Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-03 00:00:00

В серпні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Арда-Трейдинг» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди. Позивач вказував на те, що з 01.11.2010 року він працював у відповідача на посаді торгового представника. 1 березня 2011 року наказом № 41-ОК був звільнений з роботи за власним бажанням. Посилаючись на те, що в порушення ст.116 КЗпП України з ним відповідач в день звільнення не провів розрахунку по заробітній платі, не видав трудову книжку, просив суд стягнути з відповідача суму заборгованості по заробітній платі у розмірі 1100 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодувати завдану порушенням його трудових прав моральну шкоду у розмірі 1100 грн. В подальшому позивач уточнив свої вимоги та просив суд стягнути з відповідача 1352 грн. 45 коп. заборгованості по заробітній платі, 7582 грн. 50 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 2 березня 2011 року по 4 жовтня 2011 року, 1100 грн. у відшкодування моральної шкоди. В судове засідання позивач не зявився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, вказуючи на те, що позивач при звільненні з роботи сам відмовився отримувати належні йому виплати при звільненні, оскільки таку заяву відповідач від нього не отримував, а тому вини відповідача у несвоєчасній виплаті заробітної плати позивачу немає. Крім того всю заборгованість по заробітній платі було виплачено позивачу 16 вересня 2011 року. Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані сторонами докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що позивач з 01.11.2010 року працював у відповідача на посаді торгового представника. 1 березня 2011 року наказом № 41-ОК був звільнений з роботи за власним бажанням. Згідно довідки, наданої відповідачем в судове засідання та його пояснень на час звільнення позивача з роботи за підприємством рахувалась заборгованість у розмірі 1358 грн. 43 коп., з яких 1016 грн. 98 коп. нарахована заробітна плата за лютий 2011 року та 341 грн. 45 коп. заробітна плата за один день березня 2011 року та компенсація за невикористану відпустку. В день звільнення позивача з роботи з ним не було проведено розрахунку. Трудову книжку позивач отримав 5 липня 2011 року. Як вбачається з платіжного доручення № 3923 від 16 вересня 2011 року належні позивачу виплати при звільненні було перераховано відповідачем на його картковий рахунок лише 16 вересня 2011 року. Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Таким чином право працівника на вчасне отримання заробітної плати та розрахунок при звільненні гарантується, а тому обовязок доведення таких гарантій покладається на роботодавця. При цьому посилання відповідача на те, що позивач відмовився отримувати належні при звільненні виплати не підтверджені жодними доказами. За такого, відповідачем були порушені встановлені ст.116 КЗпП України строки розрахунку при звільненні. Відповідно до ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Розмір такої суми у відповідності до ст.117 КЗпП України та Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 складає 5898 грн. 60 коп. за весь час затримки розрахунку з 01.03.2011 року по 15.09. 2011 року. В силу ст..237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Оскільки порушенням трудових прав позивача на своєчасне отримання заробітної плати йому завдано моральної шкоди у звязку з необхідністю докладати додаткових зусиль для організації життя та відновленню своїх прав, то відповідно до ст..237-1 КЗпП України він має право на її відшкодування. Враховуючи тривалість неправомірних дій відповідача, характер заподіяної шкоди, приймаючи до уваги розяснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з наступними змінами) суд приходить до висновку, що достатнім розміром такого відшкодування є 350 грн. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Арда-Трейдинг» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. Вимоги про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволенню не підлягають, оскільки на час розгляду справи заробітну плату позивачу виплачено. Відповідно зі ст.88 ЦПК України, виходячи із загальної суми задоволених вимог, розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь держави, становить 67 грн. 48 коп. та 120 грн. інформаційно-технічних витрат.

Outcome: partial