overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з 08 вересня 1990 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від сумісного подружнього проживання мають повнолітню дочку. Причиною розпаду сім'ї стали різні характери та погляди на життя сторін, непорозуміння між ними. Сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини, відновлювати які наміру не мають, та близько чотирьох років проживають окремо. Спільне життя та збереження сімї неможливе, тому позивачка просить задовольнити її вимоги. Позивачка подала до суду заяву, в якій вказала, що обставини, викладені в позові, та позовні вимоги підтримує, примирення неможливе і просила розглянути справу без її участі та присвоїти їй після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище «Борисюк». Відповідач подав до суду заяву, в якій вказав, що обставини, викладені в позові, та позовні вимоги визнає, примирення неможливе і просив розглянути справу без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 вересня 1990 року, від сумісного подружнього проживання мають повнолітню дочку. Причиною розпаду сім'ї стали різні характери та погляди на життя сторін, відсутність між ними взаєморозуміння та взаємоповаги. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, відновлювати які наміру не мають, та близько чотирьох років проживають окремо. Спільне життя і збереження сімї неможливе. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки між сторонами тривалий час існують непорозуміння та суперечки, подружні стосунки вони не підтримують і жити однією сімєю не бажають, суд прийшов до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, що подальше сімейне життя подружжя суперечить інтересам сторін, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, посилаючись на те, що вона від сумісного подружнього проживання з відповідачем має трьох дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], на утримання яких він не надає матеріальної допомоги. Спільне подружнє життя у сторін не склалося, відповідач проживає окремо та добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Діти перебувають на повному її утриманні. На даний час у неї склалось скрутне матеріальне становище і їй одній важко утримувати дітей. Тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини зі всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення з позовом і до їх повноліття. Позивачка подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просила розглянути справу без її участі. Відповідач подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та просив розглянути справу без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони від сумісного подружнього проживання мають трьох дітей: дочку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO], на утримання яких відповідач не надає матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно положень ч. ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положенням ч. 3 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, в силу ст. ст. 180-183 СК України, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити і стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дітей аліменти в заявленому розмірі, з врахуванням законодавчо визначеного мінімального розміру аліментів, щомісячно з моменту звернення з позовом до повноліття дітей.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій прохала визнати недієздатним її двоюрідного брата [PERSON], [INFO] та призначити її опікуном [PERSON]М, Свої вимоги заявниця мотивувала тим, що [PERSON] є її двоюрідним братом та проживає разом з ним в м. Лубни по провул. вул. Авангардної, З4. [PERSON] на протязі багатьох років страждає стійкими розладами психічного здоров»я, постійно проходить стаціонарне лікування в психіатричній лікарні смт. Снітин, перебуває на обліку у лікаря психіатра в Лубенському поліклінічному відділенні. [PERSON] м.М. є інвалідом 2 групи загального захворювання. Заявниця вважала, що через хворобу [PERSON]М„ не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Обов'язки опікуна прохає покласти на неї. В судовому засіданні [PERSON] свої вимоги підтримала, прохає їх задовольнити. Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Лубенської міської ради в судове засідання не з"явився, про час і місце розгляду справи заінтересована особа повідомлена належним чином. Дослідивши обставини справи, докази по справі, суд вважає, що вимоги заявниці підлягають задоволенню. Судом встановлено, що заявниця має двоюрідного брата [PERSON], який проживає разом з нею з м, Лубни по провул. вул. Авангардної, 34 (а.с. 11). [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у лікаря - психіатра (а.с. 8). [PERSON] неодноразово прохходив лікування у Полтавській обласній психіатричній лікарні №2 «Снітино». Згідно висновку судово - психіатричної експертизи від 04.07.2011 року №549 [PERSON] виявляє ознаки стійкого хронічного психічного розладу у вигляді параноїдної шизофренії з безперервним перебігом, що позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У відповідності зі ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що і встановлено судом стосовно [PERSON] Згідно ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги заявниці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-06 00:00:00

Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 6 березня 1962 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивачка, посилаючись на те, що вона з відповідачем з 1970 року припинили спільне проживання, так як мають різні погляди на сімейне життя звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про день і час судового засідання повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони спільно не проживають. Миритися і відновлювати подружні стосунки позивачка не бажає, а тому суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими. З відповідача слід стягнути на користь позивачки понесені нею судові витрати в сумі 38 грн. 50 коп. (8 грн. 50 коп. судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-06 00:00:00

