Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з адміністративним позовом до [PERSON] міської ради про визнання бездіяльності противоправною та зобов‘язання вчинити певні дії, посилаючись на наступне. 15.06.2011 р. Позивачка, з метою реалізації свого права, передбаченого ст. 121 Земельного кодексу України, через уповноваженого на підставі довіреності представника звернулась до [PERSON] міської Ради через Управління [PERSON] міської Ради «Єдиний дозвільний центр»із заявою (клопотанням) про вибір місця розташування земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку (реєстраційний номер № 10000208). Місце розташування земельної ділянки згідно із заявою: м. Донецьк, Кіровський район, вул. Адигейська. До заяви (клопотання) Позивачка додала всі передбачені чинним законодавством документи. Згідно із ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. [PERSON] міська рада після спливу майже п’яти місяців з моменту подання Позивачкою вищевказаної заяви так і не розглянула її по суті. Це питання взагалі не виносилося на розгляд сесії [PERSON] міської ради. Отже, Позивачка вважає, що така бездіяльність з боку [PERSON] міської ради щодо розгляду її заяви (клопотання) про вибір місця розташування земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку грубо порушує її права, гарантовані Земельним кодексом України. Позивачка просила визнати противоправною бездіяльність [PERSON] міської ради щодо розгляду та прийняття рішення по її заяві (клопотанню) про вибір місця розташування земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку від 15.06.2011 р. (реєстраційний номер № 10000208) та зобов’язати [PERSON] міську Раду на найближчому пленарному засіданні розглянути її заяву (клопотання) про вибір місця розташування земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку від 15.06.2011 р. (реєстраційний номер № 10000208) та вирішити відповідно до діючого законодавства України питання стосовно надання Позивачці дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку згідно із її заявою (клопотанням) від 15.06.2011 р. (реєстраційний номер № 10000208). Ухвалою про відкриття провадження у справі від 05.12.2011 року судом було зобов’язано Відповідача надати суду всі матеріали, що були або мали бути взяті ним до уваги при вчиненні дії (бездіяльності), з приводу якої подано позов. У судове засідання 25.01.2012 року представник Відповідача не з’явився, письмових заперечень або будь-яких доказів не надав. При цьому був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. У судове засідання 20.03.2012 року представник Відповідача не з’явився, письмових заперечень або будь-яких доказів не надав. При цьому був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. За таких обставин, з метою вирішення справи протягом розумного строку суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності Відповідача на підставі наявних в справі доказів. В судовому засіданні представник Позивачки підтримав позовні вимоги, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив позов задовольнити. Суд, вислухавши пояснення представника Позивачки, повно і всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні обставини. П. «г»ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України визначає право громадян України на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в межах міста - у розмірі не більше 0,10 гектара. Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Ч. 3 ст. 116 Земельного кодексу України встановлює, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва та обслуговування жилого будинку у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). Згідно п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці другому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. 15.06.2011 р. Позивачка через уповноваженого на підставі довіреності представника звернулась до [PERSON] міської Ради через Управління [PERSON] міської Ради «Єдиний дозвільний центр»із заявою (клопотанням) про вибір місця розташування земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку (реєстраційний номер № 10000208). Місце розташування земельної ділянки згідно із заявою: м. Донецьк, Кіровський район, вул. Адигейська. Вищевказана обставина підтверджується копією заяви (клопотання) Позивачки про вибір місця розташування земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, з відміткою Управління [PERSON] міської Ради «Єдиний дозвільний центр»про її прийняття, реєстраціний номер 10000208. Аналізуючи зміст заяви (клопотання) Позивачки суд враховує, що заявлений Позивачкою орієнтовний розмір земельної ділянки (0,099 га) та її місцерозташування (вул. Адигейьска, м. Донецьк) в повній мірі відповідають цілі її безоплатної передачі відповідно до ст. 121 Земельного кодексу України. До заяви (клопотання) Позивачка додала пакет документів, а саме: викопіювання 1:2000 з чергового кадастрового плану міста (УЗР Держкомзему), викопіювання з генерального плану міста 1:2000 та 1:500 з нанесеними червоними лініями та позначенням орієнтовних меж та розмірів земельної ділянки, копії паспорту та ідентифікаціного коду, нотаріально посвідчену довіреність на представника, довідку філії ДП «Центр ДЗК», що підтверджується копією опису про прийняття документів від 15.06.2011 р. Судом також встановлено, що на момент подання Позивачкою заяви (клопотання) про вибір місця розташування земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку (реєстраційний номер № 10000208) до [PERSON] міської ради, позначена на графічному матеріалі земельна ділянка по вул. Адигейська у м. Донецьку не знаходилася у приватній власності інших осіб, про що свідчить відсутність її позначення разом із кадастровим номером на викопіюваннях 1:2000 Головного управління містобудування та архітектури [PERSON] міської ради, 1:500 Головного управління містобудування та архітектури [PERSON] міської ради (інвентарний номер 41703), 1:2000 Управління Держкомзему (інвентарний номер 1587 від 09.06.11 р.). Суд приймає до уваги, що вищевказана земельна ділянка призначена для забудови жилими будинками садибного типу, що підтверджується листом Головного управління містобудування і архітектури від 29.07.2011 р. № 01/17-2403. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Стаття 25 цього ж Закону визначає, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України та законами України до їх відання. Крім того, суд враховує, що ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»визначена виключна компетенція сільських, селищних та міських рад. Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 цього ж Закону виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин Згідно із ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України Рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об'єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Приймаючи до уваги лист Кіровської районної у м. Донецьку ради від 01.07.2011 р. № 01/12-3140 та лист виконкому [PERSON] міської Ради від 22.07.11 р. № 01/60-4096, суд приходить до висновку, що рішення Кіровської районної у м. Донецьку ради про клопотання перед міською радою про надання земельної ділянки носить виключно дорадчий характер і не може бути законною перешкодою для винесення на розгляд на пленарному засіданні сесії [PERSON] міської ради заяви (клопотання) про вибір місця розташування земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, оскільки згідно п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ч.7 ст. 121 Земельного кодексу України єдиним органом, що має право вирішувати питання щодо надання дозволу особі на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або наданні мотивованої відмови у його наданні є, у даному випадку, [PERSON] міська рада. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що [PERSON] міська Рада повинна була на пленарному засіданні розглянути заяву (клопотання) Позивачки у місячний термін з моменту її подання Позивачкою, тобто до 15.07.2011 р., і дати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні. Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб‘єкта владних повноважень обов‘язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Разом з тим, Відповідачем не надано суду жодних заперечень, пояснень та доказів, які б свідчили про законність бездіяльності або будь-яких дій Відповідача щодо розгляду заяви (клопотання) Позивачки про вибір місця розташування земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку (реєстраційний номер № 10000208). За таких обставин позовні вимоги Позивачки підлягають задоволенню. Справу розглянуто у межах позовних вимог з урахуванням обраного позивачем способу захисту права. На підставі ст. ст. 10, 25, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та

Outcome: approved