Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-26 00:00:00

03 грудня 2010 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання права власності на ? частку квартири [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказувала, що 27.08.1983 року вона уклала шлюб з відповідачем, який було розірвано 08.07.2008 року. В період шлюбу вони разом придбали квартиру [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу було оформлено на відповідача [PERSON] Посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку не бажає розділити майно, яке є спільною сумісною власністю, позивач просила розділити сумісно придбану під час шлюбу квартиру, визнавши за нею право власності на ? частку вказаної квартири. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання двічі не зявився, судом належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ст.. 74 ЦПК України судові повістки надсилаються фізичним особам за адресою їх місця проживання або перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик вручений їм належним чином. Відповідно до п.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України позивач не заперечує проти заочного вирішення справи та ухвалення заочного рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого. В судовому засіданні було встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 1983 року (свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ФП № 415771 а.с.4). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу 1-ФП №034071 від 08 липня 2008 року шлюб між ними було розірвано 08.07.2008 року актовий запис № 92 (а.с.5). Після чого позивач 13 вересня 2008 року зареєструвала шлюб з [PERSON] (свідоцтво про шлюб а.с. 6). Відповідно до договору купівлі-продажу від 23 серпня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу за №2124, відповідач [PERSON] придбав у власність квартиру № 20, що знаходиться в місті Вознесенську Миколаївської області по вул. Слободянюка в будинку № 2. (а.с.7). Відповідно до довідки КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 25.11.2009 року №1096 право власності на вказану квартиру зареєстровано за [PERSON] (а.с.8). В судовому засіданні було встановлено, що вищезазначену квартиру сторони придбали в період шлюбу. Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку. Стаття 70 СК України передбачає, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Таким чином суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: судовий збір в сумі 339,50 гривні, витрати на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 гривень.

Outcome: approved