Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-21 00:00:00

11 січня 2006 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. В позовній заяві позивачі зазначили, що 26 липня 2005 року [PERSON], керуючи автомобілем «Опель Омега» д/н [NUMBER] на підставі довіреності виданої [PERSON], рухався по вул.Набережна Заводська та в районі перехрестя з вул. Павлова водій [PERSON], керуючи автомобілем «Мерседес» д/н [NUMBER], не витримавши безпечну дистанцію, зіткнувся з автомобілем, яким керував позивач [PERSON] Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль, власником якого є [PERSON], отримав пошкодження, та заподіяна йому матеріальна шкода складає 6177,99 грн., що підтверджується висновком судового експерта. Винним у скоєнні ДТП визнаний відповідач. Крім того, позивач [PERSON], внаслідок ДТП, отримав моральні страждання, у звязку з пошкодженням автомобіля, не маючи можливості керувати транспортним засобои, став почувати себе невпевнено за кермом, тривалий час був позбавлений можливості приймати участь у ділових зустрічах, змінився звичайний ритм життя. Моральну шкоду оцінює в розмірі 2000 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська до участі в справі був залучений співвідповідач [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Дніпроінтертранс» (далі ТОВ). В уточненій позовній заяві позивачі висунули вимоги до обох відповідачів та зазначили, що оскільки відповідач працював водієм в ТОВ «Дніпроінтертранс», та переможцем конкурсу на право здійснення перевезень пасажирським автомобільним транспортом на маршруті №121, по якому працював [PERSON], є саме ТОВ «Дніпроінтертранс», то це товариство також повинно нести відповідальність за заподіяну позивачам шкоду. Просили стягнути з [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Дніпроінтертранс» та [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 6477,99 грн. та моральну шкоду в розмірі 2000 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.09.2010 року прийнята відмова [PERSON] від позову. Згідно останньої редакції позовних вимог [PERSON] позивач просив стягнути солідарно з [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Дніпроінтертранс» та [PERSON] на його користь матеріальну шкоду в розмірі 6477,99 грн. та моральну шкоду в розмірі 2000 грн. В судовому засіданні позивач, його представник підтримали позовні вимоги та просили задовольнити. В обґрунтування позовних вимог посилались на обставини, викладені у позові. Представник відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Дніпроінтертранс» у судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав та просив відмовити у їх задоволенні. Всі заперечння представника ґрунтувалися на тому, що позивач [PERSON] не має право вимоги, оскільки не є власником транспортного засобу та крім того, [PERSON] не знаходився в трудових стосунках з ТОВ. На день ДТП автомобіль «Мерседес» не знаходився на маршруті. В подальше судове засідання представник відповідача не з»явився, належним чином був повідомлений про судове засідання, письмових заяв про відкладення судового засідання не надав. В ході розгляду справи надав обгрунтовані заперечення на позов, тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутність представника авдповідача. Відповідач [PERSON] позов не визнав, суду пояснив, що він, під час ДТП, працював на маршруті №121, який належить ТОВ «Дніпроінтертранс». Керував транспортним засобом «Мерседес» на підставі путьового листа, який був виданий ТОВ «Дніпроінтертранс», договору оренди, посвідчення водія, ліцензійної картки. Пояснив, що він перед кожним рейсом проходив у ТОВ медичний огляд у лікаря та технічний огляд транспортного засобу, заробітну плату отримував в ТОВ, на час простою транспортний засіб знаходився на території ТОВ. Пояснив, що в трудових стосунках з підприємцем [PERSON] не знаходився, ніколи її не бачив. На даний час в ТОВ вже не працює. Третя особа в судове засідання не з»явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, письмових заяв до суду не направила. Суд, дослідивши матеріали дослідчої перевірки № 783/2005 за фактом ДТП за участю водіїв [PERSON], [PERSON], адміністративний матеріал № 3-12894 на водія [PERSON] за ст. 124 КУпАП, матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення сторін, вважає, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Дніпроінтертранс» підлягають частковому задоволенню, а в позові [PERSON] до [PERSON] необхідно відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 липня 2005 року о 08.30 год. на вул. Набережній Заводській, з боку вул.Павлова, в напрямку Кайдакського мосту рухався автомобіль «Мерседес» д/н [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який в ході руху допустив зіткнення з рухаючим по-переду, в попутному з ним напрямку, автомобілем «Опель Омега» д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON] (а.с.18). Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), водій [PERSON] отримав тілесні пошкодження та автомобілі отримали механічні пошкодження. Враховуючи, що [PERSON] від проходження судово-медичної експертизи відмовився та встановити ступінь тяжкості, отриманих ним тілесних ушкоджень неможливо, в порушенні кримінальної справи по факту ДТП за ст.286 КК України відносно [PERSON] було відмовлено. Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.10.2005 року адміністративна справа за ст.124 КупАП відносно [PERSON] була припинена через сплив строку, передбаченого ст.38 КупАП. Разом з тим, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатнісь і взаємний звязок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що саме [PERSON] є виним в ДТП, що мало місце 26.07.2005 року з наступних підстав. Так, згідно довідки № 70/27-682 автотехнічного дослідження від 28.09.2005 року, встановлено, що в діях водія автомобіля «Опель Омега» д/н [NUMBER] [PERSON] не вбачається невідповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору могли знаходиться в причиному зв»язку з настанням події даного ДТП. Тоді як, дії водія мікроавтобуса «Мерседес» д/н [NUMBER] [PERSON] не відповідають вимогам п.12.3. Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв»язку з настанням події даного ДТП. Клопотання про призначення по справі автотехнічної експертизи сторони по справі не заявляли, не зважаючи на те, що суд роз»яснював таке право. У звязку з чим, суд вважає, що вина [PERSON] у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 26.07.2005 року, доведена. Згідно висновку судового експерта [PERSON] № 322/05 від 04 серпня 2005 року, сума матеріальної шкоди, заподіяної володільцю транспортного засобу «Опель Омега» д/н 93-554 АВ складає 6177,99 грн. (а.с.9-11). Суд вважає вищезазначений висновок належним та допустимим доказом, при вирішенні питання щодо розміру матеріальної шкоди. Клопотання про призначення по справі авто товарознавчої експертизи від сторін не надходило. Судом встановлено, що власником транспортного засобу «Опель Омега» д/н 93-554 АВ є [PERSON] (а.с.6). Разом з тим, [PERSON] 31.01.2004 року видав довіреність на [PERSON] на право користування та розпорядження належним йому транспортним засобом (а.с.7). Як пояснив в судовому засіданні [PERSON], [PERSON] фактично продав йому вказаний транспортний засіб. Крім того, власник пошкодженого транспортного засобу відмовився від вимог про відшкодування матеріальної шкоди на його користь. У в звязку з чим, позивач [PERSON] має законне право вимоги та є належним позивачем, а заперчення представника ТОВ з приводу того, що [PERSON] не може виступати позивачем по справі та вимагати відшкодування шкоди, заподіяної транспортному засобу, є помилковими та такими, що не грунтуються на законі. Судом встановлено, що автомобіль «[PERSON] 308 DПЕ», д/н [NUMBER], зареєстрований за [PERSON] (а.с.88.89). В судовому засіданні встановлено, що автомобіль «[PERSON] 308 DПЕ», д/н [NUMBER] працював на маршруті № 121, що особисто пояснив представник ТОВ в судовому засіданні та підтверджується нижченаведеним. Встановлено, що переможцем конкурсу на право здійснення перевезень пасажирським автомобільним транспортом є ТОВ «Дніпроінтертранс», згідно протоколу засідання конкурсного комітету з перевезень пасажирів на автобусних маршрутах загального користування від 17.03.05 № 6 та ТОВ «Дніпроінтертранс» приступив до виконання перевезень з 01.05.2005 року (а.с.91). Згідно інформації КУПТ міської ради «Дніпроміськтранс», відповідно до даних диспетчерського обліку транспортний засіб «[PERSON] 308 DПЕ», д/н [NUMBER], працював на маршруті № 121 «ж/м Парус Центр», однак 26.07.2005 року не працював (а.с.134). Встановлено, що 18.03.2004 року [PERSON], як власник, уклала договір оренди з ТОВ «Дніпроінтертранс» транспортного засобу «[PERSON] 308 DПЕ», д/н [NUMBER] строком на три роки. Даний договір оренди посвідчений приватним нотаріусом ДМНО [PERSON] за реєстровим № 741 (а.с.223). В силу ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Суд приходить до висновку, що саме володільцем транспортного засобу «[PERSON] 308 DПЕ», д/н [NUMBER], яким під час ДТП керував [PERSON], є відповідач ТОВ «Дніпроінтертранс». Крім того, суд вважає, що [PERSON] знаходився в трудових стосунках з ТОВ, на посаді водія, що пояснив в судовому засіданні [PERSON] та дані факти не спростовані представником ТОВ. Так, в судовому засіданні встановлено, що автомобілем «[PERSON] 308 DПЕ», д/н [NUMBER], здійснювались перевезення пасажирів по 121 маршруту та під час ДТП, що мало місце 26.07.2005 року, водієм зазначеного автомобілю був саме [PERSON], що підтверджується матеріалами дослідчої перевірки. Крім того факт перебування [PERSON] у трудових відносинах з ТОВ підтверджується тим фактом, що ТОВ видавало йому путьові листи, що не заперечувалось в судовому засіданні представником ТОВ, мало ліцензійну картку до ліцензії на транспортний засіб, а також тим, що [PERSON] проходив предрейсовий медичний та технічний огляд у ТОВ, отримував заробітну плату. Проте, письмові докази, а саме, журнали реєстрації путьових листів, проходження медичного огляду, технічного стану автомобіля, договір оренди, представник ТОВ на вимогу суду не надав, посилаючись на те, що всі документи були вилучені при виїмці в ході проведення досудового слідства по кримінальній справі. До пояснень представника відповідача ТОВ стосовно того, що всі водії знаходились в трудових стосунках з приватними підприємцями та заробітну плату також сплачували водіям приватні підприємці суд ставиться критично, оскільки ці твердження не підтверджені жодним доказом. Згідно ст. 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт»,автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Документи для регулярних пасажирських перевезень: для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, дорожній лист, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України. У в зв»язку з чим, суд вважає, що під час ДТП [PERSON] керував транспортним засобом «[PERSON] 308 DПЕ», д/н [NUMBER], працюючи на маршруті № 121, та керував ним на підставі документів, що передбачені ЗУ «Про автомобільний транспорт», алеж ж при порушенні вказаного закону інспектор ДАІ склав би протокол і за ст.126 КУпАП. Так, згідно ч.1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. Тому, суд прийшов до висновку, що ТОВ «Дніпроінтертранс»є належним відповідачем, що безперечно доведено в судовому засіданні письмовими доказами, які суд зазначив вище. У в звязку з чим, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] є незаконними та такими, що не підлягають частковому задоволенню. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: partial