overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що відповідач по справі є колишнім чоловіком дочки [PERSON], який зареєстрований у належній їй квартирі [ADDRESS], однак не проживає по вказаній адресі понад рік. Вказала, що всі обовязки щодо утримання житла виконує лише вона, тому просить визнати відповідача таким, що втратив право на вказане житлове приміщення та скасувати реєстрацію відповідача за зазначеною адресою. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, уточнив, просить визнати відповідача таким, що втратив право на вказане житлове приміщення задовольнити позов. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За згодою позивача, на підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені наступні обставини. [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS], що підтверджується витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданими 07.03.2007 року та 07.06.2007року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації. Відповідно до будинкової книги громадян, які проживають у будинку №6 по вул. Дружби, 54 в м. Тернополі сторони зареєстровані за даною адресою. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано 11.03.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії 1-ИД № 037476, виданим відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції, актовий запис № 58 від 11.03.2011 року. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що відповідач [PERSON] понад рік не проживає у будинку №6 по вул. Дружби, 54 в м. Тернополі. На підставі ч.2 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Будь-яких доказів про поважність причин відсутності відповідача у квартирі суду представлено не було. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає у будинку за вказаною адресою без поважних причин понад рік, внаслідок чого втратив право на користування житлом, а саме квартирою №54 будинку по вул. Дружби,6 в м. Тернополі. За таких обставин, в суді встановлено порушення прав позивача в сфері житлового законодавства, які підлягають захисту шляхом задоволення заявлених позовних вимог і визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що з відповідачем спільного життя не склалося, вони припинили вести спільне господарство, стосунки між ними погіршились, проживають окремо, шлюб носить формальний характер, а тому подальше збереження шлюбу з відповідачем вважає неможливим. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав повністю, посилаючись на мотиви, викладені у заяві, проти примирення категорично заперечує, просить повернути їй дошлюбне прізвище Пасєка. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За згодою позивача, на підставі ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини. Сторони уклали шлюб 15 жовтня 2009року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ИД №059909, виданий відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №1784 від 15.10.2009року. Від даного шлюбу у них народилась дочка [PERSON] [PERSON], 25.06.2010року народження, про що свідчить свідоцтво про народження серії 1-ИД №120645 видане відділом РАЦС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №1628 від 19.07.2010року. Судом з'ясовано, що у сторін внаслідок непорозумінь склалися неприязні стосунки. Подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї є неможливим. Позивач категорично заперечують проти надання строку на примирення, оскільки миритись вони не бажають, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, повернути позивачу дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з вимогами до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів в її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. В судовому засіданні позивач свій позов підтримала повністю, посилаючись на мотиви, викладені в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 05.10.2011 року. Від шлюбу в них народилася дитина дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ИД № 128710, виданим відділом РАГС Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України, актовий запис №512 від 26.03.2003 року. Судом з'ясовано, що відповідач [PERSON] добровільно не бере участі в утриманні дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, відповідач [PERSON] зобов'язаний утримувати свого неповнолітню дочку [PERSON]. В судовому засіданні не було представлено жодних доказів стосовно того, що відповідач за своїм станом здоровя чи матеріальним становищем не може виконувати своїх обов'язків по утриманню неповнолітнього сина. Інших утриманців у нього немає. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення, стягнення аліментів слід визначити у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача [PERSON] щомісячно до досягнення дочкою повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до виконкому [PERSON] сільської ради про визнання права власності на нежиле приміщення, у якій вказує, що рішенням № 2 від 23.01.1993 року виконкомом [PERSON] сільської ради було дозволено збудувати автогараж № 262 по вул. Первомайській в с. Парасковіївка Артемівського району Донецької області для автомобілю індивідуального використання. Вищезазначеним рішенням дозвіл було видано на будівництво приблизно трьохсот гаражів, для чого спеціально було виділено земельну частку та розроблений план будівлі. В 1993 році він збудував гараж, та вважав, що оскільки збудував гараж з відому та погодження міської влади, то придбав право власності на цей гараж та це право за ним закріплено. На протязі багатьох років він відкрито володів та користувався ним, та продовжує користуватися, однак оформити своє право власності не має можливості, т. я. будівля є самовільно збудованою. Просить визнати право власності на гараж за ним. У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги на підставах, викладених в позовній заяві та просить визнати за [PERSON] право власності на гараж № 262, розташований по вул. Первомайській в с. Парасковіївка Артемівського району. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Артемівського району в судове засідання не явився, про день слузання був повідомлений належним чином. Надав суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи [PERSON] не явився, надав заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності, просить винести рішення на розгляд суду. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Сторони та третя особа вважали надані ними докази достатніми. Суд, вислухавши представника відповідача, з урахуванням думки представників відповідача, третьої особи, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В матеріалах справи є довідка № 346/02-28 від 17.08.2011 року, видана [PERSON] сільською радою про те, що [PERSON] на території [PERSON] сільської ради по вул.. Первомайській у його користуванні знаходиться нежиле приміщення гараж № 262. (л.с. 5). Згідно технічного паспорту на гараж № 262, виданого КП Артемівське бюро технічної інвентаризації, розташованого по вул. Першотравневій, 19 в с. Парасковіївка, власником є [PERSON] (л.с. 6). Таким чином, у судовому засіданні позовні вимоги підтверджені в судовому засіданні і суд вважає доцільним визнати право власності на гараж за [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до районного суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що шлюб з відповідачем розпався остаточно і подальше збереження сімї є неможливим. Сторони в судове засідання не з*явилися, подавши при цьому заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач свої вимоги підтримує, просить їх задоволити. Відповідач позовні вимоги визнає і не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 15 травня 2000 року у виконкомі Саїнської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, актовий запис № 04 / а. с. 5/. В подружжя від даного шлюбу є двоє неповнолітніх дітей: донька [PERSON], [INFO] /а.с. 6/ та син [PERSON], [INFO] /а.с. 7/, які проживають з відповідачем та перебувають на її утриманні /а.с. 8/. Частиною 3 статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Причиною розпаду сімї є зловживання [PERSON] алкогольними напоями, на підставі чого часто виникали сварки та різного роду непорозуміння. Сімейне життя не склалося і сімейні стосунки фактично припинилися у вересні 2011 року, у зв*язку із чим на даний час сторони проживають окремо. За час окремого проживання ніхто із подружжя не вживав будь яких заходів для примирення та збереження сім*ї. Зясувавши фактичні взаємини подружжя й дійсні причини позову, суд вважає, що спільне подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України дає підстави ля розірвання шлюбу. На підставі ст., ст. 105, 110, 112, 235 ч.8 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом. На доведеність позовних вимог позивачка зазначила, що відповідач по справі є її батьком, що підтверджено свідоцтвом про її народження. Відповідач тривалий час сплачував аліменти на її утримання. В теперішній час вона продовжує навчання на денному відділенні Донецького професійного ліцею автотранспорту, проживає разом з матірю. У звязку з чим вона потребує матеріальної допомоги. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1\\4 аліменти від всіх видів доходу, щомісячно до досягнення нею 23 років. Позивачка в суді наполягала на задоволенні позову. Відповідач в суді з позовом згодний. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка навчається в Донецькому професійному ліцею автотранспорту на 2 курсі з 01.09.2009 року, форма навчання денна, строк навчання з 01.09.2009 року по 30.06.2012 року (а.с. ). Згідно ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-13 00:00:00

Позивачі просять суд визнати за ними в рівних частинах право власності на жилий будинок №5 по вул. Леніна в с. Корчак, Житомирського району, як за спадкоємцями після смерті [PERSON], який помер 08.08.2005 року та якому належав цей будинок. В судове засідання позивачі не зявилися, проте звернулися до суду з заявами, в яких просять справу розглянути без їх участі, позов підтримують. Представник відповідача [PERSON] сільради до суду також не з'явився, але повідомив суд, що позов визнає, справу просить розглянути без його участі. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що жилий будинок №5 по вул. Леніна в с. Корчак, Житомирського району належить померлому чоловіку позивачки [PERSON] та, в свою чергу, батьку позивачки [PERSON], [PERSON], після смерті якого єдиними спадкоємцями за законом є позивачі. Викладені факти підтверджуються наданими позивачами доказами, зокрема, свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтвами про народження [PERSON] та свідоцтвом про укладення шлюбу [PERSON], довідкою з БТІ про те, що право власності за померлим на вказаний будинок не зареєстровано, довідкою виконкому [PERSON] сільради про те, що померлому належав згаданий будинок, довідкою нотаріальної контори про те, що спадкоємцями після смерті [PERSON] є позивачі, а також листом нотаріуса №638/01-16 від 27.04.2011 року про відмову позивачці [PERSON] у видачі на її ім'я свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний будинок у звязку тим, що відсутні правовстановлюючі документи про належність його померлому . Отже, судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини. Таким чином, наявність того факту, що позивачі, як спадкоємці за законом після смерті [PERSON] не можуть через нотаріальні органи здійснити своє спадкове право на спірний будинок, який за життя належав померлому [PERSON], є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підставу своїх вимог посилається на те, що відповідно до укладеного кредитного договору №45п/01/2008-980 від 24.07.2007 року, ПАТ Комерційний банк Надрабув наданий [PERSON] кредит у розмірі 5000.00 грн. на споживчі цілі та 3,0% на місяць строком з 24.07.2007 року до 17.07.2010 року. Нарахування відсотків за користуванням кредиту здійснюється за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості. За договором поруки від 24.07.2007 року [PERSON] та [PERSON] зобовязані відповідати перед позивачем як солідарні боржники. Станом на 18.04.2011 року загальна сума заборгованості по укладеному договору становить 9872,07 грн., яка на даний час не сплачена, в звязку з чим позивач змушений звернутись із даним позовом до суду. Представник позивача до початку судового засідання подав заяву, що позовні вимоги підтримує повністю та просить суд справу задовольнити повністю. Відповідачка [PERSON] до початку судового засідання подала заяву, що позов визнає повністю та просить суд, справу слухати у її відсутність. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився хоча про час і місце розгляду справи був завчасно повідомлений, що підтверджується відповідними документами по справі, тому суд вважає за доцільне справу розглядати без участі відповідача. Вислухавши відповідача, вивчивши матеріали даної справи, дослідивши докази надані по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю на тій підставі, що спору між сторонами немає та наявність у відповідачів заборгованості за договором підтверджується доказами. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та підлягає виконанню у встановлений строк (термін), що встановлений договором. Відповідно до положень ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники згідно положень ст.554 ЦК України. Виходячи з вищевказаного суд вважає за доцільне позов задовольнити повністю, та стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача грошові кошти в розмірі 9872,07 грн., як заборгованість за кредитним договором та судові витрати в розмірі 218 грн. 72 коп., які складаються з витрат по оплаті судового збору в розмірі 98 грн. 72 коп. та витрат повязані з інформаційно-технічнім забезпеченням розгляду справи в розмірі 120 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. На підставу своїх вимог посилається на те, що відповідно до укладеного кредитного договору №91п/01/2008-980 від 15.08.2008 року, ПАТ Комерційний банк Надрабув наданий [PERSON] кредит у розмірі 150 00.00 грн. на споживчі цілі та 3,2% на місяць строком з 15.08.2008 року до 12.08.2011 року. Нарахування відсотків за користуванням кредиту здійснюється за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості. За договором поруки від 15.08.2008 року [PERSON] та [PERSON] зобовязані відповідати перед позивачем як солідарні боржники. Станом на 18.04.2011 року загальна сума заборгованості по укладеному договору становить 15854,93 грн., яка на даний час не сплачена, в звязку з чим позивач змушений звернутись із даним позовом до суду. Представник позивача до початку судового засідання подав заяву, що позовні вимоги підтримує повністю та просить суд справу задовольнити повністю. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні позов визнали повністю. Вислухавши відповідачів, вивчивши матеріали даної справи, дослідивши докази надані по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення повністю на тій підставі, що спору між сторонами немає та наявність у відповідачів заборгованості за договором підтверджується доказами. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та підлягає виконанню у встановлений строк (термін), що встановлений договором. Відповідно до положень ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники згідно положень ст.554 ЦК України. Виходячи з вищевказаного суд вважає за доцільне позов задовольнити повністю, та стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача грошові кошти в розмірі 15854,93 грн., як заборгованість за кредитним договором та судові витрати в розмірі 278 грн. 55 коп., які складаються з витрат по оплаті судового збору в розмірі 158 грн. 55 коп. та витрат повязані з інформаційно-технічнім забезпеченням розгляду справи в розмірі 120 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-13 00:00:00

В липні 2011 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Свої вимоги мотивувала тим, що 30.04.1998 р. вона придбала у відповідачів квартиру [ADDRESS], оформивши договір купівлі-продажу житла на Миколаївській Універсальній Товарно-сировинній Біржі. На теперішній час позивачка не має можливості розпоряджатися належним їй майном, оскільки договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально. Продавці жодних претензій не пред'являли, всі умови договору сторонами виконані, проте від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу відповідачі ухиляються. Посилаючись на вищевикладене, позивачка просила суд визнати вказаний договір купівлі-продажу дійсним. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідачі в судове засідання не зявились, повідомлялись судом належним чином. Від них надійшли заяви з проханням розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Представник Миколаївської Універсальної Товарно-сировинної Біржі в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Квартира [ADDRESS] належала [PERSON], [PERSON], [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 30.12.1997 р., та зареєстрованого Миколаївським МБТІ за реєстровим № 16807 від 29.04.1998 року. 30.04.1998 р. на Миколаївській Універсальній Товарно-сировинній біржі був зареєстрований договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON], [PERSON], [PERSON] з однієї сторони, та [PERSON] з іншої сторони. Претензій сторони один до одного не мали, всі умови договору купівлі-продажу виконані, проте від нотаріального посвідчення договору відповідачі ухиляються. На теперішній час позивачка не має можливості розпоряджатися належним їй майном, оскільки договір купівлі-продажу зазначеної квартири зареєстрований на товарній біржі, однак не посвідчений нотаріально. На підставі вищевикладеного, оцінюючи надані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі ст. 220 ЦК України,

Outcome: approved