Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача та просив визнати за ним право власності на будинок [ADDRESS] Виділити [PERSON] будинок [ADDRESS], в м. Києві. Визнати за [PERSON] право власності на нежитлові приміщення, загальною площею 1654 кв.м., по [ADDRESS] в м. Києві. Виділи в натурі [PERSON] нежитлові приміщення, загальною площею 1654 кв.м. по [ADDRESS] в м. Києві. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він з 2010 року проживав разом з відповідачем [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах. Вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, купували меблі, техніку, та інше майно за спільні кошти, проводили разом вільний час. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований не був, однак, фактично вони проживали як повноцінна сім'я, що була створена та існувала на підставі їх добровільного бажання, взаємоповаги та любові. Між сторонами склалися усталені відносини, притаманні подружжю. Зазначив, що під час перебування в фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] та проживання однією сім'єю ними за спільні кошти було набуте наступне майно: будинок [ADDRESS] в м. Києві, та нежитлові приміщення, загальною площею 1654 кв.м., по [ADDRESS] в м. Києві. За усною домовленістю правовстановлюючі документи на зазначені вище об'єкти нерухомості були оформлені на ім'я відповідача [PERSON] Вважає, що оскільки майно було набуте ними в період перебування в фактичних шлюбних відносинах, воно є спільною сумісною власністю та їх частки у власності є рівними. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що з [PERSON] в фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу ніколи не перебувала, разом не проживала та спільне господарство не вела, а майно, яке є предметом позову, ніколи їй не належало. Крім того, вказала, що певний час здійснювала представництво інтересів [PERSON], в тому числі пов'язаних з володінням будинком [ADDRESS] в м. Києві, в зв'язку з чим їй стало відомо, що даний будинок належить [PERSON] З приводу нежитлових приміщень, загальною площею 1654 кв.м, по [ADDRESS] в м. Києві їй взагалі нічого не відомо. На підставі вищевикладеного просила у задоволенні позову відмовити. 01.09.2011 року третя особа [PERSON] звернулась до суду з позовом з самостійними вимогами до [PERSON] та просила визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 140,6 кв.м., що складається з наступних приміщень: 1 - вітальні загальною площею 119 кв.м., 2 - санвузол загальною площею 5,5 кв.м. та тераси площею 16,1 кв.м. Визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 208,4 кв.м., що складається з наступний приміщень: 8 - житлової, загальною площею 169,3 кв.м, 9 - кухні, загальною площею 25,4 кв.м., 10 - допоміжного приміщення, загальною площею 4,2 кв.м., 11 - санвузол, загальною площею 9,5 кв.м. Визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 271,3 кв.м., що складається з наступних приміщень: 16 - житлова, загальною площею 234,9 кв.м., 17 - кухня, загальною площею 28,4 кв.м., 18 - санвузол, загальною площею 5,3 кв.м. та тераси площею 2,7 кв.м. Визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 203 кв.м., що складається з наступних приміщень: 13 -житлова, загальною площею 164,6 кв.м., 14 - санвузол, загальною площею 9,6 кв.м., 15 - кухня, загальною площею 15,8 кв.м., та тераси площею 13 кв.м. Визнати за [PERSON] право власності на машиномісце №1, площею 14,3 кв.м., яке розташоване в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві. Визнати за [PERSON] право власності на машиномісце №2, площею 14,3 кв.м., яке розташоване в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві. Визнати за [PERSON] право власності на машиномісце №3, площею 14,3 кв.м., яке розташоване в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві. Визнати за [PERSON] право власності на машиномісце №4, площею 14,3 кв.м., яке розташоване в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві. Визнати за [PERSON] право власності на машиномісце №5, площею 14,3 кв.м., яке розташоване в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві. Визнати за [PERSON] право власності на машиномісце №15, площею 14,3 кв.м., яке розташоване в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві. Визнати за [PERSON] право власності на машиномісце №16, площею 14,3 кв.м., яке розташоване в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на земельній ділянці площею 0,100 га по [ADDRESS] у м. Києва, яка належить їй на праві власності, нею протягом 2008-2011 років був побудований будинок загальною площею 2636,6 кв.м., житловою 1404,6 кв.м. 14.07.2011 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві зареєстровано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, тобто будинок [ADDRESS] в м. Києві був введений нею в експлуатацію. Зазначила, що 27.03.2005 року між нею та [PERSON] був укладений договір про участь у пайовому будівництві, відповідно до якого [PERSON] частково профінансував будівництво будинку [ADDRESS] в м. Києві та набув право власності на частину вказаного будинку, а саме квартиру №5, загальною площею 271,8 кв.м., на ІІІ поверсі будинку за адресою: м. Київ, [ADDRESS]; квартиру №6, загальною площею 201,7 кв.м., на ІІІ поверсі будинку за адресою: м. Київ, [ADDRESS]; машиномісце №6 площею 14,3 кв.м. в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві; машиномісце №7 площею 14,3 кв.м. в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві; машиномісце №8 площею 14,3 кв.м. в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві; машиномісце №9 площею 14,3 кв.м. в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві; машиномісце №13 площею 14,3 кв.м. в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві; машиномісце №14 площею 14,3 кв.м. в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві. 30.05.2005 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про участь у пайовому будівництві, відповідно до якого [PERSON] частково профінансувала будівництво будинку [ADDRESS] в м. Києві та набула право власності на частину даного будинку, а саме квартиру №7, загальною площею 378,4 кв.м., на IV поверсі будинку за адресою: м. Київ, [ADDRESS]; машиномісце №10 площею 31 кв.м. в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві; машиномісце №11 площею 30 кв.м. в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві; машиномісце №12 площею 14,3 кв.м. в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві. Вважає, що оскільки будинок [ADDRESS] в м. Києві був побудований нею із залученням коштів [PERSON] та [PERSON] та введений нею в експлуатацію, вона в установленому законом порядку набула право власності на частину будинку [ADDRESS] в м. Києві, а саме: квартиру №1 загальною площею 140,6 кв.м., квартиру №2 загальною площею 208,4 кв.м., квартиру №3 загальною площею 271,3 кв.м., квартиру №4 загальною площею 203 кв.м., як самостійні об'єкти нерухомого майна, а також на машиномісця №№1, 2, 3, 4, 5, 15, 16, які розташовані в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві. На підставі вищевикладеного просила позов задовольнити. Представник третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] в судовому засіданні просила позов своєї довірительки задовольнити у повному обсязі, у задоволенні позову [PERSON] відмовити. 01.09.2011 року до суду також надійшла позовна заява третьої особи з самостійними вимогами [PERSON], в якій він просив визнати будинок [ADDRESS] в м. Києві, загальною площею 2636,6 кв.м., житловою 1404,6 кв.м., багатоквартирним. Припинити право власності [PERSON] на індивідуальний житловий будинок [ADDRESS] в м. Києві, загальною площею 2636,6 кв.м, житловою 1404,6 кв.м. Визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 271,8 кв.м., що складається з наступних приміщень: 22 - житлової, загальною площею 235,3 кв.м., 23 -кухні, площею 28,5 кв.м., 24 - санвузол, загальною площею 5,3 кв.м. та тераси площею 2,7 кв.м. Визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 201,7 кв.м., що складається з наступних приміщень: 20 - житлова, загальною площею 175,8 кв.м., 21 - кухня, загальною площею 15,9 кв.м., та тераси площею 10 кв.м. Визнати за [PERSON] право власності на машиномісце №6 площею 14,3 кв.м., яке розташоване в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві. Визнати за [PERSON] право власності на машиномісце №7 площею 14,3 кв.м., яке розташоване в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві Визнати за [PERSON] право власності на машиномісце №8 площею 14,3 кв.м., яке розташоване в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві Визнати за [PERSON] право власності на машиномісце №9 площею 14,3 кв.м., яке розташоване в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві. Визнати за [PERSON] право власності на машиномісце №13 площею 14,3 кв.м., яке розташоване в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві Визнати за [PERSON] право власності на машиномісце №14 площею 14,3 кв.м., яке розташоване в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27.03.2005 року між ним та [PERSON] був укладений договір про участь у пайовому будівництві, відповідно до якого він частково фінансує будівництво будинку [ADDRESS] в м. Києві та по його завершенню набуває право власності на частину даного будинку, а саме: квартиру №5, загальною площею 271,8 кв.м., на ІІІ поверсі будинку за адресою: м. Київ, [ADDRESS]; квартиру №6, загальною площею 201,7 кв.м., на ІІІ поверсі будинку за адресою: м. Київ, [ADDRESS]; машиномісце №6 площею 14,3 кв.м. в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві; машиномісце №7 площею 14,3 кв.м. в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві; машиномісце №8 площею 14,3 кв.м. в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві; машиномісце №9 площею 14,3 кв.м. в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві; машиномісце №13 площею 14,3 кв.м. в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві; машиномісце №14 площею 14,3 кв.м. в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві. Зазначив, що свої зобов'язання за договором про участь у пайовому будівництві від 27.03.2005 року щодо фінансування будівництва виконав в повному обсязі, а отже набув право власності на квартири №5 та №6 в будинку [ADDRESS] в м. Києві як самостійні об'єкти нерухомого майна, а також на машиномісця №№6, 7, 8, 9, 13, 14 в підземному паркінгу за адресою: м. Київ, [ADDRESS]. Крім того, зазначив, що незважаючи на той факт, що внаслідок укладання та виконання договору про участь у пайовому будівництві, будинок [ADDRESS] в м. Києві набув статусу багатоквартирного, будинок був введений в експлуатацію як індивідуальний житловий, що порушує його права як власника зазначених вище квартир та машиномісць в паркінгу. В зв'язку з тим, що [PERSON] заявляє про своє право власності на весь будинок [ADDRESS] в м. Києві, в тому числі і на квартири, які [PERSON] набув у власність, останній просив відмовити в задоволенні позову [PERSON] та задовольнити його позов як третьої особи з самостійними вимогами. В судовому засіданні представник [PERSON] підтримала позовні вимоги свого довірителя у повному обсязі та просила їх задовольнити, у задоволенні позову [PERSON] просила відмовити, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечувала. Крім того, 01.09.2011 року до суду надійшла позовна заява третьої особи з самостійними вимогами [PERSON], в якій вона просила визнати будинок [ADDRESS] в м. Києві, загальною площею 2636,6 кв.м., житловою 1404,6 кв.м., багатоквартирним. Припинити право власності [PERSON] на індивідуальний житловий будинок [ADDRESS] в м. Києві, загальною площею 2636,6 кв.м., житловою 1404,6 кв.м. Визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS], загальною площею 378,4 кв.м., що складається з наступних приміщень: 26 - нежитлової, загальною площею 305,7 кв.м., 27 - кухні, загальною площею 12,5 кв.м., 28 - санвузол, загальною площею 5,3 кв.м., та тераси площею 54,9 кв.м. Визнати за [PERSON] право власності на машиномісце №10 площею 31 кв.м., яке розташоване в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві. Визнати за [PERSON] право власності на машиномісце №11 площею 30 кв.м., яке розташоване в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві. Визнати за [PERSON] право власності на машиномісце №12 площею 14,3 кв.м., яке розташоване в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30.05.2005 року між нею та [PERSON] був укладений договір про участь у пайовому будівництві, відповідно до якого вона частково фінансує будівництво будинку [ADDRESS] в м. Києві та по його завершенню набуває право власності на частину даного будинку, а саме: квартиру №7, загальною площею 378,4 кв.м., на IV поверсі будинку за адресою: м. Київ, [ADDRESS]; машиномісце №10 площею 31 кв.м. в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві; машиномісце №11 площею 30 кв.м. в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві; машиномісце №12 площею 14,3 кв.м. в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві. Зазначила, що свої зобов'язання за договором про участь у пайовому будівництві від 30.05.2005 року щодо фінансування будівництва виконала в повному обсязі, а отже набула право власності на квартиру [ADDRESS] як самостійний об'єкт нерухомого майна, а також на машиномісця №№10, 11, 12 в підземному паркінгу за адресою: м. Київ, [ADDRESS]. Крім того, зазначила, що не зважаючи на той факт, що внаслідок укладання та виконання договору про участь у пайовому будівництві, будинок [ADDRESS] в м. Києві набув статусу багатоквартирного, будинок був введений в експлуатацію як індивідуальний житловий, що порушує її права як власника зазначеної вище квартири та машиномісць в паркінгу. В зв'язку з тим, що [PERSON] заявляє про своє право власності на весь будинок [ADDRESS] в м. Києві, в тому числі і на квартиру, яку [PERSON] набула у власність, остання просила відмовити в задоволенні позову [PERSON] та задовольнити її позов як третьої особи з самостійними вимогами. Представник третьої особи з самостійними вимогами [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги своєї довірительки підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, у задоволенні позову [PERSON] просила відмовити, проти задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] не заперечувала. Вислухавши пояснення позивача [PERSON], відповідача [PERSON] та представників третіх осіб з самостійними вимогами [PERSON], [PERSON] та [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити, а позови третіх осіб з самостійними вимогами є обґрунтованами та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 ЦК України гарантовано власнику здійснення його прав власності: володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Встановлено, що [PERSON] звернувся з позовом до відповідача [PERSON] та просив визнати за ним право власності на будинок [ADDRESS] в м. Києві та виділити йому вказаний будинок в натурі. Також просив, визнати за [PERSON] право власності на нежитлові приміщення, загальною площею 1654 кв.м., по [ADDRESS] в м. Києві та виділи їй в натурі вказані нежитлові приміщення. Як на підставу свої позовних вимог [PERSON] посилався на те, що будинок [ADDRESS] в м. Києві та нежитлові приміщення, загальною площею 1654 кв.м., по [ADDRESS] в м. Києві, були набуті ним та відповідачем [PERSON] під час проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу за спільні кошти, а тому є їх спільною сумісною власністю подружжя. Однак, з таким твердженням позивача [PERSON] суд не може погодитись виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданого 13.06.2007 року Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), земельна ділянка площею 0,100 га по [ADDRESS] в м. Києві перебуває у власності [PERSON] Також, в судовому засіданні встановлено, що починаючи з 2008 року [PERSON] здійснювалась розробка проекту будівництва жилого будинку по [ADDRESS] в м. Києві. Згідно комплексного висновку №39буд від 13.08.2008 року Державного підприємства «Укрдержбудекспертиза»проект будівництва житлового будинку та господарських будівель по [ADDRESS] в Печерському районі м. Києва, був розроблений ТОВ «АЛЮР»в 2008 році на замовлення громадянки [PERSON] та рекомендувався до затвердження. Як вбачається з матеріалів справи, 20.10.2008 року [PERSON] отримано дозвіл на виконання будівельних робіт №0848-Пч/Ш. Строк дії дозволу до 31.12.2009 року. В подальшому Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в м. Києві строк дії дозволу продовжено до 21.01.2011 року, що підтверджується відповідною відміткою Інспекції держархбудконтролю у м. Києві від 26.01.2010 року. Протягом 2008-2011 років [PERSON] було здійснено будівництво об'єкту нерухомого майна на земельній ділянці площею 0,100 га., що розташована в м. Києві по [ADDRESS] у Печерському районі м. Києва. 24.09.2010 року КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна»проведено інвентаризацію нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці по [ADDRESS] в м. Києві, за результатами якої виготовлено технічний паспорт та встановлено, що на земельній ділянці розташований п'ятиповерховий житловий будинок з підземним паркінгом загальною площею 2636,6 кв.м., житловою 1404,6 кв.м. Власником будинку вказано [PERSON] 14.07.2011 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м. Києві зареєстровано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації. Згідно декларації про готовність об'єкта до експлуатації будинок [ADDRESS] в м. Києві введений в експлуатацію на ім'я [PERSON] Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. З вказаних вище документів вбачається, що будинок [ADDRESS] в м. Києві загальною площею 2636,6 кв.м., житловою 1404,6 кв.м., був побудований [PERSON] на підставі належного дозволу та належно затвердженого проекту, на земельній ділянці, що належить їй на праві власності. Будь-яких порушень вимог містобудівного законодавства при будівництві спірних будівель не вбачається. Будинок був введений в експлуатацію у встановленому законом порядку. Крім того, як пояснила в судовому засіданні відповідач [PERSON], з позивачем [PERSON] в фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу вона ніколи не перебувала, разом не проживала та спільне господарство не вела, а майно, що є предметом позову ніколи їй не належало. Таким чином, суд вважає, що [PERSON] правомірно набула право власності на будинок [ADDRESS] в м. Києві та її вимоги щодо визнання за нею права власності є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В силу ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених, ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В свою чергу, позивач [PERSON] за первісним позовом не довів ті обставини, на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому у задоволенні його позову слід відмовити. При цьому суд враховує, що 27.03.2005 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір про участь у пайовому будівництві, відповідно до якого [PERSON] частково фінансує будівництво будинку [ADDRESS] в м. Києві та по його завершенню набуває право власності на частину даного будинку. Пунктом 3 договору про участь у пайовому будівництві від 27.03.2005 року сторони погодили, що згідно з обсягом пайової участі в будівництві, що викладений в п. 4 цього договору, [PERSON] надається право власності на квартиру №5, загальною площею 271,8 кв.м, на ІІІ поверсі будинку за адресою: м. Київ, [ADDRESS]; квартиру №6, загальною площею 201,7 кв.м., на ІІІ поверсі будинку за адресою: м. Київ, [ADDRESS]; машиномісце №6 площею 14,3 кв.м. в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві; машиномісце №7 площею 14,3 кв.м. в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві; машиномісце №8 площею 14,3 кв.м. в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві; машиномісце №9 площею 14,3 кв.м. в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві; машиномісце №13 площею 14,3 кв.м. в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві; машиномісце №14 площею 14,3 кв.м. в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві. Згідно п. 4 цього ж договору про участь у пайовому будівництві фінансування часткового будівництва відбувається в два етапи: 1 етап: 500 000 грн. протягом одного року з моменту підписання даного договору; 2 етап: 500 000 грн. протягом одного року з моменту завершення першого етапу фінансування будівництва. Крім того, 30.05.2005 року між [PERSON] та [PERSON] був також укладений договір про участь у пайовому будівництві, відповідно до якого [PERSON] частково фінансує будівництво будинку [ADDRESS] в м. Києві та по його завершенню набуває право власності на частину даного будинку. Пунктом 3 вказаного договору про участь у пайовому будівництві сторони погодили, що згідно з обсягом пайової участі в будівництві, що викладений в п. 4 цього договору, [PERSON] надається право власності на квартиру №7, загальною площею 378,4 кв.м., на IV поверсі будинку за адресою: м. Київ, [ADDRESS]; машиномісце №10 площею 31 кв.м. в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві; машиномісце №11 площею 30 кв.м. в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві; машиномісце №12 площею 14,3 кв.м. в підземному паркінгу по [ADDRESS] в м. Києві. Згідно п. 4 договору про участь у пайовому будівництві фінансування часткового будівництва відбувається в два етапи: 1 етап: 200 000 грн. протягом одного року з моменту підписання даного договору; 2 етап: 400 000 грн. протягом одного року з моменту завершення першого етапу фінансування будівництва. Свої зобов'язання щодо фінансування будівництва за договорами про участь у пайовому будівництві, укладеними 27.03.2005 року та 30.05.2005 року з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] виконано в повному обсязі, що не заперечувалось представником [PERSON] в судовому засіданні. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інвестиційну діяльність»інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про інвестиційну діяльність»в редакції, що діяла на момент укладення договорів про пайову участь у будівництві, об'єктами інвестиційної діяльності можуть бути будь-яке майно, в тому числі основні фонди і оборотні кошти в усіх галузях та сферах народного господарства, цінні папери, цільові грошові вклади, науково-технічна продукція, інтелектуальні цінності, інші об'єкти власності, а також майнові права. Забороняється інвестування в об'єкти, створення і використання яких не відповідає вимогам санітарно-гігієнічних, радіаційних, екологічних, архітектурних та інших норм, встановлених законодавством України, а також порушує права та інтереси громадян, юридичних осіб і держави, що охороняються законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги третіх осіб з самостійними вимогами [PERSON] та [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки договори про пайову участь у будівництві були виконанні ними в повному обсязі, а отже вони набули право власності на частини будинку [ADDRESS] в м. Києві, обумовлені відповідними договорами про пайову участь у будівництві, а саме: [PERSON] набув право власності квартиру №5 та квартиру №6 в будинку за адресою: м. Київ, [ADDRESS], та машиномісця №№6, 7, 8, 9, 13, 14 в підземному паркінгу за адресою: м. Київ, [ADDRESS]; [PERSON] набула право власності на №7 в будинку за адресою: м. Київ, [ADDRESS], та машиномісця №№10, 11, 12 в підземному паркінгу за адресою: м. Київ, [ADDRESS]. Проте, в результаті вводу будинку [ADDRESS] в м. Києві в експлуатацію як житлового на ім'я [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не можуть повною мірою реалізувати свої права власника гарантовані Конституцією України та ст. ст. 319, 321 Цивільного кодексу України. Суд погоджується з доводами [PERSON] та [PERSON], що внаслідок укладання та виконання договорів про участь у пайовому будівництві, будинок [ADDRESS] в м. Києві набув статусу багатоквартирного. Як пояснили в судовому засіданні представники третіх осіб, між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] склався порядок користування квартирами в будинку, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] користується тими квартирами та місцями в паркінгу, які набули за договорами про пайову участь у будівництві, рештою квартир та місць в паркінгу користується [PERSON] Відповідно до висновку №105-11/БСЕ з експертного будівельно-технічного дослідження від 12.09.2011 року, проведеного Бюро судових експертиз, технічна можливість виділити з житлового будинку, розташованого за адресою м. Київ, [ADDRESS], сім квартир як окремих об'єктів нерухомості, у відповідності до вимог нормативної документації є. Пропонується наступний варіант розподілу будинку на сім квартир: квартира №1 на 1 поверсі, загальною площею 140,6 кв.м., що складається з наступних приміщень: 1 - вітальні загальною площею 119 кв.м., 2 - санвузол загальною площею 5,5 кв.м., та тераси площею 16,1 кв.м; квартира №2 на 1 поверсі, загальною площею 208,4 кв.м, що складається з наступних приміщень: 8 - житлової, загальною площею 169,3 кв.м., 9 - кухні, загальною площею 25,4 кв.м., 10 - допоміжного приміщення, загальною площею 4,2 кв.м., 11 - санвузол, загальною площею 9,5 кв.м.; квартира №3 на ІІ поверсі, загальною площею 271,3 кв.м., що складається з наступних приміщень: 16 - житлова, загальною площею 234,9 кв.м, 17 - кухня, загальною площею 28,4 кв.м., 18 - санвузол, загальною площею 5,3 кв.м., та тераси площею 2,7 кв.м.; квартира №4 на ІІ поверсі, загальною площею 203 кв.м., що складається з наступних приміщень: 13 - житлова, загальною площею 164,6 кв.м., 14 - санвузол, загальною площею 9,6 кв.м., 15 - кухня, загальною площею 15,8 кв.м., та тераси площею 13 кв.м.; квартира №5 на ІІІ поверсі, загальною площею 271,8 кв.м., що складається з наступних приміщень: 22 - житлової, загальною площею 235,3 кв.м, 23 - кухні, площею 28,5 кв.м, 24 - санвузол, загальною площею 5,3 кв.м., та тераси площею 2,7 кв.м.; квартира №6 на ІІІ поверсі, загальною площею 201,7 кв.м., що складається з наступних приміщень: 20 - житлова, загальною площею 175,8 кв.м., 21 - кухня, загальною площею 15,9 кв.м., та тераси площею 10 кв.м.; квартира №7 на ІV поверсі, загальною площею 378,4 кв.м., що складається з наступних приміщень: 26 - житлової, загальною площею 305,7 кв.м., 27 - кухні, загальною площею 12,5 кв.м., 28 - санвузол, загальною площею 5,3 кв.м., та тераси площею 54,9 кв. Такий варіант розподілу відповідає заявленим третіми особами вимогам. Жоден з представників третіх осіб не заперечував проти варіанту розподілу будинку, запропонованого експертом. Також, відповідно до вказаного висновку технічна можливість виділити в підвальному поверсі будинку, розташованого за адресою м. Київ, [ADDRESS], машиномісць в кількості 14 штук, площею 14,3 кв.м. кожного, одного машиномісця 30 кв. м. та одного машиномісця 31 кв.м. в окремі об'єкти нерухомості є. Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що треті особи [PERSON], [PERSON] та [PERSON] довели правомірність набуття права власності на квартири та машиномісця в підземному паркінгу в будинку [ADDRESS] в м. Києві.

Outcome: approved