Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-31 00:00:00

У жовтні 2011 року ПАТ «Українська страхова компанія АСКА» звернулось до суду із даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача 1591 грн. 94 коп., суму боргу, 528 грн. 21 коп. пеня, 51 грн. судового збору, 120 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 09 серпня 2010 року між ЗАТ «Українська страхова компанія АСКА» та [PERSON], яка мала на той момент трудові відносини з позивачем на підставі її заяви було укладено договір безвідсоткової позики №24, згідно якого відповідачу було надано позику в сумі 2200 грн. строком на три роки, але не більше ніж за період безперервних трудових відносин з позивачем. Як зазначає представник позивача в тексті позовної заяви, що відповідача було звільнено, при звільнені сплачено 608 грн. 06 коп. решта позики погашена не була. Відповідач зобовязання не виконала та повинна повернути суму 1591 грн.94 коп., Сума пені за період з жовтня 2010 року по вересень 2011 року складає 528 грн.21 коп. Представник позивача в судове засідання не зявився, до суду надіслав заяву про слухання справи без їх участі, не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася, про день і час розгляду даної справи повідомлялась належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши обставини в цивільній справі, обєктивно дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 серпня 2010 року між ЗАО «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» та [PERSON] укладено договір безвідсоткової позики за №24. Відповідно до п. 1 договору позикодавець надав у власність, а позичальник прийняв грошові кошти в сумі 2\~200 грн. 00 коп., строком на три календарні роки, але не більше ніж на період безперервних трудових відносин в структурному підрозділі позикодавця. Згідно п. 4 договору у разі розірвання трудових відносин (з ініціативи будь кого зі сторін) до закінчення трирічного строку з дня отримання позики, позичальник зобовязаний повернути позичкодавцю позику не пізніше ніж за 10 днів до дня фактичного звільнення. Відповідно до договору грошова сума передана позичальнику в розмірі 2\~200 грн. 00 коп., що підтверджується видатковим касовим ордером № 806 від 10 серпня 2010 року. Як вбачається з виписки наказу №874 К від 09 11.2010 року [PERSON] було звільнено з посади начальника управління по продажу Київської дирекції -4, за власним бажанням. Відповідно п.8 договору передбачено, що у випадку порушення строків повернення позики позикодавець має право стягнути з позикодержателя пеню в розмірі 0,1 % від несплаченої в строк суми за кожен день. Згідно з розрахунку штрафних санкцій розмір пені за несвоєчасне погашення заборгованості за період з жовтня 2010 року по вересень 2011 року складає 528 грн. 21 коп. Правилами ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Оцінюючи в сукупності всі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є доведеними і такими, що підлягають задоволенню, оскільки судом було достовірно встановлено, що відповідач не виконав умови взятого на себе зобовязання щодо своєчасного погашення суми, в строк та на умовах визначених в договорі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З цих підстав вимоги позивача про стягнення судового збору, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду даної справи в суді також підлягають повному задоволенню та стягненню із відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved