Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

[PERSON] звернувся в районний суд із позовом до Вінницько-Хутірської сільської ради про визнання права власності на самочинне будівництво. В обґрунтування позову посилається на те, що є власником земельної ділянки, на якій здійснив самочинне будівництво, а саме садового будинку, що розташований в садовому товаристві Барвінок садового масиву Вінницькі Хутори-2 в с. Вінницькі Хутори Вінницького району та вигрібної ями. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] позов підтримали на умовах, викладених у позовній заяві. Пояснили, що [PERSON] на належній йому земельній ділянці з цільовим призначенням для ведення садівництва здійснив будівництво садового будинку, який не може прийняти в експлуатацію, так як його зведено самочинно. Претензій з боку третіх осіб до нього в звязку із здійсненим будівництвом, немає. Представник відповідача, повідомленого в установленому законом порядку про дату, час і місце розгляду справи, до суду не зявився, в письмовій заяві не адресу суду сільський голова просить справу розглядати без представника ради, позов визнає і не заперечує проти його задоволення. Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,0420 га, що розташована в садовому товаристві Барвіноксадового масиву Вінницькі Хутори-2на території Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, що посвідчено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №035293, виданим 22 вересня 2010 року та зареєстрованим в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №011003400323, цільове призначення земельної ділянки для ведення садівництва. У 2010 році позивачем [PERSON] на вказаній земельній ділянці самовільно, без попереднього одержання дозволу на будівництво, проекту та виділення земельної ділянки для відповідних потреб, збудовано садовий будинок, колодязь та вигрібну яму, що відображено КП ВООБТІв технічному паспорті від 22.10.2010 (а.с. 14-19), відповідно до якого будівля позначена літерою А, колодязь під №1 та вигрібна яма під №2. Таким чином, на даний час садовий будинок, який розташований в садовому товаристві Барвінокв с. Вінницького району Вінницької області складається з: коридору, кімнати, санвузлу, кухні, вітальні. Згідно висновку будівельно-технічного експертного дослідження від 03.11.2010 року, який виготовлений Подільським центром експертиз стан, характеристика основних конструктивних елементів при будівництві садового будинку добрий і придатний до експлуатації та використанні за призначенням. За умови дотримання правил експлуатації обєкта дослідження, проведення обстежень для безпечної та надійної експлуатації, проведення поточних та капітальних ремонтів експлуатація будівлі за призначенням можлива (а.с. 6-13). Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані ЦК України та іншими актами цивільного законодавства. Статтями 328, 331 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не виплаває із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. Право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведені для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельним норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Згідно Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №461 від 13.04.2011 року, прийняття в експлуатацію обєктів, що належать до І-ІІІ категорії складності, та обєктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність обєкта до експлуатації. Також, згідно пункту 9 Прикінцевих положень Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, який набрав чинності 12.03.2011 року, прийняття в експлуатацію збудованих до 31 грудня 2009 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт і заяви про прийняття в експлуатацію яких подаються до 31 грудня 2012 року, здійснюється безоплатно інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю за результатами технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж таких обєктів за наявності документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий обєкт. Порядок прийняття в експлуатацію таких обєктів і проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж визначається центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури. На даний час такий порядок відсутній, а тому позивач позбавлений можливості крім як в судовому порядку захистити своє право. Разом з тим, частинами 3, 5 ст. 376 ЦК України передбачено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це порушує права інших осіб. Статтею 90 ЗК України встановлено, що власники земельних ділянок мають право, зокрема самостійно господарювати на землі, споруджувати жилі будинки, виробничі та інші будівлі і споруди. Таким чином, судом встановлено, що позивачем здійснено будівництво садового будинку самовільно, проте будівля відповідає своєму функціональному призначенню. Вищевикладене дає суду законні підстави для задоволення позову. На підставі ст. 331, 376 ч. 5 ЦК України,

Outcome: approved