Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-25 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до відділення №14 філії Публічного акціонерного товариства Комерційного банку НадраТернопільське регіональне управління та Публічного акціонерного товариства Комерційного банку Надрапро стягнення 11154,92 доларів США коштів строкового банківського вкладу і 1221,46 доларів США пені, мотивуючи тим, що після закінчення терміну зберігання депозитного вкладу відповідач на його вимогу суму вкладу не повернув. Під час розгляду справи позовні вимоги неодноразово збільшувалися, зменшувалися,уточнювалися і згідно позовних вимог в останній редакції від 01.09.2011 року позивач просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Надрана його користь пеню за несвоєчасну видачу грошових коштів з розрахункового рахунку в розмірі 2248, 56 доларів США та суму індексу інфляції за несвоєчасну видачу грошових коштів з розрахункового рахунку в розмірі 3933,08 долари США та судові витрати по справі , мотивуючи тим, що 8 серпня 2011 року під час розгляду справи у суді , ознайомившись в ході судового засідання із запереченнями відповідача на заявлений ним позов , він в черговий раз звернувся до нього із заявою на повернення грошового вкладу і після отримання його заяви відповідач лише 10 серпня 2011 року повернув йому його грошовий вклад сумі 11155,00 доларів США. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав , суду пояснив , що 13 травня 2008 року в м.Бучачі Тернопільської області між його довірителем та відповідачем ВАТ КБ Надра було укладено договір № 4185252 строкового банківського вкладу (депозиту) Моє майбутнє, оформленого в рамках пакету послуг ПП Базовий, предметом якого було розміщення позивачем на депозитний рахунок валютних цінностей. 13 та 21 травня 2008 року позивач вніс готівку на депозитний рахунок в сумі 100 та 11043 доларів США , а відповідач згідно умов договору зобовязаний був повернути йому вклад за його вимогою в кінці строку дії вкладу чи у випадках дострокового розірвання шляхом перерахування коштів на поточний рахунок. 14 травня 2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду до договору від 13.05.2008 року, дата повернення вкладу була визначена 14.05.2010 року.11 травня 2010 року позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення строкового вкладу, а також відсотків , нарахованих відповідно до договору. Відповідач у встановлений п.2.2.договору строк грошових коштів не повернув та не повідомив підстави відмови у їх видачі. Протягом 2010-2011 років його довіритель постійно звертався до відповідача із вимогою про повернення коштів за договором, однак відповідачем його вимоги ігнорувалися. 8 серпня 2011 року, ознайомившись в ході судового засідання із запереченнями відповідача на заявлений ним позов, він в черговий раз звернувся до нього із заявою на повернення грошового вкладу. Після отримання вищевказаної заяви відповідач лише 10 серпня 2011 року повернув йому його грошовий вклад в сумі 11155,00 доларів США. А тому за період з 1 червня 2010 року по 31 липня 2011 року згідно поданого позивачем розрахунку відповідач повинен сплатити позивачу пеню за несвоєчасну видачу грошових коштів з розрахункового рахунку в розмірі 2248,56 доларів США та суму індексу інфляції за несвоєчасну видачу грошових коштів з розрахункового рахунку в розмірі 3933,08 доларів США, разом 6181,64 долар США згідно наведеного розрахунку. Представник відповідача згідно поданого відзиву на позов позовні вимоги заперечила і вказала , що позивачем нараховано індекс інфляції в сумі 3933,08 доларів США на кошти депозитного вкладу та процентів в сумі 11154,92 долари США, які знаходились на поточному рахунку позивача №77896546 в період з червня 2010 р. по липень 2011р. через невиконання банком своїх зобовязань за Договором строкового банківського вкладу (депозиту) Моє майбутнє№ 418552 від 13.05.2008р., а також нараховано пеню в сумі 2248,56 доларів США за кожен день прострочення видачі коштів з поточного рахунку з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період нарахування з 12 травня 2010 р. по 10 серпня 2011р., при цьому позивач керувався нормами ст.625 ЦК України та Законом України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань. Вважає, що вимоги позивача про стягнення з банку індексу інфляції за прострочення повернення коштів вкладу є безпідставними, оскільки індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні. Офіційний індекс інфляції розраховується Державним комітетом статистики для визначення рівня знецінення національної грошової одиниці, тобто зменшення купівельної спроможності гривні. Тоді як в Договорі строкового банківського вкладу (депозиту) Моє майбутнє№418552 від 13.05.2008р. грошове зобовязання визначене в іноземній валюті - долари США, позивачем розміщено в банку вклад в доларах США, гривневий еквівалент яких на дату здійснення операцій (по офіційному курсу НБУ) становив 56272,15 грн. Одержання позивачем готівкових коштів з поточного рахунку №77896546 в сумі 11155,00 доларів США (що еквівалентно 88914,27 грн. за курсом НБУ підтверджується заявою на видачу готівки № 8663 від 10 серпня 2011р. з підписом позивача про отримання коштів і гривневий еквівалент частини одержаної суми, яка відповідає сумі, розміщеній позивачем на депозит становить 11143,00 долари США, на дату здійснення операції (по офіційному курсу НБУ) становить 88809,71 грн. За рахунок курсових різниць позивач отримав чистий дохід в сумі 32537,56 грн. Крім того, в преамбулі Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, на який посилається позивач як на підставу своїх вимог про стягнення з ПАТ КБ Надрапені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань. Субєктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи-субєкти підприємницької діяльності і цей Закон визначає відповідальність субєктів в господарських правовідносинах. Оскільки між сторонами справи існують спірні правовідносини, які склалися між споживачем банківських послуг та банком, як виробником та продавцем банківських послуг, тому вважає, що вимоги позивача та, відповідно, обовязок відповідача сплатити пеню, розраховану відповідно до норм, що регулюють відповідальність в господарських правовідносинах є незаконними, тому просить в позові відмовити. Вислухавши позивача, його представника , дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази , суд встановив такі обставини і відповідні їм правовідносини: 13 травня 2008 року в м.Бучачі Тернопільської області між позивачем [PERSON] та відповідачем ВАТ КБ Надра було укладено договір №4185252 строкового банківського вкладу(депозиту) Моє майбутнє, оформленого в рамках пакету послуг ПП Базовий № 67862 , предметом якого було розміщення позивачем на депозитний рахунок валютних цінностей. 13 та 21 травня 2008 року позивач вніс готівку на депозитний рахунок в сумі 100 та 11043 доларів США ,що підтверджується квитанціями № 4637 від 13.05.3008 року та №220 від 21.05.2008 року. 14 травня 2009 року між сторонами було укладено додаткову угоду до договору від 13.05.2008 року, дата повернення вкладу була визначена 14.05.2010 року. Згідно п.3.4.5. умов Договору банк зобовязувався повернути вкладнику вклад за його вимогою в кінці строку дії вкладу чи у випадках дострокового розірвання шляхом перерахування коштів на поточний рахунок. 11 травня 2010 року позивач звернувся до відповідача із заявою про повернення строкового вкладу, а також відсотків , нарахованих відповідно до договору. Відповідач на заяву вкладника грошових коштів не повернув та не повідомив підстави відмови у їх видачі. Протягом 2010-2011 років позивач періодично звертався до відповідача із вимогою про повернення коштів за договором, однак відповідачем його вимоги не виконувалися, що підтверджуються зареєстрованими у відповідача заявами із вимогою про повернення грошових коштів, листом-відповіддю на вищезазначені заяви, згідно якої доступ до грошей, які знаходяться на рахунку можливий тільки шляхом оплати послуги та придбання товарів на суму не більше 15 000 гривень на місяць. , Лише 10 серпня 2011 року відповідач повернув [PERSON] його грошовий вклад в сумі 11155,00 доларів США. Враховуючи наведене, суд прийшов до переконання,що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення ,виходячи із таких міркувань: \~ \~ \~ Згідно ч.1ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановленому договором. \~ \~ \~ В порушення вимог закону та умов договору станом на 09.08.2011 р. внесені [PERSON] на депозитний рахунок кошти не було повернуто. \~ Таким чином, мають місце порушення з вини відповідача прав позивача, які підлягають захисту шляхом зобовязання його сплатити позивачу пеню у звязку з простроченням виконання грошового зобов'язання за договором № 418552 від 13.05.2008 року.\~ Наслідки прострочення виконання грошового зобовязання \~регулюються ст. 625ЦК України. \~ Виходячи із змісту ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. \~ \~ \~Враховуючи \~вищенаведене, із відповідача слід стягнути в користь позивача \~пеню у розмірі три проценти річних від простроченої суми, оскільки інший розмір процентів не встановлений договором або законом, що становить 390,42 долари США \~ (11154,92 долари США х 0,03 (3% річних) х 14/12 (період часу в 14 місяців з 01.06.2010 р. по 31.07.2011р.). Згідно ч.3ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Вказаним договором безпосередньо виплата пені банком у разі прострочення зобовязання не передбачалась. \~\~ Разом з тим, позовна вимога в частині стягнення грошових коштів з урахуванням рівня інфляції до задоволення не підлягає, виходячи з таких міркувань. Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті - гривні, тому норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення виконання грошового зобовязання, яке визначене договором у гривні. \~Враховуючи, що між сторонами було укладено договір банківського вкладу в іноземній валюті , норми ч.2 ст.625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням установленого індексу інфляції до даних правовідносин не застосовуються. Норми ч.5 ст.10 \~Закону України \~Про захист прав споживачівта ст. 4 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобовязання, на які посилається позивач, до даних правовідносин застосуванню також не підлягають. Враховуючи, що відділення № 14 філії Публічного акціонерного товариства комерційний банк Надра Тернопільського регіонального управління не є юридичною особою,воно не може виступати за зобовязаннями Банку, тому в позовних вимог до нього слід відмовити. \~\~\~\~Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тому суд вважає, що слід стягнути з банку в користь [PERSON] 7,58 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (120 грн. х 6,32% (відсоток задоволених позовних вимог (вимоги 2248,56 доларів США+3933,08 долари США = 6181,64 долари США =100 %, задоволено в сумі 390,42 долари США = 6,32%), 56,88 грн. на правову допомогу(900 грн. х 6,32%), а разом 64,46 грн. судових витрат (7,58 грн.+64,46 грн.).

Outcome: partial