Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивачка в позовній заяві і в ході судового засідання посилалася на те, що сторони перебували у шлюбі з 16 листопада 1996 року. Шлюб розірвано в 2005 році. В шлюбі народився син [PERSON] [INFO], який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання неповнолітньої дитини матеріальну допомогу не надає, тому вона вимушена звернутися до суду. Оскільки позивачці невідомий розмір доходу який має відповідач, тому вважає за доцільне просити суд про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі. Просили суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання зявився. Позовні вимоги не визнав. Вказав, що неповнолітній син з позивачкою не проживає, а проживає з бабусею, матірю позивачки. Він щомісячно надає матеріальну допомогу на утримання сина, про що свідчать розписки бабусі. Крім того неповнолітній син в вихідні дні, та на канікулах проживає разом з ним. Просив суд в позові відмовити. Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Із пояснень сторін, матеріалів справи, вбачається, що [PERSON] і [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 1996 року (а.с. 4 зв). Згідно до свідоцтва про розірвання шлюбу Серія І-КИ №000431, виданого 23 березня 2005 року Індустріальним відділом реєстрації актів цивільного Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська шлюб розірвано 18 січня 2005 року, актовий запис №14 ( а.с.3) В шлюбі народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.5). Згідно довідки Квартального комітету від 16.09.2011 року № 07151 виданої [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [INFO], вона проживає разом з онуком [PERSON], [INFO], який знаходиться на її утриманні. Дочка [PERSON] за даною адресою з 2010 року не проживає ( а.с.20). Факт не проживання разом з сином з 2010 року, та знаходження його на утриманні у бабусі, підтвердила і позивачка в судовому засіданні. Крім того вказала, що відповідач дві неділі вимагав від неї надати дозвіл на поїздку сина на канікули на відпочинок до Туреччини, тому вона отримала психологічний тиск з його боку, а тому звернулася з даним позовом до суду. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до розписок наданих [PERSON] ( а.с. 25-29) [PERSON] надає добровільно матеріальну допомогу на утримання сина. Згідно до ст. ст.180,181,182 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і ( або) в натуральній формі. Таким чином, оцінюючи докази в їх сукупності, та те, що позивачка разом з сином не проживає, на її утриманні він не знаходиться, відповідач надає добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини, особі в якої знаходиться на утриманні дитина, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні і задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.88 ЦПК України з позиваки підлягають стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120 грн.

Outcome: approved