Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що 28.09.2005 року він уклав з ТОВ Автоклуб договір, предметом якого є надання Учаснику системи послуг, спрямованих на придбання автомобіля ГАЗ-2752 через систему Автоклуб, яку організувало ТОВ Автоклуб. Умови, які зазначені в договорі, ним добросовісно виконувались, однак у звязку з постійним подорожчанням автомобілів ускладнювалось виконання договору, у звязку з чим договір між ними був розірваний 23.02.2009 року, а відповідач зобовязався повернути йому внески в сумі 22557 грн.03 коп. На протязі 2009- 2011 років відповідач повернув йому 18045 грн. 60 коп. внесків, а решту заборгованості в сумі 4511 грн. 43 коп. до цього часу не повернув, посилаючись на наслідки економічної кризи. За вказаних обставин йому була спричинена також моральна шкода в сумі 5000 грн., яку просив стягнути з відповідача разом із залишком неповернутих внесків. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав і в своїх поясненнях підтвердив обставини викладені в позовній заяві, доповнивши, що відповідач повинен був виконати зобовязання по поверненню внесків через шість місяців після розірвання договору. Моральну шкоду завдану відповідачем йому внаслідок своєчасного неповернення грошових коштів він оцінює в 5000 грн., оскільки затримка проведення розрахунку негативно позначилася на його матеріальному становищі, він позбавлений вільно розпоряджатися належними йому коштами, при цьому інфляція поступово знецінює їх. Крім того він має двох неповнолітніх дітей, він та дружина непрацює, що змушує його відшукувати додаткові кошти на прожиття. Представник відповідача просив справу розглянути без його участі, про що подав заяву. В своїх письмових запереченням позов визнав частково, вказавши, що дійсно між ТОВ Автоклубта позивачем 23.02.2009 року був розірваний раніше укладений Договір про надання послуг. При цьому товариство здійснює повернення йому коштів у розрахунку відповідно до умов Договору, не раніше ніж через шість місяців з моменту його розірвання. Кінцевий термін повернення коштів обмежується лише строком розкладу внесків, на який було укладено Договір ( який складає 100 місяців). Однак внаслідок економічних проблем, товариство повернуло після сплину шести місяців позивачу лише 18045 грн. 60 коп., залишок становить 4511 грн.43 коп., які товариство не відмовляється повернути. Просив відмовити в задоволенні вимог позивача в частині стягнення моральної шкоди та судових витрат. Дослідивши обставини справи, представлені докази та давши їм оцінку суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 вересня 2005 року \~ між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг №10045, а також договір комісії №10045/1, предметом якого стало надання учаснику системи послуг, спрямованих на придбання автомобіля ГАЗ-2752 через систему Автоклуб, що організувало ТОВ Автоклуб. При цьому відповідно договору комісії учасник системи доручає товариству здійснити пошук продавця автомобіля, який необхідний учаснику системи для придбання та укласти договір купівлі-продажу автомобіля з продавцем, після чого, організувати передачу зазначеного автомобіля учаснику системи (а.с.7-12). Статтею 598 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.\~\~ \~\~\~ \~ \~ \~ Згідно із ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання \~договору \~про \~надання \~послуг визначаються домовленістю сторін або законом. \~ \~ \~ Статтею 651 ЦК України передбачено, що у разі односторонньої відмови від \~договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. 23.02.2009 року Договір №10045 було розірвано на підставі заяви позивача від 18.02.2009 року, що підтверджено сторонами та вбачається з листа ТОВ Автоклуб№348 (а.с.13). Відповідачем на протязі листопада 2009 року - липня 2011 року, з врахуванням положень пунктів 12.2-12.3 розділу 12 додатку № 2 додатку Договору було повернуто 18045 грн. 60 коп., залишок неповернутих внесків становить 4511 грн.43 коп., що підтверджується випискою з рахунку №6851, листів ТОВ Автоклубщодо неможливості виплати всієї суми внесків, і вказана заборгованість не оспорюється сторонами (а.с.14-17). Разом з тим, пунктом 12.4 цього ж додатку передбачено, що повернення внесків позивачу проводиться не раніше шести місяців з моменту розірвання Договору, при цьому кінцевий термін повернення внесків договором не встановлено, однак суд вважає, що саме в цей термін, який необхідний для організації накопичування коштів, зобовязання щодо повернення внесків повинні бути виконані відповідачем. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору…, а згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 529 ЦК України передбачено, що кредитор має право не приймати від боржника виконання його обовязку частинами, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Згідно статті 10 Закону України Про захист прав споживачів, споживач має право відмовитись від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобовязань за договором або виконує їх так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Крім того, якщо значну частину обсягу послуги чи робіт ( понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. \~Таким чином, здійснивши системний аналіз норм, що застосовуються до вказаних вище правовідносин, суд вважає право позивача порушене та підлягає захисту, шляхом стягнення з відповідача на його користь залишку неповернутих внесків. Крім того, відповідно до п.2 ст.22 Закону України Про захист прав споживачів, при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Як вбачається із ст.7 Договору комісії №10045/1 від 28.09.2005 року, сторони несуть відповідальність за збитки спричинені одне одному (в тому числі моральну шкоду) за невиконання чи неналежне виконання своїх зобовязань. Враховуючи, що відповідач порушив умови договору та своєчасно не повернув позивачу частину сплачених ним внесків, при цьому останній на протязі тривалого часу з моменту розірвання договору вимушений чекати виконання зобовязання не дивлячись на інфляційні процеси, що відбулися з 2009 року, і в цей період змушений додатково відшукувати грошові кошти на утримання сімї, суд вбачає в цьому наявність моральної шкоди. Однак виходячи з вимог розумності та справедливості, глибини моральних страждань які переніс позивач та їх характер, розмір моральної шкоди на думку суду повинен становить 1000 грн., у звязку з чим позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України, з врахуванням частково задоволених вимог позивача, з відповідача на його користь підлягають стягненню понесені ним судові витрати пропорційно до задоволених вимог (95 грн. 11 коп.+ 120 грн.)х57,94% = 124 грн. 63 коп. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial