Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-20 00:00:00

12 липня 2011 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований по вулиці 30 років Перемоги,77 у с. Старий Білоус, Чернігівського району, Чернігівської області, придбаний ним у [PERSON] згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна №98/014 від 13 січня 1998 року, зареєстрованого на Чернігівській універсальній товарній біржі Джі-Ай-Пі. Позов обґрунтовується тим, що на даний час у позивача немає можливості вільно розпорядитися своїм майном, адже на час придбання будинку договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений, так як він укладався на товарній біржі, а згідно ст.15 Закону України «Про товарну біржу»угоди укладені на біржі не підлягають нотаріальному посвідченню. За актового запису про смерть №2041 від 12 серпня 2011 року встановлено, що [PERSON] померла 10 серпня 2011 року у м. Чернігові у віці 57 років. /а.с.29-30/ 04 жовтня 2011 року відповідно до ухвали суду провадження у справі було зупинене на строк 6 місяців до залучення до участі у справі правонаступника [PERSON] /а.с.31/ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~З повідомлення Першої Чернігівської державної нотаріальної контори вбачається, що спадкоємцем померлої [PERSON] є її батько [PERSON]. /а.с.39/ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Ухвалою суду від 05.03.2012 року, за згодою позивача, первісного відповідача замінено відповідачем [PERSON]. /а.с.41-42/ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У судове засідання позивач не зявився, від представника позивача адвоката [PERSON] надійшла заява з проханням справу розглянути без участі позивача та представника, позовні вимоги підтримані. Відповідач у судове засідання не зявився, причин не явки не повідомив, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, відповідно до приписів ст.ст.74, 77 ЦПК України. Представник третьої особи на стороні відповідача у судове засідання не зявився, оскільки 06.01.2006 року припинена державна реєстрація, як юридичної особи ТОВ «Чернігівська універсальна товарна біржа «Джі-Ай-Пі». /а.с.24 ц/с №2-349/11/ У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач по справі у судове засідання не зявився, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши у судовому засіданні усі наявні матеріали справи та докази, прийшов до наступного: Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За приписами ст.224 ЦК УРСР, положення якого діяли на момент виникнення правовідносин, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Право продажу майна, згідно вимог ст.225 ЦК УРСР, крім випадків примусового продажу, належить власникові. Відповідно до ст.227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу). Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Дослідженням договору №98/014 від 13 січня 1998 року купівлі продажу нерухомого майна, укладеного між членами Чернігівської універсальної товарної біржі [PERSON] та [PERSON] встановлено, що [PERSON] продала, а [PERSON] придбав житловий будинок з надвірними будівлями по вулиці 30 років Перемоги,77 у селі Старий Білоус, Чернігівського району, Чернігівської області. Будинок продано за 36445 грн, які отримані [PERSON] від [PERSON] до підписання договору. У договорі зазначено, що він підлягає реєстрації в БТІ на імя [PERSON], зареєстрований на товарній біржі 13 січня 1998 року за №98/014 і не підлягає нотаріальному посвідченню. Право власності в цілому на вказаний будинок зареєстровано за [PERSON] у Чернігівському МБТІ за №527 від 30 січня 1998 року. /а.с.5-6/ Крім того, факт реєстрації за позивачем права власності на спірний будинок підтверджується дослідженими у судовому засіданні технічним паспортом на житловий будинок, довідкою №2065 від 23.02.2011 р. КП «Чернігівське РБТІ»та матеріалами оглянутої інвентаризаційної справи №283. /а.с.7-8, 11/ Частина 2 ст.15 Закону «Про товарну біржу» передбачає, що зареєстровані на біржі угоди не підлягають нотаріальному посвідченню, проте як судом зазначено вище, стаття 227 ЦК УРСР передбачає обовязкове нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, якщо однією зі сторін по договору виступає громадянин (фізична особа) і не дотримання цієї вимоги тягне недійсність договору. Отже, положення ст. 227 ЦК УРСР були спрямовані безпосередньо на встановлення форми договору купівлі-продажу житлового будинку. Тобто, правові норми, закріплені цією статтею, мають спеціальний характер по відношенню до відповідних договорів, тоді як ст.15 Закону «Про товарну біржу»закріплює умови, за наявності яких угоду можна вважати біржовою. З цього випливає, що положення ст.15 названого Закону по відношенню до угод про відчуження нерухомого майна житлового призначення мають загальний характер. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Але, суд звертає увагу, що позивач на даний час позбавлений можливості привести у відповідність до вимог цивільного законодавства укладений між ним та [PERSON] договір купівлі-продажу нерухомого майна, оскілки остання померла і втратила цивільну правоздатність, а тому право [PERSON] підлягає судовому захисту. У судовому засіданні встановлено, що всі зобовязання за договором купівлі-продажу нерухомого майна сторонами виконані в повному обсязі, тому договір купівлі-продажу суд вважає дійсним, в контексті приписів ст.47 ЦК в редакції 1963 року. Приписи статей 391-392 ЦК України зазначають, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Дослідивши надані докази та провівши їх аналіз, суд прийшов до висновку, що у дійсності [PERSON] є власником будинку №77 по вулиці 30 років Перемоги у с. Старий Білоус, Чернігівського району, і за таких підстав його позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved