overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-24 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на ту обставину що вона є власником [ADDRESS] . Крім нього в зазначеній квартирі зареєстрована відповідач , його колишня дружина. В судовому засіданні позивач змінив підстави позову и просив суд визнати відповідача такою що втратила право користування жилим приміщенням в спірному жилому будинку на підставі ст. 107 ЖК України у звязку з переїздом на інше постійне місце проживання . Просив суд задовольнити позов . Представник позивача за ордером [PERSON] в судовому засіданні підтримав позов і просив суд задовольнити його. Відповідач до судового засідання не зявилась про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином . Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст. 244 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача та його представника , свідків , дослідивши матеріали справи , суд встановив, що позивач є власником [ADDRESS] на підставі рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 21 березня 2000 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 вересня 2001 року. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу позивач розірвав шлюб з відповідачем 27 липня 2010 року , про що видано відповідне свідоцтво про розірвання шлюбу від 27 липня 2010 року ВРАЦС Комсомольського РУЮ у м. Херсоні . Як слідує з довідки Адресно-довідкового сектора ВГІРФО УМВС України в Херсонській області відповідач зареєстрована в спірній квартирі з 13 березня 2009 року , а відповідно до акту від 25 серпня 2011 року . Як слідує з показань свідків [PERSON], [PERSON] , та [PERSON] допитаних в судовому засіданні , відповідач не проживає в даній квартирі з 13 вересня 2009 року . Виїхала на інше постійне місце проживання до [INFO] де проживає з дітьми та іншим чоловіком . Позивач не перешкоджав відповідачу у користуванні жилим приміщенням в квартирі , відповідач виїхала добровільно забравши з квартирі всі речі , і з того часу ні разу не намагалась повернутись. На підставі ст.107 ЖК України в разі вибуття членів родини наймача на постійне проживання до іншого населеного пункту , договір найму вважається розірваним в день вибуття , а особа яка вибула втрачає право користування в зазначеному жилому приміщенні. Так як судом встановлено що відповідач як колишній член сімї наймача добровільно вибула на інше постійне проживання , суд вважає що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-24 00:00:00

21.10.2011 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за теплопостачання в розмірі 3204 грн. 90 коп., що виникла за період з 01.01.2009 року по 01.02.2011 року. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщалися завчасно і належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідач зареєстрований та проживає у [INFO]. Відповідно до вимог ст.ст. 64, 6668 ЖК України він зобовязаний своєчасно оплачувати комунальні послуги. Відповідач за надані послуги не розраховується, внаслідок чого за період з 01.01.2009 року по 01.02.2011 року виникла заборгованість, яка складає 3204 грн. 90 коп., що підтверджується розрахунком. Згідно ст. ст. 67, 68 ЖК України та п.10 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року плата за теплопостачання вноситься щомісячно за встановленими нормами і тарифами. Рішенням Чернігівської міської ради від 21.08.2006 року № 203 було встановлено тарифи на житлово-комунальні послуги КЕП ЧнТЕЦТОВ фірми ТехНова. Відповідачами порушено зобовязання щодо обовязкової оплати в установлені строки наданих позивачем послуг, а тому зазначена сума боргу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Також з відповідача належить стягнути судові витрати На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-24 00:00:00

зважаючи на складність у викладанні повного рішення, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини, складання повного рішення відкласти до 29.11.2011 року.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-24 00:00:00

У серпні 2011 року ТОВ «ОТП Факторинг України» звернувся до суду з позовом до [PERSON], де прохає стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № CL-307/068/2008 від 29.07.2008 року у сумі 245\~281,98 грн. та судові витрати в сумі 1820,00 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 29.07.2008 року між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір № CL-307/068/2008 , відповідно до якого Банк надав відповідачу грошові кошти у сумі 27\~698,79 доларів США. Відповідач взятих на себе зобов»язань не виконує, а тому станом на 10.08. 2011 року заборгованість складає 245\~281,98 гривень. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду. Представник позивача в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з»явилася, будучи повідомленою про день і час слухання справи. Судом встановлено, що 29.07.2008 року між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір № CL-307/068/2008 , відповідно до якого Банк надав відповідачу грошові кошти у сумі 27\~698,79 доларів США. Відповідач взятих на себе зобов»язань не виконує, а тому станом на 10.08. 2011 року заборгованість складає 245\~281,98 гривень. Відповідно до Кредитного договору, за порушення строків повернення кредиту та відсотків за кредит Боржник взяв на себе зобов»язання сплатити пеню від суми простроченого платежу. Пунктом Кредитного договору передбачено, що Банк має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, нараховані проценти за користування кредитом, комісії та штрафні санкції, у випадках невиконання позичальником умов Договору. Враховуючи, що відповідач свої зобовязання не виконав, станом на 10.08.2011 року борг становить 245\~281,98 грн., а саме: -основна заборгованість - 198\~581,55 грн. -нарахована відсотки 30\~753,09 грн. -прострочені відсотки - 15\~947,34 грн. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. ст. 546 ч. І, 549 ч. І, З ЦК України виконання зобов»язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом пенею), порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. У відповідності до вимог ст. 611 ч. 1 п. 1, З ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Відповідно до вимог ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-24 00:00:00

У квітні 2011 року ВАТ КБ «Надра» звернувся до суду з позовом, де просить стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 2948/CV/07-ЕК від 25.12. 2007 року, який був укладений з [PERSON] в сумі 36\~818,94 грн. та судові витрати в сумі 488,19 грн. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач [PERSON] позов не визнала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, будучи повідомленим про день і час розгляду справи. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наданих доказів без його участі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 25 грудня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 2948/CV/07-ЕК , відповідно до якого Банк надав відповідачу грошові кошти у сумі 25000,00 гривень, з терміном користування кредитними коштами до 21.12.2009 року зі сплатою 30 % річних. Вказаний кредитний договір був забезпечений Договором поруки № 2948/CV/07-ЕК від 25.12.2007 р. , поручителем виступив [PERSON] Відповідачі взятих на себе зобов»язань не виконують, а тому станом на 25.07.2011 року борг складає 32\~114,54 гривні. Відповідно до Кредитного договору, за порушення строків повернення кредиту та відсотків за кредит Боржник взяв на себе зобов»язання сплатити пеню від суми простроченого платежу. Пунктом Кредитного договору передбачено, що Банк має право достроково стягнути заборгованість за кредитом, нараховані проценти за користування кредитом, комісії та штрафні санкції, у випадках невиконання позичальником умов Договору. Враховуючи, що відповідач свої зобовязання не виконав, станом на 25.07.2011 року борг становить 32\~114,54 грн., а саме: Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов»язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. ст. 546 ч. І, 549 ч. І, З ЦК України виконання зобов»язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом пенею), порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. У відповідності до вимог ст. 611 ч. 1 п. 1, З ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов»язання внаслідок односторонньої відмови від зобов»язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Відповідно до вимог ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов»язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов»язання , забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-24 00:00:00

Прокурор Ріпкинського району в інтересах держави в особі Ріпкинської районної державної адміністрації звернувся до суду з позовом до Пушкарівської сільської ради, в якому просить визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 3,60 га розташовану на території Пушкарівської сільської ради, виданий [PERSON]. Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі розпорядження Ріпкинської районної державної адміністрації від 23.12.2003 року № 484 [PERSON] передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку, площею 3,60 га розташовану на території Пушкарівської сільської ради. 12.01.2004 року Пушкарівською сільською радою [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку. Пушкарівська сільська рада, видавши державний акт вийшла за межі своїх повноважень, порушивши вимоги земельного законодавства, зокрема п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, адже рішення про передачу у власність земельної ділянки приймалось Ріпкинською районною державною адміністрацією. В судове засідання сторони не зявилися, від них надійшли заяви про розгляд справи у відсутність їх представників. Прокурор та представник позивача в заявах позовні вимоги підтримали, представник відповідача - позовні вимоги визнав повністю. Суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не суперечить його законним правам та інтересам. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-24 00:00:00

Позивачка 03 листопада 2011 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, де вказує, що з відповідачем по справі вона знаходилась у зареєстрованому шлюбі. У період сумісного життя у них народилася донька [PERSON], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вона вказує, що відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає тому, вона вимушена була звернутися до суду з позовом. Просила стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій формі в розмірі 500 грн. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухав пояснення позивачки, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 09 серпня 2011 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає у розмірі, передбаченому Законом, що підтверджується поясненнями позивача та відсутніми письмовими запереченнями відповідача. У відповідності зі ст.ст. 180, 184 СК України батьки зобов'язані утримувати і надавати матеріальну допомогу на дитину, при цьому розмір аліментів за заявою платника або одержувача аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі, у випадку якщо платник аліментів має нерегулярний, непостійний доход, або частина доходу одержує в натурі. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліментів на доньку у судовому порядку у розмірі 500 грн., починаючи стягнення з моменту звернення позивача до суду, та до її повноліття, оскільки відповідач є батьком дитини зобовязаний її матеріально утримувати. Окрім цього, відповідач не надав суду доказів про надання такої матеріальної допомоги щомісяця у розмірі встановленому Законом. Таку допомогу він має можливість надавати, оскільки є працездатним. Відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 94,10 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-24 00:00:00

Позивачка 04 листопада 2011 року звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, де вказує, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народився донька [PERSON], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Вона вказує, що відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає тому, вона вимушена була звернутися до суду з позовом. Просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частину від усіх видів заробітків та доходів. Відповідач надав суду заяву, у якій позовні вимоги визнає та просить розглянути справу без його участі. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухав пояснення позивачки, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 квітня 2010 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає у розмірі, передбаченому Законом, що підтверджується поясненнями позивача та відсутніми письмовими запереченнями відповідача. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача аліментів на дитину у судовому порядку у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів), починаючи стягнення з моменту звернення позивача до суду, та до її повноліття, оскільки відповідач є батьком дитини зобовязаний її матеріально утримувати. Окрім цього, відповідач не надав суду доказів про надання такої матеріальної допомоги щомісяця у розмірі встановленому Законом. Таку допомогу він має можливість надавати, оскільки є працездатним. Відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 94,10 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-24 00:00:00

Позивач 03.08.2011 року звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на самочинне будівництво. Посилався на те, що він є власником квартири [ADDRESS]. З метою покращення житлових умов , але без належного дозволу , самочинно добудував до квартири прибудову - балкон. Просив визнати за ним право власності на самочинно збудовану добудову балкон площею 5,3 кв.м з підвалом площею 2,3 кв.м, до квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач, представник позивача позов підтримали повністю. Представники виконкому Октябрської райради в судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Представники виконкому Полтавської міської ради проти задоволення позову не заперечував. Представник ПП Полтавське БТІ «Інвентаризатор» , ЖБК «Вчитель» надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, при вирішенні спору покладалися на розсуд суду. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наданих доказів без їх участі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. З метою покращення житлових умов , але без належного дозволу , самочинно добудував до квартири прибудову - балкон. Просив визнати за ним право власності на самочинно збудовану добудову балкон площею 5,3 кв.м з підвалом площею 2,3 кв.м, до квартири [ADDRESS]. Згідно Висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 115-1 від 12.07.2011 року , виконаного експертом [PERSON] , конструктивне та об»ємно планувальне рішення, санітарно-гігієнічні вимоги та пожежна безпека прибудованої веранди № 1 площею 5,3 кв.м. з погребом до квартири № 23 житлового будинку літ. А-5 за адресою : м. Полтава, вул. Київське шосе, 84 , відповідають будівельно-технічним нормам , які діють на території України та висуваються до житлових будинків та квартир. Прибудова - веранда № 1 площею 5,3 кв.м. з погребом до квартири № 23 житлового будинку літ. А-5 за адресою : м. Полтава, вул. Київське шосе, 84 не впливає на інсоляцію та освітлення інших квартир. Ступінь фізичної готовності об*єкту дослідження 100 %. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власностінабувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Встановлено, що самочинним будівництвом проведеним [PERSON] права інших власників не порушені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-24 00:00:00

Позивач ПАТ «Сведбанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 01 квітня 2008 року між ними і відповідачем було укладено кредитний договір № 2501/0408/88-528. Згідно умов даного договору [PERSON] було надано кредит в розмірі 44 500,00 доларів США із сплатою 13,5 % на рік на суму залишку заборгованості з кінцевим терміном повернення 01 квітня 2018 року. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки згідно графіку погашення кредиту та відсотків. Проте відповідач свої зобов'язання виконав частково. Просить суд стягнути з відповідача на рахунок ПАТ «Сведбанк» заборгованість в розмірі 545 006,06 грн. та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача ПАТ «Сведбанк» не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити і справу розглянути у відсутності їх представника. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляд справи, про що свідчать розписки в повідомленнях, причину неявки в судове засідання не повідомив і не просив суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, із кредитного договору № 2501/0408/88-528 від 01 квітня 2008 року, вбачається, що відповідач [PERSON] отримав кредит в сумі 44 500,00 дол. США із сплатою відсотків, а саме 13,5 % на рік. Судом в судовому засіданні встановлено, що заборгованість відповідача [PERSON] становить у гривневому еквівалентні 545 006,06 грн., а саме: заборгованість за кредитом -43330,00 доларів США; заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 16 139.98 доларів США; пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 8 880,48 доларів США. Вказані розміри заборгованості виникли на підставі умов, передбачених кредитним договором і підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами (а.с.5-20). Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved