Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-30 00:00:00

У листопаді 2011 року [PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 27.12.2010 року Позивач купила земельну ділянку у власність площею 1227 кв.м. (0,1227 га), що знаходиться в с. Петрівське Києво-Святошинського району Київської області, по вул. Боярська, 9. Кадастровий номер земельної ділянки 3222485800:02:012:0042. Після замірів своєї ділянки Позивач зясувала, що її сусід [PERSON], який замає сусідню ділянку по вул.. Боярська, 7 самовільно зайняв частину її ділянки площею 91,08 кв.м. (по фасаду 2,48 м., з титульної частини ділянки 1,48 м.), крім того збудував на ній частину свого сараю (споруду), а також, самовільно зайняв землі загального користування, дорогу по вул. Боярська. Даний факт підтверджує акт земельної комісії від 4 серпня 2011 року, та попередження виконавчого комітету Петрівської сільської ради від 4 серпня 2011 року, видане [PERSON], а також схема накладки на її земельну ділянку по вул. Боярська, 9. [PERSON] просила суд повернути їй частину самовільно зайнятої земельної ділянки площею 91,08 кв.м., розташованої по вул. Боярська,9 в с. Петрівське Києво-Святошинського району, звільнити від забору та інших споруд дорогу по вул. Боярська для організації проїзду на ділянку Позивача, заборонити [PERSON] вчиняти будь-які дії з приватизації дороги по вул. Боярська в с. Петрівське. Позивачем була подана заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь грошові кошти 54\~648 (пятдесят чотири тисячі шістсот сорок вісім) грн. 00 коп. та відшкодування моральної шкоди в розмірі 10\~000 (десять тисяч) грн. 00 коп. В судовому засіданні представник Позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував. Суд, вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 27.12.2010 року Позивач купила земельну ділянку у власність площею 1227 кв. м. (0,1227 га), що знаходиться в с. Петрівське Києво-Святошинського району Київської області, по вул. Боярська, 9. Кадастровий номер земельної ділянки 3222485800:02:012:0042. Актом земельної комісії від 4 серпня 2011 року зазначено, що провівши обстеження земельних ділянок на місцевості (в натурі), було виявлено що дійсно [PERSON] загородивши вул. Боярську парканом перекрив підїз до земельної ділянки [PERSON] Що стосується накладки земельної ділянки [PERSON] вул. Боярська, 7 та земельної ділянки [PERSON] вул. Боярська, 9 та виходячи з наданих матеріалів, зокрема схеми накладки на земельну ділянку по вул. Боярська, 9 в с. Петрівське Києво-Святошинського району Київської області, розробленого ТОВ «Гео-Сервіс Плюс» такий факт дійсно існує. Судом встановлено, що фактично земельна ділянка [PERSON] більша за розмірами, ніж зазначено в його державному акті на право власності на земельну ділянку. Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Згідно зі ч. 1 ст. 212 Земельного кодексу передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Частиною 2, 3 ст. 212 ЗК України зазначено, що приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. На основі викладеного суд приходить до висновку про необхідність зобовязати [PERSON] повернути [PERSON] частину самовільної зайнятої земельної ділянки розміром 89,91 кв. м., розташованої по вул. Боярська, 9 в с. Петрівське, Києво-Святошинського району Київської області шляхом перенесення паркану та споруд, які знаходяться на межі земельної ділянки на відстань 1,40 м. х 1,48 м. від вул. Боярська по межі земельних ділянок згідно схеми накладки земельної ділянки від 28.04.2011 року, але відмовити у задоволенні вимоги щодо стягнення на її користь грошові кошти 54\~648 (пятдесят чотири тисячі шістсот сорок вісім) грн. 00 коп. Відповідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. В судовому засіданні Позивачем не доведено, що [PERSON] вчиняє будь-які дії з приватизації дороги по вул. Боярська, тому задоволенні заявленої вимоги необхідно відмовити в звязку з передчасністю. Стосовно відшкодування моральної шкоди, то відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають; наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що Позивач не довів факту заподіяння йому моральної шкоди. На підставі ст. ст. 213 ЗК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року „ Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" та

Outcome: partial