overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-14 00:00:00

В серпні 2011 р. ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач вказує на те, що 7 грудня 2007 року між ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] укладено кредитний договір № 19Б-3О. Згідно договору банк надав [PERSON] кредит у сумі 6500 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24 % на рік, з кінцевим терміном повернення 6 грудня 2010 року. Відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим станом на 20 липня 2011 року існує заборгованість перед банком в сумі 4082 грн. 73 коп. Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст. 526, 530, 541, 543, 546, 553-555, 625, 1054 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідача суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 4082 грн. 73 коп., а також сплачені позивачем судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилася. Про час і місце розгляду справи повідомлена судом належним чином. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 7 грудня 2007 року між ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» та [PERSON] укладено кредитний договір № 19Б-3О. Згідно договору банк надав [PERSON] кредит у сумі 6500 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 24 % на рік, з кінцевим терміном повернення 6 грудня 2010 року. Відповідно до п. 4.1, 4.2 кредитного договору при повному, або частковому порушенні умов договору позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5 % від суми кредитних коштів. Відповідачка зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, у звязку з чим існує заборгованість перед банком. Як вбачається з матеріалів справи, станом на 14 березня 2012 року сума заборгованості складає 3384 грн. 51 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 2657 грн. 46 коп.; заборгованості по сплаті відсотків 266 грн. 93 коп., заборгованість по сплаті за пропуск платежів 460 грн. 12 коп. За таких обставин суд вважає, що позов банку на підставі ст.ст.526, 536, 549, 610, 611 ЦК України підлягає частковому задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-14 00:00:00

В травні 2011 р. ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач вказує на те, що 4 серпня 2007 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 400015069. Згідно договору банк надав [PERSON] кредит у сумі 21119 грн. 79 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 6 % на рік з кінцевим терміном повернення 5 серпня 2010 року. Відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 27 квітня 2011 року існує заборгованість перед банком в сумі 21380 грн. 31 коп. Посилаючись на викладене, а також на положення ст.ст. 526, 530, 541, 543,625, 1054 ЦК України, позивач просив стягнути на свою користь з відповідачки суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 21380 грн. 31 коп., а також сплачені позивачем судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, пояснивши суду, що вона частково сплачує заборгованість. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З матеріалів справи вбачається, що 4 серпня 2007 року між ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 400015069. Згідно договору банк надав [PERSON] кредит у сумі 21119 грн. 79 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 6 % на рік з кінцевим терміном повернення 5 серпня 2010 року. Згідно п. 1.1 кредитного договору комісія за користування кредитом складає 420 грн. 28 коп., комісія за відкриття кредитного рахунку - 1919 грн. 79 коп. Відповідно до п. 4.1 кредитного договору при порушені строків погашення заборгованості по кредиту позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення платежу у розмірі 0,1 % від несплачених вчасно сум за кожен день прострочення платежу. Відповідачка зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, у зв'язку з чим станом на 14 березня 2012 року існує заборгованість перед банком в сумі 20380 грн. 31 коп., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 12715 грн. 20 коп.; комісії за РО - 7530 грн. 95 коп., плати за пропуск платежів - 134 грн. 16 коп.. За таких обставин суд вважає, що позов Банку є обґрунтованим та на підставі ст.ст.526, 536, 549, 610, 611 ЦК України підлягає частковому задоволенню. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню сплачені при подачі позову судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-14 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~27 грудня 1997 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Центральної райадміністрації виконкому Одеської міськради народних депутатів зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 561. Від шлюбу є неповнолітня дитина [PERSON], [INFO]. [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що станом на сьогодні подружні стосунки сторони не підтримують, мешкають окремо, втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні характери та різні погляди на життя, спільних інтересів не мають. Подальше спільне життя і збереження подружніх стосунків не уявляється можливим. [PERSON] залишається на вихованні у матері за згодою сторін. Позивач, в судове засідання не зявився, надав заяву, якою просить закінчити розгляд справи за своєї відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач, викликана у встановленому законом порядку, у судове засідання не зявилась, надала суду заяву, якою вимоги [PERSON] повністю визнала, просила закінчити розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, доказаним і таким, що підлягає задоволенню. Суд приходить до висновку, що подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї буде суперечити їх приватним інтересам та інтересам їх дитини, в зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-14 00:00:00

У січні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 03 листопада 1999 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від спільного життя мають дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різних поглядів на життя, у звязку з чим почали виникати сварки через несумісність характерів сторін, різних поглядів на життя і все це негативно впливало на їхніх стосунків. З 01.04.2011 року їх сімя розпалася остаточно, були припинені подружні стосунки та ведення спільного господарства. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву щодо розгляду справи у його відсутності, на задоволенні позову наполягав. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала заяву щодо розгляду справи у її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 03 листопада 1999 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Нікополю Нікопольського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 741. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами припинені з 01.04.2011 року. Спільне господарство вони не ведуть, проживають окремо. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. За таких обставин суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими та, відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, їх шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи відповідно до вимог ст.88 ЦПК України питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, судові витрати з відповідача не стягувати, оскільки вимога про розподіл судових витрат позивачем не заявлялася. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-14 00:00:00

У січні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 24 січня 2009 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від спільного життя мають дитину доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різних поглядів на життя, у звязку з чим почали виникати сварки на побутовому рівні і все це негативно відображалося на вихованні дитини та на їх відносинах. З липня 2011 року їх сімя розпалася остаточно, були припинені подружні стосунки та ведення спільного господарства. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву щодо розгляду справи у його відсутності, на задоволенні позову наполягав. Відповідач у судове засідання не зявилася, надавши заяву щодо розгляду справи у її відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 24 січня 2009 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданим Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 25. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами припинені з липня 2011 року. Спільне господарство вони не ведуть, проживають окремо. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. За таких обставин суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими та, відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, їх шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи відповідно до вимог ст.88 ЦПК України питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, судові витрати з відповідача не стягувати, оскільки вимога про розподіл судових витрат позивачем не заявлялася. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-14 00:00:00

У січні 2012 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 19 березня 2005 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від спільного життя мають дитину доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї є несумісність характерів, різних поглядів на життя, у звязку з чим почали виникати сварки через несумісність характерів сторін, різних поглядів на життя і все це негативно впливало на їхніх стосунків. З листопада 2010 року їх сімя розпалася остаточно, були припинені подружні стосунки та ведення спільного господарства. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, примирення і збереження шлюбу неможливе. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву щодо розгляду справи у його відсутності, на задоволенні позову наполягав. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала заяву щодо розгляду справи у її відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 19 березня 2005 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 153. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки між сторонами припинені з листопада 2010 року. Спільне господарство вони не ведуть, проживають окремо. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. За таких обставин суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими та, відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України, їх шлюб необхідно розірвати. Вирішуючи відповідно до вимог ст.88 ЦПК України питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до висновку, судові витрати з відповідача не стягувати, оскільки вимога про розподіл судових витрат позивачем не заявлялася. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за договорами № 4832943 від 16.10.2009р. про надання послуг мобільного звязку, №4832937 від 16.10.2009р., №4841263 від 21.10.2009 року про надання послуг бездротового доступу до мережі Інтернет в сумі 292 грн. 82 коп., договірних санкцій - у розмірі 2354 грн. 10 коп., та сплаченої суми судових витрат, посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов. Відповідач позовні вимоги ПрАТ «МТС Україна»визнав у повному обсязі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 16 жовтня 2009 року та 21 жовтня 2009 року між сторонами були укладені договори за №4832943, №4832937, №4841263 та додаткові угоди до них, позивач (на той час ЗАТ «УМЗ») зобовязався надавати [PERSON] послуги мобільного звязку та бездротового доступу до мережі Інтернет, відповідач зобовязався своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідносини, в яких одна сторона зобовязана вчинити на користь другої сторони певну дію, за здійснення якої має право вимагати виконання обовязку другою стороною. Однак, отримавши послуги позивача, відповідач в порушення п. 4.8., 2.4.2. договорів не сплатив вартість наданих послуг за період з 1.8.2010 р. по 1.11.2010, в звязку з чим сума заборгованості складає 292 грн. 82 коп., сума договірних санкцій за порушення зобовязання - 2354 грн.10 коп. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до Закону «Про судовий збір»№3674-VI від 8.07.2011 р., який набрав законної сили 1.11.2011 р., за подання позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1% ціни позову, але не менш 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, (941х0,2=188,2), та не більше трьох розмірів мінімальної заробітної плати, яка на час звернення із позовом до суду ПрАТ «МТС Україна»складала 941 грн. 00 коп.. Як вбачається з квитанції, яка міститься в матеріалах справи, позивачем судовий збір сплачений в розмірі 197 грн., однак стягненню з відповідача на користь ПрАТ «МТС Україна»підлягає судовий збір в розмірі 188 грн. 20 коп., оскільки саме цю суму позивач повинен був сплатити на час подання позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-14 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходів) щомісячно і до повноліття дітей. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказала, що з відповідачем вона знаходилася у зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 1995 року, який було розірвано згідно рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01 березня 2011 року. Від цього шлюбу народились діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Позивач вказала, що позивач не надає допомоги на утримання дітей, діти потребують повноцінного харчування та лікування, на що потрібні відповідні матеріальні витрати. Також позивач зазначила, що діти часто хворіють та находяться під наглядом лікарів, та її матеріальне становище є вкрай нужденним. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В попередньому судовому засіданні позивач наполягала на задоволенні позову в повному обсязі. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в попереднє судове засідання не з'явився, але до суду надійшла заява від відповідача, в якій він позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить справу розглянути без його участі. У відповідності до п.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, заслухавши позивачку, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У судовому засіданні безперечно встановлено що відповідач є платоспроможний, дієздатний та нікому іншому аліменти не сплачує тощо. На думку суду відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачем, тобто в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку (доходів) щомісячно і до повноліття дітей. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, третя особа Українська біржа нерухомості про визнання договору купівлі-продажу дійсним, вказавши, що він 23.10.1998 року відповідно до договору купівлі продажу придбав у відповідача через Українську біржу нерухомості домоволодіння № 21 по вулиці Псковська у місті Кривому Розі з належною частиною надвірних споруд: шлакоблочного сараю «Д», водоколонки І, парканів №1, 3. Цегляний жилий будинок АІ загальною площею 65,5 кв.м., житловою площею 44,8 кв.м., розташований на земельній ділянці, яка перейшла в тимчасове користування [PERSON] та підлягає оформленню в особисту власність у відповідності з діючим законодавством. При оформленні вищевказаного договору купівлі продажу квартири на товарній біржі він передав відповідачу 9547 грн., відповідач у свою чергу прийняв гроші і передав позивачу домоволодіння № 21 по вулиці Псковська у місті Кривому Розі, яким він користується і по теперішній час. Укладаючи договір купівлі продажу домоволодіння вважає , що договір купівлі продажу від 23.10.1998 року домоволодіння № 21 по вулиці Псковська у місті Кривому Розі треба визнати дійсними. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надіслав заяву в який просить суд слухати справу у його відсутність. Представник третьої особи - Української біржи нерухомості в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи , вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що договір купівлі-продажу домоволодіння № 21 по вулиці Псковська у місті Кривий Ріг з належною частиною надвірних споруд: шлакоблочного сараю «Д», водоколонки І, парканів №1, 3. Цегляний жилий будинок АІ загальною площею 65,5 кв.м., житловою площею 44,8 кв.м., розташований на земельній ділянці, яка перейшла в тимчасове користування [PERSON] та підлягає оформленню в особисту власність у відповідності з діючим законодавством від 23.10.1998 року оформлявся на Українській біржі нерухомості, що на той час по діючому законодавству було припустимо. Позивач зробив зі своєї сторони дії, спрямовані на виконання договору, що цілком підтверджується вказаним договором купівліпродажу нерухомого майна від 23.10.1998 року, та фактом реєстрації вказаного договору в КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» 29.10.1998 року. Оформити нотаріально договір в даний час не представляється можливим. Суд вважає можливим застосувати норми Цивільного кодексу України (в редакції 2004 року), так як цивільні правовідносини що існували у 1998 році, продовжують існувати і на даний час. Згідно зі ст. 220 ЦК України (в редакції 2004 року ), суд вправі визнати договір дійсним, якщо відбулося повне чи часткове виконання договору, але одна зі сторін ухилилася від його нотаріального оформлення . На підставі викладеного ,

Outcome: approved