Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-07 00:00:00

Позивач [PERSON] пред'явив до суду позов до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання договору довічного утримання від 22 листопада 2000 року недійсним, визнання рішення [PERSON] сільської ради від 05 червня 1998 року незаконним, визнання права власності на частину будинку № 9-а по вул. Кос-Анатольського в с. Білій Тернопільського району й усунення перешкод у користуванні ним, покликаючись на те, що зазначений будинок придбаний його батьками за час шлюбу. Після смерті матері [PERSON] 29 січня 1997 року він вступив в управління спадковим майном, відтак прийняв спадщину на 1/3 частину належної їй частки будинку, добудувавши в ньому за власні кошти другий поверх, набувши у зв'язку з цим право власності на 1/3 його частину. Проте оскаржуваним рішенням сільської ради право власності на весь будинок визнано за його батьком [PERSON], який у подальшому відчужив його за спірним договором довічного утримання своїй дочці й сестрі позивача відповідачці [PERSON] Відповідачі чинять йому перешкоди в користуванні будинком, у зв'язку з чим виникла необхідність у здійсненні його реального поділу із виділенням належної позивачу частки. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] позов підтримали з викладених у позовній заяві та уточненнях до неї мотивів і просять задовольнити, визнавши частково незаконним рішення [PERSON] сільської ради від 05 червня 1998 року, частково недійсним договір довічного утримання від 22 листопада 2000 року, визнавти за позивачем право власності на 1/3 частину спадкового майна після смерті [PERSON] та на 1/3 частину будинку № 9-а по вул. Кос-Анатольського в с. Білій Тернопільського району, провести реальний поділ будинку з виділенням належної йому частки та зобов'язати відповідачів не чинити йому перешкоди в користуванні будинком. Відповідачка [PERSON], діючи у власних інтересах, та в інтересах відповідача [PERSON], в судовому засіданні позову не визнала, пояснивши, що після смерті матері [PERSON] позивач [PERSON] спадщини не прийняв, позаяк ні з заявою про її прийняття до нотаріальної контори не звернувся, ні будь-яких дій, які б свідчили про фактичне її прийняття, зокрема про його вступ в управління спадковим майном, не вчинив. Відтак відповідно до чинного на той час законодавства вважається таким, що відмовився від прийняття спадщини. Після смерті матері [PERSON] саме вона, відповідачка [PERSON] разом зі своїм чоловіком, за власні кошти та спільними зусиллями провели реконструкцію будинку, здійснивши добудови, внаслідок яких збільшилася площа будинку. Натомість позивач [PERSON] участі у здійсненні реконструкції та добудовах спірного будинку не брав, коштів на це надавав. З урахуванням наведеного вважає позов [PERSON] безпідставним, тому просить у його задоволенні відмовити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позову не визнав, пояснивши, що частка [PERSON] у спірному будинку була незначна, а після її смерті всі будівельні роботи, внаслідок яких істотно збільшилася його площа, здійснила [PERSON] Натомість [PERSON] участі ні в здійсненні добудов, ні у їх фінансуванні, не брав. У подальшому відповідач [PERSON] подав заяву, згідно з якою підтримав ці пояснення, з урахуванням наведеного вважає позов [PERSON] безпідставним, просить у його задоволенні відмовити, продовживши розгляд справи в його відсутності. Відповідачка [PERSON] подала в судове засідання заяву, згідно з якою позову не визнала, зазначивши, що добудову до будинку № 9-а по вул. Кос-Анатольського в с. Білій Тернопільського району здійснила її сестра відповідачка [PERSON], натомість їхній брат позивач [PERSON] участі в будівництві не брав, оскільки ще до смерті матері пішов проживати окремо. Саме [PERSON] постійно проживала у спірному будинку разом із батьками, здійснюючи догляд за ними. На даний час саме відповідачка [PERSON] здійснює догляд за батьком, забезпечує його харчуванням та лікуванням. З урахуванням наведеного та, зважаючи на неможливість прибути в судове засідання, просить справу розглянути в її відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, будучи належним чином у встановленому законом порядку повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з'явився, не повідомивши про причини неявки, заяви про розгляд справи в його відсутності не подав. За вказаних обставин відповідно до ст. 169 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника [PERSON] сільської ради. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд установив такі обставини: Як слідує з викладених у позовній заяві обставин, якими позивач [PERSON] обґрунтовує пред'явлені ним позовні вимоги, та його пояснень у судовому засіданні, його батьки [PERSON] та відповідач [PERSON], перебуваючи в шлюбі, придбали будинок № 9-а по вул. Кос-Анатольського в с. Білій Тернопільського району. Згідно з технічним паспортом на житловий будинок від 14 жовтня 1988 року, спірний житловий будинок (на час видачі паспорта по вул. К.Маркса, 9 в с. Білій Тернопільського району), належить на праві власності [PERSON], [PERSON] по Ѕ його частині. Як слідує з обставин, викладених позивачем [PERSON] в заяві про уточнення позовних вимог, спірний житловий будинок на час придбання його батьками складався з двох житлових кімнат. Як зазначено у вказаному технічному паспорті, житловий будинок складався з трьох жилих кімнат. При цьому позивачем не надано суду правовстановлюючих документів на спірний житловий будинок, на підставі яких можна би було встановити, що він дійсно належав його батькам - [PERSON] та [PERSON]. 29 січня 1997 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилася спадшина, однак в силу зазначених обставин, зокрема через відсутність правовстановлюючих документів, не можливо встановити, яке саме майно входило до її складу , в тому числі яка частка спірного житлового будинку. З показань у судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] слідує, що їм відомо, що відповідачка [PERSON] здійснювала добудову до житлового будинку № 9-а по вул. Кос-Анатольського в с. Білій Тернопільського району, однак, коли її було закінчено, та прийнято в експлуатацію, вони не знають. За вказаних обставин позивачем [PERSON] не доведено, яка саме частка спірного будинку входила до складу спадщини за його померлою матір'ю [PERSON], як і не надано доказів на підтвердження факту здійснення ним будівництва добудов до вказаного будинку після смерті матері. Згідно зі свідоцтвом на право особистої власності на житловий будинок від 15 червня 1998 року спірний будинок на підставі рішення [PERSON] сільської ради Тернопільського району від 05 червня 1998 року належав на праві власності [PERSON] При цьому, за відсутності зазначених вище доказів, суд не може дійти до висновку, що вказане рішення сільської ради прийняте з порушенням вимог закону. З тих же мотивів суд не знаходить підстав для визнання недійсним договору довічного утримання від 22 листопада 2000 року, згідно з яким [PERSON] відчужив спірний будинок відповідачці [PERSON], позаяк, будучи на підставі вказаного вище свідоцтва, власником спірного будинку, він управі володіти ним, користуватись та розпоряджатись на власний розсуд, незалежно від волі інших осіб. Аналізуючи в сукупності встановлені обставини та досліджені докази, судом не встановлено й порушення права позивача щодо створення йому перешкод у користування будинком, позаяк такі вимоги є способом захисту порушених прав власника майна, як і вимоги про поділ будинку та виділення в ньому частки. Оскільки позивач [PERSON] не довів свого права власності на частку в спірному будинку, порушення його прав, а відтак способів їх захисту судом не встановлено. З цих підстав позов [PERSON] до задоволення не підлягає.

Outcome: dismissed