кодексу України, ст..ст.319,321,386,391 ЦК України,

Outcome: approved