Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Ремчицької сільської ради, в якому на підставі ст. 1268 ЦК України просила встановити факти належності покійним дідові [PERSON], бабці [PERSON] та батькові [PERSON] на праві власності домоволодіння по вул. Перемоги, 13 в с. Ремчиці Сарненського району а також визнати за нею право власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті батька. Посилалась на те, що її покійний дід за життя являвся власником вказаного домоволодіння, бабця та батько успадкували його за законом, вона успадкувала його після смерті батька, однак через відсутність правовстановлюючих документів вона не має можливості оформити за собою право власності на нерухомість в порядку спадкування. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та дала пояснення згідно заяви. Представник відповідача Ремчицької сільської ради в судове засідання не зявився, подав заяву з проханням слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Суд вважає, що наявних в матеріалах справи доказів достатньо для ухвалення рішення у відсутності сторони, яка не зявилась. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані, а тому не підлягають задоволенню, визнання відповідачем позову не може бути прийняте судом, оскільки суперечить закону. Позивачкою на обґрунтування позовних вимог суду наданий технічний паспорт комунального підприємства „Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації Рівненської обласної ради від 15 березня 2011 року щодо спірного домоволодіння, в якому власником зазначений [PERSON], виписка з погосподарської книги с. Ремчиці № 591 від 24 січня 2011 року про те, що будинок № 13 по вул. Перемоги в с. Ремчиці рахується за [PERSON] Позивачка надала суду також копії свого свідоцтва про народження, свідоцтва про смерть батька, діда та бабці, свідоцтва про укладення шлюбу, довідки виконкому Ремчицької сільської ради, які посвідчують наявність спорідненості позивачки із покійними родичами. З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що після смерті [PERSON], який помер 11 жовтня 1994 року, спадщину прийняла його дружина [PERSON], яка померла 13 квітня 2010 року, а в подальшому син [PERSON], який помер 14 грудня 2010 року. При цьому право власності на себе спадкоємці не оформляли, заповітів спадкодавці не залишали. Відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права та обовязки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року № 7 розяснив, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною першою ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Позивачка за її доводами своєчасно подала заяву нотаріусу про прийняття спадщини як спадкоємець майна померлого батька [PERSON] П, разом з тим нею не надано доказів про те, що нотаріус відмовив їй в оформленні права на спадщину, вимоги позивачки є передчасними, та заявленими до неналежного відповідача. На підставі ст. 1269 ЦК України,

Outcome: dismissed