Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-28 00:00:00

Позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання втратившим право користування жилим приміщенням та зняти її з реєстраційного обліку разом з малолітніми дітьми. В обґрунтування вимог зазначили, що відповідач тривалий час без поважних причин не проживає за місцем реєстрації. Відповідач [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON] [PERSON], [PERSON] про вселення та зміну умов договору найму. В обґрунтування вимог вказала, що у спірній квартирі не мешкає з причини негативних відносин до неї з боку відповідачів, та з причини хвороби [PERSON] на туберкульоз. Має бажання проживати разом з дітьми у спірній квартирі в окремій кімнаті площею 12,8 кв.м., а відповідачам просить виділити у користування дві кімнати площами 12,5 та 13,2 кв.м. Наполягає на задоволенню позову та просить вселити її та дітей до квартири та змінити умови договору найму. У судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON], та представник позивачів [PERSON], позовні вимоги підтримали, під час розгляду справи його уточнювали та просили задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування вимог вказали, що відповідач в 2003 році вийшла заміж та покинула місце реєстрації, за цей час народила двох дітей, які проживають з нею. [PERSON] не мешкає за місцем реєстрації на потязі довгого часу без поважних причин. У спірній квартирі відсутні її та дітей речі. Зустрічний позов не визнають та як [PERSON] з 2003 року не виявляла бажання жити у спірній квартирі, пішла з неї добровільно та з власної волі забрала свої особисті речі. Не визнають вимоги про зміну умов найму житла, оскільки при їх задоволені будуть порушені права зареєстрованих членів родини відносно норми житла на одну особу. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги первісного позову не визнали. Пояснили у судовому засіданні, що з 2003 року вона [PERSON] не мешкає за місцем реєстрації, з причини поганих стосунків з родиною [PERSON] та з причини того, що вийшла заміж та проживає разом з чоловіком. Має двох дітей які проживають разом з нею. Бажає жити у спірній квартирі разом з двома дітьми, але в окремій кімнаті площею 12, 8 кв.м. Вказує на те, що їй потрібна реєстрація, інакше буде порушено її право на відвідування лікарні для дітей та іі працевлаштування. Заперечують проти вимог первісного позову, наполягають на задоволенні зустрічного позову. Третя особа [PERSON] позов про визнання втратившим право користування жилим приміщенням та зняти її з реєстраційного обліку [PERSON] разом з малолітніми дітьми визнав, заперечував проти зустрічного позову. Представник третьої особи КП «ЖЕО №31» - [PERSON] заперечувала поти позову [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання втратившим право користування жилим приміщенням та зняти її з реєстраційного обліку разом з малолітніми дітьми, визнала зустрічний позов. Представник третьої особи - Криворізького міського управління МВС України в Дніпропетровської області, до суду не зявився, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Представник третьої особи відділу опіки та піклування Виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради до суду не зявилися, повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності третіх осіб. У судовому засіданні встановлено, що згідно ордера № 766 від 01 квітня 1987 року виданого Жовтневим райвиконкомом м. Кривого Рогу, [PERSON] надана квартира [ADDRESS] Зарічний в м. Кривому Розі. Квартира не приватизована. З 1995 року відповідно до рішення Виконавчого комітету райради м. Кривого Рогу №450/2 від 24.11.1995 року [PERSON] призначений опікуном над неповнолітньою [PERSON] на теперішній час вона має прізвище [PERSON] За час проживання відповідача у спірній квартирі стосунки з позивачами склалися несприятливі. Досягнувши повноліття, відповідач за первісним позовом, у 2003 році вийшла заміж, та добровільно покинула місце реєстрації. У2003 році народився у [PERSON] син [PERSON], у 2009 року [PERSON], які мешкають разом із нею за місцем фактичного проживання її та чоловіка відповідача. Відповідно до оглянутих в судовому засіданні амбулаторних карток малолітніх дітей встановлено що місцем їх фактичного проживання є: м. Кривий Ріг, 5 Зарічний 33/32, за, про що не заперечувала у судовому засіданні [PERSON] Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 11 березня 2004 року відмовлено у позові [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання втратившим право користування жилим приміщенням, у рішенні зазначено, що [PERSON] з 2003 року мешкає у квартирі свого чоловіка за адресою: м. Кривий Ріг, 5 Зарічний 33/32, та не мешкає у спірній квартирі з поважної причини з приводу негативних стосунків з родиною [PERSON]. Однак, після набрання рішенням суду законної сили, [PERSON] до спірного житла не повернулася, не підтвердила свого права на житло, не вселилася у квартиру за місцем реєстрації. З відповідним позовом до суду на протязі 2004 2011 року не зверталася. Перешкод для її вселення позивачі не чинили, про що не заперечувала відповідач [PERSON] у судовому засіданні. Твердження відповідача про поважність причини не проживання у спірній квартирі із-за хвороби [PERSON] на туберкульоз, суд не приймає до уваги, оскільки [PERSON] встановлено діагноз захворювання у 2010 року, про що сторони не заперечували у судовому засіданні. Свідки допитані в судовому засіданні [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожен окремо доповіли, що вони сусіди родини [PERSON] і знайомі із сторонами багато років, ї їм відомо, що [PERSON] вийшла заміж та переїхала жити до свого чоловіка. Наполягають, що її ніхто не виганяв з квартири, особистих речей у спірній квартирі її не має, діти відповідача живуть разом з нею, жодного дні діти не мешкали у спірній квартирі. Вказані свідчення підтвердженні актом від 29 квітня 2010 року, який мається в матеріалах справи. Свідок [PERSON], суду доповіла, що відповідач [PERSON] перейшла жити до її квартири після одруження з її сином. Невістка перебувала на обліку по вагітності та пологах за її адресою, онуки [PERSON] і [PERSON] народилися та проживають у її квартирі. З наданих до суду документів, а саме з довідки КП «ЖЄО№35» від 18 квітня 2011 року, та квитанцій по утриманню з заробітної плати комунальних послуг, вбачається, що працюючи в КП «ЖЄО№35» з заробітної плати [PERSON] утримувалися по 100 гривень щомісяця за період з лютого по серпень 2009 року за комунальні послуги. Однак, суд не може прийняти даний доказ, як підтвердження права на житло за зареєстрованою адресою, так як вказані відрахування робилися лише за час роботи на даному підприємстві, а до лютого 2009 року та після припинення трудових відносин у серпні 2009 року, комунальні платежі не справлялися відповідача, і з пояснень [PERSON] видно, що з усіх працюючих робітників КП «ЖЄО№35» утримувалися комунальні послуги у розмірі 100 гривень щомісяця за мешкання відповідно до реєстрації. З вказаного суд робить висновок, про те, що відповідач [PERSON] разом з дітьми не проживає за місцем реєстрації без поважних причин з 2003 року, а її діти жодного дня не проживали у спірній квартирі, там відсутні речі дітей, про що не заперечувала в судовому засіданні відповідач та допитані свідки. Діти з дня народження проживають разом із своїми батьками за фактичним місцем проживання. Відповідно до 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Суд вважає що [PERSON] разом із своїм чоловіком визначила місцем проживання своїх дітей [PERSON] та [PERSON] за фактичним місцем проживання, а не за зареєстрованим. Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному громадянину гарантується вільний вибір місця проживання. Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» передбачено, що реєстрацією визначається внесення відомостей до паспортного документу про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи. Згідно до статті 71, 72 ЖК України, особа вважається такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановленого законом строку, а саме шести місяців, без поважних причин. Тому суд вважає, що відповідач втратила право користування спірним жилим приміщенням, оскільки вона з дітьми не проживає у спірному жилому приміщенні більше шести місяців без поважних причин. Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі , виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Дослідивши надані сторонами докази, вислухавши пояснення свідків, враховуючи доводи позивачів та заперечення відповідача, суд приходить до переконання, що позов про визнання [PERSON] втратившим право користування жилим приміщенням та зняти її з реєстраційного обліку разом з малолітніми дітьми підлягає задоволенню. Стосовно вимог зустрічного позову, суд вказує що відсутні підстави для його задоволення, оскільки суд прийшов до переконання про те, що відповідач [PERSON] втратила право користування спірним жилим приміщенням, оскільки вона з дітьми не проживає у спірному жилому приміщенні більше шести місяців без поважних причин. На підставі викладеного,

Outcome: approved