Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-30 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом, в якому зазначили, що [PERSON] є дружиною, [PERSON] та [PERSON] - доньками, [PERSON] - сином, [PERSON]- онуком [PERSON], який загинув внаслідок нещасного випадку на виробництві. [PERSON] працював слюсарем з ремонту сільськогосподарських машин в агроцеху № 13 структурного підрозділу Дочірнього підприємства "Ілліч-Агро Донбас" Публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча". [INFO] [PERSON] був смертельно травмований під час ремонту кормороздавача КТУ-10 в результаті вибуху невстановленого предмету. За даним фактом комісією був складений акт за формою Н-1 про нещасний випадок, пов"язаний з виробництвом, де причинами зазначено: технічна причина - вибух невстановленого предмету, організаційні причини. Складно також акт розслідування нещасного випадку, який підписаний сімома членами комісії, з особливою думкою чотирьох членів, які, в свою чергу, не згодні з встановленням вини [PERSON] в даному нещасному випадку. В зв"язку зі смертю чоловіка, батька, діда позивачам спричинено моральну шкоду через безповоротну втрату близької людини, порушення нормальних життєвих зв"язків, відчуття самотності, які є прямим наслідком нещасного випадку. Позивачі просять стягнути з відповідача на їхню користь моральну шкоду на користь [PERSON] - 75000 гривень; [PERSON] - 50000 гривень, [PERSON] ( законний представник - [PERSON].) - 25000 гривень, [PERSON] - 50000 гривень, [PERSON] - 50000 гривень, а також стягнути на користь держави судові витрати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та представник позивачів - адвокат Лісодід О.В. позовні вимоги підтримали, на їхньому задоволенні в повному обсязі наполягали. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що моральна шкода стягується за наявності вини підприємства, а в даному випадку винних осіб не було встановлено, окрім того, не встановлено, який саме предмет вибухнув, отже не встановлено, що смерть настала внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, не встановлено вину підприємства, а значить - підстав для задоволення позову, на його думку, не вбачається. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що позивачка [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який працював слюсарем з ремонту сільськогосподарських машин в агроцеху № 13 структурного підрозділу Дочірнього підприємства "Ілліч-Агро Донбас" Публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча" і [INFO] загинув при виконанні трудових обов'язків. За наслідками розслідування нещасного випадку складено акт форми Н-1 № 1 та акт форми Н-5. Так, з акту про нещасний випадок за формою Н-1 від 14 квітня 2011 року вбачається, що комісією з розслідування обставин нещасного випадку встановлено, що причиною події визначено - інші види - вибух невстановленого предмету з невстановленим вмістом; невиконання вимог інструкцій з охорони праці та виконання посадових обов"язків, особами, які винні в порушенні вимог законодавства про охорону праці вказані: [PERSON]- слюсар з ремонту сільськогосподарських машин та устаткування з власної ініціативи став виконувати газополум"яні роботи, які йому не було доручено, чим порушив п. 1.3 Інструкції з охорони праці тощо , затвердженої директором ДП "Ілліч-Агро Донбас", [PERSON] - в.о. керуючого відділенням № 2 агроцеху № 13, не здійснив належного контролю за зберіганням на відділенні балонів з газами, чим порушив п. 2.2 Посадової Інструкції... Окрім того, з даного акту вбачається, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи причиною смерті [PERSON] стала вибухова травма, яка поєднана з переломом кісток зводу черепу, крововиливи під між оболонками та в шлуночках головного мозку, тяжким забиттям головного мозку, проникаючим осколковим пораненням лівої бокової поверхні грудної клітини з переломом ребер зліва, пошкодженням лівого легкого та внутріплевральною кровотечею, множинними сліпими осколковими пораненнями обличчя, тулуба, лівої руки, ніг , багатоосколковим переломом лівої гомілкової кістки та п"ятої плюсневої кістки лівої стопи. З акту про нещасний випадок на підприємстві , пов"язаного з виробництвом за формою Н-1 від 14 квітня 2011 року , та з акту спеціального розслідування групового нещасного випадку за формою Н-5 від 8 квітня 2011 року судом встановлено, що дані акти підписані сімома членами комісії, з яких у чотирьох членів була особиста думка, а саме, члени комісії: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] не згодні з зазначеним висновком , що працівники [PERSON] та [PERSON] винні в нещасному випадку, оскільки не вдалося встановити, яким чином потрапив невстановлений предмет під стрічку транспортера кормороздавача, до того ж робота виконувалася в інтересах підприємства, особи, що виконували роботи з ремонту кормороздавача, не навмисно нагрівали невстановлений предмет, що знаходився поза зоною їхньої видимості. До того ж в зазначених актах відповідачем не встановлювався відсоток вини працівників, в залежності від чого не зменшувався розмір виплат, що підлягають сплаті родичам загиблого. Відповідачем не надано доказів щодо відсутності його вини в заподіянні позивачам моральної шкоди, завданої смертю чоловіка, батька, діда. Відповідно до ч.2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно зі ст. 158 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов"язаний вживати заходів щодо полегшення і оздоровлення умов праці працівників шляхом впровадження прогресивних технологій тощо. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань , втрати нормальних життєвих зв"язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, які запобігають виробничому травматизмові. Таким чином, суд виходить з того, що смертю чоловіка, батька, діда позивачам завдана моральна шкода з вини відповідача, який не створив безпечних умов праці [PERSON], внаслідок чого він був смертельно травмований. За змістом частини 2 статті 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю, в тому числі, онукам. З наданих позивача свідоцтв судом встановлено, що з позивачкою [PERSON] померлий перебував в реєстрованого шлюбі, [PERSON], [PERSON], та [PERSON] - діти померлого, а [PERSON] - онук померлого. З довідки сільради вбачається, що [PERSON] на день смерті проживав разом, вів спільне господарство, мав спільний побут, тривале постійне спілкування з дружиною - [PERSON], донькою - [PERSON] та онуком [PERSON] З пояснень позивачки [PERSON] та представника позивачів судом встановлено, що діти померлого - [PERSON] та [PERSON] разом з батьком не проживали, але постійно спілкувалися, потребували моральної підтримки, порад. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках потерпілого. За змістом частини 3 статті 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Враховуючи викладене вище, суд вважає за потрібне задовольнити позов частково: на користь позивачки [PERSON] стягнути з відповідача спричинену моральну шкоду в розмірі 40000 гривень, на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 5 ( п"ять ) тисяч гривень; на користь [PERSON] в інтересах [PERSON] - 5 ( п"ять) тисяч гривень; на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 3 ( три ) тисячі гривень; на користь [PERSON] у відшкодування моральної шкоди 3 (три ) тисячі гривень. Окрім того, на підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави витрати на ІТЗ в сумі 15 гривень та судовий збір в сумі 8,50 гривень. На підставі ст.ст. 158, 153 ч.2, 237-1 КЗпП України, ст. 23 ЦК України, п. 13 Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" зі змінами , внесеними згідно з Постановою № 5 від 25.05.2001 року, ст. 1167 ЦК України,

Outcome: partial