Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив розірвати кредитний договір №18-100915-н від 18.09.2011 року та стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 4377,20 гривень, посилаючись на те, що 18.09.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №18-100915-н, відповідно до якого позивач надав відповідачці кредит в сумі 1 500,00 гривень терміном до 13.09.2011 року з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,18% за кожний календарний день. Відповідно договору кредиту відповідачка зобовязувалась сплачувати позивачу щомісячно основну суму боргу та нараховані відсотки за кредит відповідно до графіку. Згідно пункту 6.2 кредитного договору, при порушенні строку сплати кредиту, відповідач зобовязалася сплатити відсотки за весь строк користування кредитом, сума яких складає 1% за кожен день строкової заборгованості на суму залишку по кредиту. Відповідач порушила умови пункту 3.3 договору, відповідно до якого вона зобовязалася сплачувати позивачу отриманий кредит та відсотки щомісячно відповідно до графіку. Таким чином, неналежне виконання взятих на себе зобовязань за договором кредиту відповідачкою, а саме несвоєчасне погашення кредиту згідно графіка, передбаченого кредитним договором та несвоєчасна сплата відсотків за користування кредитними коштами призвели до виникнення заборгованості, яка станом на день подачі позову становить 4377, 20 гривень. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві та просив позов задовольнити в повному обсязі. У судове засідання [PERSON] не зявилася, про час, день та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, а тому суд у відповідності до статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, за згодою представника позивача, ухвалив провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 18.09.2011 року між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір №18-100915-н, відповідно до якого позивач надав відповідачці кредит в сумі 1 500,00 гривень терміном до 13.09.2011 року з виплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 0,18% за кожний календарний день. Відповідно договору відповідачка зобовязався сплачувати позивачу щомісячно основну суму боргу та нараховані відсотки за кредит відповідно до графіку. Згідно пункту 6.2 кредитного договору, при порушенні строку сплати кредиту, відповідач зобовязалася сплатити відсотки за весь строк користування кредитом, сума яких складає 1% за кожен день строкової заборгованості на суму залишку по кредиту. Відповідач порушила умови пункту 3.3 договору, відповідно до якого вона зобовязалася сплачувати позивачу отриманий кредит та відсотки щомісячно відповідно до графіку. Відповідно до статей 526, 530 ЦК України, зобовязання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а якщо у зобовязанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін. Неналежне виконання взятих на себе зобовязань за договором кредиту відповідачкою, а саме несвоєчасне погашення кредиту згідно графіка, передбаченого зазначеним договором та несвоєчасна сплата відсотків за користування кредитними коштами призвели до виникнення заборгованості, яка станом на 12.01.2012 року становить 5050,44 гривень. Таким чином, сума боргу на 12.01.2012 року становить 5050,44 гривень, де основна сума боргу становить 935,06 гривень, заборгованість по відсоткам 3253,94 гривень, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. У відповідності із статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема розірвання договору. Відповідно до статті 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved