Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, зазначивши в обґрунтування позовних вимог, що вона відповідно до Закону України №2195-ІУ від 18.11.2004 року Про соціальний захист дітей війни (далі Закон №2195-ІУ) належить до категорії дітей війни. Відповідно до ст. 6 зазначеного закону №2195-1 і їй щомісячно, починаючи з січня 2007 року повинна проводитися доплата до пенсії у розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Але, всупереч вимогам Закону №2195-ГУ, призначена доплата за 2007 рр. взагалі не виплачувалася, а в 2008р.-2009, поточному 2010р., виплачувалася не в повному розмірі. В судове засідання позивач, повідомлена про час та місце розгляду справи, не зявилася, звернувшись з заявою, в якій просить розглядати справу у її відсутність на підставі наявних у справі доказів . Представник відповідача від управління Пенсійного фонду України в Врадіївському районі [PERSON] заперечила проти задоволення позову, посилаючись на те, що Управління пенсійного фонду України у Врадіївському районі (далі УПФ у Врадіївському районі) не здійснювало позивачу нарахування доплато до пенсії щомісяця як дитині війни у 2007р. постільки в Законі М2195-ГУ не вказано розмір мінімальної пенсії, з якого слід обчислювати цю доплату, а з 2008р. по поточний 2010р. виплачувало підвищення у розмірі надбавки для учасників війни (10% від прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність). Крім того послалась на те, що норми Закону України від 09.07.2003 року №1058 Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058), який встановлює мінімальну пенсію за віком, не може бути застосований, так як він застосовується виключно для визначення розміру пенсій, призначених згідно з цим законом. Відповідно до ст.169 ЦПК України суд визнав можливим розглянути справу у відсутність позивача, на підставі наявних у ній даних про правовідносини сторін та доказів. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини Позивачка відповідно до Закону України №2195-ІУ відноситься до категорії дітей війни та перебуває на обліку в управлінні пенсійного фонду України у Врадіївському районі, як дитина війни ( посвідчення серії №4017 видане 13.12.1992 року ). [PERSON] у 2007 р. нарахування доплати до пенсії щомісяця як дитині війни не здійснювалося, а в період 2008-2009 рр., та в поточному 2010 р. і станом на квітень 2010р. нараховується в розмірі, - з 01.01.2008р. по 31.03 2008р. по 47 грн.; з 01.04.2008р. по 30.06.2008р. - 48,10 грн.; з 01.07.2008р. по 30.09.2008р. - 48,20 грн.; з 01.10.2008р. по 31.12.2008р. - 49,80 грн., з 01.01.2009р. по 31.12.2009р. - 49,80 грн, з 01.01.2010р. по квітень 2010р. - 49,80 грн. ( довідка вих. №1364/02 від 25.05.2010р. видана Управлінням пенсійного фонду у Врадіївському районі). Судові витрати понесені позивачем становлять 45,50 грн., - судовий збір в сумі 8,50 грн. та витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн. (а. с. 1); Відповідно до ст.6 Закон №2195-ІУ дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком Законом України від 19.12.2006р. №489-У Про держаний бюджет України на 2007р. було призупинено дію ст. 6 Закону №2195-ІУ. Конституційний суд України своїм рішенням №6-рп/2007р. від 09.07.2007р. визнав таким, що не відповідає Конституції України і є неконституційним положення Закону України Про державний бюджет України на 2007р. п.12 ст. 71, яким зупинено дію ст. 6 Закону №2195-ГУ від 18.11.2004р., також своїм рішенням №10рп/2008р. від 22.05.2008 року Конституційний суд України визнав положення Закону України Про держаний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, що стосується виплата доплата дітям війни неконституційними. Відповідно до ч.2 ст. 152 Конституції України закони, інші правові акта, їх окремі положення, що визнані неконституційними втратили чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність, тобто з 09.07.2007 року Закон України від 19.12.2006р. №489-У Про державний бюджет України на 2007р. та з 22.05.2008р. Закон України Про державний бюджет України на 2008р. та про внесення змін до деяких законодавчих актів України, що стосуються виплати доплати дітям війни втратили чинність. За чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається виключно за правилами встановленими ч. 1 ст. 28 Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування. Будь - якими іншими діючими нормативно - правовими актами розмір мінімальної пенсії за віком не визначається. А тому суд приходить до висновку, щодо не взяття до уваги положень ч.З ст. 28 Закону України (№1058) , з якого випливає, що мінімальний розмір пенси за віком встановлено абзацом Г частиною 1 цієї статті застосовується виключно для визначення розміру пенсій, призначених згідно з цим Законом, оскільки наявність такої норми та відсутність іншого мінімального розміру пенсії за віком не є підставою для відмови в реалізації позивачем конституційної гарантії та права на отримання щомісячного підвищення пенсії, виходячи із розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено ст. 6 Закону №2195-ГУ, в звязку з чим, вважає безпідставним та необгрунтованим протилежні доводи відповідача в цій частині. Таким чином позивач має право та законні підстави для отримання підвищення до пенси в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком. Оскільки положення п.12 ст.71 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2007 рік" та пп. 2 п.41 розділу II ЗУ «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України», визнані неконституційними відповідно Рішеннями Конституційного Суду України від 09.07.2007року № 6-рп/2007 та №10-рп/2008 від 22.05.2008 року, які не мають зворотної дії в часі, вимоги позивача за 2007, 2008рр. підлягають частковому задоволенню, за періоди починаючи відповідно з 09.07.2007по 31.12.2007 р. включно таз 22.05.2008р. по 31.12.2008р. включно, з врахуванням проведених за цей період виплат. Суд вважає також підлягаючими задоволенню вимоги позивача щодо нарахування та виплати йому щомісячної державної 30% соціальної надбавки до пенсії за період з 01.01.2009 по 30.04.2010р., з врахуванням проведених виплат, оскільки ст. 6 Закону №2195-ІУ передбачено, що дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком, дія якої Законами України Про державний бюджет України на 2009р №835-УІ від 26.12.2008р. та Про державний бюджет України на 2010р. №2154-УІ від 27.04.2010р. не зупинена. Посилання відповідача на відсутність коштів щодо забезпечення виплати зазначеної доплати до пенсії у вказаному розмірі є безпідставними, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобовязань, які встановлені ст. 46 Конституцією України та ст. 6 Закону України №2195-ГУ. Оскільки правові положення, передбачають дітям війни щомісячну доплату до пенсії, то позивач, який має такий статус, має право на її отримання і органи державної влади не можуть відмовляти у цих виплатах. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про незаконність дій відповідача, зокрема щодо не проведення нарахування та виплати, позивачу, у відповідності до ст.6 Закону №2195-ГУ щомісячної державній соціальної надбавки до пенсії як дитині війни. Не підлягає задоволенню позов в частині стягнення надбавки до пенсії у розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2006 року по 08.07.2007 року та за період з 01.01.2008 року по 21.05.2008 року на підставі принципу дії в часі законів та інших нормативно-правових актів. Крім, того відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial