Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-09 00:00:00

Позивач [PERSON] вищий навчальний заклад «Тернопільський державний медичний університет імені [PERSON]» (далі - ДВНЗ) звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 31.08.2003року на навчання до ДВНЗ «Тернопільський державний медичний університет ім. І.Я. Горбачевського» на бюджетну форму навчання зараховано [PERSON] та укладено угоду про підготовку фахівців з вищою освітою №4 від 25.09.2003року. В розділі зобовязання студента передбачено обовязок прибуття після закінчення вищого закладу освіти на місце направлення і відпрацювання не менше трьох років, однак відповідач за місцем призначення Товстенька обласна комунальна аптека, смт. Товсте, Заліщицький район не прибула, тому просить стягнути з нього оплачені за навчання кошти в розмірі 40487,78грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила. Вказала, що відмовилась працювати за місце призначення у зв'язку з відсутністю житла. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, вказав, що [PERSON] вищий навчальний заклад «Тернопільський державний медичний університет імені [PERSON]» не уповноважений звертатись до суду із таким позовом, законодавством не передбачено обов'язок випускника відпрацювати за призначенням після закінчення навчання, позивачем подано необґрунтований розрахунок вартості навчання. Судом встановлено наступні обставини. 25.09.2003 року між сторонами укладено угоду №4 про підготовку фахівців з вищою освітою, згідно умов якої [PERSON], зокрема, зобовязалась прибути після закінчення вищого закладу освіти на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років, а у разі відмови їхати за призначенням відшкодувати відповідно до державного або місцевого бюджетів вартість навчання в установленому порядку. Відповідно до навчальної картки студента [INFO], остання зарахована до ВНЗ за держзамовленням відповідно до наказу №122 від 29.07.2003 року. Відповідно до довідки, виданої ТДМУ ім. І.Я. Горбачовського за період навчання з 01.09.2003 року по 30.06.2008 року [PERSON] була нарахована стипендія в сумі 9423,21грн. Відповідно до розрахунку ДВНЗ, фактичні затрати на навчання одного студента фармацевтичного факультету за державним замовленням випуску 2008 року складають 31064,57грн. Відповідно до протоколу засідання державної комісії з персонального розподілу спеціалістів Тернопільського державного медичного університету імені [PERSON] (фармацевтичний факультет 2008 року випуску) від 07 грудня 2008 року направлено молодих спеціалістів на роботу, зокрема, відповідача в Товстеньку обласну комунальну аптеку, смт. Товсте, Заліщицький район - провізором. Відповідно до списку працевлаштування персонально кожного випускника фармацевтичного факультету Тернопільського державного медичного університету ім. І.Я. Горбачовського (2008 рік випуску), місце майбутньої роботи за направленням [PERSON] - Товстенька обласна комунальна аптека, смт. Товсте, Заліщицький район провізор, із наданням житла. Заслухавши пояснення, дослідивши та оцінивши докази по справі, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно норм ст.ст. 509, 526, 629 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк відповідно до вказівок договору і не допускається одностороння відмова від виконання зобовязання та одностороння зміна умов договору, за винятком випадків, передбачених законом (договір є обовязковим для виконання сторонами). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п.п.1,4 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ч.2 ст.52 Закону України "Про освіту" випускники вищих навчальних закладів, які здобули освіту за кошти державного або місцевого бюджетів, направляються на роботу і зобов'язані відпрацювати за направленням і в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.\~ Відповідно до п.21 порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 25 грудня 1997 р. N 367 випускник повинен прибути до місця призначення у термін, визначений у направленні на роботу. Незгода випускника з рішенням комісії з працевлаштування випускників не звільняє його від обов'язку прибути на роботу за призначенням. У разі, якщо випускник не прибув за направленням або відмовився приступити до роботи за призначенням з причин, не зазначених у п. 9 та 18 цього Порядку, чи його звільнено з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за порушення трудової дисципліни або звільнено за власним бажанням протягом навчання в інтернатурі та трьох років після закінчення останньої, він зобов'язаний відшкодувати у встановленому порядку відповідно до державного або місцевого бюджетів вартість навчання та компенсувати замовникові всі витрати. Таким чином, встановлено, що відповідач, закінчивши навчання на бюджетній формі у ДВНЗ «Тернопільського державного медичного університет імені [PERSON]» за місцем направлення працювати відмовився. Відповідачем вказана обставина не заперечується, оскільки він за місцем направлення не був забезпечений житлом. Суд критично оцінює заперечення відповідача проти позову з цього приводу, оскільки обов'язок забезпечення житлом за місцем роботи на ДВНЗ не покладався. Разом із тим, за клопотаннями сторін, судом надавався час для мирного вирішення спору, за результатами чого Тернопільським обласним виробничо-торговим об'єднанням було запропоновано [PERSON] роботу у аптеці за місцем її проживання, у аптеці м. Тернополя, структурного підрозділу ОВТ аптечного об'єднання, що стверджується листом №355 від 20.11.2011 року. Від запропонованої роботи відповідач відмовився. За таких обставин, відповідно до вищенаведених норм та умов угоди, підлягає до стягнення з відповідача вартість навчання у вказаному навчальному закладі, яка складає 40487,78грн.( 31064,57грн.+9423,21грн.), позов слід задовольнити. При цьому, суд також не приймає до уваги доводи відповідача про те, що ДВНЗ не уповноважений звертатись до суду із таким позовом, ним не було подано доказів обґрунтування вартості навчання. Так, в матеріалах справи наявна угода №4, укладена між сторонами, в якій передбачено обов'язок випускника прибути після закінчення вищого закладу освіти на місце направлення і відпрацювати не менше трьох років, а у разі відмови їхати за призначенням відшкодувати відповідно до державного або місцевого бюджетів. Рахунок, на якій просить позивач стягнути кошти за навчання відкритий у ГУДКУ в Тернопільській області. Щодо розрахунку вартості навчання, то такий складено виходячи із середніх затрат на навчання студена у ДВНЗ по кожному із кодів економічної класифікації видатків, сумнівів у суду не викликає та відповідачем не спростований.

Outcome: approved