Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: відділ земельних ресурсів у Кролевецькому районі (на час звернення відділ Держкомзему у Кролевецькому районі про: - скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки, на які видані державні акти №026540, №026541, №026542, №026543, №026544, №026545, №026546, №026547, №026548; - усунення перешкод у користуванні квартирою по вул. Тельмана, 17/1, у м. Кролевці Сумської області шляхом знесення гаража, демонтажу каналізації, знесення ганку, демонтажу газової труби біля туалету, відкриття входу у коридор з метою очистки димоходу, оскільки всі ці забудови незаконно побудовані у дворі загального користування; - стягнення з [PERSON] і [PERSON] 90000 грн. матеріальної і моральної шкоди. У попередньому судовому засіданні 15 вересня 2011 року позивачка [PERSON] уточнила позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] та [PERSON] тільки моральної шкоди у розмірі 90000 грн. Ухвалою Кролевецького районного суду Сумської області від 15 вересня 2011 року до участі у справі у якості співвідповідача залучено [PERSON]. Позивачка [PERSON] позовні вимоги мотивує наступним чином. Вона на праві власності має кв. №1 у двохквартирному буд. №17 по вул. Тельмана у м. Кролевці. У кв. №2 зазначеного будинку проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], відповідачі. Рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 25.03.2010 року, яке набрало законної сили, частково задоволений її позов до [PERSON], [PERSON], [PERSON] Не дивлячись на те, що вона у позовній заяві вказала на скасування державних актів на право власності на землю за номерами СМ №026540, СМ №026541, СМ №026542, СМ №026543, СМ №026544, СМ №026545, СМ №026546, СМ №026547, СМ №026548, виданих 18 лютого 2003 року на імя відповідачів, однак рішенням суду вони визнані недійсними, але рішенням суду не скасована їх державна реєстрація і на сьогоднішній день не зроблено скасування державної реєстрації зазначених актів. Тому з метою остаточного позбавлення права власності на землю відповідачів на земельні ділянки, вказані у Державних актах, виданих відповідачам, вона просить суд скасувати державну реєстрацію вказаних актів, які судовим рішенням від 25.03.2010 року визнані недійсними, а саме: СМ №026540, СМ №026541, СМ №026542, СМ №026543, СМ №026544, СМ №026545, СМ №026546, СМ №026547, СМ №026548. Також, [PERSON] і [PERSON] на території земельних ділянок, що знаходяться на території двору загального користування побудували незаконні споруди: ганок, каналізацію, гараж, забудували хід у коридор, з якого вона могла зайти з метою очищення димоходу, туалет обгородили газовою трубою, а тому вона не може вирішити питання його очищення. Вищеперелічені споруди заважають їй використовувати свої права, як власника [ADDRESS], зокрема заважають проходити по території двору загального користування до належної їй квартири, а тому вона просить знести їх за рішенням суду. Ситуація із незаконним володінням земельними ділянками відповідачами, які розташовані на території двору загального користування, і які призводять до перешкод, їй, позивачці, як власнику земельної ділянки, виникли давно. Тому, вона із відповідними заявами про усунення порушень вимог чинного законодавства та з метою відновлення порушених її прав і законних інтересів, як власника квартири, зверталась в судові та правоохоронні органи. Це в свою чергу призвело до моральних страждань. Вона постійно переживає, не спить ночами, оскільки не могла вільно розпоряджатися своєю квартирою, також не могла запросити до квартири рідних. [PERSON] и [PERSON] викликають працівників міліції та фізично, "викидають" її із квартири. У квітні 2004 року вони викликали карету "швидкої допомоги" з метою відправлення її до психіатричної лікарні на лікування. Вона, позивачка, перенесла мікроінсульт, часто лікувалася в лікарні, для свого лікування купувала ліки. Окрім того, багато коштів витрачено на написання заяв до судових органів, до Адміністрації, до Верховної Ради України. В результаті протиправної поведінки [PERSON] і [PERSON], її чоловік, котрий був інвалідом, захворів, переніс інсульт, після якого помер. Отже, [PERSON] і [PERSON] повинні відшкодувати їй моральну шкоду в розмірі 90000 грн. Із-за протиправної поведінки [PERSON] і [PERSON] вона не змогла газифікувати належну їй квартиру. За 10 років перешкод, які вчиняють [PERSON] і [PERSON], належна їй квартира прийшла в занепад та потребує капітального ремонту. Окрім того, вони відключили від квартири електричну енергію та радіомовлення, на сьогоднішній день не допускають її, позивачку, до належної їй квартири. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просить їх задовольнити. Відповідачам [PERSON], [PERSON], [PERSON] за адресою, вказаною позивачкою [PERSON], судом направлялись судові повістки, однак вони повернуті до суду з відміткою листоноші про те, що відповідачі відмовились одержати судові повістки. За таких обставин, суд вважає, що відповідачі вважаються повідомленими про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 8 ст. 76 ЦПК України. Третя особа відділ Держкомзему у Кролевецькому районі просить справу розглядати у відсутність його представника, про що зазначив у своїх поясненнях по суті позовних вимог. Ним позовні вимоги [PERSON] щодо скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки, про які вказує позивачка [PERSON] у позові, визнаються повністю. Оскільки відповідачі [PERSON], [PERSON] і [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином і згідно з ч. 8 ст. 76 ЦПК України вважаються повідомленими про час і місце розгляду справи, причину неявки вони суду не повідомили, заяву про розгляд справи кожний відповідач у його відсутність суду не надав, тому суд зі згоди позивачки [PERSON] ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивачки [PERSON], дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. 1. Що стосується вимог про скасування державної реєстрації Державних актів на право власності на земельну ділянку СМ №026540, СМ №026541, СМ №026542, СМ №026543, СМ №026544, СМ №026545, СМ №026546, СМ №026547, СМ №026548, то вони підлягають задоволенню. При розгляді справи встановлено, що 18 лютого 2003 року [PERSON] виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку (надалі Державний акт) площею 0,0504 га; Державний акт на земельну ділянку площею 0,0157 га; Державний акт на земельну ділянку площею 0,0097 га. (а.с. 77, 80, 83) [PERSON] виданий Державний акт на земельну ділянку площею 0,504 га; Державний акт на земельну ділянку площею 0,0157 га; Державний акт на земельну ділянку площею 0,0097 га (а.с. 78, 81, 84), [PERSON] виданий Державний акт на земельну ділянку площею 0,0504 га; Державний акт на земельну ділянку площею 0,0157 га; Державний акт на земельну ділянку площею 0,0097 га (а.с. 79, 82, 85). Земельні ділянки розташовані по вул. Тельмана, 17, у м. Кролевець, цільове призначення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку. Рішенням Кролевецького районного суду Сумської області від 25 березня 2010 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області від 15 червня 2010 року, визнані недійсними державні акти на право власності на земельну ділянку, видані [PERSON], [PERSON], [PERSON] 18 лютого 2003 року СМ №026540, СМ №026541, СМ №026542, СМ №026543, СМ №026544, СМ №026545, СМ №026546, СМ №026547, СМ №026548. (а.с. 35-37, 38-39) Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, преюдиційні обставини є обовязковими для суду, який розглядає справу, що є наслідком забезпечення єдності судової практики та запобіганням появі протилежних за змістом судових рішень. Рішення Кролевецького районного суду Сумської області від 25.03.2010 року набрало законної сили. Оскільки судовим рішенням від 25.03.2010 року Державні акти на право власності на земельну ділянку, видані відповідачам 18 лютого 2003 року, визнані недійсними, а рішення щодо скасування державної реєстрації зазначених актів не приймалось, тому необхідно скасувати державну реєстрацію Державних актів на право власності на земельну ділянку, видані [PERSON], [PERSON], [PERSON] від 18 лютого 2003 року СМ №026540, СМ №026541, СМ №026542, СМ №026543, СМ №026544, СМ №026545, СМ №026546, СМ №026547, СМ №026548. 2. Що стосується вимог про усунення перешкод у користуванні квартирою по вул. Тельмана, 17/1, у м. Кролевці шляхом знесення гаража, демонтажу каналізації, знесення ганку, демонтажу газової труби біля туалету, відкриття входу в коридор з метою очистки димоходу, оскільки ці забудови незаконно побудовані у дворі загального користування, то вони задоволенню не підлягають. Згідно довідки КП "Кролевецьке РБТІ" №613 від 22.09.2011 року на імя [PERSON], [PERSON] і [PERSON] згідно реєстрових даних зареєстровано у рівних частинах право власності на [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Кролевецького ЖЕК 10.04.1996 року, а на імя [PERSON] зареєстровано право власності на [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Кролевецькою держнотконторою 15.03.2005 року за р. №1-253. (а.с. 57) Позивачка [PERSON] вимагає усунення перешкод у користуванні належною їй кватирою шляхом знесення незаконно побудованих відповідачами господарських будівель, побудови незаконно ганку та демонтажу газової труби біля туалету. Що стосується вимог про знесення гаражу та ганку, то ці вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Згідно із ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Кролевецького районного суду від 18.10.2007 року встановлено, що відповідачі [PERSON] і [PERSON] самочинно збудували гараж і критий ганок. Гараж має розміри 5,5 х 3 м і знаходиться в межах приватизованої [PERSON] земельної ділянки по вул. Тельмана, 17, ганок розміром 2,6 х 1,2м має фактичний виступ за межі приватизованої земельної ділянки на ділянку спільного користування 0,4 м на протязі 2,6 м. Також зазначеним рішенням встановлено, що вирішити питання очищення вигрібної ямки можливо за умови гострої необхідності та неможливості будівництва нового туалету. (а.с. 53-54) Рішення Кролевецького районного суду від 18.10.2007 року набрало законної сили. Рішенням суду від 18.10.2007 року також встановлено, що позивачка [PERSON] не надала доказів на спростування обставин щодо незаконної побудови гаражу і ганку, які (ці споруди) в свою чергу порушують її права, як власника [ADDRESS], тому суд прийшов до висновку, що здійснене відповідачами самочинне будівництво істотно не порушує її права за змістом ч. 4 ст. 376 ЦК України. Рішенням Кролевецького районного суду від 18.10.2007 року [PERSON] відмовлено у позові про захист права власності шляхом знесення самочинно побудованих відповідачами гаражу і ганку. Таким чином преюдиційні обставини є обовязковими для суду, який розглядає справу. Оскільки, рішенням суду від 18.10.2007 року встановлено, що гараж і ганок, які самочинно побудовані відповідачами, знесенню не підлягають, тому у суду немає правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в цій частині. Крім того, саме по собі визнання Державних актів на право власності на земельну ділянку, що видані 18.02.2003 року на імя відповідачів недійсними та їх скасування шляхом скасування державної реєстрації, не тягне за собою знесення побудованих споруд та будівель в автоматичному порядку за принципом "визнане недійсним підлягає знесенню". На знесення самовільно збудованих обєктів нерухомості необхідне судове рішення, ухвалене відповідно до вимог ст. 376 ЦК України, яке ухвалюється за позовом органу державної влади або місцевого самоврядування. Що стосується вимог щодо демонтажу каналізації, відкриття входу у коридор з метою очистки димоходу, то ці вимоги також задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Ці вимоги позивачка [PERSON] повязує, на її думку, з незаконною добудовою розміром 9 х 5 м, яка має статус житлової, до належної відповідачам [ADDRESS]. В той же час, у позові вона не вказує стосовно того, що вона самочинно збудована і порушує її права, як власника [ADDRESS], і що ця житлова прибудова за рішенням суду підлягає знесенню. Отже вимоги щодо демонтажу каналізації і відкриття входу у коридор з метою очистки димоходу, є похідними від вимог про знесення, на думку позивачки, самочинно збудованої житлової прибудови, які в свою чергу позивачкою не заявлялися при предявленні позову. Крім того, рішеннями Кролевецького районного суду від 21.11.2003 року (а.с. 26-27) і від 18 жовтня 2005 року, яке залишено без змін ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Сумської області 10 січня 2006 року (а.с. 30-31), та ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Черкаської області від 25 жовтня 2007 року, як касаційної інстанції (а.