Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-18 00:00:00

У травні 2011 року [PERSON] подав до суду позовну заяву до Полтавської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. У позові вказував, що 30 січня 2007 року померла його мати [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частини домоволодіння, яке розташоване за адресою: вул. Гулака-Артемовського, 10-а, м. Полтава. У нотаріальній конторі він не може оформити спадщину, оскільки при житті його мати та інший співвласник домоволодіння [PERSON] здійснили прибудову і переобладнання в домоволодінні, тому просив суд задовольнити його позовні вимоги. До початку розгляду справи [PERSON] подав до суду заяву про допуск його до участі у справі в якості третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, та предявив позов до [PERSON] про визнання особою такою, яка не має права на спадкування за законом, визнання права власності в порядку спадкування та стягнення комунальних послуг (а.с. 48-68). У позові вказував, що він під час шлюбу з [PERSON] придбав домоволодіння за адресою: вул. Гулака-Артемовського, 10-а, м. Полтава. Вони з [PERSON] згідно рішення райвиконкому здійснили добудови до житлового будинку, побудували погріб та переобладнали кухню і кімнату в одну житлову кімнату. 13 квітня 1999 року він розлучився з [PERSON] Після розлучення вона змінила прізвище на [PERSON]. Вони продовжували проживати у цивільному шлюбі та вели спільне господарство. 30 січня 2007 року [PERSON] померла. Зважаючи на те, що [PERSON] ухилявся від виконання обовязку по утриманню померлої, просив суд визнати його таким, що не має права на спадкування за законом на майно [PERSON], а враховуючи те, що він проживав з [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу, просив суд визнати за ним право власності на спадкове майно після померлої [PERSON] та стягнути з [PERSON] 1/2 частину вартості комунальних послуг. Ухвалою суду від 05 вересня 2011 року [PERSON] допущений до участі у справі в якості третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, та обєднано первісний позов з позовом третьої особи в одне провадження (а.с. 71). У судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, а вимоги позову третьої особи не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні. Представник відповідача за первісним позовом Полтавської міської ради в судове засідання не зявився, але суду надано заяву про розгляд справи без участі представника Ради (а.с. 35). Представники третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача, Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» та Третьої полтавської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилися, але надали суду заяви про розгляд справи без участі їх представників ( а.с. 34, 44, 45). Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача, Третьої полтавської державної нотаріальної контори був належним чином повідомлений про день і час розгляду справи (а.с. 72). Третя особа із самостійними вимогами [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги за первісним позовом не визнав та просив суд відмовити в їх задоволенні, а позовні вимоги за його позовом підтримав та просив їх задовольнити. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про можливість розглянути справу без участі вказаних осіб. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу та, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають задоволенню, а позовні вимоги за позовом третьої особи із самостійними вимогами задоволенню не підлягають з наступних підстав: Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, суд розглядає справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та за наявними у справі доказами, які надані сторонами. Відповідно до договору купівлі - продажу від 20 лютого 1997 року [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах придбали житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: вул. Гулака - Артемовського, 10-а, м. Полтава, які розташовані на земельній ділянці 567 кв.м. Їх право власності зареєстровано в реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується витягом з даного реєстру (а.с. 6, 13). На домоволодіння видано технічний паспорт (а.с. 7-10). Як вбачається із сідоцтцтва про розлучення шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 13 квітня 1999 року. Після розірвання шлюбу дружині присвоєно дошлюбне прізвище [PERSON] (а.с. 15). Згідно свідоцтва про народження матірю позивача є [PERSON] (а.с. 14). [PERSON] померла 30 січня 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 16). Відповідно до довідки Третьої полтавської державної нотаріальної контори (а.с. 24) позивач [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] шляхом проживання та реєстрації з нею за однією адресою, але оформити спадщину у нотаріальній конторі неможливо, оскільки здійснені добудови до будинку, які не зареєстровані в органах БТІ. Як вбачається з паспорту [PERSON] він на час смерті своєї матері проживав та був зареєстрований за адресою: вул. Гулака Артемовського, 10-а, м. Полтава, тому суд приходить до висновку, що позивач згідно ст. 1268 ЦК України фактично прийняв спадщину після смерті матері, а доводи третьої особи із самостійними вимогами [PERSON] в тій частині, що позивач [PERSON] не прийняв спадщину після смерті матері та не є її спадкоємцем, суд визнає безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи. Отже суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] є спадкоємцем після смерті його матері [PERSON] та згідно ч. 3 ст 1268 ЦК України фактично прийняв спадщину. [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 13 квітня 1999 року. Після розірвання шлюбу дружині присвоєно дошлюбне прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 15). 24 червня 1999 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] Після одруження їй залишено прізвище [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 75). Відповідно до витягу із запису громадського реєстраційного відділу [PERSON] помер 05 січня 2000 року. Факт проживання однією сімєю третьої особи із самостійними вимогами [PERSON] та [PERSON] в період з 2000 року по 2007 рік в судовому порядку на момент розгляду даної цивільної справи не встановлений. Під час розгляду даної справи позовні вимоги про встановлення такого факту не заявлялися, тому суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і не може вирішувати дане питання під час розгляду справи. Беручи до уваги той факт, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, а факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу не встановлювався, та, що з моменту смерті [PERSON] пройшло більше трьох років, тому суд приходить до висновку, що на момент розгляду справи третя особа із самостійними вимогами [PERSON] не є спадкоємцем після смерті [PERSON] Враховуючи те, що суду не надано доказів, що спадкодавець [PERSON] потребувала надання допомоги та була у безпорадному стані, а позивач [PERSON] ухилявся від надання їй такої допомоги, та враховуючи, що з моменту смерті [PERSON] пройшло більше трьох років, а про застосування строку позовної давності заявив первісний позивач [PERSON], суд приходить до висновку, що позовні вимоги третьої особи із самостійними вимогами [PERSON] в частині визнання [PERSON] особою, яка не має права на спадкування за законом на майно [PERSON], задоволенню не підлягають. Зважаючи на те, що суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог третьої особи із самостійними вимогами [PERSON] в частині визнання [PERSON] особою, яка не має права на спадкування за законом, а також враховуючи те, що на момент розгляду даної справи [PERSON] не є спадкоємцем після померлої [PERSON], тому позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину домоволодіння за адресою: вул. Гулака-Артемовського, 10-А, м. Полтава в порядку спадкування задоволенню не підлягають. Третя особа із самостійними вимогами [PERSON] не надав суду докази, які підтверджують той факт, що з січня 2007 року він сплачував за [PERSON] комунальні послуги, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] в частині визнання за ним права власності на спадкове майно після смерті його матері суд приходить до наступних висновків: Яке уже зазначалося домоволодіння за адресою: вул. Гулака-Артемовського, 10-а, м. Полтава згідно договору купівлі - продажу від 20 лютого 1997 року належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Рішенням Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради № 236 від 17 червня 1997 року [PERSON] та [PERSON] у вказаному домоволодінні дозволено провести добудову для влаштування кухні, санвузла, передпокою, побудувати льох, гараж та сарай (а.с. 11). Рішенням Виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради № 352 від 15 вересня 1998 року дозволено зареєструвати на імя [PERSON] та [PERSON] переобладнання у вказаному домоволодінні (а.с. 12). У судовому засіданні співвласник домоволодіння [PERSON] не заперечував щодо узаконення вказаних переобладнань. Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON]А в частині визнання за ним права власності на 1/2 частину домоволодіння за адресою: вул. Гулака-Артемовського, 10-а., м. Полтава в порядку спадкування після померлої [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved