Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-13 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з зазначеним позовом до ПП «БФ Порядок». Вказувала, що 02 серпня 2010 року її прийняли в Приватне підприємство «БФ Порядок» на роботу двірником, наказ № 106-К від 02 серпня 2010 р. Згідно наказу № 10б-К їй було встановлено тарифну ставку в розмірі 888 грн. при 40 годинному робочому тижні. Як їй повідомили вона не буде менше ніж розмір мінімальної заробітної плати Також повідомили що заробітна плата двірника визначається виходячи з обсягів прибудинкової території в м2, що обслуговуються, та норм обслуговування м2 на одного двірника, встановлених виконком місцевої Ради народних депутатів, при цьому вираховується тарифний коефіцієнт який визначається в залежності від класності території що прибирається та її розміру, цей коефіцієнт вказується в наказі, яким закріплювалася територія за кожним двірником. Як вона зрозуміла, зарплату двірників визначають за формулою З = Тк * Тс + Д, де З зарплата двірника, грн..; Тк - тарифний коефіцієнт що вираховується як відношення Sпp/Sн, де Sпp площа прибудинкової території та інших обєктів обслуговування, приведених до еквіваленту м2, та Sн норма обслуговування на одного двірника, що затверджена виконкомом місцевої Ради народних депутатів в м2; Тс місячна тарифна ставка двірника, грн..; Д доплати за роботу в святкові дні, премія. Але вже з січня 2011 р. відповідач почав виплачувати їй на картковий рахунок мінімальну робітну плату, повідомивши що залишкові кошти будуть виплачуватися готівковими коштами на руки. Так в кінці січня 2011 р. вона отримала на руки готівковими коштами залишки заробітної плати за січень 2011 р. Щодо заробітної плати за місяць лютий 2011 р., березень 2011 р., квітень 2011 р. то на картковий рахунок була перерахована тільки мінімальна заробітна плата. Але та частина заробітної плати, що відповідно до домовленості повинна була виплачуватися готівковими коштами, як обіцяла директор підприємства [PERSON] так і не виплачувалася. Неодноразово директор обіцяла виплатити невиплачену частину заробітної плати. Також вона неодноразово зверталася до директора з вимогою виплатити кошти, але отримувала тільки обіцянки та більше нічого. Вона почала вимагати надати довідку про нараховану та виплачену заробітну плату але їй було відмовлено. Тоді вона вимушена була попрохати надати довідку про доходи, немовби для отримання субсидії, і тільки тоді їй було надано таку довідку, але без печатки підприємства. А коли вона звернулась з проханням підписати цю довідку та поставити печатку, їй також було відмовлено. Побачивши в довідці мінімальний розмір заробітної плати вона звернулась з розясненням до директора підприємства, але вона відмовилась будь-що пояснювати, - всіляко уникає зустрічі, а бухгалтер підприємства повідомила, що більше ніякої заробітної плати, крім тієї мінімальної заробітної плати що перерахована на картковий рахунок не було нараховано, ця обставина підтверджується довідкою про доходи виданої Приватним підприємством «БФ Порядок». Враховуючи, що ані умови праці, ані площа території, що вона прибирала та її розміри не змінилися, а змінилися тільки умови оплати праці в бік погіршення, вважає що директор підприємства згідно ст. 103 КЗпП України повинна була повідомити її про запровадження нових або зміну діючих умов оплати праці, не пізніш як за два місяці до їх запровадження або зміни. Цього зроблено не було. Вважає що заробітна плата була не нарахована та не виплачена безпідставно. Розрахунок заборгованості по заробітній платі: лютій 2011 р. 941 х 1,96-941 /отримано на картковий рахунок/= 903, 36 грн.; березень 2011 р. 941 х 1,96 941 /отримано на картковий рахунок/ = 903, 36 грн.; квітень 2011 р. 960 х 1,96 960 /отримано на картковий рахунок / = 921,60 грн.; травень 2011 р.960 х 1,96 + 960 / мінімальна заробітна плата не отримана на картковий рахунок / = 2\~841,60 грн.; червень 2011 р. 960 х 1,96 + 960 / мінімальна заробітна плата не отримана на картковий рахунок / = 2\~841,60 грн. При розрахунку брався коефіцієнт встановлений в наказі Приватного підприємства «БФ Порядок» № 15, коефіцієнт та територія що була закріплена за двірником за ранішній період є тими ж самим. Загальний розмір заборгованості складає 8\~411,52 грн. Просила стягнути з Приватного підприємства «БФ Порядок» на її користь заробітну плату за період з 1 лютого 2011 року по 30 червня 2011 року в сумі 8\~411,52 грн. Під час розгляду справи уточнила та збільшила свої позовні вимоги та додатково просила стягнути 1000 грн. моральної шкоди та 4000 грн. матеріальної шкоди, так як не могла сплачувати комунальні платежі, банківський кредит, медичну допомогу та медикаменти. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала. Представники відповідача позов визнав частково. Пояснив, що заборгованість по заробітній платі перед позивачем виникла через не розрахунки за надані послуги управляючою компанією, визнали суму боргу перед позивачем в 609,48 грн. за червень 2011 року. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши докази у їх сукупності, знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника. Відповідно до ст.. 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства. Згідно ст.. 2 закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата - винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов'язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов'язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про оплату праці» мінімальна заробітна плата - це законодавчо встановлений розмір заробітної плати за просту, некваліфіковану працю, нижче якого не може провадитися оплата за виконану працівником місячну, а також погодинну норму праці (обсяг робіт). Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов'язковою на всій території України для підприємств усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників. Згідно ст.. 85 КЗпП України норми праці - норми виробітку, часу, обслуговування, чисельності - встановлюються для працівників відповідно до досягнутого рівня техніки, технології, організації виробництва і праці. В умовах колективних форм організації та оплати праці можуть застосовуватися також укрупнені і комплексні норми. Норми праці підлягають обов'язковій заміні новими в міру проведення атестації і раціоналізації робочих місць, впровадження нової техніки, технології та організаційно-технічних заходів, які забезпечують зростання продуктивності праці. Відповідно до ст.. 86 КЗпП України запровадження, заміна і перегляд норм праці провадиться власником або уповноваженим ним органом за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником). Власник або уповноважений ним орган повинен роз'яснити працівникам причини перегляду норм праці, а також умови, за яких мають застосовуватися нові норми. Про запровадження нових і зміну чинних норм праці власник або уповноважений ним орган повідомляє працівників не пізніш як за один місяць до запровадження. Відповідно до ст.. 90 КЗпП України при відрядній оплаті праці розцінки визначаються виходячи з установлених розрядів роботи, тарифних ставок (окладів) і норм виробітку (норм часу). Відрядна розцінка визначається шляхом ділення погодинної (денної) тарифної ставки, яка відповідає розряду роботи, що виконується, на погодинну (денну) норму виробітку. Відрядна розцінка може бути визначена також шляхом множення погодинної (денної) тарифної ставки, яка відповідає розряду роботи, що виконується, на встановлену норму часу в годинах або днях. Відповідно до 8.1 Типових норм часу та норм обслуговування для робітників і виробничого персоналу, зайнятих утриманням житлового фонду, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 4 серпня 1997 р. N 59 норми часу та ручне прибирання територій домоволодінь встановлені диференційовано для територій з досконаленими покриттями (заасфальтовані, брусчаті), неудосконаленими (щебневі, булижні) і територій без покриття в залежності від класу цих територій. Території класифіковано по інтенсивності пішохідного руху: I клас - до 50 люд.-год. II клас - від 50 до 100 люд.-год. III клас - вище 100 люд.-год. Інтенсивність пішохідного руху визначається на смузі тротуару шириною 0,75 м по піковому навантаженню вранці та ввечері разом з урахуванням руху пішоходів в обидва боки. Згідно таблиці 21 Типових норм часу та норм обслуговування для робітників і виробничого персоналу, зайнятих утриманням житлового фонду, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 4 серпня 1997 р. N 59 встановлені орієнтовні нормативи обсягів завантаження двірників. Так на 1 двірника в інших містах ніж Києві та містах обласного підпорядкування визначається в кількості 3600 - 4600 кв. м. наведеної площі, тобто з урахуванням умов робіт за п. 8 Загальної частини. 02 серпня 2010 року позивача прийняли в Приватне підприємство «БФ Порядок» на роботу двірником, наказ № 106-К від 02 серпня 2010 р. Звільнена була 30 червня 2011 року. Згідно наказу № 10б-К їй було встановлено тарифну ставку в розмірі 888 грн. при 40 годинному робочому тижні. Зарплату двірників визначають за формулою З = Тк * Тс + Д, де З зарплата двірника, грн..; Тк - тарифний коефіцієнт що вираховується як відношення Sпp/Sн, де Sпp площа прибудинкової території та інших обєктів обслуговування, приведених до еквіваленту м2, та Sн норма обслуговування на одного двірника, що затверджена виконкомом місцевої Ради народних депутатів в м2; Тс місячна тарифна ставка двірника, грн..; Д доплати за роботу в святкові дні, премія. З січня 2011 р. відповідач почав виплачувати їй на картковий рахунок мінімальну робітну плату, повідомивши що залишкові кошти будуть виплачуватися готівковими коштами на руки. Так в кінці січня 2011 р. вона отримала на руки готівковими коштами залишки заробітної плати за січень 2011 р. Щодо заробітної плати за місяць лютий 2011 р., березень 2011 р., квітень 2011 р. то на картковий рахунок була перерахована тільки мінімальна заробітна плата. Але та частина заробітної плати, що відповідно до домовленості повинна була виплачуватися готівковими коштами так і не виплачувалася. Враховуючи виплачені суми заробітної плати позивачу за травень та червень до оплати їй належить: травень 2011 р. 960 х 1,96 871, 58 (виплачена заробітна плата) = 1010,02 грн.; червень 2011 р. 960 х 1,96 = 1881,6 грн., а загалом 2891,62 грн. При розрахунку брався коефіцієнт встановлений в наказі Приватного підприємства «БФ Порядок» № 15 від 01.03.2011 року вирахуваний з норми виробки більше нормативної. Що стосується моральної шкоди, то суд приходить до висновку, що діями відповідача які полягали в незаконному непроведенні розрахунків останній було завдано моральну шкоду. Враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнала позивач у звязку з неправомірними діями відповідача(їх тривалість та можливості відновлення) суд вважає за можливе стягнути з відповідача на її користь на відшкодування моральної шкоди 1000 грн. В частині стягнення 4000 грн. матеріальної шкоди слід відмовити за недоведеністю позивачем спричинення та розміру шкоди.

Outcome: partial