Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 07.09.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № ZPE0RX00900118, за умовами якого позивач надав [PERSON] кредиту у розмірі 2 911 грн. 69 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних, з кінцевим терміном повернення кредиту 06.09.2007 р. Згідно з умовами договору відповідач [PERSON] взяв на себе зобовязання здійснювати погашення кредиту та сплачувати відсотки за його користування в порядку та строки згідно з графіком повернення кредиту та сплати відсотків. Відповідач [PERSON] не виконує умови укладеного кредитного договору щодо своєчасного погашення кредиту, у зв`язку з чим у нього станом на 25.03.2009 р. виникла заборгованість у розмірі 18 000 грн. 34 коп., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом у розмірі 2 911 грн. 70 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 8 081 грн. 65 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 471 грн. 72 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 5 201 грн. 92 коп., а також штрафи, відповідно до п. 5.3 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 833 грн. - штраф (процентна складова). Посилаючись на зазначені обставини просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 18 000 грн. 34 коп. та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача на позовних вимогах наполягає і просить суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач, представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково у розмірі 3 781 грн. 32 коп., зазначивши, що оскільки банк надав [PERSON] кредит строком на один рік, починаючи з 07.09.2006 р. по 06.09.2007 р. включно, відповідно до цього щомісячний платіж у розмірі 315 грн. 11 коп. помножений на 12 місяців становить 3 781 грн. 32 грн., що і становить розмір максимальної вимоги. Таким чином, позивач не може стягнути з відповідача суму, яка перевищує розмір максимальної вимоги. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, взявши до уваги пояснення відповідача, представника відповідача, розглянувши матеріали справи та дослідивши надані позивачем письмові докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 07.09.2006 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № ZPE0RX00900118, за умовами якого позивач надав [PERSON] кредиту в сумі 2 911 грн. 69 коп., на строк 12 місяців, з 07.09.2006 р. по 06.09.2007 р. включно, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % річних. Згідно умов укладеного договору вищезазначений договір складається з заяви позичальника та умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з «7»по «13»число кожного місяця позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 315 грн. 11 коп. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з умовами. Відповідач зобов'язався повернути суму кредиту, відсотків, відповідно до заяви та умов кредитного договору. Станом на 25.03.2009 р. у [PERSON] виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 18 000 грн. 34 коп., у тому числі: заборгованість за кредитом у розмірі 2 911 грн. 70 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 8 081 грн. 65 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 471 грн. 72 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 5 201 грн. 92 коп., а також штрафи, відповідно до п. 5.3 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 833 грн. - штраф (процентна складова). Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання, якщо інше не встановлено договором чи законом; якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Чинне законодавство України передбачає, що виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов'язання є неустойка у вигляді пені, якою у відповідності до вимог ст. 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Чинне законодавство України передбачає, що виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов'язання є неустойка у вигляді пені, якою у відповідності до вимог ст. 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною третьою ст. 549 ЦК України встановлюється, що пеня обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 та ч. 2 ст. 509 ЦК України зазначений договір є підставою виникнення зобов'язань. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, у разі порушення зобов'язання боржник повинен відшкодувати збитки, тому вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом є обґрунтованими. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконує взяті на себе зобовязання за кредитним договором, та допустив заборгованість по кредиту, чим порушує умови договору, і за станом на 25.03.2009 р. у нього утворилася заборгованість за кредитним договором № ZPE0RX00900118 від 07.09.2006 року в розмірі 18 000 грн. 34 коп. Відповідно до довідки розрахунку заборгованості за кредитним договором № ZPE0RX00900118 від 07.09.2006 року, укладеного між позивачем та відповідачем [PERSON], у зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору щодо строків погашення кредиту, заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем за кредитним договором станом на 25.03.2009 року становить 18 000 грн. 33 коп., у томі числі: заборгованість за кредитом у розмірі 2911 грн. 70 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 8081 грн. 65 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 471 грн. 72 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 5201 грн. 92 коп., а також штрафи, відповідно до п. 5.3 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 833 грн. - штраф (процентна складова). Аналізуючи у сукупності надані по справі докази, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 18 000 грн. 34 коп., відповідно до наданого позивачем розрахунку, який суд вважає обґрунтованим та таким, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного, дослідивши надані позивачем письмові докази, суд дійшов висновку, що відповідач не виконує суттєві умови щодо додержання порядку та строків погашення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, внаслідок чого у неї виникла заборгованість, у зв'язку з чим позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved