Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-25 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою про усунення перешкод у виїзді малолітньої дитини за кордон, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебувала в зареєстрованому шлюбі з 04 листопада 1995 року по 10 листопада 2008 року. Під час шлюбу у сторін народилася дитина син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач у червні 2008 року забрав пакет документів, серед яких знаходились свідоцтво про народження дитини та проїздний документ для виїзду за кордон [PERSON], виданого в паспортному столі Деснянського району м. Києва, до теперішнього часу відповідач документи не повертає. На сьогоднішній день позивач бажає відправити малолітнього [PERSON] разом бабусею на відпочинок для оздоровлення до Росії на період часу з 01 липня 2011 року по 15 серпня 2011 року. Однак, для виїзду дитини за кордон потрібна нотаріальна згода обох батьків, оскільки відповідач на сьогоднішній день чинить позивачу перешкоди і нотаріальної згоди на оздоровлення дитини за кордоном не надає, його згоди позивач отримати не може, а тому позивач і просить суд своїм рішенням надати згоду на виїзд сина [PERSON], 11 березня 2003 року за кордон без згоди його батька. Позивачка та її представник у судовому засіданні змінили позовні вимоги та просили суд надати згоду на виїзд малолітнього громадянина України [PERSON] у поїздку до Росії в період з 01.07.2011 року по 15.08.2011 року. Змінені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач та його представник в судове засідання не з»явилися, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Суд, вислухавши пояснення позивача, її представника, дослідивши матеріали справи вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 04 листопада 1995 року по 10 листопада 2008 року. Під час шлюбу у сторін у справі народилася дитина син [PERSON], [INFO]. (а.с.8). Син [PERSON] проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач у червні 2008 року забрав пакет документів, серед яких знаходились свідоцтво про народження дитини та проїздний документ для виїзду за кордон [PERSON], виданого в паспортному столі Деснянського району м. Києва, до теперішнього часу відповідач документи не повертає, що підтверджується копією постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 17.07.2008 року. (а.с.13). На сьогоднішній день позивач бажає відправити малолітнього [PERSON] разом з його бабусею, мамою позивача - [PERSON] на відпочинок та для оздоровлення дитини до Росії на період часу з 01 липня 2011 року по 15 серпня 2011 року. Проте, для виїзду дитини за кордон потрібна нотаріальна згода обох батьків, однак через обставини, незалежні від позивача, згоди батька дитини відповідача у справі [PERSON], нотаріально засвідченої, позивач отримати не може. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в»їзду громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України в разі задоволення позову стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, на підставі наведеної правової норми підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судовий збір у розмірі 17 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи судом у розмірі 120 грн.. На підставі викладеного і

Outcome: approved