Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-22 00:00:00

В червні 2011 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом (а.с. 19), в якому просить стягнути з [PERSON] завдану ушкодженням здоровя майнову шкоду в розмірі 364 грн. 80 коп., компенсацію моральної шкоди в розмірі 5000 грн. та судові витрати в сумі 366 грн. Заявлені вимоги мотивує тим, що 26 травня 2011 року внаслідок протиправної поведінки відповідача, яка на грунті неприязних стосунків завдала їй тілесних ушкоджень, що потягло за собою матеріальні витрати на відновлення здоровя розміром 364 грн.80 коп. Як наслідок протиправних дій відповідача та отриманої травми зазнала також душевних страждань, компенсацію відшкодування яких оцінює розміром в 5000 грн. В судовому засіданні [PERSON] наполягала на задоволенні позову, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов не визнала. Заперечила факт заподіяння [PERSON] тілесних ушкоджень, посилаючись на ту обставину, що сварка, яка виникла між ними 26 травня 2011 року була ініційована [PERSON], і саме вона, /[PERSON]О./ потерпіла від неправомірних дій [PERSON], внаслідок чого була направлена на стаціонарне лікування в травматологічне відділення Комсомольської ЦМЛ (а.с. 43-45). Просить відмовити [PERSON] в задоволенні позову через безпідставність заявлених нею позовних вимог. Заслухавши пояснення сторін, та дослідивши інші докази по справі суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав: Судом встановлено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] є сусідами по квартирі, і тривалий час перебувають між собою в неприязних стосунках з причин, які кожна із сторін тлумачить на власний розсуд. Неодноразово чисельні скарги [PERSON] та [PERSON] були предметом розгляду з боку правоохоронних органів, з прийняттям відповідних рішень про відмову в порушенні кримінальних справ за наслідками проведених перевірок (а.с. 6,7,11,12-14,24-26, 57,58). 26 травня 2011 року між сторонами в черговий раз виникла сварка, за наслідками якої постановою ДІМ СДІМ Комсомольського МВ УМВС від 31.05.2011 року в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] та [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ст..296 КК України було відмовлено (а.с. 24). В цей же день відносно [PERSON] було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а постановою Комсомольського міського суду від 02 червня 2011 року [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст..173 КУпАП (а.с. 22). Під час розгляду адміністративної справи було встановлено, що «26.05.2011 року, близько 07-00 год. [PERSON], знаходячись в загальному коридорі будинку № 41 по вул.. Леніна біля вхідних дверей кв. № 107 вчинила дрібне хуліганство, в ході якого образливо чіплялась до своєї сусідки [PERSON], внаслідок чого порушила громадський порядок та спокій громадян». В судовому засіданні сторони не заперечили тієї обставини, що 26.05.2011 року між ними дійсно виникла сварка. Позивач зазначила, що під час сварки [PERSON] нанесла їй удар качалкою в область голови та по руці, яку вона підняла, захищаючись від побоїв. На підтвердження заявлених вимог надала суду виписку із медичної карти з приводу її звернення за наслідками отриманих побоїв на консультацію до невропатолога, де їй було встановлено діагноз: Струс головного мозку 11 ступеню, забита підшкіряна гематома нижньої третин правого передпліччя з призначенням відповідного медикаментозного лікування (а.с.10). 30 травня 2011 року позивач звернулась в бюро судово-медичної експертизи, де за наслідками проведеного обстеження було надано висновок про те, що на час судово-медичного обстеження у [PERSON] виявлене тілесне ушкодження у вигляді гематоми на правій верхній кінцівці, яка утворилась від дії тупих предметів, можливо у вказаний період часу, і за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоровя (а.с. 2). Наявність видимих тілесних у ушкоджень на тілі [PERSON] вранці 26 травня 2011 року підтвердила суду також свідок [PERSON] - чергова по підїзду, де мешкають сторони. Свідок показала суду, що вранці, близько 08.00 год. вниз, на перший поверх спустилась [PERSON], яка скаржилась на те, що тільки що була побита сусідкою [PERSON] На голові потерпілої в області лобної кістки вона побачила гематому а також припухлість та почервоніння в області кисті правої руки. Потерпіла викинула у смітник залишки розбитої скляної банки і повернулась до себе додому. Через деякий час до підїзду приїхала швидка і забрала в лікарню [PERSON] Здійснюючи судочинство на засадах змагальності сторін, суд, провівши аналіз представлених сторонами доказів, з врахуванням рівності прав сторін щодо їх подання та доведення перед судом їх переконливості, дійшов висновку про наявність підстав для покладення цивільно-правової відповідальності на [PERSON], яка на грунті особистих неприязних стосунків спричинила [PERSON] легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоровя потерпілої. Спірні правовідносини, що виникли, регулюються главою 82 ЦК України. В даному випадку мають місце зобовязання, що виникають із завдання шкоди здоровю особи. Правовою підставою для покладення відповідальності є норма ст..1195 ЦК України, відповідно до положень якої фізична особа, яка завдала шкоди ушкодженням здоровя іншій особі зобовязана відшкодувати потерпілому витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-купрортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду, тощо. Складовими завданої [PERSON] матеріальної шкоди за обґрунтуванням позивача є вартість придбаних нею ліків (а.с. 32), оплата прийому лікаря-невропатолога (а.с. 20) та вартості експертизи (а.с. 15), що з врахуванням представлених позивачем доказів в т.ч. товарних чеків /згідно з якими вартість придбаних ліків підтверджується на суму 108 грн. /а.с. 32/, становить загальну суму 204 грн. і підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст..1195 ЦК України. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного: Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Розмір відшкодування моральної шкоди, відповідно до розяснень, що містяться в п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Обґрунтовуючи наявність і розмір моральної шкоди, позивач зазначила, що внаслідок протиправних дій [PERSON] зазнала значних фізичних та моральних страждань, понесла незаплановані матеріальні витрати, які є несумісними з отримуваною нею мізерною пенсією, що потягло за собою зміну звичайного способу життя та погіршення самопочуття. Компенсацію моральної шкоди оцінює в розмірі 5000 грн. Факт заподіяння моральної шкоди позивачу на думку суду є доведеним і очевидним, оскільки є наслідком протиправної поведінки відповідача. Отже, вирішуючи питання про розмір відшкодування, суд приймає до уваги, що суттєві зміни в життєвих стосунках позивача не відбулися, в усякому разі по справі неюне доведені. Моральна шкода, яка завдана позивачу, на думку суду полягає саме в моральних переживаннях через отримані тілесні ушкодження, відчуттям напруженості, дисгармонії у відношеннях із сусідкою, характеру виникнення яких певною мірою сприяє сама потерпіла, тому, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи характер стосунків, що склалися між сторонами та обставини, за яких потерпіла зазнала тілесних ушкоджень, враховуючи похилий вік заподіювача шкоди та реальну можливість її відшкодування з огляду на розмір отримуваної нею пенсії /а.с. 34/, суд вважає, що розмір суми, достатньої для компенсації завданої моральної шкоди позивачу має становити 300 грн. Питання про розподіл судових витрат вирішене судом за правилами ст.88 ЦПК України. Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат, повязаних з оплатою правової допомоги, суд виходить з наступного: Постановою КМУ від 27.04.2006 N 590 "Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави" затверджені граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних із розглядом цивільних та адміністративних справ, ч.1 п.1 якої зазначено, що граничний розмір не перевищує суму, що обчислюється, виходячи з того, що особі виплачується 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. Отже виходячи з розміру мінімальної заробітної плати станом на час складання позовної заяви /960 грн./, вимога про відшкодування розміру правової допомоги є цілком обґрунтованою. На підставі викладеного,

Outcome: partial