overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-18 00:00:00

У грудні 2011 року [PERSON]Р звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 12 червня 2010 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], 3 грудня 2010 року. Шлюбні відносини припинені з листопада 2010 року, оскільки у них різні погляди на сімю і подружні відносини, втрачено почуття поваги. Сторони надали до суду заяви, в яких просять розглядати справу за їх відсутність, на розірвання шлюбу згодні. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12 червня 2010 року ( а.с.4 ). Частиною 2 статті 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що подружжя не підтримує шлюбних стосунків з листопада 2010 року , позивач наполягає на розірванні шлюбу, можливість збереження сімї втрачено, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 25 грудня 1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Мають неповнолітнього сина [PERSON] , народження 19 червня 2000 року та сина [PERSON], народження [INFO]. Шлюб між сторонами розірвано. Спільне життя з відповідачем не склалося. Відповідач [PERSON]М матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає. Відповідач [PERSON]М в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, заперечень на позов не надав. . Суд, вивчивши матеріали справи приходить до слідуючого. У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходились у шлюбі з 25 грудня 1999 року ( а.с. 3) Шлюб між сторонами розірвано , згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 1 листопада 2006 року ( а.с.4) Згідно копії свідоцтва про народження сторони мають сина [PERSON], народження 19 червня 2000 року та сина [PERSON], народження, 3 травня 2003 року.(а.с. 5) На сина [PERSON], відповідач [PERSON] вже сплачує аліменти. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. Таким чином ,визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Стягнення аліментів проводиться з моменту фактичного звернення до суду з позовною заявою. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню. за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з 04.08.2001 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого дітей не мають, сімейне життя не склалося, оскільки між ними відсутнє взаєморозуміння, постійно виникали сварки із-за різних характерів та поглядів на життя, вони втратили почуття поваги та любові один до одного, припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому вона вважає подальше збереження шлюбу неможливим і просить суд шлюб між ними розірвати. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідач до суду не зявився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без участі відповідача до суду не надходило, а тому за згодою позивача на підставі ст.ст.224-226 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи. Заслухавши пояснення позивача, оглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони з 04.08.2001 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого дітей не мають, що стверджується копією свідоцтва про одруження, поясненнями позивача. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, подружніх стосунків вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, наміру зберігати сімю позивач не має. Враховуючи те, що сторони проживають окремо, позивач не має взагалі наміру зберігати їхній шлюб, суд вважає за недоцільне надавати сторонам строк для примирення, оскільки за даних обставин подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам обох сторін. Судом враховуються і ті обставини, що дітей подружжя не має, майнові спори між ними відсутні. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище-Руденко. На підставі ст..4 Декрету КМ України «Про державне мито» сторони звільнені від сплати судового збору на користь держави, оскільки позовну заяву подано до суду до 01.11.2011 року, тобто, до введення в дію Закону України «Про судовий збір». Враховуючи наведене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-18 00:00:00

Позивач звернулася з названим позовом до суду, посилаючись на те, що вона являється власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. 23 лютого 2010 року вона уклала договір найму жилого приміщення з [PERSON], за яким здала в найм на тимчасове користування терміном на 6 місяців будинок за адресою Радгоспна, 22 кв. 1. 10 липня 2010 року позивач уклала договір найму жилого приміщення з [PERSON] та [PERSON], за яким вона також здала в найм на тимчасове користування терміном на 6 місяців будинок за адресою Радгоспна, 22 кв. 1. Всіх наймачів позивач зареєструвала до свого будинку за вказаною адресою через паспортній відділ МВМ-1 Білоцерківського MB ГУ МВС України в Київській області, але термін договору закінчився, а наймачі до цього часу залишаються зареєстровані у належній їй за договором дарування частині будинку (реєстр № 1-5214 від 28 серпня 1991 року), фактично не проживають за даною адресою. У зв'язку з цим позивачу нараховують зайві комунальні платежі, що спричиняє додаткові витрати. Тому позивач просить суд визнати відповідачів особами, що втратили право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні позивач підтримала заявлений позов, пославшись на обставини та підстави, викладені у позові, просить його задовольнити Відповідачі в судове засідання не зявилися, про день і час розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, про що свідчить також повідомлення в засобах масової інформації, а тому, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку що позов підлягає задоволенню. Так, в суді встановлено, що позивач [PERSON] являється власником жилого приміщення - за договором дарування частині будинку (реєстр № 1-5214 від 28 серпня 1991 року) за адресою: [ADDRESS]. Відповідачі уклали з позивачем договори найму жилого приміщення 23.02.2010 року та 10.07.2010 року терміном відповідно до 23.08.2010 року та 10.01.2011 року, зареєструвалися за адресою зазначеного будинку. Судом також встановлено, що відповідачі більше року не проживають за вказаною адресою, виїхали до іншого місця проживання, добровільно знятись з реєстраційного обліку не бажають, що підтверджується матеріалами справи. Згідно ст.167 ЖК України, у разі вибуття наймача жилого приміщення, що належить громадянинові, в інше жиле приміщення, останній втрачає право користуватись жилим приміщенням. Відповідно до ч.2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача на постійне проживання до іншого населеного пункту або інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Таким чином, враховуючи, що відповідачі не проживають в спірному жилому приміщенні, мають інше місце проживання, але залишилися перебувати на реєстраційному обліку в будинку, що належить позивачу, порушують права власника, позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-18 00:00:00

13 квітня 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця до досягнення доньок повноліття, посилаючись на те, що вони з 10.06.1995 р. перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого є доньки [PERSON], [INFO] та [PERSON], 26.07.2008 року, на утримання яких відповідач не надає матеріальної допомоги, хоча має таку можливість, оскільки має постійний заробіток. У судовому засідання позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач позов визнав повністю та погодився з розміром аліментів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи та надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно свідоцтва серії I-ВЛ №-039571 про народження [PERSON], яка народилася 20 лютого 1997 року, виданого 27 березня 1997 року Кочетоцькою селищною радою в Чугуївському районі Харківської області та свідоцтва серії 1-ВЛ №-126440 про народження [PERSON], яка народилася 26 липня 2008 року, виданого Кочетоцькою селищною радою в Чугуївському районі Харківської області, її батьками є сторони по справі [PERSON] та [PERSON], які перебувають у шлюбі, зареєстрованому Кочетокською селищною радою Чугуївського району Харківської області, про що видано свідоцтво про одруження серії 1-ВЛ № 305337 від 10 червня 1995 року. Враховуючи матеріальний стан сторін суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх доньок у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку відповідача , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця до досягнення доньок повноліття ст. 182 СК України. Відповідно до вимог ст. ст. 81, 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати по оплаті держмита в дохід держави у розмірі 51 грн. та 120 грн. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-18 00:00:00

В грудні 2011 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить встановити факт, що вона постійно проживала на момент відкриття спадщини разом із спадкодавцем батьком [PERSON], який помер 01 червня 2011 року та визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме: на земельну ділянку площею 4,6198 га, в межах згідно з планом, яка розташована на території Великоостирожоцької сільської ради Хмільницького району Вінницької області та на грошові вклади на рахунках №915512311900/23119, №396, №073 в Хмільницькому ТВБВ № 10001/0120 ВАТ "Ощадбанк", що належали [PERSON] Позивач посилається на те, що за життя спадкодавець в заповіті виявив волю про те, щоб усе його майно успадкувала позивач, яка на день відкриття спадщини проживала разом з спадкодавцем, здійснювала за ним догляд, після смерті провела обряд поховання, на даний час використовує спадкове майно за цільовим призначенням. Крім позивача спадкоємцем за законом є [PERSON], який спадщини не приймав та на неї не претендує. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Хмільницького району сільський голова [PERSON] в судовому засіданні підтвердила факт сумісного проживання позивача [PERSON] з її батьком [PERSON] до дня його смерті, позов визнала повністю та не заперечує щодо його задоволення. Від третьої особи Хмільницького ТВБВ №10001/0120 філії "Ощадбанк" до суду надійшла заява, якою не заперечують проти їх задоволення, просять справу розглянути у відсутність їхнього представника. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] надав суду заяву, якою не заперечує проти задоволення позову. Суд дослідивши матеріли справи, заслухавши пояснення позивача, вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач підтримує позовні вимоги, відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав, свобод та інтересів третіх осіб. На підставі ст.ст. 328, 1222, 1225, 1233 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-18 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідач є батьком її доньок, [PERSON], 01.01.2006 р. н., та [PERSON], 12.01.2010 р. н., добровільно дітям матеріальної допомоги не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання дітей аліменти, в розмірі 2 000 грн. щомісячно. В судовому засіданні позивачка підтвердила викладені в позові обставини, наполягає на задоволенні позову. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначив, що не заперечує проти сплати аліментів на утримання дітей, але просив розмір аліментів встановити у сумі 1\~000 грн. на обох дітей, оскільки на теперішній час він не працює. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив слідуючі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними віку повноліття. Неповнолітні [PERSON], 01.01.2006 р. н., та [PERSON], 12.01.2010 р. н., знаходяться на утриманні позивачки, що не оспорюється сторонами. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги дітям не надає. Враховуючи, що відповідач не має постійного місця роботи, має непостійний та мінливий дохід, суд погоджується, що за таких обставин можливо визначити спосіб виконання відповідачем обовязку по утриманню дітей в твердій грошовій сумі, розмір аліментів встановити 1\~000 грн. на обох дітей щомісячно, відповідно до положень ч. 3 ст. 181, ст. 182, ст. 184 СК України. У відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 57,40 грн. оскільки позовні вимоги задоволені частково. Суд вважає можливим звільнити позивачку від сплати судового збору на підставі ст.82 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що відповідно до укладеного кредитного договору №НЕН3АU00180237 від 21.09.2006року позивач надав відповідачу кредит в сумі 10466,00доларів США., строком користування до 21.09.2011 року. В звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань по поверненню кредитних коштів, станом на 24.06.2011року у нього виникла заборгованість в сумі 4024,54доларів США. Позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 4024,54доларі США, а також судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та підтвердив обставини викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору №НЕН3АU00180237 від 21.09.2006 позивач надав відповідачу кредит в сумі 10466,00доларів США., строком користування до 21.09.2011 року. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості за кредитним договором та сплата відсотків за користування кредитними коштами здійснюється відповідно до графіку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вимогами договору. В звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань за кредитним договором по поверненню кредиту та сплати відсотків у неї станом на 24.06.2011року виникла заборгованість за кредитом в сумі 4024,54доларів США., як складається з заборгованості за кредитом в сумі 2818,64доларів США., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 758,03доларів США., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 171,36доларів США., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в сумі 276,51доларів США., що підтверджується розрахунком наданим позивачем. Однак відповідачем не виконуються взяті зобовязання за кредитним договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Враховуючи вище викладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному об'ємі. Окрім того, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору в сумі 320,76грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-18 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивачка в позовній заяві зазначила, що 12.10.2002 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї є різні погляди сторін на сімейне життя. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Примирення, на думку позивачки, неможливе. Посилаючись на викладене, позивачка просила про задоволення позову. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та підтримання позову. Відповідач до суду не зявився, про час слухання справи повідомлявся вчасно та належним чином (рекомендованим листом зі зворотнім повідомленням). До суду не надійшло заперечень проти позову. З огляду на те, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та обовязки сторін, та немає необхідності в особистих поясненнях відповідача, суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. На підставі дослідження наявних у справі документів (свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження дитини) у судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 12.10.2002 року. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї є різні погляди сторін на сімейне життя. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Зазначене свідчить про розпад сімї сторін і неможливість їх спільного проживання в подальшому, оскільки спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам однієї із сторін, що відповідно до ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Гарантія особистої свободи та недоторканості також полягає і в тому, що ніхто не може бути змушений до спільного проживання з іншою особою та до збереження шлюбних відносин. На підставі ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-18 00:00:00

Прокурор Золочівського району Львівської області звернувся в суд в інтересах [PERSON] МВЖКП зменшивши розмір позовних вимог під час розгляду справи просив про стягнення з відповідача на користь [PERSON] МВЖКП заборгованості у розмірі 1664,51 грн. заборгованості з квартирної плати. В судовому засіданні прокурор позов у зменшеному вигляді підтримав та просив його задовольнити. Представник позивача, теж, у судовому засіданні позов у зменшеному вигляді підтримала, пояснила, що позивач як балансоутримувач будинку, у якому проживає відповідач здійснює його утримання та обслуговування. Відповідач же як мешканець будинку та власник однієї із квартир у будинку зобовязаний надання таких оплачувати. Однак останній тривалий час отримуючи послуги за такі не оплачував, через що у нього перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на час розгляду справи з врахуванням проведення часткового погашення заборгованості становить 1664,51 грн. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив, а тому, згідно з ст.224 ЦПК України, суд вважав за можливе розглядати справу у його відсутності в заочному порядку, на підставі наявних доказів, проти чого, прокурор та представник позивача, не заперечили. Заслухавши прокурора, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є власником та мешканцем квартири №1 в буд. 45 на вул. Січових Стрільців в м. Золочеві, вказане підтверджується довідкою [PERSON] МВЖКП №60 від 16.02.2011 року та листом [PERSON] МБТІ №160 від 28.11.2011 року. Відповідач, як вбачається із: довідки про склад сімї відповідача (а.с. 3); довідок [PERSON] МВЖКП №110 від 16.02.2011 року, №113 від 17.02.2011 року, №109 від 16.02.2011 року, №111 від 16.02.2011 року, - користується послугами позивача [PERSON] МВЖКП з утримання та обслуговування будинку та при будинкової території, що підтверджує фактичне існування між ним та позивачем договірних відносин, за якими позивач зобовязується надавати відповідачу послуги з утримання та обслуговування будинку та при будинкової території, а відповідач оплачувати надання таких послуг. Проте, відповідач допустив заборгованість за надання таких послуг (як вбачається із розрахунків заборгованості поданих позивачем (а.с. 4-6, 26-29) та пояснень представника позивача в розмірі 1664 грн. 51 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з відповідача в користь позивача 1664,51 грн. заборгованості з квартирної плати.

Outcome: approved