Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-20 00:00:00

До Високопільського районного суду Херсонської області звернулася [PERSON] з позовною заявою до УМВС України в Херсонській області, Державної казначейської служби України, третьої особи [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, зазначивши, що вироком Високопільського районного суду Херсонської області від 25.10.2011 року по кримінальній справі № 1-43/11 було встановлено, що [PERSON] будучи службовою особою УМВС України в Херсонській області, а саме помічник чергового, чергової частини ІТТ Високопільського РВ УМВС України в Херсонській області, під час несення служби в ніч з 27 на 28.10.2010 року в приміщенні Зарічненської сільської ради Високопільського району Херсонської області, порушуючи службову дисципліну впустив до охоронюваного приміщення [PERSON] та через халатне поводження з табельною зброєю, здійснив постріл у напрямку останнього, в результаті якого [PERSON] було заподіяно тілесні ушкодження від яких останній помер. Вироком суду [PERSON] засуджено за ч.2 ст.367 КК України до трьох років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади працівника правоохоронного органу строком на три роки без штрафу. Також вироком встановлено, що заподіяння шкоди стало наслідком вчинення [PERSON] злочину. Позивач просить суд стягнути солідарно з УМВС України в Херсонській області та Державного казначейства України у відшкодування моральної шкоди в розмірі 50000 гривень. Позивач [PERSON] надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала повністю, наполягає на їх задоволенні, просить суд розглянути справу у її відсутність та не заперечує проти постановлення заочного рішення по справі. Представник відповідача УМВС України в Херсонській області, за довіренністю, Спіжов В.В., надав заперечення в якому позовні вимоги не визнав просить суд відмовити позивачу в задоволені позову, зазначивши, що моральна шкода, заподіяна громадянину незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадових осіб державних органів стягується за рахунок коштів держави, тобто Державного казначейства України, а не за рахунок коштів виділених на утримання відповідних державних органів УМВС України в Херсонській області. Просить суд відмовити в задоволенні позову. Надав заяву про розгляд справи у його відсутність. В судове засідання Державна казначейська служба України, будучи своєчасно та належним чином, відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, сповіщеною про час та місце розгляду справи, представника не направила. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надала, а також не надано і заперечень на позовні виимоги. За таких обставин суд вважає причину неявки в судове засідання відповідача не поважною, як таку, що безпідставно направлену на затягування розгляду справи та за можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст.224 ЦПК України, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, а тому суд вважає за можливим розгляд справи по суті у відсутність відповідача, відповідно до ст.ст.224-225 ЦПК України. Третя особа [PERSON] позовні вимоги визнав частково, мотивуючи тим, що ним відшкодовано матеріальні збитки на поховання, надавши заяву в якій просить суд розглянути справу у його відсутність. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено: - Із копії вироку Високопільського районного суду Херсонської області №1-43/11 від 25.10.2011 року (а.с.3-9) вбачається, що [PERSON], який перебував на посаді чергового чергової частини ІТТ Високопільського РВ УМВС України в Херсонській області, працівником правоохоронного органу, та під час несення служби допустив халатне поводження з табельною зброєю, внаслідок чого було смертельно поранено [PERSON], визнано винним у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст.367 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу та з позбавленням права обіймати посади працівника правоохоронного органу строком на три роки без штрафу. - Із довідки Зарічненської сільської ради Високопільського району Херсоснької області від 28.11.2011 року (а.с.12) вбачається, що позивачка проживає одна у [ADDRESS]. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, заслухавши сторони, суд вважає позов підлягаючим частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Високопільського районного суду Херсонської області від 25 жовтня 2011 року доведено, що саме від протиправних дій [PERSON] позивачу заподіяні моральні збитки, за що і був засуджений за ч.2 ст.367 КК України до трьох років позбавлення волі та з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на три роки без штрафу, а тому заподіяні моральні збитки потерпілій підлягають стягненню з відповідача- УМВС України в Херсонській області на користь [PERSON], оскільки засуджений на момент вчинення злочину знаходився з останнім у трудових правовідносинах. Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно ст. 56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Відповідно до ч. 11 ст. 5 Закону України «Про міліцію», відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії або бездіяльність працівників міліції завдали моральної втрати громадянинові, моральних страждань, призвели до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Згідно ч. 12 ст. 5 Закону України «Про міліцію»- моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Відповідно до п.2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа, зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків. Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»за шкоду, заподіяну працівником під час виконання трудових обов'язків, відповідальність несе організація, з якою цей працівник перебуває в трудових відносинах, а останній відповідає перед нею в порядку регресу. Відповідно до ч.5 ст.1187 ЦК України відповідач не довів, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Не вбачається цього і з вироку Високопільського районного суду Херсонської області від 25.10.2011 р. відносно [PERSON] за ч.2 ст.367 КК України. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування, а тому суд не враховує відшкодування третьою особою [PERSON] матеріальних збитків позивачу [PERSON] на поховання її сина. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що доводи позивача по завданню йому моральної шкоди знайшли своє підтвердження. Позивач отримав психічне потрясіння в зв'язку зі смертю її молодшого сина та душевно страждає від втрати сина. Таким чином, оцінюючи усі докази в сукупності, виходячи з принципу розумності та справедливості, враховуючи глибину фізичних та моральних страждань позивача, суд вважає, що розмір моральної шкоди, який визначений позивачем в позовній заяві в розмірі 50000 грн. буде достатньою компенсацією за моральні переживання, перенесені позивачем у результаті описаних вище подій. Що стосується вимог до Державної казначейської служби України то необхідно відмовити позивачу в їх задоволенні, оскільки законодавством України не передбачено стягнення з казначейства шкоди по встановленим правовідносинам. Таким чином, підлягає стягненню з УМВС України в Херсонській області на користь позивача 50000 гривень моральної шкоди, заподіяної злочином. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення судовий збір на користь держави в розмірі 500 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial