Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що з відповідачкою мешкав разом з вересня 2010 року до 10 листопада 2010 року. Вони проживали в будинку відповідачки за адресою: м.Волноваха Донецької області, вул. 1 Мая, буд. 76. До її будинку він перевіз належні йому речі та документи. Окрім того, за власні кошти він придбав ноутбук в вересні 2010 року. 10.11.2010 року він повернувся до будинку своїх батьків, речей та документів не забрав, вони залишилися у відповідачки. Добровільно вона відмовилася повернути його майно, тому просить суд витребувати у відповідачки та передати йому документи, видані на його імя: трудову книжку, паспорт, диплом спеціаліста, свідоцтво про закінчення компютерних курсів, амбулаторну картку, ощадну книжку, пенсійне посвідчення, а також особисті речі: джинси темно синього кольору зі світлим ременем - вартістю 400 гривень, светр теплий коричневого кольору з карманом на грудях - вартістю 200 гривень; туфлі лакові чорного кольору розмір 41-42 - вартістю 250 гривень, куртку чорного кольору довжиною до стегна спортивного стилю на синтепоні 200 гривень, шкіряну куртку чорного кольору з двома замками на грудях 1500 гривень, ноутбук АСУС 14-16Х5DAF-M120SCGDWW 4222 гривень, дублянка світло-коричневого кольору довжиною до коліна 800 гривень, шапка зимова шкіряна чорного кольору з чорним відворотом 155 гривень, шарф теплий чорного кольору з білими квадратами 80 гривень, кепка шкіряна чорного кольору 250 гривень, дві сорочки темно-синього та жовтого кольору розмір 48 280 гривень, краватка жовтого кольору 85 гривень, диски музичні в спеціальній сумці для дисків чорного кольору 50 гривень, кросівки чорного кольору вітчизняного виробництва 300 гривень, праску Деіта в корпусі світло-зеленого кольору 300 гривень, піну для гоління Невея - 25 гривень, крем після гоління Невея 40 гривень, флешку чорного кольору 2 гб 75 гривень, сумку чорного кольору дорожню для речей 140 гривень, книжку-інструкцію до ноутбуку 25 гривень, два мобільні телефони Нокіа та зарядний пристрій до них, всього на суму 9377 гривень, в разі відсутності речей, просить стягнути їхню вартість, а також судові витрати. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] за довіреністю від 05.05.2011 року та адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали, на їхньому задоволенні наполягали. Під час судового розгляду уточнили позовні вимоги, в звязку з добровільним поверненням [PERSON] двох мобільних телефонів Нокіа та зарядного пристрою, належних [PERSON], а також пенсійного посвідчення на імя позивача, в цій частині відмовилися від позовних вимог. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що , дійсно, з позивачем [PERSON] співмешкала в вересні листопаді 2010 року, вони жили разом в її будинку. 7 листопада 2010 року [PERSON] виїхав від неї разом з особистими речами та документами. Ноутбук придбала за власні кошти. Взагалі, їх утримувала її мати. Позов не визнає, оскільки позивач виїхав від неї з усіма своїми речами. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З оглянутого в судовому засіданні матеріалу про відмову в порушенні кримінальної справи ЖРЗСП № 4549/1 від 10.11.2010 року судом встановлено, що постановою від 24 лютого 2011 року , винесеною ДІМ Волноваського РВ [PERSON], відмовлено в порушенні кримінальної справи за ст.ст. 296,357 КК України відносно [PERSON] за відсутністю складу злочину в її діях, окрім того, під час дослідчої перевірки за заявою [PERSON] встановлено, що [PERSON] та [PERSON] разом мешкали за адресою: м.Волноваха, вул.. 1-го Мая, буд. 76. 10.11.2010 року до них приїхали батьки [PERSON] та почали вговорювати сина поїхати з ними. Він погодився, зайшов до будинку , одягся, з собою ніяких речей не забрав, вийшов надвір, далі виник конфлікт між його матірю [PERSON] та [PERSON], [PERSON] намагалася забрати сина та посадити до автомобіля, [PERSON] намагалася його утримати. Конфлікт продовжувався протягом 40 хвилин. [PERSON] декілька разів ударила [PERSON] по голові. Наступного дня [PERSON] приходив до [PERSON] з проханням повернути речі та документи, але вона відмовилася повертати. З пояснення [PERSON], яке міститься в оглянутому матеріалі, вбачається, що він перераховує документи та власні речі, що залишилися в [PERSON]ВІ. вдома, перелік яких ідентичний позовним вимогам. З пояснення [PERSON] від 12.11.2010 року вбачається, що вона визнає, що речі [PERSON] : лакові туфлі, куртка чорна, два мобільні телефони Нокіа та зарядний пристрій, дублянка коричнева, залишилися у неї вдома, ноутбук вона придбала за власні кошти. З рапортів ДІМ Волноваського РВ [PERSON] та [PERSON] вбачається, що при виїзді ними за адресою: м.Волноваха, вул. 1-го Мая, буд.76, з метою проведення дослідчої перевірки за зазначеним матеріалом, між [PERSON] та [PERSON] досягнуто згоди, вони їдуть спільно до лікарні з приводу вагітності [PERSON], після чого вона повертає [PERSON] його речі, в тому числі, медичні документи [PERSON] З наданої позивачем довідки № 418 від 05.05.2011 року судом встановлено, що він отримує пенсію, як інвалід дитинства 2-ї групи, в вересні 2010 року 709 гривень, в жовтні 2010 року 723 гривні, в листопаді 2010 року 723 гривні. Також з довіреності від 24.09.2010 року , посвідченої державним нотаріусом Вугледарської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1413, та пояснень свідків [PERSON] та [PERSON], допитаних в судовому засіданні в якості свідків, судом встановлено, що 24 вересня 2010 року бабуся позивача - [PERSON] передала [PERSON] належний їй автомобіль ВАЗ 2101 з правом розпоряджатися, отримані від угоди гроші 10 тисяч гривень в присутності свідків передала онуку [PERSON] Окрім того, з наданої позивачем довідки від 17.05.2011 року судом встановлено, що з застосуванням дисконтної картки [PERSON] № 2200016710759 ним було придбано 28 вересня 2010 року в ТОВ ВістСервісмиша провідна вартістю 69 гривень; ноутбук АСУС вартістю 4222 гривень; обладнання мережне вартістю 249 гривень. Відповідно до вимог ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно , без відповідної правової підстави заволоділа ним. На підставі ст.ст.387, 1212, 1213 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна. Відповідно до ч.2 ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно зі ст. 60 ЦПК України сторони зобовязані довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Ст.ст. 57-59 ЦПК України передбачають, що докази мають бути належними та допустимими. Згідно з ч.1ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів у їх сукупності. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] мешкали разом з вересня 2010 року до 10.11.2010 року в будинку № 76 по вул.1-го Мая в м.Волноваха за місцем проживання [PERSON] Позивач отримував пенсію як інвалід дитинства, окрім того, 24.09.2010 року [PERSON] передала йому 10 тисяч гривень, за які він в подальшому придбав 28.09.2010 року ноутбук АСУС. На підтвердження своїх доводів , що вони з позивачем жили на кошти її матері, відповідачка не надала судові належних та допустимих доказів: з довідок з місця роботи вбачається, що на підприємстві ВАТ Азовзагальмашвона працює тільки з 05.01.2011 року, тобто на час проживання з позивачем вона не працювала, самостійного заробітку не мала. З матеріалу про відмову в порушенні кримінальної справи судом встановлено, що позивач перевіз до [PERSON] свої речі та пішов від неї, не забравши їх. При цьому [PERSON] не заперечувала, що особисті речі та документи [PERSON] знаходяться у неї. Під час розгляду цивільної справи вона повернула матері позивача [PERSON] ряд речей: пенсійне посвідчення позивача, два мобільні телефони та зарядний пристрій. З наведеного вбачається, що зазначені в позові документи та речі знаходяться у відповідачки, яка їх утримує без відповідної правової основи. Отже позов підлягає задоволенню в повному обсязі: суд витребує та зобовязує повернути позивачеві належні йому документи - трудову книжку, паспорт, диплом спеціаліста, свідоцтво про закінчення компютерних курсів, амбулаторну картку, ощадну книжку, а також особисті речі: джинси темно синього кольору зі світлим ременем - вартістю 400 гривень, светр теплий коричневого кольору з карманом на грудях - вартістю 200 гривень; туфлі лакові чорного кольору розмір 41-42 - вартістю 250 гривень, куртку чорного кольору довжиною до стегна спортивного стилю на синтепоні 200 гривень, шкіряну куртку чорного кольору з двома замками на грудях 1500 гривень, ноутбук АСУС 14-16Х5DAF-M120SCGDWW 4222 гривень, дублянка світло-коричневого кольору довжиною до коліна 800 гривень, шапка зимова шкіряна чорного кольору з чорним відворотом 155 гривень, шарф теплий чорного кольору з білими квадратами 80 гривень, кепка шкіряна чорного кольору 250 гривень, дві сорочки темно-синього та жовтого кольору розмір 48 280 гривень, краватка жовтого кольору 85 гривень, диски музичні в спеціальній сумці для дисків чорного кольору 50 гривень, кросівки чорного кольору вітчизняного виробництва 300 гривень, праску Деіта в корпусі світло-зеленого кольору 300 гривень, піну для гоління Невея - 25 гривень, крем після гоління Невея 40 гривень, флешку чорного кольору 2 гб 75 гривень, сумку чорного кольору дорожню для речей 140 гривень, книжку-інструкцію до ноутбуку 25 гривень, всього на суму 9377 гривень, в разі відсутності речей, стягнути їхню вартість. На підставі ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволено а повному обсязі, суд вважає за потрібне стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати : судовий збір 107,02 гривень, витрати на інформаційно-технічне забезпечення 120 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved