overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

Позивачка 19 липня 2011 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, зареєстрованого 19.02.2005 року у ВРАЦС Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №193. Причини розлучення обґрунтовуються тим, що спільне життя між сторонами не склалося, шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться, неповнолітня дитина, за згодою сторін, залишається проживати з позивачкою. У судове засідання сторони не зявилися, надали заяви з проханням справу розглянути без їх участі, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено у ході судового засідання, сторони уклали шлюб 19.02.2005 року у ВРАЦС Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис №193, про що свідчить свідоцтво про одруження серії «1-БК»№258138. За час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що сімейні відносини сторони фактично припинили і відновлювати шлюбні стосунки категорично не мають наміру. Примирення між сторонами неможливе. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, оскільки збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позов мотивує тим, що 04 жовтня 2008 року уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Східницькою сільською радою Львівської області, актовий запис № 27. В даному шлюбі у них народилося двоє дітей : син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. В підтвердження своїх позовних вимог покликається на те, що в даний час вона з дітьми проживають окремо. Відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає, хоча спроможний надавати таку, а їй самій важко утримувати сім»ю, а тому просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітніх синів в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на підстави, викладені в позовній заяві. Відповідач не заперечив проти задоволення позовних вимог. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, оглянувши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов є підставним і підлягає до задоволення, оскільки обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України стягнення аліментів слід проводити з часу подачі заяви до суду, яка подана до суду 19 липня 2011 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позов мотивує тим, що перебувала в не зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в якому у них народився син [PERSON], [INFO]. В підтвердження своїх позовних вимог покликається на те, що в даний час відповідач проживає окремо від сім»ї, добровільно коштів на утримання дитини не надає, хоча спроможний надавати таку, а їй самій важко утримувати сім»ю, оскільки є інвалідом третьої групи та не працює, а тому просить суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на підстави, викладені в позовній заяві. Відповідач не заперечив проти задоволення позовних вимог. Суд, постановляючи рішення, виходить з того, що відповідно до свідоцтва про народження дитини [PERSON], [INFO], [PERSON] є батьком даної дитини, а відповідно обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України стягнення аліментів слід проводити з часу подачі заяви до суду, яка подана до суду 20 липня 2011 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

В грудні місяці 2010 року позивач звернувся до суду з даним позовом і свої вимоги мотивував тим, що відповідач являється сином його бувшої дружини, з якою вони мешкали в квартирі [ADDRESS]. Там же у 1999 році був зареєстрований і відповідач, але він проживав там нетривалий час, оскільки, проживав за іншими адресами і приїжджав до них лише в гості. Декілька років тому назад дружина знялася з реєстрації і вибула в інше місце проживання, а син залишився проживати в цьому житлі, хоча ніяких речей там його немає. Ніяких перешкод для проживання в спірному житлі він відповідачу не створював, житлом він не користується по своїй волі, він обіцяє знятися з реєстрації, але цього не робить, чим створює йому перешкоди, він змушений платити за нього комунальні послуги, не має можливості оформити субсидію, а тому позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування даним житлом. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав. Відповідач з позовом не згоден, пояснивши при цьому, що він дійсно з 1994 року зареєстрований в спірній квартирі, яка надавалася його матері, яка працювала дояркою в колгоспі, його мати з квартири давно виїхала, він також не проживає в ній, довгий час він проживав у м. Суми, а останні 5-6 років він проживає в [INFO], в будинку своєї дружини. Підстав для відмови зняття з реєстрації він пояснити не може. Треті особи, Сумський РВ УМВС та Сульська сільська рада своїх представників до суду не направили, направивши листи про розгляд справи у їхню відсутність. Вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 71 ЖК України особа, яка без поважних причин не проживає в житлі більше шести місяців, втрачає право користування цим житлом. В суді встановлено, що позивач являється наймачам і зареєстрований в [INFO] з 1994 року. В цій же квартирі з цього ж часу зареєстрований і відповідач, який являється сином колишньої дружини позивача. У 2000 році дружина позивача, забравши всі свої речі і знявшись з реєстрації, вибула на проживання в іншу місцевість. З цього ж часу у спірній квартирі не проживає і відповідач, який тривалий час проживав у м. Суми, а останні 5-6 років він проживає постійно, разом зі своєю сімєю в квартирі [ADDRESS], і це житло є його постійним місцем проживання, чого він і сам не заперечує. Останні 10 років відповідач взагалі не зявлявся в квартирі, де він залишається зареєстрованим, не проявляв до неї ніякого інтересу, ніяких перешкод у проживанні йому ніхто не створював. Ці обставини підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], які пояснили, що вони являються сусідами позивача по будинку № 17 по вулиці Молодіжній в с. Сула і добре знають, що відповідач з 2000 року, коли звідти виїхала його мати, у квартирі, де залишився проживати позивач, не зявлявся, перешкод для проживання ніхто йому не чинив, ніяких речей відповідача у квартирі немає, не проживає він там з власної волі. Таким чином, оскільки відповідач без поважних причин не проживає у спірному житлі більше 10 років він втратив право користування ним. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

Позивач звернулась з даним позовом до відповідача, на обґрунтування якого вказала, що 07.07.2008 року на підставі ордеру № 123 на жилу площу у гуртожитку вона отримала квартиру [ADDRESS]. З моменту отримання даної квартири позивач проживала в ній разом із відповідачем по справі та їх спільною дочкою. У вересня 2010 року відповідач пішов з даної квартири та на теперішній час проживає у своїх батьків за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Черемшини, буд. 24. 15 грудня 2010 року рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу шлюб раніше укладений сторонами, розірвано. Попри своє непроживання у квартирі за адресою: [ADDRESS] відповідач до сих пір в ній зареєстрований, що значно збільшує розмір щомісячних комунальних платежів для позивача. На чисельні прохання позивача знятись з реєстрації в належній їй квартирі в добровільному порядку, відповідач постійно відмовляється, допомоги в оплаті комунальних рахунків не надає. У звязку з викладеним позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] з причини відсутності за вказаною адресою понад шести місяців. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові, просила задовольнити їх. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, в судовому засіданні було встановлено, що на підставі договору на підставі ордеру № 123 на жилу площу у гуртожитку від 07.07.2008 року (а.с. ) [PERSON] отримала квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Разом із позивачем в зазначеній квартирі зареєстрований її колишній чоловік [PERSON] В вересні 2010 року останній покинув вказану квартиру та переїхав проживати до своїх батьків і проживає у них до сьогоднішнього дня. Таким чином, відповідач не проживає в зазначеній квартирі вже понад передбачених ст. 71 ЖК України шести місяців, проте залишається бути зареєстрованим в ній. При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У звязку з викладеним та враховуючи повне визнання позовних вимог відповідачем суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

[PERSON] звернлася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право на земельну ділянку по вул. Золотоніське шосе №39 в м. Переяславі-Хмельницькому, згідно Державного акту серія ЯИ №387301, площею 0,10 га. в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 23.05.2010 р. Свої вимоги позивачка обгрунтовує тим, що вона є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] У встановлений законом строк вона прийняла спадщину та одержала в Переяслав-Хмельницькій міській державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 39 по вул. Золотоніське шосе. У видачі свідоцтва на присадибну земельну ділянку нотаріус відмовив, посилаючись на відсутність правовстановлюючого документа. Державний акт на ім»я матері виготовлений і знаходиться у відділі Держкомзему. Позовні вимоги в частині належності померлій [PERSON] земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку в м. Переяславі-Хмельницькому по вул. Золотоніське шосе, 39 позивачка підтверджує довідкою Відділу Держкомзему у м. Переяславі-Хмельницькому від 25.05.2011 р. № 1107, в якій зазначено, що Державний акт на цю земельну ділянку серії ЯИ № 387301 виготовлений на ім»я [PERSON], знаходиться у відділі Держкомзему, не виданий у зв»язку зі смертю власника та копією зазначеного Державного акту.. Свої вимоги про право на спадкове майно позивачка підтверджує копією свідоцтва про смерть [PERSON], в якому вказана дата її смерті 23.05.2010 р.; копією заповіту [PERSON] від 30.10.2002 р., згідно з яким усе своє майно вона заповідала позивачці; копією свідоцтва про право власності за заповітом від 26.01.2011 р. після смерті [PERSON] виданим на ім»я позивачки. Відмова нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину підтверджується повідомленнями № 70/01-16-14 від 26.01.2011 р. В судовому засіданні позивачка вимоги підтримала. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі , позов визнав в повному обсязі. Третя особа, належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, просила розглядати справу без участі її представника. Проти задоволення позову не заперечувала. Суд дійшов до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст.ст.328,373,374,1235,1268,1269,1270 ЦК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

В липні 2011 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з нього аліменти на своє утримання до досягнення її дочкою [PERSON], [INFO], трьохрічного віку, посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку коштів на її утримання не надає, тому позивачка вимушена звертатися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги зменшила та враховуючи те, що відповідач не працює із-за відсутності роботи, просить стягнути аліменти на своє утримання по 200 грн. щомісячно і до досягнення дитиною трьохрічного віку. Суду пояснила, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дочку, яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач фактично з лютого 2011 року проживає окремо від сімї, не надає матеріальної допомоги дитині, не приймає участі у її вихованні. Вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, не є субєктом підприємницької діяльності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю погоджується виплачувати аліменти на утримання дружини в сумі 200,00 грн. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 2009 року., від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], батьком якої в свідоцтві про народження вказаний відповідач. Відповідач не має постійного місця роботи, займається підсобним господарством. У відповідності до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя (або) у твердій грошовій сумі. Суд враховує, що мінімальний розмір заробітної плати з 1 квітня 2011 року складає 960,00 гривень, а прожитковий мінімум відповідно до Закону України „Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати на дитину віком до 6 років - 832 грн., від 6 до 18 років складає 997,00 грн. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, враховуючи стан здоровя і матеріальне становище позивача, відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст. 80, ч. 2 ст. 84 СК України ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

В липні 2011 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] та просить стягнути з нього аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що дитина перебуває на повному матеріальному утриманні позивачки, відповідач в добровільному порядку коштів на її утримання не надає, обовязків по її вихованню не виконує, тому позивачка вимушена звертатися до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги змінила та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на дочку в твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісячно і до її повноліття, при цьому відмовляється від стягнення витрат за надання юридичної допомоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Судом встановлено, що сторони проживали у шлюбі з 2009 року. 02 жовтня 2009 року у них народилися спільна дочка [PERSON], батьком якої згідно свідоцтва про народження записано відповідача. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд враховує, що мінімальний розмір заробітної плати з 1 січня 2011 року складає 960,00 гривень, а прожитковий мінімум відповідно до Закону України „Про встановлення прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати на дитину віком до 6 років 832 грн., від 6 до 18 років складає 997,00 грн. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дітей, суд враховує всі обставини передбачені ст. 182 СК України, а саме, що дитина має нормальний стан здоровя, являється матеріально незабезпеченою, а відповідач являючись батьком дитини, маючи задовільний стан здоровя, і будучи працездатним, оскільки іншого не доведено в судовому засіданні, має можливість працювати, та сплачувати аліменти на утримання дитини, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісячно і до її повноліття. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

25.07.2011 року Києво-Святошинським районний судом було ухвалено рішення у справі за позовом [PERSON] до Вишневої міської ради, третя особа КП «БТІ Києво-Святошинської районної ради про визнання права власності на нежитлове приміщення, яким було відмовлено в задоволенні позовних вимог. При ухваленні судом рішення судом не вирішено питання про судові витрати. В судове засідання сторони не з»явилися, про день слухання справи повідомлялися. Суд, вивчивши матеріали справи, враховуючи, що вирішення питання про судові витрати не впливає на суть самого рішення, те що не закінчився строк на виконання рішення, ухвалює додаткове рішення. Відповідно до ст.. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у розгляді справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-04 00:00:00

[PERSON] у липні 2011 року звернулася до суду із заявою, у якій просить встановити факт належності правовстановлюючих документів. У судовому засіданні заявник [PERSON] вимоги викладені у заяві підтримала, пояснила суду, що після смерті її батька [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з ? частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд та земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва площею 0,0883 га. Однак правовстановлюючі документи на спадкове майно, а саме договір купівлі-продажу житлового будинку на ? частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд та державний акт серії ПЛ № 036355 від 07.09.2004 року на право власності на земельну ділянку для індивідуального житлового будівництва площею 0,0883 га, розташованого по вул. Кулініча, 9 у м. Пирятин, Полтавської області видані на імя [PERSON], який помер 16.10.2010 року. Вищевказані обставини не дають змоги заявнику спадкувати спадкове майно, що залишилося після смерті її батька, тому вона звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. Заінтересована особа Пирятинська міська рада Полтавської області, у судове засідання не зявилися, направили до суду листа, в якому просять справу слухати у відсутність їхнього представника, проти задоволення заяви не заперечують. Судом установлено: Заявник [PERSON] є дочкою [PERSON], про що свідчить Свідоцтво про народження [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]Д.) (а.с. 4-5). 16.10.2010 року [PERSON] помер (а.с. 6). Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з ? частини житлового будинку та земельної ділянки розташованої по вул. Кулініча, 9 у м. Пирятин, Полтавської області. За життя [PERSON] 02.10.1968 року відповідно до договору купівлі-продажу посвідченого державним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори було придбано вищевказаний будинок. Проте, при оформленні договору купівлі-продажу державним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори було невірно вказане прізвище власника, а саме «Скуйбіда»тоді коли вірне прізвище - «Скуйбеда»(а.с. 11-12). В державному акті серії ПЛ № 036355 виданого 07.09.2004 року на право власності на земельну ділянку площею 0,0883 га розташованої по вул. Кулініча, 9 у м. Пирятин, Полтавської області, також було невірно вказане прізвище власника «Скуйбіда». Вказана обставина перешкоджає заявнику [PERSON] у спадкуванні спадкового майна. Оскільки в судовому засіданні показами свідка [PERSON], іншими дослідженими доказами підтверджено, що вищевказані обставини перешкоджають [PERSON] у спадкуванні спадкового майна, заява підлягає задоволенню. Доказів, що свідчили би про протилежне у суду немає. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, так як встановлення цього факту необхідне їй для прийняття спадщини.

Outcome: approved