Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-31 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 19 березня 2009 року вона уклала з [PERSON] договір процентної позики, відповідно до якого вона передала [PERSON] позику у розмірі 20.000 доларів США, а [PERSON] отримав вказані гроші. Відповідно до договору процентної позики від 19 березня 2009 року, [PERSON] зобовязався сплачувати [PERSON] щомісячно до 20 числа кожного місяця 1,75% від суми позики, а також зобовязався повернути їй грошові кошти у розмірі 20.000 доларів США через 1 рік, тобто 19 березня 2010 року. Крім того, з метою повернення позики, [PERSON] уклала з [PERSON] договір поруки, відповідно до якого [PERSON] є поручителем за зобовязаннями [PERSON] перед [PERSON] за вищевказаним договором процентної позики. Однак, у зазначений строк [PERSON] не повернув [PERSON] позику у розмірі 20.000 доларів США, від дачі будь-яких пояснень ухиляється. У звязку з тим, що [PERSON] ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань щодо повернення коштів, позивачка [PERSON] просить суд солідарно стягнути з [PERSON], [PERSON] на свою користь суму боргу у розмірі 20.000 доларів США, а також судові витрати. Відповідачі у судове засідання не зявились, про та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями ( а. с. 30, 42,43). За наявністю умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивачка та її представник не заперечують проти заочного вирішення справи, суд вважає можливим допустити заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивачки та її представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до положень ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підставі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У судовому засіданні судом встановлено, що 19 березня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір процентної позики, відповідно до якого вона передала [PERSON] позику у розмірі 20.000 доларів США, а [PERSON] отримав вказані гроші. Відповідно до договору процентної позики від 19 березня 2009 року, [PERSON] зобовязався сплачувати [PERSON] щомісячно до 20 числа кожного місяця 1,75% від суми позики, а також зобовязався повернути їй грошові кошти у розмірі 20.000 доларів США через 1 рік, тобто 19 березня 2010 року, що підтверджується договором процентної позики ( а. с. 6). Крім того, з метою повернення позики, [PERSON] уклала з [PERSON] договір поруки, відповідно до якого [PERSON] є поручителем за зобовязаннями [PERSON] перед [PERSON] за вищевказаним договором процентної позики, що підтверджується розпискою ( а. с. 7). Однак, у строк, який був зазначений у договорі процентної позики, а саме до 19 березня 2010 року, [PERSON] позику у розмірі 20.000 доларів США, позивачці не повернув. З урахуванням встановлених по справі обставин, суд вважає, що відповідач дійсно отримав від позивача вищевказані грошові кошти та має невиконані договорні зобовязання щодо повернення позивачу суми у розмірі 20.000 доларів США, що по курсу Національного Банку України станом на 31 жовтня 2011 року еквівалентно сумі 159.400 гривень з наступного розрахунку: ( 20.000 помножити на 7.97 = 159.400 ), яка на думку суду підлягає солідарному стягненню з відповідачів на користь позивачки. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи, на думку суду позивачка та її представник довели суду ті обставини, на які вони посилались як на підставу позовних вимог. На підставі вищевказаного, оцінивши всі обставини в їх сукупності суд вважає, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню шляхом солідарного стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь позивачки [PERSON] суми позики у розмірі 159.400 гривень. Згідно ч. 1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У звязку з розглядом справи позивачка витратила власні грошові кошти, а саме: на оплату позовної заяви судовим збором у розмірі 1594 гривень ( а. с. 2); на оплату витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 гривень (а. с. 1), а всього (1.594 + 120 = 1.714) 1.714 гривень, які слід солідарно стягнути з відповідачів на користь позивачки. З урахуванням вищевказаного, оцінивши усі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов законний та обґрунтований та підлягає задоволенню шляхом солідарного стягнення з відповідачів [PERSON], [PERSON] на користь позивачки [PERSON] грошові кошти у розмірі 161.114 гривень, виходячи з наступного розрахунку: ( 159.400 + 1714 = 161.114).

Outcome: approved