Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-02 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ВАТ КБ «Надра» про повернення банківського вкладу. Позовні вимоги мотивує тим, що на підставі договору банківського вкладу № 610741 від 11.09.2008 року відповідач отримав в користування строковий банківський вклад (депозит) в сумі 25000 ЕВРО, строком до 11.09.2009 року з виплатою 11.4 % річних. 21.09.2009 року, в звязку з скрутним матеріальним становищем відповідача, позивачка уклала з ним додаткову угоду. Відповідно до умов додаткової угоди Договір було пролонговано ще на один рік. Після закінчення дії договору і додаткової угоди в Южноукраїнській філії банку їй відмовили в поверненні грошей і виплаті нарахованих процентів. На вимогу відповідача було укладено два нових договори від 27.05.2010 року про продовження дії Договору від 11.09.2008 року. Оскільки відповідач ухиляється від виконання зобовязань за даними договорами, вона вимушена звернутись до суду. Просить стягнути з відповідача 19937.17 ЕВРО грошового вкладу, а також судові витрати. В судове засідання позивачка і її представник не зявились. Представник позивачки направив суду заяву в якій підтримав позов, просить справу розглянути в його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не зявився вдруге. Про день, місце і час розгляду справи повідомлений належним чином і своєчасно, шляхом надіслання повідомлень заказною поштою. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до договору банківського вкладу № 610741 від 11.09.2008 року відповідач отримав від позивачки в користування строковий банківський вклад (депозит) в сумі 25000 ЕВРО, строком до 11.09.2009 року з виплатою 11.4 % річних. 21.09.2009 року позивачка уклала з відповідачем додаткову угоду. Відповідно до умов додаткової угоди Договір № 610741 від 11.09.2008 року було пролонговано ще на один рік. Після закінчення дії договору і додаткової угоди було укладено два нових договори від 27.05.2010 року. За договором № 1200059 «Про строковий банківський вклад», з рахунку позивачки було перераховано на новий рахунок 9937.17 ЕВРО і за договором № 12000134 10000 ЕВРО. За всіма договорами відповідач сплачував позивачці відсотки відповідно до умов договорів. 18.05.2011 року і 26.05.2011 року позивачка зверталась до відповідача з заявою про закінчення строку дії договорів та сплати коштів. Відповідей не отримала і гроші банк не повернув. Відповідно до чеку № 1678 від 11.09.2008 року [PERSON] внесла на рахунок відповідача 25000.00 ЕВРО (а.с. 12). Таким чином, [PERSON] зі свого боку виконала зобовязання передбачені договором банківського вкладу № 610741 від 11.09.2008 року (а.с. 11). Відповідно до додаткової угоди від 21 вересня 2009 року термін дії договору було продовжено на один рік (а.с. 14). 27 травня 2010 року сторони уклали між собою договори строкового банківського вкладу №№ 1200059 і 1200134, зі строком дії 12 місяців (а.с. 16,19). Проте, після закінчення строку дії цих договорів, відповідач відмовився виконувати зобовязання щодо повернення банківського вкладу і процентів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Оскільки відповідач не виконав вимогу позивачки, про повернення суми вкладів у встановлений строк, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно до ч.1 і 2 ст. 533 ЦК України, грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Позивачка просила стягнути з відповідача суму боргу в іноземній валюті, проте суд при задоволені позову, вважає за необхідне стягнення визначити в валюті національній. На день розгляду справи офіційний курс гривні до ЕВРО складає 1076.5537 гривень за 100 ЕВРО. Таким чином стягненню з відповідача на користь позивачки належить 214723 гривні 32 копійки гривень грошового вкладу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а також судовий збір в сумі 1700 гривень і 200 гривень.

Outcome: partial