Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-15 00:00:00

Позивач звернувся до Лисичанського міського суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за договором кредиту в сумі 18902,71грн. В обґрунтовування своїх вимог позивач посилається на те, що 24 грудня 2009 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 3494,00 грн., з датою погашення 24 грудня 2010 року. Свої зобовязання за кредитним договором відповідач [PERSON] в повній мірі не виконала, внаслідок чого станом на 24.02.2011 р. за нею утворилася прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 18902,71 грн. Просив стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту в розмірі 18902,71 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, про час та день розгляду справи повідомлений належним чином, у письмовій заяві просив справу розглядати без його участі, позов підтримав. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, в частині стягнення пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в сумі 13508,55 грн. не згодна, вважає суму завищеною, просила її зменшити. У судовому засіданні дослідженні докази: копія розрахунку заборгованості, копія заяви позичальника, копія умов надання споживчого кредиту фізичним особам, копія паспорта відповідача, копія довіреностей, копія довідки з ЄДРПОУ, копія банківської ліцензії, витяг зі Статуту ПАТ КБ Приватбанк. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобовязанний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується передати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні судом було встановлено, що згідно копії Договору про надання кредиту від 24 грудня 2009 року укладеного між ПАТ КБ Приватбанкта [PERSON], банк надав [PERSON] у тимчасове користування на умовах повернення, грошові кошти у сумі 3494,00 грн., з датою погашення 24 грудня 2010 року, зі сплатою процентів, пені, в порядку і на умовах, визначених вказаним Договором. Відповідно до вказаного Договору, Банк зобовязався надати Позичальнику, а Позичальник зобовязався прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) з кінцевим строком повернення не пізніше 24 грудня 2010 року. Згідно ст. 1050 ГК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, а саме, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Також боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Що стосується пені, то суд зазначає наступне. Відповідно до ст.551 ч.3 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду… за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Суд вважає, що такою обставиною є те, що розмір нарахованої відповідачу пені майже у чотири рази перевищує розмір заборгованості за кредитом, заборгованість з'явилася у вересні 2010 року, тобто її розмір є наслідком також бездіяльності позивача, який раніше не звернувся до суду з відповідним позовом. Виходить суд і з передбачених ст.ст.3, 509 ЦК України засад добросовісності, розумності та справедливості, тому зменшує розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача, до 3494 грн. Всього на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 8888,16 грн. На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором задовольнити частково. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача у якості відшкодування сплаченого судового збору 88,88грн, та у якості відшкодування сплачених витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду цивільних справ 120 грн.

Outcome: partial