с. 32), підтверджено законність надання дозволу виконавчим комітетом Кролевецької міськради від 18.04.2002 року за №209 [PERSON] на добудову житлову розміром 9м х 5,5 м до її частини приватизованої [ADDRESS]. Крім того, позивачка [PERSON] не надала доказів стосовно того, яким чином каналізація відповідачів та відсутність входу у коридор порушує її права, як власника квартири. При цьому суд виходить із того, що каналізація (труби, вигрібна яма) зроблена відповідачами під землею, а не на поверхні землі, що не заперечується [PERSON] і не заважає проходу до належної їй квартири. Що стосується очищення димоходу, до якого, як зазначає [PERSON] немає доступу через житлову прибудову розміром 9 х 5,5 м відповідачів, то вона може в порядку ст. ст. 401, 402, 403, 404 ЦК України звернутися до суду з позовом про встановлення права користування чужим майном сервінтут, зокрема жилою прибудовою відповідачів з метою проходу на горище будинку для очищення димоходу. Що стосується знесення газової труби біля туалету, то ці вимоги також не підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Газифікація квартири відповідачів проведена відповідно до "Робочого проекту газопостачання житлового будинку №17/2 по вул. Тельмана у м. Кролевець, замовник [PERSON]М." (а.с. 67-76) При його виготовленні проектувальною організацією ТОВ "Інжмонтажпроект" та проведенням робіт будівельною організацією по газифікації квартири відповідачів були враховані законні права та інтереси [PERSON], як власника [ADDRESS] та землекористувача за вказаною адресою. Крім того, знесення газової труби біля туалету вона повязує з неможливістю заїзду до нього спеціального транспорту по двору загального користування. В той же час рішенням суду від 18.10.2007 року встановлено, що вирішити питання очищення вигрібної ями можливо за умови гострої необхідності, за неможливості будівництва нового туалету. Отже, судом при ухваленні рішення 18.10.2007 року були досліджені саме ті підстави позивачки, які вона навела у судовому засіданні під час розгляду її позову. 3. Що стосується стягнення з [PERSON] і [PERSON] 90000 грн. моральної шкоди, то ці вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Зазначені вимоги [PERSON] повязує з незаконними побудовами, що здійснили відповідачі та відсутності доступу на горище, а не з незаконними володіннями земельними ділянками у дворі загального користування по вул. Тельмана, 17 відповідачами на підставі Державних актів, які судом визнані недійсними та за рішенням суду підлягають до скасування їх державної реєстрації. Отже, її позовні вимоги є похідними від вирішення питання в судовому засіданні щодо знесення самочинно збудованих споруд та улаштування комунікацій (каналізації, газифікації квартири відповідачів). Оскільки позовні вимоги щодо знесення гаража, ганку, демонтажу каналізації та газової труби біля туалету, відкриття входу у коридор з метою очистки димоходу не задовольняються, то правових підстав для стягнення 90000 грн. моральної шкоди немає. Крім того, позивачка вимоги про стягнення моральної шкоди повязує з її захворюванням та частини лікуваннями у лікарні. Із довідки Кролевецької ЦРЛ від 27.09.2011 року №4692 вбачається, що [PERSON] перебуває на "Д" обліку з 1995 року по захворюванню, з 01.01.2003 року за медичною допомогою у поліклініку Кролевецької ЦРЛ не зверталась. (а.с. 60) Побудови та улаштування комунікацій відповідачами зроблені після 2003 року, в той час коли [PERSON] не перебувала на лікуванні у Кролевецькій ЦРЛ, що підтверджується відповідною довідкою Кролевецької ЦРЛ, тому, на думку суду, відсутні підстави про стягнення моральної шкоди з посиланням на погіршення здоровя [PERSON] Крім того, позивачка [PERSON] не навела переконливих мотивів визначення саме такого розміру відшкодування моральної шкоди. При цьому суд враховує, що судовими рішеннями від 21.11.2003 року (а.с. 26-27), від 18.10 2005 року (а.с. 28-29), від 18.10.2007 року (а.с. 33-34), від 25.03.2010 року (а.с. 35-38) не встановлено порушення прав і законних інтересів [PERSON], як власника [ADDRESS], за її зверненнями до суду, як позивача. Позивачка [PERSON] не ставить питання про стягнення з відповідачів на свою користь судових витрат по справі, понесених нею при зверненні до суду, тому суд це питання при ухваленні рішення не вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України. Відповідно до ст. ст. 42, 89, 140, 152 ЗК України, ст. ст. 317, 319, 346, 373, 375, 376, 378, 383, 386, 23, 1167 ЦК України,

Outcome: partial