Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-01 00:00:00

Позивач первинно звернулася до суду із позовом до відповідача, яким просить стягнути з [PERSON] на свою користь вчинену матеріальну шкоду в розмірі 263900 грн. та моральну в сумі 40000грн. 16.09.2008р. позивач [PERSON] померла. Ухвалою суду від 14.04.2009р. [PERSON] залучено до участі по цивільній справі за вказаним позовом в якості правонаступника позивача [PERSON] 20.01.2010р., 03.03.2010р. [PERSON] уточнено вимоги позову, яким позивач остаточно просить стягнути з [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 352300грн. і моральну в розмірі 40000грн. Ухвалою суду від 02.11.2011р. в частині стягнення моральної шкоди провадження закрито на підставі п.6 ч. 1 ст. 205 ЦПК України. Обґрунтовуючи доводи позову [PERSON] зазначила, що в квітні 2007р. в усній формі уклала договір доручення з [PERSON], яким доручила останній продати двокімнатну квартиру [ADDRESS] краю РФ. 27.04.2007р. на виконання договору доручення видала [PERSON] через нотаріуса ХМНО [PERSON] довіреність на продажу квартири. 19.05.2007р. [PERSON], діючи на підставі довіреності, продала вказану квартиру за договором купівлі-продажу і отримала від покупця гроші в сумі 1300000 рублів РФ. Одночасно з продажем квартири, відповідач, без дозволу [PERSON] вивезла майно із проданої квартири, у звязку з чим остання зверталась до правоохоронних органів. В подальшому [PERSON] не виконала свої зобовязання щодо виконання доручення і не передала кошти, отриманні від продажу квартири позивача. Своїми діями [PERSON] залишила позивача без засобів існування, остання вимушена позичати кошти, а у звязку із похилим віком, станом здоровя, позивач отримала моральні страждання, що оцінює в 40000грн. Позивач, її представник, що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні повністю підтвердили доводи позову. В подальшому [PERSON], його представник, що діє на підставі довіреності також підтримали позов і просять його задовольнити у повному обсязі. Відповідач, її представник, що діє на підставі довіреності, вимоги позову не визнали у повному обсязі, посилаючись на той факт, що [PERSON] повністю розрахувалась з позивачем, передавши кошти з продажу квартири її знайомим. [PERSON] не може бути правонаступником позивача, оскільки остання склала заповіт на [PERSON] В подальшому відповідач, її представник в судове засідання не зявились, будучи повідомленими судом про день та час розгляду справи належним чином, заяв про причини неявки або слухання за їх відсутністю не надали. Суд, вивчивши доводи позивача, [PERSON], його представника, заперечення відповідача, його представника, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, із довіреності від 27.04.2007р., посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційний № 3376, [PERSON], уповноважила [PERSON] бути її представником в усіх підприємствах, установах, організаціях з будь-яких питань, зокрема, бути представником в компетентних органах з питань оформлення та отримання документів, необхідних для продажу нижчезазначеної квартири та продати за суму і на умовах на її розсуд квартиру [ADDRESS] краснодарського краю Російської Федерації (а.с.10-12 ). Відповідно до ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобовязується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обовязки довірителя. У відповідності до договору купівлі-продажу квартири від 19.05.2007р., зареєстрований 18.06.2007р. Управлінням федеральної реєстраційної служби Краснодарського краю за № 23, [PERSON], в особі представника за довіреністю [PERSON], продала [PERSON] за ціною 1300000 рублів квартиру [ADDRESS] краю РФ, що належить [PERSON] (а.с.14). На а.с. 15 міститься копія розписки, із змісту якої вбачається, що [PERSON], що діє в інтересах [PERSON] прийняла від [PERSON] грошові кошти в сумі 1300000 рублів на підставі договору купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Дані факти і вчинені правочині відповідач не спростовує. Отже, судом встановлено, що [PERSON] за дорученням [PERSON], діяла на підставі довіреності від [PERSON] і продала належну останній на праві власності квартиру, отримавши від її продажу грошові кошти. Відповідно до вимог ст. 1006 ЦК України повірений зобовязаний повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, в надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення та негайно передати довірителеві все одержане у звязку з виконанням доручення. Судом встановлено, що відповідач не розрахувалась з довірителем [PERSON] після продажу належної останньої квартири в м. Темрюк. Доводи відповідача, що нею у присутності свідків передавалось 50000 доларів США [PERSON] є голослівними та спростовуються дослідженими доказами. Так, на а.с. 58 міститься копія заяви [PERSON], посвідченої нотаріусом Темрюкського нотаріального округу Краснодарського краю, зареєстрованого в реєстрі № 155 про те, що [PERSON] [PERSON] не знає, ніколи особисто не зустрічались, ніяких грошів не отримувала. Допитаний в якості свідка [PERSON] зазначив, що йому стало відомо від [PERSON], що вона повинна була передати гроші від продажу квартири невістці [PERSON], факту передачі грошів особисто не бачив. Яких-небудь доказів, а саме, пояснення свідків, що були присутні при передачі коштів, розписки про прийняття значної суми, грошовий переказ на адресу довірителя тощо, суду не надано. Далі, згідно заповіту від 27.04.2007р. [PERSON] заповіла [PERSON] все своє майно, в тому числі квартиру [ADDRESS]. Разом з цим, суд не приймає до уваги доводи відповідача, що саме вона є спадкоємцем [PERSON], т.я. на час відкриття спадщини майно, що складається із вищевказаної квартири, відчужено 19.05.2007р. Більш того, з боку [PERSON] не надано доказів щодо прийняття спадщини на інше спадкове майно [PERSON], не містять таких відомостей і матеріали справи. Таким чином, суд надійшов до висновку, що вимоги позову щодо стягнення коштів за продану квартиру в розмірі 1300000 рублів, що за курсом НБУ станом на 12.01.2010р. становить 352300 грн., які не отримала [PERSON], повинні бути задоволені, оскільки такий факт знайшов своє підтвердження наданими доказами. Посилання відповідача на наявність постанов про відмову в порушенні кримінальних справ за заявами сторін по справі, факти надання своєї квартири для проживання на спростовують висновків суду та також не є доказами тих обставин, на які посилається як на підставу своїх заперечень. Відповідно до положень ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або берегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави, зобовязана повернути потерпілому це майно. Ці положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Outcome: approved