overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-10 00:00:00

КП Червонограджитлокомунсервісзвернулося із зазначеним позовом до [PERSON] посилаючись на те, що останній без відповідного дозволу самовільно виконала роботи по прибудові балкону у квартирі по вул. Бандери, 23/40 в м.Червонограді Львівської області. На думку позивача, дані роботи можуть призвести до порушення конструктивних елементів будинку. Тому просив зобовязати відповідачку за свій рахунок знести прибудову та відновити фасад та прибудинкової території за адресою : вул. Бандери, 23/40 м.Червоноград Львівської області. [PERSON] звернулася із зустрічним позовом до КП Червонограджитлокомунсервіс, третя особа виконком Червоноградської міської ради Львівської області про легалізацію самочинної реконструкції квартири з метою добудови балкону посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Квартира знаходиться на другому поверсі. З метою покращення житлових умов вона за власні кошти побудувала балкон. Просив постановити рішення, яким визнати право власності на балкон до квартири [ADDRESS] . Представник КП Червонограджитлокомунсервісв судовому засіданні участі не приймав, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги КП Червонограджилокомунсервісзаперечила, свої позовні вимоги підтримала, покликавшись на обставини викладені в позовній заяві , просила зустрічний позов задовольнити. Представник виконкому Червоноградської міської Ради в судовому засіданні участі не приймав. Вислухавши пояснення [PERSON], оцінивши наявні у справі письмові документи суд вважає, що вимоги КП Червонограджитлокомунсервісне підлягають до задоволення, а зустрічний позов підлягає до задоволення із наступних підстав. У відповідності до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинне будівництво нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Судом встановлено, що згідно реєстраційного посвідчення, виданого ДКП Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації[ADDRESS], що по вул. Бандери, 23 в м.Червонограді належить [PERSON] на праві власності . Згідно висновку ДП Західний експертнио-технічний центр держгірпромнагляду України несучі конструкції квартири № 40 з добудованою лоджією в житловому будинку по вул. Бандери, 23 в м. Червонограді Львівської області знаходяться в доброму стані. Приміщення квартири і добудований балкон в подальшому можуть безпечно експлуатуватися. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що за [PERSON] слід визнати право власності на балкон до квартири [ADDRESS]. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-10 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов"язаного з потребою\~ у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та\~ резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-10 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резулятивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-10 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою у обґрунтуванні доводів та заперечень сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-10 00:00:00

В липні 2011 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, підтримавши яку в судовому засіданні, просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1\\4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. В обґрунтування позову позивач вказувала, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі з 18 жовтня 2003 року, від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем по справі. Позивач стверджує, що дитина знаходиться на її утриманні, відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини, не бере участі у її вихованні, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Вказує, що відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дітей, оскільки працює та стягнень за виконавчими документами відносно нього не провадяться. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6). Згідно ст.180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Сторони сумісне господарство не ведуть, знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 2003 року (а.с. 7). Відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини і не бере участі в її вихованні. Дитина виховуються позивачем і потребує матеріальної допомоги. Згідно ст. ст. 180-182; 184 СК України так як батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач працездатний і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в частці від доходу. Судом встановлено, що неповнолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, батько дитини коштів на його утримання не дає і за своїм матеріальним та сімейним становищем має можливість надавати таку допомогу, інших дітей у відповідача немає, утримань за виконавчими документами з нього не здійснюється. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-10 00:00:00

В липні 2011 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, уточнивши яку в судовому засіданні, просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1\\4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. В обґрунтування позову позивач вказувала, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі з 02 червня 2007 року, від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем по справі. Позивач стверджує, що дитина знаходиться на її утриманні, відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини, не бере участі у її вихованні, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Вказує, що відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дітей, оскільки працює та стягнень за виконавчими документами відносно нього не провадяться. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні уточнені позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6). Згідно ст.180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Сторони сумісне господарство не ведуть, знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 02 червня 2007 року (а.с. 7). Відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини і не бере участі в її вихованні. Дитина виховуються позивачем і потребує матеріальної допомоги. Згідно ст. ст. 180-182; 184 CK України так як батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач працездатний і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в частці від доходу. Судом встановлено, що неповнолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, батько дитини коштів на його утримання не дає і за своїм матеріальним та сімейним становищем має можливість надавати таку допомогу, інших дітей у відповідача немає, утримань за виконавчими документами з нього не здійснюється. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-10 00:00:00

В липні 2011 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, уточнивши яку в судовому засіданні, просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1\\4 частки з усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. В обґрунтування позову позивач вказувала, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі з 04 серпня 2006 року, від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем по справі. Позивач стверджує, що дитина знаходиться на її утриманні, відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини, не бере участі у її вихованні, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Вказує, що відповідач має можливість надавати грошову допомогу на утримання дітей, оскільки працює та стягнень за виконавчими документами відносно нього не провадяться. Позивач в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6). Згідно ст.180 СК України відповідач зобов'язаний утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Сторони сумісне господарство не ведуть, знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 04 серпня 2006 року (а.с. 7). Відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини і не бере участі в її вихованні. Дитина виховуються позивачем і потребує матеріальної допомоги. Згідно ст. ст. 180-182; 184 СК України так як батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач працездатний і має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в частці від доходу. Судом встановлено, що неповнолітня дитина проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, батько дитини коштів на його утримання не дає і за своїм матеріальним та сімейним становищем має можливість надавати таку допомогу, інших дітей у відповідача немає, утримань за виконавчими документами з нього не здійснюється. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-10 00:00:00

У вересні 2011 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 15 листопада 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції м.Миколаєва, Україна, актовий запис №532. В обґрунтування позову позивач вказував, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у зв`язку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який з обоюдної згоди сторін по справі, залишається проживати разом із [PERSON] . Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Позивач у судове засідання не з`явився проте направив до суду заяву в якій просив слухати справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує, просив про задоволення позову. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 15 листопада 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції м.Миколаєва, Україна, актовий запис № 532, між сторонами було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який з обоюдної згоди сторін по справі, залишається проживати разом із [PERSON] . Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Шлюбні відносини сторонами припинені. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-10 00:00:00

В липні 2011 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд зменшити розмір аліментів, що стягується на користь відповідача на утримання [PERSON] , [INFO] , на підставі рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02 січня 2002 року в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця до розміру 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу). В обґрунтування позовних вимог позивач стверджував, що з часу ухвалення рішення його матеріальний стан значно погіршився. Вказував, що має другий шлюб, від якого має двох дітей - доньку [PERSON] , [INFO] , доньки [PERSON] , [INFO] . Крім того, у його дружини є дитина від першого шлюбу. В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала. Вказувала, що позивач не сплачує аліменти та заборгованість по аліментам складає 13000 грн. та заявлений позов є спробою позивача уникнути від обов`язку утримання дитини. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є необгрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Судом встановлено, що рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02 січня 2002 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісяця до досягнення нею повноліття (а.с. 5). При ухваленні зазначеного рішення суд встановив, що [PERSON] працює, та відповідно визначив розмір аліментів. Крім того, судом встановлено, що дружина [PERSON] отримує допомогу при народженні дітей та допомогу по утриманню дитини до досягнення нею трьохрічного віку. Згідно з ч. З ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог чи заперечень. В судовому засіданні позивач не довів суду про зміну матеріального стану. Даючи правову оцінку викладеному, суд встановив, що позивач не послався на жодний доказ чи обставину того, що у нього змінилось матеріальне становище, чи погіршився стан здоров`я, чи виникли інші обставини, що є підставою для зменшення розміру аліментів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-10 00:00:00

У вересні 2011 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просила суд розірвати шлюб, зареєстрований 16 грудня 2006 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 661. Позивач зазначала, що вони з відповідачем знаходяться у зареєстрованому шлюбі та мають від шлюбу малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини між ними фактично припинені з квітня 2008 року. Причиною розпада сім`ї стала негідна поведінка відповідача, який зловживав спиртними напоями, ображав її, займався рукоприкладством, матеріально сім`ю не забезпечував, залишив її з трьохмісячною дитиною і з того часу ними не цікавиться. Вона має намір створити нову сім`ю. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує, прізвище залишає шлюбне. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу згоден. Дослідивши надані сторонами докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню на підставі норм ст. ст. 110-112, 115 СК України т.я. суд має право постановити рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено факт, що подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їх шлюбу суперечить інтересам один одного та інтересам їхньої дитини, яка виховується в атмосфері сварок, а тому підлягає розірванню. Відповідно до ч.З ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-10 00:00:00

В липні 2011 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт прийняття ним спадщини за заповітом, що відкрилася після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . В обґрунтовування заяви заявник вказував, що [INFO] помер його дід - [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт, яким заповів все своє майно своєму онукові - [PERSON] . Заявник звернувся до державної нотаріальної контори із питанням оформлення спадкових справ, але йому було відмовлено у зв`язку з тим, що заявник своєчасно не надав заяву про прийняття спадщини. В судовому засіданні заявник заяву підтримала, просила задовольнити. Представник зацікавленої особи по справі - виконкому Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив слухати справу у його відсутність, не заперечував проти задоволення заяви. Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити заяву з огляду на наступне. Так відповідно до ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який був чинний на час відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно зі ст. 548 цього кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] помер дід заявника - [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] . За життя [PERSON] склав заповіт, яким заповів все своє майно своєму онукові - [PERSON] . Заявник звернувся до державної нотаріальної контори із питанням оформлення спадкових справ, але йому було відмовлено у зв`язку з тим, що заявник своєчасно не на їв заяву про прийняття спадщини. Той факт, що заявник фактично вступив в управління та володіння спадковим майном спадкодавця протягом шести місяців з дня відкриття спадщини підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими докази, а саме: актом від 14.05.2011 року, посвідченим КП ДЕЗ «Океан» (а.с. 12), а також поясненнями свідка [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-10 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. Повний текст рішення буде виготовлено судом 14 листопада 2011 року.

Outcome: approved