Сторони з 29 жовтня 2005 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину. Позивачка, посилаючись на те, що вона з відповідачем не проживають з травня 2011 року, так як та мають різні погляди на сімейне життя, звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач проти позову не заперечує, про що вказав в заяві. Позов підлягає до задоволення, оскільки сторони визнали, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-06 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом 11.08.2011 р., який підтримуючи в судовому засіданні, пояснила, що перебувала в шлюбі із відповідачем з 23.01.1999 року та від шлюбу з ним народила дітей: 17.10.1999 року [PERSON], та 14.05.2008 р. - [PERSON], хоча вони припинили спільне проживання, однак відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання їх дітей на даний час. Вважає, що відповідач здоровий і здатний надавати кошти на утримання їхніх дітей в твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття і просить суд стягнути вказані суми з відповідача на її користь як і судові витрати по справі. Відповідач визнав позовні вимоги частково та просить суд задовольнити позов про стягнення з нього аліментів на утримання його дітей по 30% прожиткового мінімуму відповідного віку його дітей , а в решті позову відмовити, мотивує неспроможністю сплачувати по 400 грн. на даний час . Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні письмові докази, суд вважає що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Встановлено, що позивачка, перебуваючи в шлюбі із відповідачем з 23.01.1999 року, що стверджується актовим записом №12 /а.с.3/ народила дітей : 17.10.1999 року [PERSON], та 14.05.2008 р. - [PERSON], що стверджується відповідно актовими записами №513 від 11.11.1999 р. /а.с.4/ та №255 від 20.05.2008 р./а.с.5/ і відповідач не ставив під сумнів своє батьківство. Позивачка проживає в м.Коломиї з родиною , що стверджується довідкою №534 від 11.02.2010 р. /а.с.6/ і ніде не працює та утримує 2 неповнолітніх дітей. Відповідачем не надано жодних доказів щодо надання допомоги на утримання дітей, ним не спростовано доводи позивачки, а усні доводи суд не приймає до уваги, тому вважає суд, що слід задовольнити стягнення аліментів на 2 неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі по 350 грн. на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття, а в решті вимог позову відмовити. З відповідача також слід стягнути судові витрати. На підставі ст., ст. 180-184 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-06 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу в зв'язку з тим, що сумісне життя з відповідачем не склалося в силу психологічної несумісності, з липня 2011 року припинили ведення сумісного господарства. Майнового спору на час звернення в суд немає. Питання про виховання і утримання неповнолітньої дитини вирішили, син залишається проживати із нею, а батько дитини буде приймати участь у його вихованні та утриманні. Просила строк для примирення не надавати, так як сім'я розпалась остаточно і її не можливо зберегти. У судове засідання позивач не з,явилася, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач про час і місце розгляду справи повідомлений, до суду надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. В судовому засіданні було встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 16 вересня 2006 року. Від спільного шлюбу мають одну неповнолітню дитину сина МИКИТУ [INFO]. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з тим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Між сторонами із-за психологічної несумісності склались негативні стосунки, які привели до відчуженості, сторони припинили ведення сумісного господарства. Судом встановлено, що майнового спору на час розгляду справи в суді немає. Питання про виховання і утримання дитини вирішили, син залишається жити із матір,ю, батько буде приймати участь у його вихованні і утриманні. При таких обставинах справи суд вважає що недоцільно відкладати слухання справи і надавати сторонам строк для примирення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-06 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Новопсковського районного суду з позовом, у якому просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на домоволодіння, вартістю 24566 грн., яке розташоване за адресою: вул.. Леніна, 219 с. Новопсков Луганської області, яке залишилося після смерті [PERSON], померлого 25.11.2010 року, пояснюючи, що за життя дідусь склав на її ім.»я заповіт, згідно якого заповідав їй все майно. Спадщину після смерті дідуся позивач фактично прийняла, так як мешкала разом з дідусем, відповідач по справі - бабуся позивача має обов»язкову частку у спадщині, але відмовилася від неї на користь позивача. Але нотаріально оформити своє право на спадщину позивач не може так як у 1972 році дідусеві позивача була виділена земельна ділянка за адресою: вул.. Леніна, 219 с. Новопсков для індивідуального будівництва житлового будинку, згідно договору про надання в безстрокове використання земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, виданого 24.06.1972 року виконкомом Новопсковської селищної ради народних депутатів, але оригінал цього договору дідусь позивача втратив, в зв»язку з чим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Позивач в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, з позовними вимогами згодна. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено наступне. 25.11.2010 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕД № 270658, виданого 26.11.2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського РУЮ Луганської області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді домоволодіння, вартістю 24566 грн., яке розташоване за адресою: вул. Леніна, 219 с. Новопсков Луганської області. У чинність ст.ст. 1216-1218, 1233-1235 ЦК України, ч.І ст.13 Закону України Про власність до позивача, як до спадкоємця за заповітом переходить право власності на спадщину, до складу якої відноситься домоволодіння. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто за нормою ч.2 ст.1220 ЦК України з 25.11.2010 р. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про визнання права на майно в порядку спадкування за заповітом обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 20 листопада 2009 року у виконавчому комітеті Войнихівської сільської ради Полтавської області , актовий запис №6 зареєструвала з відповідачем шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину [PERSON]М, [INFO]. Одруження з відповідачем не склалося внаслідок зловживання останнім алкоголем, вчиненням сварок. [PERSON] просить постановити рішення, яким шлюб зареєстрований 20 листопада 2009 року у виконавчому комітеті Войнихівської сільської ради Полтавської області , актовий запис №6, укладений між нею та відповідачем, розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, причини неявки суд не повідомляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Судом за згодою позивача проведено заочний розгляд справи за відсутності відповідача, З'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Судом встановлено, що 20 листопада 2009 року у виконавчому комітеті Войнихівської сільської ради , актовий запис №6 між сторонами було зареєстровано шлюб. Позивач та відповідач мають спільну дитину [PERSON]М, [INFO], яка проживає разом з позивачем. Одруження позивача з відповідачем виявилося невдалим, сімейні стосунки не склалися;, внаслідок чого станом на час розгляду справи сторони спільного господарства не ведуть, примирюватися на бажають. Суд вважає, що шлюб між позивачем та відповідачем існує формально, фактично сім'я розпалася та відновити її неможливо. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 04 квітня 2009 року у виконавчому комітеті Тарандинцівської сільської ради Полтавської області зареєструвала з відповідачем шлюб, актовий запис №3. Одруження з відповідачем не склалося внаслідок зловживання останнім алкоголем, постійних суперечок. [PERSON] просить постановити рішення, яким шлюб зареєстрований 04 квітня 2009 року у виконавчому комітеті Тарандинцівської сільської ради Полтавської області, актовий запис №3, розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, направив до суду заяву, в якій прохав розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Таким чином, з'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Судом встановлено, що 04 квітня 2009 року у виконавчому комітеті Тарандинцівської сільської ради Полтавської області [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, актовий запис №3. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] Одруження позивача з відповідачем виявилося невдалим, сімейні стосунки не склалися;, внаслідок чого станом на час розгляду справи разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Суд вважає, що шлюб між позивачем та відповідачем існує формально, фактично сім'я розпалася та відновити її неможливо. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-06 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, аліментів, мотивуючи тим, що від зареєстрованого з відповідачем шлюбу мають спільну неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею те перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. [PERSON] просить постановити рішення, яким стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], 20 квітня 1 999 року народження. В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила, що має спільну з відповідачем дитину [PERSON], яка проживає разом з нею в [ADDRESS] та перебуває на її утриманні, згоди з відповідачем щодо утримання дитини не досягнуто. Відповідач позовні вимоги не визнав та пояснив, що дійсно позивачка проживає разом з їх спільною дитиною. Він проживає в [INFO]. Не бажає сплачувати аліменти [PERSON] оскільки має побоювання, що гроші можуть витрачатися не на дитину. суд вважає справи, позов що Таким чином, з'ясувавши обставини підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 15.07.2011 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Сторони мають спільну неповнолітню дитину : [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем за адресою [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо за адресою [ADDRESS]. Дані обставини визнаються сторонами та підтверджуються довідкою Лубенського КЖЕУ (а.с. 9). Також встановлено, що між сторонами угоди про добровільну сплату аліментів не досягнуто. Відповідно до ст. 180 80 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її батьків і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. Суд вважає не обгрунтованими твердження відповідача про те, що він не бажає сплачувати кошти на утримання дитини позивачці, оскільки відповідно до ст. 186 СК України За заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Таким чином відповідач не позбавлений права на захист своїх інтересів у випадку нецільового використання позивачем сплачениїх аліментів,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-06 00:00:00

Позивач звернулась до суду із зазначеним позовом. В позивній заяві вказує, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 27 січня 2007 року, який зареєстрований відділом РАГС м. Рівне, про що зроблено актовий запис - №90, від шлюбу мають доньку [PERSON] 15 серпня 2007 року. Спільне життя із відповідачем не склалось, в сімї виникали суперечки, спільного господарства не ведуть. Робили спільні спроби для примирення, проте вони до бажаного результату не привели. Вважає, що сімя розпалась та існує формально, перспектив для її збереження не вбачає. Вважає, що втратила до чоловіка почуття любові, поваги, довіри. Просить шлюб розірвати, дитину залишити проживати з матірю. У судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач в судове засідання не прибув, однак подав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає повністю. Просить справу розглянути за його відсутності. Вислухавши позивача, обєктивно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше подружнє життя сторін та збереження їх сімї є неможливим. Судом встановлено, і сторони цього не оспорюють, що їх спільне подружнє життя фактично припинене. Перспектив для збереження сімї та налагодження стосунків за встановлених судом обставин немає. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення. Суд вважає, що шлюб існує формально і його необхідно розірвати. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Спираючись на ч.3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. На підставі ст.ст. 104,105,110 СК України ,

Outcome: approved