Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення боргу з [PERSON] в сумі 9000 грн., посилаючись на наступне. 02.06.2011 року та 05.06.2011 року між сторонами були укладені договори займу, згідно яких позивачка передала відповідачці гроші в сумі 9000 грн., які вона зобовязалась повернути до 31.06.2011 року. На даний час відповідачка суму боргу не повернула. У звязку з тим, що гроші не повернені до даного часу, у позивачки виникла необхідність звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтвердила вимоги, викладені в позовній заяві, пояснила, що дійсно зайняла відповідачці 9000 грн., які вона на цей день не повернула ні товаром ні грошима. Вона декілька разів приїжджала до відповідачки просила повернути борг, і попереджала, що у разі не повернення боргу вона звернеться до суду. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що позивачка працювала у неї реалізатором, вони разом з позивачкою за спільні гроші купили товар для торгівлі. Підтвердила, що дійсно писала розписку власноручно, товар який вони придбали за спільні гроші залишила позивачці в рахунок боргу за розпискою. Просила у задоволенні позову відмовити. У судовому засіданні досліджені докази: копія ідентифікаційного коду позивача (а. с. 5); копія розписки (а. с. 6); копія розписки (а. с. 7); квитанція про сплату юридичних послуг (а.с.8) Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. 60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх вимог, та зясувавши фактичні обставини справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а у відповідності до ст.527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор-прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що 02.06.2010 року та 05.06.2011 року між сторонами по справі було укладено в простій письмовій формі договори позики грошових коштів на суму 9000 гривень. Підтвердженням вказаної обставини є письмові розписки від 02.06.2011 року (а.с.6) та від 05.06.2011 року (а.с.7). У строк повернення, який вказаний в розписці від 05.06.2011 року - до кінця червня 2011 року, борг повернутий не був. Дані обставини підтвердила в судовому засіданні позивачка по справі. Посилання відповідача на те, що грошові кошти вона повернула позивачці товаром, суд вважає безпідставними, які не підтверджені в судовому засіданні будь - якими доказами. У відповідності із ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку встановлені договором. Однак по даний час відповідач борг позивачу не повернув, незважаючи на неодноразові звернення до нього позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 90 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення в сумі 120 грн., також витрати по наданню юридичних послуг в сумі 150грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved