Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-28 00:00:00

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому визнати за ним право власності на житловий будинок літ. «А-1» житловою площею 47,90кв.м загальною площею 74,60кв.м з надвірними будівлями та самочинно побудовані тамбур літ. «а», тамбур літ. «б-1», сарай літ. «Д», літній душ літ. «З», що розташовані за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO] посилаючись на те, що указаний будинок зареєстрований за батьком [PERSON], який помер [INFO]. Спадщину після його смерті прийняла дружина - [PERSON], яка померла [INFO], не оформивши спадщину у встановленому порядку. Він прийняв спадщину, постійно зареєстрований у спадковому будинку, його рідний брат - відповідач по справі на спадщину не претендує. Позивач до судового засідання не з*явився, надавши заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, про що надав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності. Вільшанська селищна рада позов визнала, про що надійшла відповідна заява, в якій Вільшанська селищна рада просить справу розглядати за відсутності представника. Суд, вивчивши надані докази, вважає, що позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що житловий будинок ([ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 11.10.1977 року, посвідченого виконкомом Вільшанської селищної ради, що підтверджено витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 09.11.2010 року. [PERSON] помер [INFO], про що мається копія свідоцтва про смерть. Оскільки правовідносини виникли під час дії Цивільного Кодексу 1963 року, то згідно з п.4 Заключних та перехідних положень ЦК України 2003 року, необхідно застосовувати норми ЦК України 1963 року. У відповідності до ст. 529 ЦК України при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] була його дружина [PERSON] (актовий запис про шлюб № 11, проведений Росошанською сільською Радою Охтирського району Сумської області 01.12.1966 року). Статтею 548 ЦК України 1963 року передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. У відповідності до ст. 549 ЦК України 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [PERSON] прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном, оскільки постійно проживала в спадковому будинку зі своїм чоловіком, була в ньому зареєстрована, що підтверджено копією будинкової книги. З листа Харківського обласного державного нотаріального архіву вбачається, що після смерті [PERSON] з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом звернулася дружина померлого [PERSON]. [PERSON] померла [INFO]. [PERSON], який народився [INFO] являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON], згідно ст. 1261 ЦК України, що підтверджено копією свідоцтва про народження. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З листа Харківського обласного державного нотаріального архіву вбачається, що після смерті [PERSON] до Дергачівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON], з заявою про відмову від спадщини звернувся [PERSON]. Згідно висновку про стан забудови присадибної ділянки в [ADDRESS], виконаного відділом містобудування та архітектури Дергачівської РДА самовільне будівництво тамбуру «а» до житлового будинку, тамбура «б1» до літньої кухні, сараю літ. «Д», літнього душу літ. «З» виконано без порушення норм планування та забудови. Згідно висновку КП «Архітектурне бюро Дергачівського району» на час обстеження дефектів і пошкоджень, які б знизили несучу здатність будівельних конструкцій сараю діт. «Д», літнього душу літ. «З» не виявлено. Застосовані матеріали та розміри конструктивних елементів мають достатню міцність і відповідають вимогам будівельних норм по несучі здатності. На підставі проведеного аналізу матеріалів обстеження несучих та огороджуючи будівельних конструкцій - тамбуру літ. «а», літ. «б1», сараю літ. «Д», літнього душу літ. «З» стан несучих та огороджуючи конструкцій тамбуру до житлового будинку, тамбуру до літньої кухні, сараю, літнього душу кваліфікуються як задовільні (стан ІІ категорії). Дефекти та ушкодження в несучих та огороджуючих конструкціях, які б свідчили про знижену їх здатність не виявлені.

Outcome: approved