Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-14 00:00:00

02 лютого 2011 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про стягнення грошових коштів. В обґрунтування вимог зазначив, що 14.12.2009 року між ним та [PERSON], яка діяла від імені та в інтересах [PERSON], було укладено та нотаріально посвідчено попередній договір купівлі-продажу нежилого приміщення, яке розташоване в місті Маріуполі по вулиці Азовстальській, 126. За умовами договору сторони зобовязалися у строк до 14 червня 2010 року укласти договір купівлі-продажу вказаної нерухомості за ціною 260000,00 гривень. В якості підтвердження свого наміру він передав [PERSON] 200000,00 гривень в рахунок вартості нежилого приміщення. Проте, від подальшого укладення договору купівлі-продажу в обумовлені строки продавець [PERSON] ухилився. Крім того, на випадок невиконання умов договору встановлений обовязок продавця відшкодувати іншій стороні збитки у розмірі 400000,00 гривень. Просив стягнути з відповідачів на свою користь 200000,00 гривень, що були сплачені ним на виконання умов попереднього договору, завдані збитки у розмірі 400000,00 гривень, а також судові витрати. Позивач у судове засідання не прибув, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, якою позовні вимоги підтримав, а також зазначив про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи своєчасно та належним чином повідомленими про час і місце слухання справи, у судове засідання не прибули з невідомих суду причин, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 14 грудня 2009 року між [PERSON], яка на підставі довіреності діяла від імені та в інтересах продавця [PERSON], з одного боку, та покупцем [PERSON], з іншого, було укладено попередній договір купівлі-продажу нежилого приміщення, розташованого в місті Маріуполі по вулиці Азовстальській, 126, за умовами якого позивач в якості підтвердження його наміру передав продавцеві 200000,00 гривень, що еквівалентно 25000,00 доларів США. Відповідно п. 1 попереднього договору датою укладання основного договору купівлі-продажу приміщення визначено строк - не пізніше 14 червня 2010 року. Разом з тим, у визначену дату договір купівлі-продажу укладено не було. Згідно із ч. 1 ст. 635 ЦК України попередній є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах встановлених попереднім договором. Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів є завдатком, вона вважається авансом. Завдаток - це грошова сума або рухоме майно, що передається боржником кредиторові, і є доказом факту укладення договору, та частково є виконання грошового обовязку боржника перед кредитором. Як встановлено судовим розглядом справи, позивачем на імя відповідачів рекомендованими листами надсилалася письмова пропозиція щодо укладення договору купівлі-продажу, що підтверджено відповідними поштовими повідомленнями про їх вручення. Проте, дана пропозиція з їх боку залишилася проігнорованою. Відповідачі, не прибувши у судове засідання, не побажали реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, а тому суд вважає встановленим, що укладення основного договору купівлі-продажу не відбулося за умов їх необґрунтованого ухилення. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 571 ЦК України, якщо порушення зобовязання, забезпеченого завдатком, сталося з вини кредитора, він зобовязаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 571 ЦК України сторона, винна у порушенні зобовязання, має відшкодувати другій стороні збитки в сумі, на яку вони перевищують розмір (вартість) завдатку, якщо інше не встановлено договором. Пунктом 7.1 попереднього договору встановлено, що сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення основного договору купівлі-продажу повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані другою стороною, а саме у випадку невиконання договору продавець сплачує покупцю подвійну суму від отриманої у якості завдатку при підписанні договору, тобто 400000,00 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 635 ЦК України необґрунтоване ухилення однієї із сторін попереднього договору від укладення основного договору може бути підставою лише для відшкодування другій стороні збитків, завданих простроченням, якщо інше не встановлено попередній договором або актами цивільного судочинства. Втім, аналізуючи зміст. п. 7.1 попереднього договору, суд приходить до висновку, що обумовлена ним сума не носить характеру збитків і є лише викладенням положень ч. 2 ст. 571 ЦК України, а тому не створює додаткових зобовязань для сторін. Таким чином, в сенсі наведених норм та викладених обставин на користь позивача підлягає стягненню лише сума подвійного сплаченого завдатку у загальному розмірі 400000,00 гривень. Стягнення ж додаткової суми завдатку у розмірі 200000,00 гривень не відповідає положенням чинного законодавства та умовам попереднього договору, а тому дана вимога є безпідставною. Разом із тим, суд вважає необґрунтованою вимогу позивача щодо стягнення грошових сум з відповідача [PERSON], оскільки умови укладеного від імені та в інтересах продавця [PERSON] попереднього договору не створюють для неї жодних зобовязань і положеннями чинного законодавства такі зобовязання для неї не встановлені. Підсумовуючи наведене, суд, частково задовольняючи предявлений позов, стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] суму подвійного завдатку у розмірі 400000,00 гривень. Крім того, у відповідності до положень ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1700,00 гривень та витрати з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 гривень, що були понесені ним при зверненні до суду. На підстав ст.ст. 570, 571, 635 та

Outcome: partial