Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-20 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовом до [PERSON] міської ради Києво-Святошинського району Київської області, про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності, посилаючись на те, що згідно свідоцтва про право власності на житло квартира [ADDRESS] була передана їм у власність. [PERSON] 19 січня 2010 року помер. Вони звернулися до [PERSON] міської державної нотаріальної контори за прийняттям спадщини після померлого, проте, їм було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки розмір частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності на квартиру не визначений. Тому просили визначити розмір часток у праві спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] по 1\\3 частині за кожним власником. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, позивач [PERSON] просив слухати справу в його відсутності. Відповідач [PERSON] міська рада в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений, згідно заяви просить розглянути справу у його відсутність. Треті особи Міністерство юстиції України Головне управління юстиції у Київській області, КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради Київської області» в судове засідання не з»явились, згідно заяв просять розглядати справу у їх відсутності та вирішити справу у відповідності до вимог чинного законодавства. Суд вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, вивчивши матеріали справи, позов задовольняє з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 04 січня 1998 року виконкомом [PERSON] міської ради, квартира [ADDRESS] була передана у власність позивачам: [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] 19 січня 2010 року помер. Позивачі звернулися до [PERSON] міської державної нотаріальної контори за прийняттям спадщини після померлого. Проте, нотаріус [PERSON] відмовила у вчиненні нотаріальних дій, про що видала відповідну постанову 09.02.2011 p., посилаючись на те, що розмір частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності на квартиру не визначений. Як вбачається із спадкової справи інших спадкоємців крім позивачів немає. Ч. 1 ст. 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В свою чергу ст. 16 ЦК України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст. ст.57-59 ЦПК України.

Outcome: approved