Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-01 00:00:00

В квітні 2011 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 22 жовтня 2010 року згідно наказу №457-к він звільнений з посади охоронника відділу безпеки магазину ТОВ Адвентіс, розташованого у м.Дніпропетровську. Згідно запису у трудовій книжці, його прийнято на цю посаду 01 вересня 2010 року, хоча фактично він приступив до виконання своїх обовязків 12 серпня 2010 року. Оформлення прийняття на роботу відбулося тільки 1 вересня 2010 року у звязку з тим, що співробітник відділу кадрів перебував у відпустці. Підтвердженням того, що він приступив до роботи у серпні є записи у книзі інструктажу з техніки безпеки, у щоденних табелях обліку робочого часу працівників та в інших документах роботодавця. 10 листопада 2010 року він отримав від бухгалтера ТОВ Адвентісрозрахунковий лист за жовтень 2010 року, в якому податок на його доходи був нарахований без урахування наявної у нього податкової соціальної пільги, в звязку з чим позивач звертався до бухгалтерії та керуючого магазином з проханням зробити йому перерахунок цього податку на доходи з урахуванням наявної соціальної пільги. Проте вказане питання вирішено не було. Також позивач зазначає, що при прийнятті на роботу йому була обіцяна заробітна плата у розмірі 1400 грн. на місяць, проте фактично виплачувалась у розмірі 1035 грн., решту складала премія, яку позивач за вересень і жовтень 2010 року не отримував, оскільки був незгодний з тим, що значна її частина безпідставно утримувалась та за яку необхідно було розписуватися у окремих, незрозумілих на думку позивача, відомостях. Враховуючи такі численні порушення з боку роботодавця позивач вказує на своє право вимагати зміни підстави звільнення зі ст.36 КЗпП України на ч.3 ст.38 КЗпП України, посилаючись на те, що саме з зазначенням такої підстави він подавав заяву про звільнення. Також позивач зазначає, що у звязку незаконними діями відповідача йому була спричинена моральна шкода, яка полягає у тому, що ним були втрачені нормальні життєві звязки, що вимагає додаткових зусиль для організації свого життя. Посилаючись на викладене, позивач просив змінити дату прийняття на посаду охоронником відділу безпеки магазину ТОВ Адвентісв м. Дніпропетровськ з 01 вересня 2010 року на 12 серпня 2010 року; змінити підстави звільнення зі ст.36 КЗпП України на ч.3 ст.38 КЗпП України; відшкодувати моральну шкоди у розмірі 1000 грн.; змінити дату звільнення; виплатити незаконно утриману частину заробітної плати у жовтні 2010 року як податок на дохід фізичної особи; виплатити в повному обсязі премії за вересень та жовтень 2010 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та додатково пояснив, що датою звільнення необхідно зазначити дату звернення до суду з вказаним позовом. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував зазначивши, що позивач дійсно перебував в трудових відносинах з відповідачем та був прийнятий на роботу охоронцем на підставі власної заяви від 01 вересня 2010 року, в звязку з чим з ним того ж дня було проведено інструктаж з охорони праці. Крім того, заробітна плата позивачу виплачувалась у розмірі згідно штатного розпису підприємства, при цьому жодних незаконних утримувань премії не було, оскільки вона позивачу не нараховувалась з тих підстав, що він пропрацював незначний проміжок часу. Щодо зміни підстави звільнення зазначив, що звільнення відбулося на підставі власної заяви відповідача, за ч.1 ст.36 КЗпП України. Щодо виплати незаконно утриманої частини заробітної плати у жовтні 2010 року як податок на дохід фізичної особи зазначив, що згідно з п.4 Постанови КМУ від 26 грудня 2003 року Про затвердження Порядку надання документів та їх складу при застосуванні податкової соціальної пільгиневрахування податкової соціальної пільги при виплаті заробітної плати за жовтень 2010 року було правомірним. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. На підставі власної заяви від 01 вересня 2010 року (а.с. 57) позивач наказом (розпорядженням) №369-к від 01 вересня 2010 року (а.с. 59) був прийнятий на посаду охоронника у магазин ТОВ Адвентіс, розташованого у м.Дніпропетровську, з окладом у розмірі 1035 грн. згідно штатного розпису. З вказаним наказом позивач ознайомлений 01 вересня 2010 року, про що свідчить його підпис у наказі. Згідно штатних розписів за вересень та жовтень 2010 року, розмір посадового окладу позивача був незмінним (а.с. 89-98). У день прийняття на роботу, 01 вересня 2010 року, з позивачем проведено інструктаж з питань охорони праці, про що зроблено запис №71 у журналі реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці (а.с. 61), та складений протокол засідання комісії з перевірки знань з питань охорони праці (а.с. 68). 03 вересня 2010 року з позивачем проведено інструктаж з питань охорони праці на робочому місці, про що зроблено запис №153 у журналі реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці (а.с. 65). 22 жовтня 2010 року позивачем подано заяву про припинення трудового договору з цієї ж дати у відповідності до п.1 ст.36 КЗпП України (а.с. 69). На підставі вказаної заяви 22 жовтня 2010 року був виданий наказ (розпорядження) №457-к про припинення трудового договору на підставі п.1 ст.36 КЗпП України (а.с. 70). Та обставина, що позивач працював у товаристві саме з 01 вересня 2010 року до 22 жовтня 2010 року підтверджується також табелями обліку використання робочого часу за вересень та жовтень 2010 року (а.с. 73-80). Відповідно до частин 3 та 4 ст.24 КЗпП України укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу. Трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. В ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження посилання позивача на те, що фактично його було допущено до роботи 12 серпня 2010 року. Документ, на якому міститься фотокартка позивача, проставлена печатка відділу кадрів ТОВ Адвентіста вказана дата 16 серпня 2010 року (а.с. 107) не підтверджує допуск позивача з 12 серпня 2010 року до роботи на посаді охоронника у магазин ТОВ Адвентіс, розташованого у м.Дніпропетровську. Щодо позовних вимог про виплату незаконно утриманої частини заробітної плати (податкової соціальної пільги) у жовтні 2010 року як податок на дохід фізичної особи, слід зазначити, що пунктом 4 Постанови КМУ №2035 від 26 грудня 2003 року Про затвердження Порядку надання документів та їх складу при застосуванні податкової соціальної пільги(яка діяла на час звільнення позивача з роботи) встановлено, що пільга зупиняється з податкового місяця, в якому платник податку подав заяву про відмову від пільги або припинив трудові відносини з таким працедавцем. Оскільки позивач припинив трудові відносини з відповідачем 22 жовтня 2010 року, пільга не мала застосовуватися з початку жовтня 2010 року. Відповідно до ч.2 ст.97 КЗпП України та ч.1 ст.15 Закону України Про охорону праціумови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом. Відповідно до ст.110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Як вбачається з розрахункових листків за вересень та жовтень 2010 року (а.с. 71, 72), премія позивачеві за період роботи не нараховувалась, в звязку з чим позовні вимоги про виплату премії за вересень-жовтень 2010 року є необґрунтованими. Крім того, представник відповідача суду повідомив, що премія позивачеві не нараховувалась у звязку коротким терміном роботи позивача. За таких обставин позовні вимоги про зміну дати прийняття на посаду охоронника відділу безпеки магазину ТОВ Адвентісв м. Дніпропетровськ з 01 вересня 2010 року на 12 серпня 2010 року; виплату незаконно утриманої частини заробітної плати у жовтні 2010 року як податок на дохід фізичної особи; виплату в повному обсязі премії за вересень та жовтень 2010 року задоволенню не підлягають. Оскільки в ході розгляду справи посилання позивача на невиконання відповідачем законодавства про працю та порушення законних прав позивача не знайшли свого підтвердження, позовні вимоги про зміну підстави звільнення зі ст. 36 КЗпП України на ч. 3 ст. 38 КЗпП України та позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають. Вимоги позивача про зміну дати звільнення також не підлягають задоволенню у звязку з їх необґрунтованістю. На підставі ст.ст. 24, 97, 110, 237-1 КЗпП України, ст.15 Закону України Охорону праці,

Outcome: dismissed