Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-13 00:00:00

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав. Просить суд позов задоволити та визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в будинку №14 по вулиці Князя Острозького в м.Рівне та стягнути з відповідача судові витрати по справі. Свої позовні вимоги аргументує тим, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [INFO] гуртожиток №3, однак за вказаною адресою він тривалий час не проживає, оплату за квартплату та комунальні послуги не проводить, місце проживання відповідача на даний час не відоме. На підставі викладеного, просить суд заявлені позовні вимоги задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином судовими повістками, про що свідчить наявний в канцелярії суду реєстр відправлення поштової кореспонденції рекомендованим листом. Причин своєї неявки суду не повідомив; Заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та подані письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення. Судом встановлено, що на підставі положень ст. 128 ЖК України, глави II «Примірного положення про гуртожитки», затвердженого [PERSON] Міністрів УРСР від 03 червня 1986 року адміністрацією ВАТ «Рівнеазот», яке перейменоване в Публічне Акціонерне Товариство «Рівнеазот» за заявою [PERSON] останньому було виділено ліжко-місце в гуртожитку №3 за адресою м.Рівне, вул.Князя Острозького, 14. 22 листопада 1996 року за зазначеною вище адресою було проведена реєстрація відповідача. Гуртожиток №3 по вулиці Князя Острозького, 14 в м.Рівне знаходиться на балансі підприємства ПАТ «Рівнеазот» і використовується для тимчасового проживання працівників підприємства. Відповідач по справі за місцем реєстрації не проживає, однак з реєстраційного обліку не знятий. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач за місцем реєстрації не проживає з 2007 року. З дослідженої в судовому засіданні довідки бухгалтерії ПАТ «Рівнеазот» відповідач в базі даних мешканців гуртожитків підприємства не рахується з 2001 року, оплату за комунальні послуги та квартплату не проводить. Місце його проживання невідоме. Дана обставина підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими поясненнями завідувача гуртожитку №3 [PERSON], чергової гуртожитку [PERSON] З досліджених в судовому засіданні актів перевірки паспортного режиму на відповідність реєстрації громадянина та фактичного проживання в гуртожитку №3 по вул. Князя Острозького, 14 від 06 жовтня 2010 року, 10 лютого 2011 року, 14 липня 2011 року, 02 листопада 2011 року вбачається, що на момент перевірки відповідача [PERSON], прописаного з 22 листопада 1996 року в гуртожитку №3 по вул.Князя Острозького, 14 в м. Рівне не проживає, місце фактичного проживання даною громадянина невідоме. Відповідно до ч. 1 ст.71 Житлового Кодексу при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст.72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пресування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-ІУ від 11 грудня 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, та те, що відповідач зареєстрований у гуртожитку за адресою м.Рівне, вул.Князя Острозького, 14, однак понад шість місяців у гуртожитку не проживає, житлово-комунальних послуг не сплачує, у добровільному порядку знятись з реєстраційного обліку не бажає, тому суд вважає, що заявлені позовні вимога знайшли своє повне підтвердження, є обгрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки при подачі позову до суду представником позивача було сплачено судовий збір в сумі 107,30 грн. згідно платіжного доручення N0639 від 19 січня 2012 року, рішення прийнято на користь позивача, тому дані витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача. На Підставі викладеного,

Outcome: approved