Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-26 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] з позовом про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, посилаючись на те, що 27 липня 2010 року Відповідач навмисно пошкодив належне їй майно відмостку біля літньої кухні, чим завдав їй 500 гривень матеріальної шкоди та 5000 гривень моральнї шкоди. В подальшому Позивач збільшила позовні вимоги до [PERSON], [PERSON] та просила усунути перешкоду в праві користування власністю та зобовязати [PERSON] демонтувати те перенести вбиральню, компостну яму, які побудувані без дотримання вимог ДБН 360-92, зобов*язати відкрити доступ до здньої стіни її літньої кухню для обслуговування демонтувати паркан на відстань 1 метр від стінки літньої кухніта на відстань 06, метра впродовж усієї довжини кухні; встановити факт, що ширина земельної ділянки , яка знаходиться у кристуванні у [PERSON] складає 21,8 м. з вул.Толбухіна, 21,5 м. з задньої межі; стягнути з [PERSON] 2748 грн.68 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та з обох відповідачів 5000 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні Позивач та представник позивача суду пояснили, що в 2004 році вона придбала будинок 42 по вул.Толбухана в м.Марганець, на земельній ділянці площею 1095 квадратних метрів, побудували відмостку біля літнюї кухні, яку [PERSON] зруйнував. Відповідачі перешкоджають у доступі до задньої стінки літньої куні, що призводить до її руйнування, не дають змоги встановити ринву. Туалет та компостна яма побудуванні без дотримання норм ДБН. Кухня побудована в 50 роках, вони тільки обклали кухню цеглою та підняли кришу. Раніше був доступ до задньої стінки кухні, зараз відповідачі прикріпили сітку до кухні та не дозволяють проходити до задньої стінки кухні. Просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачі та представник відповідачів позов не визнали та суду пояснили, що відмостка знаходилась на їхній землі, яка приватизована та є їхньої власністю, розмір моральної шкоди не доведено, також встановлений розмір шкоди не відповідає дійсності, просят в задоволенні позову відмовити. Суд дослідив докази наданні позивачем та відповідачами, оглянув у судовому засіданні інвентарні справи на будинки 40 та 42 по вул.Толбухіна в м.Марганець. Суд приходить до наступного: Позивач [PERSON] є користувачем земельної ділянки площею 1095 кв.метрів, за адресою м.Марганець вул.Толбухіна 42, згідно до договору купівлі продажу житлового будинку від 6 липня 2004 року. Відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,099 га, за адресою м.Марганець, вул..Толбухіна 40, згідно державного акту на право приватної власності на землю № 1470 від 25 лютого 1994 року. 27 липня 2010 року [PERSON] пошкодив відмостку літньої кухні, яка належить [PERSON] 28 липня 2010 року [PERSON] звернулася до Марганецького МВ УМВС із заявою про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності. 29 серпня 2010 року УІМ Марганецького МВ [PERSON] винесено Постанову про відмову в порушенні кримінальної справи за ст..194 КК України. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Суд вважає, що за змістом діючого законодавства, зокрема положень ст.1166, 1167 ЦК України, для відшкодування матеріальної та моральної шкоди необхідні умови: наявність вини в діях того, хто її заподіяв, причинний зв*язок між діями та наслідками, наслідки. В судовому засіданні встановлено, що між земельними ділянками 40 та 42 по вул..Толбухіна в м.Марганець межові знаки не встановлювалися, а як позивач, так і відповідач вважають, що земельна ділянка, на якій [PERSON] побудувала відмостку належить кожному з них. Згідно з ч. 2, 3, 5 ст.158 ЗК України виключно судом вирішуються: земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. \~Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. \~У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів спір вирішується судом.\~\~ Статтею 106 ЗК України передбачено, що власник \~земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих \~меж, \~а також \~відновленню \~межових \~знаків у випадках, \~коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів.\~\~ На виконання вказаної статті наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, затверджено Інструкцію про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, якою визначено \~ \~механізм \~ \~відновлення меж земельних ділянок на місцевості, який здійснюють: \~ виконавець - \~юридична \~або \~фізична \~особа, \~ яка \~ отримала ліцензії на проведення \~ \~робіт \~ \~із \~ \~землеустрою \~ \~та топографо-геодезичних робіт; замовник - орган \~ \~державної влади, \~ орган \~ місцевого самоврядування, \~власник \~(користувач) \~земельної \~ділянки, \~ який замовляє \~ роботи із \~встановлення \~(відновлення) \~меж \~земельної ділянки в натурі (на місцевості).\~\~ Як встановлено в судовому засіданні Органом місцевого самоврядування рішення щодо меж земельних ділянок 40 та 42 по вул.Толбухіна в м.Марганець не приймалося. Позивач не зверталася до компетентних органів із заявою про встановлення (відновлення ) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості). Суд вважає, що без встановлення факту чи була порушена межа між домоволодіннями, на чиїй земельній ділянці побудова відмостка, не можливо зробити висновок про те, що дії [PERSON] були неправомірними. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як, на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. \~ Доказів того, що дії [PERSON] є неправомірними, Позивачем не надано. Тому суд вважає в цій частині позовних вимог необхідно відмовити. Стосовно позовних вимог щодо демонтування побудованої вбиральні та компостної ями з порушенням норм будівництва, то в судовому засіданні встановлено, що зазначені обєкти побудовані на відстані, яка не відповідає Державним будівельним нормам. Частиною 1 \~статті 376 \~Цивільного кодексу України \~житловий \~будинок, \~будівля, \~споруда, \~інше нерухоме \~майно \~вважаються \~самочинним \~будівництвом, \~якщо \~вони \~збудовані \~або будуються \~на \~земельній \~ділянці, \~що \~не \~була \~відведена \~для \~цієї \~мети, \~або \~без \~належного \~дозволу \~чи \~належно \~затвердженого \~проекту, \~або \~з \~істотними \~порушеннями будівельних \~норм \~і \~правил.\~ Відповідно до ч.7 ст.376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобовязати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобовязана відшкодувати витрати \~повязані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану. З врахуванням наведеного суд вважає, що вимогу про зобовязання відповідача демонтувати надвірну вбиральну, компостну яму з урахуванням, передбачених вимог ДБН 360-92, порушено неналежним позивачем, а таке право належить органу місцевого самоврядування. Тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити. Позивач просить встановити факт, що Згідно до викопіровки із будівельного кварталу 334, ширина садибної ділянки [PERSON]І, № 42 , що виходить на вул.Толбухіна складає 21,8 м., ширина задньої межі садибної ділянки складає 21,5 м. Згідно до ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Позивач не зазначив, яке юридичне значення має зазначений факт, з якою метою він встановлюється та не надано довідки про неможливість відновлення втрачених документів. Також необгрунтованою є вимога [PERSON], що до демонтування паркану від стіни літньої кухні на земельну ділянку, яка належить [PERSON] на відстань 1 м. для проходу та на відстань 0,6 м. впродовж всієї задньої стіни будівні кухні. Оскільки будівля літньої кухні на території домоволодіння 42 по вул.Толбухіна побудована без дотримання будівлених норм. В судовому засіданні встановлено та підтверджено поясненнями свідків, що відстань від літньої кухні до паркану була 20-30 см. на початку будівлі та не більше 40 см. в кінці будівлі. Позивач просить перенести паркан на відстань, яка буде на земельній ділянці, яка належить на праві приватної власності [PERSON], що на думку суду порушить право власності [PERSON] Враховуючи викладене суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed