Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-21 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовною заявою до Комунального закладу «Чернівецька спеціалізована загальноосвітня школа - інтернат № 4, Комунального закладу « Оршівський дитячий будинок», третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Чернівецької міської ради, третя особа Прокурор Шевченківського району м. Чернівці про повернення дітей. Просили суд: - повернути [PERSON] та [PERSON] їх дітей: сина [PERSON], [INFO], який на даний час перебуває в комунальному закладі Чернівецька спеціалізована школа - інтернат №4 та доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час перебуває в комунальному закладі «Оршівський дитячий будинок». - зобов'язати Службу у справах дітей виконкому Чернівецької міської ради підготувати та надати суду висновки органу опіки та піклування щодо доцільності та можливості повернення позивачам дітей, винести зазначене питання на розгляд виконкому Чернівецької міської ради та надати суду витяг рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради про доцільність повернення позивачам дітей. Позивачі та їх представник в судове засідання не з'явились, від представника позивачів надійшла письмова заява у якій остання позов підтримує та просить справу розглядати без участі позивачів та їх представника. Представники відповідачів Комунального закладу «Чернівецька спеціалізована загальноосвітня школа - інтернат № 4, Комунального закладу «Оршівський дитячий будинок» у судове засідання не з'явились та надіслали до суду заяви у яких позовні вимоги визнали у повному обсязі, просили справу розглядати у їх відсутність. Представники третіх осіб особи Служба у справах дітей виконавчого комітету Чернівецької міської ради, Прокурор Шевченківського району м. Чернівці у судове засідання не з'явились та надіслали до суду заяви у яких не заперечували проти задоволення позову, просили справу розглядати у їх відсутність. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, - ... У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Враховуючи те, що в судове засідання не з'явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 11 травня 2011 року за постановою прокурора Шевченківського району м. Чернівці у позивачів було відібрано дітей і поміщено їх у обласний притулок для дітей Служби у справах дітей Чернівецької обласної державної адміністрації ( на даний час син [PERSON] перебуває в комунальному закладі Чернівецька спеціалізована школа - інтернат №4, а донька [PERSON] - в комунальному закладі «Оршівський дитячий будинок»). В цей же день прокурор Шевченківського району м. Чернівці звернувся з позовною заявою до Шевченківського районного суду м. Чернівці про відібрання у позивачів дітей без позбавлення батьківських прав. (а.с.10) 30 травня 2011 року рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці задоволено позов прокурора Шевченківського району м. Чернівці про відібрання дітей без позбавлення батьківських - сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Апеляційний суд Чернівецької області залишив рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці в силі. (а.с.12,14). Як установлено судом, основною причиною відібрання дітей без позбавлення батьківських прав, як зазначалось в позові прокурора, стало незабезпечення позивачами нормальних побутових умов для життєдіяльності дітей по місцю проживання, через що, діти, проживають у антисанітарійних умовах, брудні та недоглянуті, а батьки, позбавляють їх можливості спілкуватися з однолітками, обмежують їх право перебувати на свіжому повітрі, не вживають заходів обстеження стану їх здоров'я. Як убачається з матеріалів справи, Виконком Чернівецької міської ради 26.04.2011 року виніс рішення за №251/7 про надання суду висновків органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення позивачів батьківських прав за ухилення від виконання батьківських прав по вихованню дітей. 20 липня 2011 року рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці відмовлено в задоволені позову виконавчого комітету Чернівецької міської ради, як органу опіки та піклування про позбавлення нас батьківських прав (а.с.25). У відповідності до ч. 3 ст. 170 Сімейного кодексу України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дітей їх батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дітей. Порядок проводження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної з захистом прав дитини, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 передбачає, що якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини батьками усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, батьки можуть звернутися з заявою про повернення дітей. Як установлено судом позивачами було ініційовано проведення обстеження житлово - побутових умов квартири, де проживає сім'я [PERSON] комісією ЖРЕП №5 та міською санітарно - епідеміологічною станцією. Висновок як комісії ЖРЕП №5, так і міської санітарно - епідеміологічної станції - умови проживання в квартирі задовільні (а.с.38). 15 липня 2011 року, на запит Шевченківського районного суду м. Чернівці, комісією із представників Служби у справах дітей [PERSON] та [PERSON] було обстежено квартиру сім'ї [PERSON] та проведено фотографування. Згідно акту обстеження житлово - побутових умов нашої квартири вбачається, що в квартирі зроблено косметичний ремонт, на момент обстеження прибрано, речі складені, для дітей створені нормальні умови для розвитку та проживання (а.с.92) Позивачі у позові вказують, що кімната, де вони проживають з дітьми, світла, чиста, охайна, умови проживання не є антисанітарійними, в кімнаті, в коридорі, ванні, туалеті та на кухні чисто та світло, є ліжка для спання дітей, іграшки, телевізор, музичний центр, книжки, олівці, альбоми для малювання, пластилін, дитяча одежа. Позивачами надано 10 фотознімків з сімейного альбому - жодного фото дітей немає в квартирі. Знімки датовані 2010 роком. Зі знімків чітко видно, що діти охайні, веселі, в різні пори року перебувають на свіжому повітрі, в оточені родичів та батьків. Знімки не виготовлені в один день, оскільки діти сфотографовані в різні пори року та в різних місцях і вони підтверджують той факт, що діти не перебували під домашнім арештом і гуляли на свіжому повітрі (а.с.41-45). Відповідно до ст. 4 Закону України «Про охорону дитинства» система заходів щодо охорони дитинства в Україні включає: забезпечення належних умов для охорони здоров'я, навчання, виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дітей, їх соціально-психологічної адаптації та активної життєдіяльності, зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги, свободи та рівності; Стаття 11 цього ж Закону визначає, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Стаття 12 Закону визначає, що виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Стаття 14 Закону визначає, що діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Конвенція ООН про права дитини, яка була прийнята резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 року в преамбулі визначає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Ст. 9 Конвенції про права дитини визначає, що держава забезпечує те, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року визначає: Принцип 2. Дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. При виданні з цією метою законів головним міркуванням має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. Принцип 6. Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. Принцип 7. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках. Принцип 8. Дитина повинна за всіх обставин бути серед тих, хто першими одержують захист і допомогу. Гаагська КОНВЕНЦІЯ про захист дітей та співробітництво з питань міждержавного усиновлення від 29.05.1993року в преамбулі визначає, що дитині для повного та гармонійного розвитку її особистості необхідно рости в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові та розуміння. Як установлено судом, батько дітей на даний час є приватним підприємцем і займається підприємницькою діяльністю (а.с.54), мати дітей, стала на облік в Чернівецькій міський центр зайнятості (а.с.55). По місцю проживання позивачі характеризуємося позитивно, ніхто не перебуває на обліку в психіатричній лікарні та наркологічному диспансері, раніше не судимі, мати дітей закінчила Чернівецьку ЗОСШ №23, курси молодших медсестер Товариства Червоного Хреста, Український заочний економічний інститут за фахом бухгалтерський облік, а батько закінчив Ставчанське ПТУ №21 і отримав професію тракториста - машиніста 3 класу (а.с.56-66). Відповідно до ст. 61 ЦПК України Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши матеріали справи в судовому засідання суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved