Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-16 00:00:00

15 листопада 2011 року Публічне акціонерне товариство „Державний ощадний банк України звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що згідно кредитного договору №496 від 06 грудня 2007 року відповідач [PERSON] отримав у Краснокутському ТВБВ №10020/0365 ВАТ Ощадбанккредит в сумі 52000,00 грн. на нагальні потреби під заставу квартири [ADDRESS] строком на 10 років з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 05 грудня 2017 року, із зобовязанням сплачувати 15,5 відсотків річних за користування кредитом. З метою забезпечення повернення отриманого відповідачем кредиту та процентів за його використання було укладено іпотечний договір №230 від 06 грудня 2007 року, посвідчений та зареєстрований державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори під №4208 та було накладено заборону відчуження на предмет іпотеки по вказаному договору. Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме двокімнатна квартира №5 житловою площею 28,8 кв.м, загальною площею 54,3 кв.м, що розташована по провул. Тельмана №9 в смт Краснокутськ Харківської області. Право власності на предмет іпотеки підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченого Краснокутською державною нотаріальною конторою 27.04.2001 року, реєстр №2-1031. Відповідно до ст.3 Закону України „Про іпотеку та п.4.1 Іпотечного договору у ВАТ „Ощадбанк виникло право іпотеки та згідно п.1.4 на період дії цього договору предмет іпотеки залишається у володінні та користуванні іпотекодавця. Однак, порушуючи взяті на себе зобовязання, відповідач погашення кредиту в строки та на умовах, зазначених в кредитному договорі та договору іпотеки не здійснював, внаслідок чого виникла заборгованість, яка складає 69140,36 грн. В звязку з цим позивач прохав суд стягнути з відповідача дану суму заборгованості та сплачені судові витрати. У відкритому судовому засіданні представник позивача за довіреністю уточнив позовні вимоги, вказавши, що на час розгляду справи в суді сума заборгованості становить 70864,11 грн., з яких : заборгованість по кредиту 39158,00 грн., заборгованість по простроченому кредиту 9230,20 грн., пеня по простроченому кредиту та відсотках 3247,92 грн, заборгованість по відсотках 964,88 грн., заборгованість по простроченим відсоткам 18263,11 грн. В звязку з цим прохав суд задовольнити позов та стягнути з відповідача вказану суму заборгованості по кредитному договору шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором №230 від 06.12.2007 року, а саме : двокімнатну квартиру №5, що розташована за адресою : провул. Тельмана №9, смт Краснокутськ, Харківська область, житловою площею 28,8 кв.м, загальною площею 54,3 кв.м шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною реалізації 87900,00 грн в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №496 від 06.12.2007 року в розмірі 70864,11 грн на користь Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк Українив особі філії Харківське обласне управління АТ Ощадбанк, а також стягнути судовий збір в розмірі 691,40 грн. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причину неявки суд не повідомив, хоча був викликаний своєчасно та належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що кредитного договору №496 від 06 грудня 2007 року відповідач [PERSON] отримав у Краснокутському ТВБВ №10020/0365 ВАТ Ощадбанккредит в сумі 52000,00 грн. на нагальні потреби під заставу квартири [ADDRESS] строком на 10 років з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 05 грудня 2017 року, із зобовязанням сплачувати 15,5 відсотків річних за користування кредитом. З метою забезпечення повернення отриманого відповідачем кредиту та процентів за його використання було укладено іпотечний договір №230 від 06 грудня 2007 року, посвідчений та зареєстрований державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори під №4208 та було накладено заборону відчуження на предмет іпотеки по вказаному договору. Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме двокімнатна квартира №5 житловою площею 28,8 кв.м, загальною площею 54,3 кв.м, що розташована по провул. Тельмана №9 в смт Краснокутськ Харківської області. Право власності на предмет іпотеки підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченого Краснокутською державною нотаріальною конторою 27.04.2001 року, реєстр №2-1031. Відповідно до ст.3 Закону України „Про іпотеку та п.4.1 Іпотечного договору у ВАТ „Ощадбанк виникло право іпотеки та згідно п.1.4 на період дії цього договору предмет іпотеки залишається у володінні та користуванні іпотекодавця. Однак, порушуючи взяті на себе зобовязання, відповідач погашення кредиту в строки та на умовах, зазначених в кредитному договорі та договору іпотеки не здійснював, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 17 січня 2012 року складає 70864,11 грн., що підтверджується наданим до матеріалів справи розрахунком заборгованості. В силу ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно п.1 ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, судом було встановлено, що [PERSON] не виконує взяті на себе зобовязання, чим порушує умови кредитного договору та норми матеріального права. На цих підставах суд визнає, що вимоги ПАТ „Державний ощадний банк України законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 691,40 грн., що підтверджено квитанціями про сплату. В силу ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved