overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-13 00:00:00

31.01.2012 року [PERSON] –позивач по справі, звернувся до суду з цим позовом та просив розірвати шлюб з [PERSON]- відповідачкою по справі, від якого неповнолітніх дітей немають. Свої вимоги мотивує тим, що майже півтора року вони не підтримують шлюбних відносин, оскільки мають протилежні погляди на спосіб спілкування, а тому втратив до відповідачки почуття любові та поваги. Проживають окремо один від одного. За таких обставин вважає збереження сім»ї неможливе. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, які просив задовольнити. Відпов ідачка позовні вимоги визнала, не заперечила проти їх задоволення, звернулася до суду з письмовою заявою, в якій просить після розірвання шлюбу замінити їй прізвище на "Семенова ". Доповівши позовні вимоги, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, та, давши їм належну оцінку, суд прийшов до наступного висновку. Встановлено, що сторони з 21.09.2004 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про одруження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міського управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 216 ( а. с. 3 ). Від шлюбу неповнолітніх дітей немають. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім’ї, про що свідчить той факт, що останні не підтримують шлюбних відносин близько півтора року, вважають збереження шлюбу та примирення неможливим, оскільки втратили один до одного почуття любові та поваги. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, у зв’язку з тим, що під час спільного подружнього життя виявилась несумісність їх характерів, принципова відмінність поглядів на спільне життя в побутових питаннях, звичках, внаслідок чого погіршились взаємовідносини, з січня 2011 року сімейно-шлюбні відносини між ними припинено, спільного господарства не ведуть не проживають разом в зв»язку з чим просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не з»явилась, але надала до суду заяву в якій просила слухати справу в її відсутність та наполягала на задоволені позову. Відповідач бабійчук В.О. в судове засідання не з»явився, але також надав до суду заяву в якій просив слухати справу в його відсутність та не заперечував щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, з 31 липня 1993 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, в шлюбі народили дочку [PERSON] [INFO], сімейне життя позивача та відповідача не склалось, у зв’язку з тим, що вони мають різні погляди на життя, не в змозі дійти до єдиної думки при вирішенні сімейних та побутових проблем, з січня 2011 року сімейно-шлюбні відносини подружжям не підтримуються, спільного господарства не ведуть, клопотань щодо надання строку на примирення не заявляли, за склавшихся обставин поновлювати сімейно-шлюбні відносини сторона позивача та відповідача бажання не має. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що причини з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім’ї стали не можливим, оскільки тривалий час сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, тому позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-13 00:00:00

Відповідач є батьком сина Дениса ,[INFO], матірю якого є позивачка. Позивачка посилаючись на те, що відповідач добровільно не утримує дитину, звернулася в суд з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу) щомісячно. Відповідач позов визнав. Заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач дійсно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, яка проживає з позивачкою. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому з відповідача слід стягувати аліменти у вказаній позивачкою частці. Відповідач не заперечує сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно. З нього підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 214 грн. 60 коп. На підставі наведеного ст.ст. 180-183 СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про визнання особистою приватною власністю, набуту в шлюбі з відповідачкою, двокімнатну квартиру №47 в будинку по вул.. Стадникової, 17 в м. Тернополі, посилаючись на те, що дану квартиру хоча й було набуто в шлюбі, однак за особисті кошти позивача. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та з мотивів, зазначених у позовній заяві, і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не забезпечила явку представника, однак подала суду нотаріально посвідчену заяву в якій викладені в позові обставини визнає в повному обсязі та проти задоволення позову не заперечує. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення, суд встановив наступні факти. 28 травня 1983 року між сторонами спору зареєстровано шлюб у відділ РАГС виконкому Тернопільської міської ради народних депутатів Тернопільської області, який було розірвано 30.12.2008 року, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено актовий запис за №798, що стверджується копією витягу з паспортних даних позивача. Під час перебування в шлюбі з відповідачкою, позивач, як член кооперативу, станом на 15.01.1992 року повністю сплатив внесок за квартиру №47 в будинку по вул.. Стадникової, 17 в м. Тернополі, що доводиться копією довідки Житлово експлуатаційної контори №13 житлово будівельних кооперативів за №12 від 15.01.1992 року. Із витягу про державну реєстрацію прав за №31068848 від 23.08.2011 року, виданого ТОВ "Міське бюро технічної інвентаризації" (м. Тернопіль) вбачається, що дана квартира зареєстрована за позивачем на праві приватної власності. Згідно зі статтею 25 Кодексу про шлюб та сім'ю України, що діяв до 01.01.2004 року, (аналогічно відповідно до п.3 ч.1 ст. 57 СК України), особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. В судовому засіданні позивач [PERSON] пояснив суду, що спірну квартиру було придбано за його особисті кошти. Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами спору доказуванню не підлягають. Вищезазначено, що від відповідачки [PERSON] на адресу суду надійшла її заява від 08.02.2012 року, посвідчена приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу в реєстрі за №389, згідно якої відповідачка повністю визнає обставини, викладені в позовній заяві [PERSON] Відтак суд приходить до переконання, що придбання спірної квартири позивачем за власні кошти доказування не потребує.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-13 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, уточнивши його, в якому просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 9885,31 гривень. Мотивуює позов тим, що працювала на посаді бухгалтера у ТзОВ Кафе Дружба. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 30.06.2011 року з відповідача стягнуто на користь [PERSON] заборгованість по виплаті заробітної плати. Згідно проведеного розрахунку середній заробіток за весь час затримки виплати заробітньої плати за період з 21.12.2010 року по 21.07.2011 року становить 9885,31 гривень, тому позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку в судовому порядку. Позивач у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала повністю та просить такий задовольнити. Представник відповідача та третя особа в судове засідання не зявилися, про причини своєї неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи. На підставі ст.169,224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), проти чого позивач не заперечила. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що позивач працювала на посаді бухгалтера у ТзОВ Кафе Дружба. Згідно проведеного розрахунку середній заробіток за весь час затримки виплати заробітньої плати за період з 21.12.2010 року по 21.07.2011 року становить 9885,31 гривень. Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, провадиться в день звільнення. В силу змісту ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача 9885,31 гривень середнього заробітку за час затримки розрахунку, оскільки невиплата зарплати позивачу сталась з вини відповідача. З наведених міркувань та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-13 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернулася до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстровано 20.10.2001 року виконкомом Курчицької сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 05. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], якого просить залишити на її вихованні. В обґрунтування позову зазначає, що одруження з відповідачем виявилось невдалим. Чоловік не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, взаємодопомогу один до одного та матеріальне забезпечення сімї. Навпаки його негативне ставлення до неї і дитини призвели до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин, починаючи з серпня 2009 року. Саме з цього часу чоловік зловживав спиртними напоями, не хотів ніде працювати і постійно дома в присутності дитини вчиняв різні сварки, ображаючи та принижуючи її честь та гідність. Певний час вона терпіла поведінку відповідача, закликала його до порядного сумісного життя. Однак в серпні 2009 року вони розійшлися. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сімї та унеможливлює примирення з відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява в якій просить розглядати справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, оскільки примирення неможливе. Відповідач в судове засідання також не зявився. Надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає в повному обсязі, примирення вважає неможливим. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Врахувавши заяви позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, та давши їм належну оцінку, враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає його та задовольняє позов. Вирішуючи питання щодо утримання та виховання неповнолітньої дитини, суд вважає за необхідне залишити її на вихованні позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-13 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернулася до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстровано 03.09.1988 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 339. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], яких просить залишити на її вихованні. В обґрунтування позову зазначає, що подружні відносини з відповідачем не склалися. Протягом тривалого періоду їхнього спільного подружнього життя чоловік ставив власні інтереси вище сімейних, практично самоусунувся від виховання дітей, матеріально сімю не утримував і не бажав цього робити. ЇЇ неодноразові пропозиції та звернення до відповідача змінити свою поведінку та ставлення до виконання своїх обовязків залишалися ним без реакції. Як наслідок, між ними поступово погіршилися стосунки, вона остаточно втратила до відповідача почуття любові та поваги, і на даний час припинила з ним подружні відносини, поновлювати які бажання не має. За наведених обставин вважає, що шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей. Позивач в судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява в якій просить розглядати справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, оскільки примирення вважає неможливим. Відповідач в судове засідання також не зявився. Надав заяву про розгляд справи без його участі, оскільки знаходиться за межами міста. Позов визнає в повному обсязі, і не заперечує проти його задоволення. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Врахувавши заяви позивачки та відповідача, дослідивши матеріали справи, та давши їм належну оцінку, враховуючи те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приймає його та задовольняє позов. Вирішуючи питання щодо утримання та виховання неповнолітніх дітей, суд вважає за необхідне залишити їх на вихованні позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-13 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернулася до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем, який було зареєстровано 10.09.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Острозького районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис № 116. В обґрунтування позову вказує, що шлюбне життя з відповідачем не склалося. Оскільки вони є зовсім різними людьми, мають різні характери та погляди на життя та ведення домашнього господарства, з приводу чого між ними періодично виникають непорозуміння. Перспектив для збереження сімї немає і шлюб існує формально. На даний час проживають окремо в різних містах. Відповідач почав влаштовувати своє життя на власний розсуд, повністю ігноруючи її думку. ЇЇ неодноразові прохання змінити спосіб життя та жити нормальним сімейним життям жодних результатів не дали. За таких умов вважає, що подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам. Розірвати шлюб в органах РАЦС відповідач не бажає. В судове засідання позивач не зявилася, але від неї надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач повідомлявся про час та місце розгляду справи. В судове засідання не зявився, клопотань та заперечень не надав. За таких обставин, суд вважає за можливе слухати справу за відсутності відповідача за наявними матеріалами у справі з постановленням заочного рішення згідно ст.ст. 224-226 ЦПК України. Врахувавши заяву позивачки, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд приходить до наступного. Між сторонами виникли правовідносини з приводу припинення шлюбу. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення для них. Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз", підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, суд вважає позов обґрунтованим, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, в наслідок чого він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом в якому просить стягувати аліменти з [PERSON] на утримання дітей дочки [PERSON] [INFO] та сина [PERSON], [INFO] Позовні вимоги мотивувала тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2001 року. Від шлюбу у них народилося двоє дітей. Сторони спільно не проживають. Добровільної участі у матеріальному забезпеченні дітей відповідач не бере, тому позивачка звернулася з позовом до суду, в якому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини його заробітку, до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка не зявилася, в заяві поданій суду позовні вимоги підтримала, справу просить розглянути без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, в заяві поданій суду вказав, що згідний сплачувати аліменти на утримання дітей. Просить справу розглянути без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити із слідуючих підстав. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. В судовому засіданні встановлено, що відповідач ухиляється від виконання обовязку по утриманню дітей, домовленості по способу виконання обовязку по утриманню дітей між сторонами не досягнуто, а тому позивачка підставно звернулась до суду з відповідним позовом, що передбачено ст. 181 ч.3 Сімейного Кодексу. Частка доходу на утримання дітей, яку просить присудити позивачка не суперечить вимогам ст.183 Сімейного Кодексу, відповідає їх інтересам, і при визначенні розміру враховані обставини закладені в положеннях ст.182 Сімейного Кодексу. На підставі ст.ст.166, 180-183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності йому орденської книжки , виданої на прізвище [PERSON]. В заяві посилається на те, що досягнувши пенсійного віку, заявник оформився на пенсію. Йому виплачується пенсія в меншому розмірі, так як не враховано його нагороду орденом „Знак Почета. Дану нагороду йому не враховано, так як в орденській книжці його прізвище помилково записано „Матийчук замість „Матійчик. Даний запис перешкоджає заявнику зробити перерахунок пенсії в сторону збільшення. У зв»язку з чим він змушений звертатися з заявою до суду. В судовому засіданні заявник заяву підтримав, просить суд її задовольнити. Представник зацікавленої організації заяву визнав, про що подав заяву, просить справу розглянути без його участі. Суд, вислухавши заявника, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що від встановлення даного факту залежить виникнення особистих майнових прав заявника. Матеріалами справи встановлено, що у правовстановлюючих документах, а саме в орденській книжці серії И №361875 виданої 17 березня 1982 року [PERSON] неправильно вказано прізвище власника орденської книжки. Згідно Указу Президиума Верховного Совета СССР від 04.03.1982 року, орденська книжка, видана [PERSON], 17.03.1982 року його також нагороджено орденом „Знак Почета №1443118. Згідно п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім»я , по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі не збігаються з ім»ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними в свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому. Згідно представлених документів, паспорта серії СС № 936916, свідоцтва про народження серії ЯВ № 061969 , воєнного білету серії ЕЕ №103989, картки фізичної особи платника податків встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], житель [INFO]. Факт належності даного документу [PERSON] підтверджується також наявністю даної орденської книжки та ордену до неї у заявника. Також факт належності орденської книжки [PERSON] підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Встановлення факту приналежності правовстановлюючого документу орденської книжки серії И №361875 виданої 17 березня 1982 року [PERSON] із помилкою в написанні його прізвища, має юридичне значення, так як є необхідним для перерахунку пенсії в сторону збільшення, тому суд вважає, що заяву слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved