Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-12 00:00:00

Первомайський міжрайонний прокурор в інтересах держави в особі Первомайської міської ради Миколаївської області звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 28.09.2010 року до Первомайської міської ради Миколаївської області надійшла заява,, якою жителі будинку № 14 по вул. Коротченко в м. Первомайськ, повідомили міського голову про те, приватизацію квартири [ADDRESS] , було проведено незаконно, поскільки в зазначеній квартирі проживала малолітня дитина, яку було позбавлено батьківської опіки, батьком якого був відповідач [PERSON] Проведеною перевіркою за вказаною заявою було встановлено, що 12.03.2010 року відповідач [PERSON], отримав свідоцтво про право власності на вищезазначену квартиру. За результатами перевірки Первомайського МВ УМВС України за фактом незаконної приватизації квартири [ADDRESS] встановлено, що відповідач [PERSON] проживав у вказаній квартирі, у 90-х роках відбував покарання у місцях позбавлення волі, по поверненню продовжив проживати в цій же квартирі знову, де і проживає на сьогоднішній день. Відповідачу [PERSON] про будь які дії щодо приватизації квартири [ADDRESS] нічого не відомо, ніяких дій щодо приватизації даної квартири не вчиняв. Згідно відповіді Державного архіву Миколаївської області житлова площа [ADDRESS] в м. Первомайську Миколаївської області [PERSON] не надавалася, тобто право на проживання в даній квартирі він не має, ідентична відповідь надійшла з квартирноексплуатаційного відділу м. Миколаєва. Також встановлено перевіркою, що ордер №03008984 на імя [PERSON] видавався іншій особі на інше житлове приміщення, тобто цей документ є підробним. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги змінила, просила скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, квартиру, що знаходиться в [ADDRESS], на імя [PERSON] від 12.04.2010 р. та визнати недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на імя [PERSON]. В іншій частині позовні вимоги залишити без розгляду. Прокурор в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримала, просила скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, квартиру, що знаходиться в [ADDRESS], на імя [PERSON] від 12.04.2010 р. та визнати недійсним Свідоцтво про право власності на нерухоме майно, квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], на імя [PERSON]. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про місце та час розгляду справи були повідомлені вчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення Укрпошти, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимоги: в судове засідання не зявився, направили заяву про розгляд справи у їх відсутність, не заперечують проти задоволення позову. Заслухавши представника позивача, думку прокурора, дослідивши надані суду письмові докази суд приходить до наступного. Із копії свідоцтва про право власності від 12.04.2010 року вбачається, що двокімнатна квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 25832908 від 12.04.2010 року [PERSON] згідно свідоцтва про право власності /САС 755952/ від 12.04.2010 року /Управління житлово комунального господарства Первомайської міської ради належить на праві приватної власності двокімнатна квартира [ADDRESS]. Згідно відповіді Державного архіву Миколаївської області від 27.09.2010 року, рішення про надання житлової площі військовослужбовцю [PERSON] по вул. Коротченко, 14/32 у м. Первомайськ Миколаївської області відсутне. Із відповіді комунальної власності і земельних відносин апарату міської ради та її виконавчого комітету вбачається, що квартира за адресою: вул. Коротченко, 14/32 в м. Первомайськ приватизована в березні 2010 року [PERSON] без видачі йому ордеру на право вселення. Згідно ст. 31 ЖК України УРСР встановлено, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання жилого приміщення в будинках державного або громадського фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Згідно частини 1 ст. 43 ЖК УРСР громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, житлові приміщення надаються в порядку черговості. Порядок черговості, всупереч нормам закону, [PERSON] за відсутності права на пільгове забезпечення житлом, отримав у користування квартиру [ADDRESS]. Згідно ч.1 ст. 2 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду до обєктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, які використовуються громадянами на умовах найму. В силу ч. 4 ст. 5 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону. Так, безпідставно отримавши в користування та фактично не проживаючи в [INFO] в порушення норм Закону України Про приватизацію державного житлового фонду[PERSON] здійснив приватизацію зазначеної квартири, отримавши свідоцтво про право власності на неї. Згідно ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5,6 ст. 203 ЦК України. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, поскільки приватизація житла відповідачем [PERSON] відбулася всупереч Закону України Про приватизацію державного житлового фондуправовстановлюючий документ свідоцтво про право власності на двокімнатну квартиру [ADDRESS], слід визнати недійсним. Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяженьзаписи про державну реєстрацію прав скасовуються, якщо є підстави, за яких вони були внесені , визнані недійсними.

Outcome: approved