Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості у розмірі 15\~215.02 грн., посилаючись на те, що 14.01.1997 року між ВАТ Державний ощадний банк Українив особі філії Правобережне відділення №6719 та [PERSON] був укладений кредитний договір №119093, згідно умов якого відповідач отримав кредит на індивідуальне будівництво у розмірі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 32% річних терміном користування 10 років з кінцевим терміном повернення 14.01.2007 року. Для забезпечення повного і своєчасного виконання боргових зобовязань за кредитним договором 14.01.1997 року позивач уклав з [PERSON] договір поруки №119093, відповідно до умов якого він прийняв на себе зобовязання відповідати за повне та своєчасне виконання [PERSON] всіх боргових зобовязань перед позивачем за кредитним договором №119093 від 14.01.1997 року в повному обсязі цих зобовязань . Однак [PERSON] взятих на себе зобовязань не виконала, у зв'язку з чим, станом на 20.04.2004 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 15\~215 грн. 02 коп., а тому позивач просив розірвати кредитний договір №119093 від 14.01.1997 року, стягнути з відповідачів, як солідарних боржників вказану суму заборгованості та стягнути судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник у судовому засіданні проти предявлених позовних вимог заперечували,пояснивши що відповідач ніколи не укладала з позивачем кредитного договору, грошей в кредит не брала, а тому просили у задоволенні позову відмовити. Відповідач [PERSON] до суду не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причину неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки та її представника, дослідивши матеріали даної цивільної справи, матеріали кримінальної справи №4049031, суд вважає позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 14.01.1997 року між ВАТ Державний ощадний банк Українив особі філії Правобережне відділення №6719 та нібито [PERSON] був укладений кредитний договір №119093, згідно умов якого позичальник отримав кредит на індивідуальне будівництво у розмірі 5000 грн. зі сплатою відсотків за користування ним у розмірі 32% річних терміном користування 10 років з кінцевим терміном повернення 14.01.2007 року. 26 липня 2004 року старшим слідчим прокуратури Дніпропетровського району та області [PERSON] було порушено кримінальну справу за фактом зловживання службовим становищем посадовими особами філії Правобережне відділення №6719 ВАТ Державний ощадний банк України, що потягло тяжкі наслідки за ознаками злочину, передбаченого ст.364 ч.2 КК України. 15.06.2005 року прокурором Дніпропетровського району винесено постанову про закриття кримінальної справи за фактом зловживання службовим становищем посадовими особами філії Правобережне відділення №6719 ВАТ Державний ощадний банк України, що потягло тяжкі наслідки за ознаками злочину, передбаченого ст.364 ч.2 КК України на підставі п.2 ст.6 КПК України у звязку з відсутністю складу злочину. Згідно висновку судового експерта №2673-11 від 25.10.2011 року, за результатами проведеної судово - почеркознавчої експертизи, підпис від імені [PERSON] в графі Позичальниккредитного договору №119093 від 14.01.1997 року виконаний не [PERSON], а іншою особою. Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а саме ч.3 статті передбачено що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Таким чином судом встановлено, що відповідачкою [PERSON] кредитний договір №119093 від 14.01.1997 року з позивачем не укладався, кредитні кошти вона не отримувала, відповідно кредит та заборгованість за кредитним договором не сплачувала, що у сукупності з іншими доказами свідчать про відсутність між сторонами кредитних відносин та спростовують факт отримання позичальником відповідних коштів. Відповідно до ч.1 ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача щодо розірвання кредитного договору, укладеного зі [PERSON] та стягнення кредитних коштів з неї та [PERSON], як солідарного боржника за договором поруки, оскільки кредитний договір зі [PERSON], за повне та своєчасне виконання якого [PERSON], [PERSON] прийняв на себе зобовязання, не укладався. Та вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed