Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-19 00:00:00

31.01.2012 позивач звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором у розмірі 323474,22 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали у повному обсязі, про що надали відповідну заяву. Згідно частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що на підставі наявних у справі письмових доказів, позов підлягає задоволенню. Так, судом встановлено, що 16.05.2008р. АКІБ «УкрСиббанк»(відповідно до змін до установчих документів, які зареєстровані у ДРЮОФОП 18.12.2009р., здійснених на виконання вимог ЗУ «Про акціонерні товариства»від 17.09.2008р. за № 514-VI, АКІБ «УкрСиббанк»змінив назву на Публічне АТ «УкрСиббанк») та [PERSON] уклали Договір про надання споживчого кредиту №11347127000. Відповідно до п.п.1.1 кредитного договору позивач надав відповідачу кредитні кошти у сумі 35000дол. США, а відповідач, в свою чергу, зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти, комісії в порядку, в строки та на умовах, визначених кредитним договором. Згідно до п.2.1 кредитного договору відповідач, в забезпечення належного виконання кредитних зобов'язань надав в заставу нерухомість, а саме: житловий будинок під №9 по пров. 2 Центральному в селі Свердлове Комінтернівського району Одеської області, загальною площею 44,9 м2, що підтверджується договором іпотеки від 16.05.2008р. Згідно з умовами п.1.2.2 кредитного договору відповідач зобовязаний був повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом сплати ануїтетних платежів у розмірі 385 доларів США 16-го числа кожного календарного місяця. Кінцевим терміном повернення всієї суми кредиту та відсотків є 16.05.2029р. Проте, відповідач, з січня 2009р. почав ухилятися від належного виконання кредитних зобов'язань. Відповідно до ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Згідно з умовами 8.1 кредитного договору за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань передбачених договором, зокрема термінів повернення кредиту, та процентів, та комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені за кожний день прострочення платежу включаючи день погашення заборгованості починаючи з 32-го календарного дня рахуючи з дати порушення позичальником термінів виконання свого грошового зобов'язання. 16.05.2008р. між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки №204342, відповідно до умов якого відповідач 2 поручився перед позивачем за належне виконання відповідачем умов кредитного договору. 16.05.2008р. між позивачем та [PERSON] укладено договір поруки №204343, відповідно до умов якого відповідач 3 поручився перед позивачем за належне виконання відповідачем умов кредитного договору. Відповідно до пункту 1.3 договору поруки поручитель відповідає перед позивачем у тому ж обсязі, що і відповідач, в тому числі за повернення основної суми боргу, процентів, за використання кредитних коштів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених у кредитному договорі. Умовами п.1.4 договору поруки встановлено, що відповідальність поручителя і позичальника є солідарною. Пунктом 2.2 договору поруки встановлено, що у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань по кредитному договору, банк має право предявити свої вимоги безпосередньо до поручителя. Відповідачі по теперішній час ухиляються від належного виконання прийнятих на себе зобов'язань, у зв'язку з чим у відповідачів перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором №11347127000, що згідно доданого розрахунку, станом на 23.01.2012р. складає 40485 доларів США 90 центів, що в еквіваленті по курсу НБУ на 23.01.2012р. складає 323474 гривні 22 коп., з якої: заборгованість за кредитом - 34753,32 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 277672,08 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 5091,09 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 40676,79 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом - 206,61 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 1650,76 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам - 434,88 дол. США, що в еквіваленті курсу НБУ становить 3474,50 грн. Відповідно до вимог статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. На момент розгляду справи доказів погашення кредиту та сплати відсотків, пені у суду немає. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. За таких обставин суд вважає вимоги позивача про стягнення заборгованості обґрунтованими та такими, що відповідають умовам договору та ст.1050 ЦК України. Пунктом 1 ст.1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст.1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено зобовязання позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, відповідно до ч.3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. За ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (ч.1), поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків (ч.2). Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними позивачем та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. Крім того, у судовому засіданні доведено, що внаслідок невиконання відповідачами кредитного договору позивач поніс додаткові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3219 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved