Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-04 00:00:00

04.08.2011 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розподіл спільної сумісної власності подружжя. На підтвердження позовних вимог позивач зазначила, що 18.08.1990 року з відповідачем по справі вона уклала шлюб, який зареєстровано Димитровським виконкомом Донецької області, актовий запис № 300. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою. 18 вересня 2009 року шлюб між сторонами розірваний, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Красноармійського міського управління юстиції Донецької області зроблено актовий запис № 191. За час шлюбу ними була придбана квартира №13, розташована по вул. Пушкіна в м.Родинське Донецької області у будинку №4а, вартістю 63426 (шістдесят три тисячі чотириста двадцять шість) гривень, що підтверджується договором купівлі продажу від 31.06.1996 року, посвідченого державною Красноармійською нотаріальною конторою. Однак право власності на квартиру відповідач зареєстрував тільки на себе. Позивачка вважає, що вищевказана квартира належить їй та відповідачу на праві спільної сумісної власності, так як на її придбання витрачалися їх загальні гроші. У звязку з тим, що згоди щодо добровільного розподілу квартири сторонами не досягнуто позивачка просить поділити майно, що є їх спільною сумісною власністю, визнавши за відповідачем [PERSON] та за нею, [PERSON], по 1/2 частини квартири №13, що розташована по вул. Пушкіна в м. Родинське Донецької області, в будинку №4а.. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримала заявлені позовні вимоги, просила задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 18.08.1990 року уклали юридичний шлюб, який було зареєстровано Димитровським міськвиконкомом Донецької області, про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу зроблений відповідний запис №300. (а.с.5). Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою (а.с.5,6). Спільне життя між позивачкою та відповідачем не склалося, 18 вересня 2009 року шлюб між ними розірваний, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Красноармійського міського управління юстиції Донецької області зроблено актовий запис № 191 (а.с.9). За час шлюбу сторони придбали квартиру №13, розташовану по вул. Пушкіна в м.Родинське Донецької області у будинку №4а, вартістю 63426 (шістдесят три тисячі чотириста двадцять шість) гривень, що підтверджується договором купівлі продажу від 31.06.1996 року, посвідченого державною Красноармійською нотаріальною конторою (а.с.10). Однак право власності на квартиру зареєстрована тільки на відповідача, що підтверджується довідкою КП БТІ(а.с.6). До сімейних відносин, які вже існували на 01.01.2004 року, тобто на день набрання чинності Сімейного Кодексу України, норми СК України застосовуються лише в частині тих прав і обовязків, що виникли після набрання ним чинності. Відносини щодо права власності на вищезазначений будинок регулюються чинним на час його придбання законодавством. Так, згідно зі ст. 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Сам по собі факт реєстрації такого майна на імя одного з подружжя не означає, що воно належить лише цій особі. Відповідно до ч. 1 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 " Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" спільною сумісною власністю є майно, нажите подружжям за час шлюбу (ст.16 Закону "Про власність", ст.22 КпШС), майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї , чи майно, що є у власністю осіб, які ведуть селянське (фермерське) господарство, якщо письмовою угодою відповіді між членами сім'ї чи членами селянського (фермерського) господарства не передбачено інше, або майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об'єдналися для спільної діяльності, коли укладеною між ними письмовою угодою визначено, що воно є спільною сумісною власністю. Отже, квартира №13, розташована в будинку №4а по вул. Пушкіна в м. Родинське Донецької області, є спільною сумісною власністю подружжя. Відповідно до ст.28 КпШС України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розподіл майна. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved