Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-14 00:00:00

[PERSON], діючи за дорученням в інтересах [PERSON] звернувся через Рахівський районний суд Закарпатської області із позовною заявою до Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, комунального підприємства «БТІ»Рахівської районної ради Закарпатської області, третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] про визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та визнання права власності на спадкове майно. Із позовної заяви вбачається, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 15.05.2007 року виконавчим комітетом Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області позивачка, [PERSON], являється в цілій частині власником житлового будинку № 98, що розташований у с. Білин, Рахівського району, Закарпатської області. Даний документ виданий на імя позивачки на підставі рішення виконавчого комітету Білинської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області № 53 від 28.08.2006 року «Про оформлення права власності на житловий будинок, що знаходиться в с. Білин, № 98», за яким житловий будинок, що знаходиться в с. Білин, 98 зареєстровано за гр-кою [PERSON] та видано відповідне свідоцтво. На підставі свідоцтва комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації»Рахівської районної ради Закарпатської області 15.08.2007 року зареєстровано право приватної власності в цілій частині за гр-кою [PERSON] на житловий будинок № 98 у с. Білин, по вул. без назви, з надвірними спорудами: сараєм, гаражем та підвалом та видано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 15586923. Однак, представник позивача, діючи в її інтересах, зважаючи на деякі важливі обєктивні обставини, звернувся до суду першої інстанції про скасування зазначених вище правовстановлюючих документів з метою захисту майнових прав позивачки. В описовій частині позовної заяви зазначає, що у провадженні Рахівського районного суду Закарпатської області (головуюча суддя Бліщ О.Б.) знаходиться цивільна справа за позовом [PERSON], поданим в інтересах [PERSON] до [PERSON], Рахівського РВ ГУМВСУ в Закарпатській області в особі СГІРФО Рахівського РВ ГУМВСУ в Закарпатській області про захист житлових прав та зняття з реєстрації місця проживання. Основними позовними вимогами тієї позовної заяви являються вимоги про зняття [PERSON] з реєстрації місця його прописки, а саме із житлового будинку № 98, що розташований по вулиці без назви у с. Білині, Рахівського району, Закарпатської області, без його згоди та зобовязання Рахівського РВ ГУМВСУ в Закарпатській області зняти гр-на [PERSON] з реєстрації за адресою: будинок № 98, вулиця без назви, с. Білин, Рахівського району, Закарпатської області. Підставою та основним доводом цього являється порушення майнових та житлових прав позивачки, в тому числі, порушення права на вільне та безперешкодне користування нею даним житловим будинком. Натомість, гр-н [PERSON], який в даний час зареєстрований у спірному житловому будинку, а фактично проживає за адресою: [INFO], звернувся до суду першої інстанції із окремим позовом про розподіл майна, що являється спільною сумісною власністю подружжя, де предметом розподілу являється даний житловий будинок № 98, що розташований у с. Білин, Рахівського району, Закарпатської області і який на праві приватної власності в цілій частині на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 15.05.2007 року виконавчим комітетом Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області належить позивачці, [PERSON], [INFO] Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що дане майно набуте позивачкою, [PERSON], під час їх шлюбу, а відповідно до положень статті 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. З цих підстав просить визнати за ним право власності на Ѕ частину спірного житлового будинку. В даному випадку представник позивачки, [PERSON], вважає, що спірний житловий будинок № 98, що розташований по вулиця без назви у с. Білин, Рахівського району, Закарпатської області не являється спільним сумісним майном подружжя, а має правовий статус майна, що набуте позивачкою в порядку спадкування, у звязку із чим правовстановлюючі документи, які стали підставою реєстрації права власності нерухомого майна за позивачкою, підлягають визнанню недійсними та скасуванню з реєстрацією його за позивачкою у відповідному правовому порядку з наступних правових обґрунтувань та дозволів. До матеріалів справи представником позивача додано копію будівельного паспорта земельної ділянки, де обєктом забудови являється одноповерховий індивідуальний житловий будинок, за будівельником якого являвся [PERSON], батько позивачки, адреса забудови с. Білин, Рахівського району, Закарпатської області. Відповідно до свідоцтва садиби в сільських населених пунктах УРСР від 04.03.1974 року, плану забудови земельної ділянки, забудовнику, [PERSON], надано дозвіл на будівництво у с. Білин, Рахівського району, Закарпатської області на земельній ділянці площею 0,07 га, виділеній останньому на підставі рішення загальних зборів колгоспників колгоспу «Верховина»від 25.01.1974 року № 27, одноповерхового житлового будинку з надвірними спорудами. Таким чином, земельна ділянка під забудову житлового будинку, будівельно-технічна документація/свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах були виділені батькові позивачки, [PERSON], які і мали стати підставою для реєстрації за ним права власності на дане нерухоме майно. Зважаючи на те, що батько позивачки за свого життя обовязкової державної реєстрації спірного житлового будинку не провів, оскільки, трагічно загинув, право власності на житловий будинок на підставі рішення виконавчого комітету Білинської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області № 53 від 28.08.2006 року «Про оформлення права власності на житловий будинок, що знаходиться в с. Білин, № 98», зареєстровано за гр-кою [PERSON] та видано відповідне свідоцтво, але на документи, в тому числі, на дозвільні, які належали її батькові, [PERSON]. Тобто, як зазначає представник позивачки, за нею зареєстровано право власності на нерухоме майно, як за первинним забудовником, хоча за будь-яких обєктивних, чи субєктивних обставин, дане майно не являється спільним сумісним майно подружжя, а є спадковим майном, яке було набуте позивачкою за час шлюбу, але в порядку спадкування. Враховуючи те, що [PERSON] звернувся до суду першої інстанції із окремим позовом про розподіл майна, що являється спільною сумісною власністю подружжя, де предметом розподілу заявляє даний житловий будинок № 98, що розташований у с. Білин, Рахівського району, Закарпатської області, який на праві приватної власності в цілій частині на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 15.05.2007 року виконавчим комітетом Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області належить позивачці, [PERSON], представник позивачки вважає, що вона має право просити суд скасувати дані правовстановлюючі документи у встановленому судовому порядку із відповідним поданням заяви про надання цьому майну правового статусу спадкового майна. Разом з тим, представник позивачки, заявляє клопотання про поновлення строку звернення до суду за захистом порушеного права, оскільки рішення виконавчого комітету Білинської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області № 53 «Про оформлення права власності на житловий будинок, що знаходиться в с. Білин, № 98», за яким житловий будинок, що знаходиться в с. Білин, 98 зареєстровано за гр-кою [PERSON], видано 28.08.2006 року, а свідоцтво про право власності на нерухоме майно, за яким позивачка, [PERSON], [INFO], являється в цілій частині власником житлового будинку № 98, що розташований по вулиці без назви у с. Білин, Рахівського району, Закарпатської області, видане виконавчим комітетом Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області 15.05.2007 року, тобто, позивачкою пропущено загальний строк звернення до суду за захистом порушеного права, передбачений положеннями статті 257 ЦК України. У відповідності до положень частини 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Зважаючи на те, що порушення приватного майнового права позивачки на спірний житловий будинок почалося з того часу, коли остання довідалася про факти, за якими гр-н [PERSON] претендує на спірне нерухоме майно шляхом предявлення цивільного позову до суду про розподіл її житлового будинку на рівні частини, як спільне сумісне майно, представник позивачки вважає, що рішення органу місцевого самоврядування про реєстрацію за позивачкою права власності на дане нерухоме майно, як первинного забудовника, та видача відповідного свідоцтва про право власності, як на приватне майно, підлягають скасуванню, оскільки є підставою для часткового позбавлення права власності позивачки на дане майно з винесенням судового рішення про визнання його майном, що перейшло до позивачки на праві спадкування. Таким чином, пропущений позивачкою строк звернення до суду за захистом порушеного права підлягає поновленню, оскільки цей процесуальний строк пропущений із поважних причин, а перебіг строку позовної давності почався у травні місяці 2011 року з дня предявлення [PERSON] позовної заяви про розподіл даного житлового будинку, як спільного сумісного майна. Просить поновити строк звернення до суду за захистом порушеного права, винести судове рішення, за яким рішення виконавчого комітету Білинської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області № 53 від 28.08.2006 року «Про оформлення права власності на житловий будинок, що знаходиться в с. Білин, № 98», за яким житловий будинок, що знаходиться в с. Білин, 98 зареєстровано за гр-кою [PERSON] та видано відповідне свідоцтво, визнати недійсним та скасувати, як таке, що не відповідаю чинному законодавству. Визнати недійсним та скасувати, як таке, що не відповідає чинному законодавству свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 15.05.2007 року виконавчим комітетом Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області на імя гр-ки [PERSON], [INFO], за яким вона являється в цілій частині власником житлового будинку № 98, що розташований по вулиці без назви у с. Білин, Рахівського району, Закарпатської області, та визнати за гр-кою [PERSON], [INFO], мешканкою с. Білин, буд.98, Рахівського району, Закарпатської області право власності на все спадкове майно, що належало на праві приватної власності гр-ну [PERSON], в тому числі, на житловий будинок № 98 разом із надвірними спорудами, що розташовані по вул. без назви у с. Білин, Рахівського району, Закарпатської області. Судові витрати представник позивачки просить залишити за позивачкою. В ході судового розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив винести судове рішення, за яким поновити строк звернення до суду за захистом порушеного права, визнати недійсним та скасувати, як таке, що не відповідаю чинному законодавству рішення виконавчого комітету Білинської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області № 53 від 28.08.2006 року «Про оформлення права власності на житловий будинок, що знаходиться в с. Білин, № 98», визнати недійсним та скасувати, як таке, що не відповідає чинному законодавству свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане 15.05.2007 року виконавчим комітетом Білинської сільської ради Рахівського району Закарпатської області на імя гр-ки [PERSON], за яким вона являється в цілій частині власником житлового будинку № 98, що розташований по вулиці без назви у с. Білин, Рахівського району, Закарпатської області, та визнати за позивачкою право власності на все спадкове майно, що належало на праві приватної власності її батькові, в тому числі, на спірний житловий будинок № 98 разом із надвірними спорудами, що розташовані по вул. без назви у с. Білин, Рахівського району, Закарпатської області. Судові витрати просив залишити за позивачем. Представник відповідача, Білинської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області, сільський голова, [PERSON], позовні вимоги визнав повністю, пояснив суду, що дійсно даний житловий будинок збудував ще за свого життя батько позивачки, [PERSON] на підставі дозвільних документів, які були виготовлені на його імя та на земельній ділянці, відведеній йому для будівництва даного житлового будинку. Допускає, що при реєстрації даного нерухомого майна за позивачкою, [PERSON], як за первинним забудовником, була допущена із-за певних субєктивних обставин, помилка. Не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача, комунального підприємства «БТІ»Рахівської районної ради Закарпатської області, в судове засідання не зявився, однак КП «БТІ»надало суду заяву про розгляд справи у відсутності їх представника, позовні вимоги визнають. Третя особа, [PERSON], та її представник за дорученням, [PERSON], в судове засідання не зявилися, однак представник третьої особи, [PERSON], надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, як представника, при цьому зазначає, що позовні вимоги не визнають. Заслухавши представника позивача, [PERSON], який просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, представника відповідача, [PERSON], який не заперечував проти задоволення позовних вимог, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про визнання недійсним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та визнання права власності на спадкове майно підлягає до задоволення у повному обсязі з наступних підстав. У ході судового дослідження матеріалів справи судом достовірно встановлено, що згідно доданої до матеріалів справи копії будівельного паспорта земельної ділянки, обєктом забудови являється одноповерховий індивідуальний житловий будинок, забудовником якого являвся [PERSON], він же батько позивачки, а адреса забудови с. Білин, Рахівського району, Закарпатської області. Свідоцтвом садиби в сільських населених пунктах УРСР від 04.03.1974 року, планом забудови земельної ділянки, виданих забудовнику [PERSON], вбачається, що йому надано дозвіл на будівництво у с. Білин, Рахівського району, Закарпатської області на земельній ділянці площею 0,07 га, виділеній на підставі рішення загальних зборів колгоспників колгоспу «Верховина»від 25.01.1974 року № 27, одноповерхового житлового будинку з надвірними спорудами. У звязку із наведеними доказами суд погоджується з тим, що земельна ділянка під забудову спірного житлового будинку, будівельно-технічна документація та свідоцтво на забудову садиби в сільських населених пунктах були виділені батькові позивачки, [PERSON], які і мали стати підставою для реєстрації за ним права власності на дане нерухоме майно. Суд погоджується із доводами представника позивачки з приводу того, що право власності на житловий будинок на підставі рішення виконавчого комітету Білинської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області № 53 від 28.08.2006 року «Про оформлення права власності на житловий будинок, що знаходиться в с. Білин, № 98», зареєстровано за громадянкою [PERSON] та видано відповідне свідоцтво, як за первинним забудовником, незаконно, оскільки, документи, в тому числі, дозвільні, на підстав яких проведена первинна реєстрація нерухомого майна за позивачкою, належали іншій особі - батькові позивачки, [PERSON]. В ході судового розгляду справи судом достеменно встановлено, що за позивачкою зареєстровано право власності на нерухоме майно, як за первинним забудовником, хоча за будь-яких обєктивних обставин, дане майно не може являється спільним сумісним майном подружжя, оскільки, враховуючи всі доводи позивачки, воно є спадковим майном, набуте позивачкою за час шлюбу, але в порядку спадкування. У відповідності до положень частини 1 статті 57 цього Сімейного кодексу України, майном, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка являється: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. З матеріалів цивільної справи вбачається, що спірний житловий будинок № 98, що розташований по вулиці без назви у с. Білин, Рахівського району, Закарпатської області збудований [PERSON] у 1974 році на підставі документів, виданих на його імя та за його кошти, у звязку із чим дане нерухоме майно являться спадковим майном, право на яке має дочка спадкодавця, [PERSON], [PERSON] (дівоче прізвище - [PERSON]) [PERSON]. В судовому засіданні також підтвердився той факт, що позивачка після смерті свого батька прийняла спадщину, оскільки, прописана/зареєстрована в цьому будинку, постійно проживала зі спадкодавцем однією сім'єю в даному будинку на час смерті спадкодавця, після відкриття спадщини не відмовилася від її прийняття, утримувала дане спадкове майно в належному стані та обробляла земельну ділянку, на якій дане майно розташоване, у звязку із чим вважається, що позивачка являється особою, яка цю спадщину прийняла. Окрім цього, суд погоджується з тим, що слід задовольнити клопотання представника позивачки про поновлення строку звернення до суду за захистом порушеного права, оскільки рішення виконавчого комітету Білинської сільської ради Рахівського району, Закарпатської області № 53 «Про оформлення права власності на житловий будинок, що знаходиться в с. Білин, № 98», прийнято 28.08.2006 року, а свідоцтво про право власності на нерухоме майно - 15.05.2007 року, тобто, позивачкою пропущено загальний строк звернення до суду за захистом порушеного права, передбачений положеннями статті 257 ЦК України. Однак, у відповідності до положень частини 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що приватне майнове право позивачки на спірний житловий будинок було порушено з того часу, коли вона довідалася, що громадянин [PERSON], претендує на спірне нерухоме майно шляхом предявлення цивільного позову до суду про розподіл її житлового будинку на рівні частини, як спільного сумісного майна. Отже пропущений позивачкою строк звернення до суду за захистом порушеного права підлягає поновленню, оскільки пропущений з поважних причин, а перебіг строку позовної давності почався у травні місяці 2011 року з часу звернення [PERSON] до суду першої інстанції із позовною заявою про розподіл спірного житлового будинку. При розгляді даної справи суд посилається на положення статей 58-59 ЦПК України, згідно яких належними є ті докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування, не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Outcome: approved