Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, посилаючись на те, що 21 січня 2011 року постановою державного нотаріуса Уманської міської державної нотаріальної контори [PERSON] йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/3 частину гаража, власником якого був [PERSON], померлий 16 листопада 2009 року. Із зазначеною постановою він не згоден. Згідно заповіту від 25.07.2008 року №1-3036, [PERSON] заповів своїм синам та дружині квартиру в рівних долях, а йому заповів гараж №259 в АГК «Дачний». Вартість вказаного гаража становить 10327 грн. 13 листопада 2010 року нотаріус [PERSON] видав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/3 кожному. 15 січня 2011 року державним нотаріусом [PERSON] йому було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спірний гараж лише в розмірі 2/3 частин гаража, що є грубим порушенням законодавства та його прав і інтересів. На його вимогу, державний нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яку він отримав 25.01.2011 року, де нотаріус зазначив, що на 1/3 гаража також мають право ще 2 спадкоємці син [PERSON], і дружина [PERSON], згідно ст.1241 ЦК України, як обовязкову частку, що повністю суперечить цій же статті. Вартість спадкового майна становить: квартира 80466 грн., а 1/3 від даної суми становить 26822 грн., гараж 10327 грн., а 1/3 гаража становить 3442,33 грн., загальна вартість майна становить 90793 грн., з якого обовязкова частка складає 15132 грн. Згідно фактичних обставин справи, спадкоємці померлого [PERSON] дружина [PERSON], син [PERSON] та [PERSON] отримали спадщину в розмірі 1/3 частки квартири [ADDRESS] вартістю 26 000 грн. кожний, тобто фактично успадкована частка спадкоємцями [PERSON] та [PERSON], які мають право на обовязкову частку у спадщині значно перевищує їх обовязкову частку (15132 грн.), а тому їх права не порушені. Із зазначеною постановою він не згоден, так як вона суперечить вимогам чинного законодавства України, порушує волю спадкодавця, його законні права та інтереси, тому на даний час виникла необхідність звернутися з даним позовом до суду. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, поросив задовольнити та скасувати постанову державного нотаріуса Уманської міської державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 21 січня 2011 року. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Завідуючий Уманської міської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилася, попередньо надіслала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, не заперечує проти задоволення позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився, попередньо надіслав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, проти задоволення позову заперечує. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, проти задоволення не заперечувала. В судовому засіданні встановлено, що згідно заповіту від 25.07.2008 року №1-3036, [PERSON] заповів своїм синам та дружині квартиру в рівних долях, а [PERSON] заповів гараж №259 в АГК «Дачний». 13 листопада 2010 року нотаріус [PERSON] видав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на квартиру [ADDRESS], [PERSON], [PERSON], [PERSON] по 1/3 кожному. 15 січня 2011 року державним нотаріусом [PERSON] позивачу було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спірний гараж лише в розмірі 2/3 частин гаража. 21 січня 2011 року державний нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій нотаріус зазначив, що на 1/3 гаража також мають право ще 2 спадкоємці син [PERSON], і дружина [PERSON], згідно ст. 1241 ЦК України, як обовязкову частку. Згідно постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування Той зі спадкоємців, який має право на обовязкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї. Якщо той зі спадкоємців, хто має право на обовязкову частку та не проживав зі спадкодавцем на день його смерті, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково, оскільки в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], яка має право на обовязкову частку у спадщині, проживала разом із спадкодавцем на день його смерті і вважається такою, що прийняла спадщину і вона у встановленому законом порядку не відмовилася від неї, а [PERSON], який також має право на обовязкову частку у спадщині, не проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, не подав заяву про прийняття спадщини на обовязкову частку і вважається таким, що не прийняв її.

Outcome: partial