Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-23 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому після уточнення позовних вимог, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 295011,10грн. та понесені при подачі позову до суду судові витрати. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що відповідачу на підставі кредитного договору від 11 квітня 2008 року №2008/08/033 було надано кредит у розмірі 337000грн. із сплатою 17% річних за користування кредитом, однак у випадку невиконання позичальником умов договору процент за користування кредитом збільшується на 7% річних від базової ставки, з кінцевим терміном погашення кредиту 01 квітня 2014 року. Однак відповідачем умови кредитного договору належним чином не виконуються, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 21 червня 2011року становить 295011,10грн., в тому числі: 242874,32грн. - заборгованість по кредиту, 40815,30грн.- заборгованість по відсотках, 11321,48грн. нарахована пеня, яку і просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, причини неявки не повідомила. Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу у її відсутності за наявних у справі достатніх доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Положення ст.1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Виходячи з положень ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Судом встановлено, що 11 квітня 2008р. між ЗАТ АКБ «Львів»та відповідачем укладено кредитний договір №2008/08/033, згідно якого банк зобовязався надати відповідачу кредит в розмірі 337000грн. на придбання автобусів «Богдан»А-069.21, із сплатою 17% річних за користування кредитом, однак у випадку невиконання позичальником умов договору процент за користування кредитом збільшується на 7% річних від базової ставки, з кінцевим терміном погашення кредиту 01 квітня 2014 року; відповідач зобовязувався погашати кредит в порядку та на умовах визначених кредитним договором та додатками до нього, протягом березня 2010р. лютого 2014р. щомісячно, рівними частинами по 5158грн., до 01 квітня 2014р. 5164грн. Пунктом 4.4 кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне погашення кредиту або його частини, плати за користування кредитом або її частини, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день протермінування, а також відшкодовує завдані таким невиконанням збитки в повному обсязі. Відповідно до п. 5.1.4 кредитного договору у випадку невиконання позичальником договірних зобов'язань, передбачених кредитним договором, позивачу надано право розірвати кредитний договір та вимагати дострокового погашення існуючої заборгованості, таке ж право позивача визначено і ч.2 ст. 1050 ЦК України. Позивачем умови укладеного договору виконано та перераховано відповідачу суму кредиту у розмірі 337000грн. Однак відповідач взяті на себе зобовязання не виконує, у звязку з чим згідно розрахунку позивача, станом на 21 червня 2011 р. утворилася заборгованість за кредитним договором на загальну суму 295011,10грн. в тому числі: 242874,32грн. - заборгованість по кредиту, 40815,30грн.- заборгованість по відсотках, 11321,48грн. нарахована пеня. З огляду на те, що відповідач [PERSON] прострочила погашення поточних платежів кредиту та нарахованих відсотків, не виконавши взятих за договором зобовязань, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 295011,10грн. Відповідно до статуту ПАТ АКБ «Львів» зареєстрованого 29.12.2010р., останній являється правонаступником ВАТ АКБ «Львів» та відповідно правонаступником ЗАТ АКБ «Львів». Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 2823грн. судового збору. На підставі ст.ст.525, 526, 530, 536, 610-612, 625, 1046-1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved