Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-29 00:00:00

Позивачка [PERSON] просить постановити рішення, яким виселити відповідача [PERSON] та його неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] з належного йому на праві власності житлового будинку, що знаходиться в с. Бережниця Самбірського району по вул. Вишневій, 51. В підтвердження заявлених позовних вимог посилається на те, що житловий будинок № 51, який знаходиться в с. Бережниця Самбірського району, він набув у власність на підставі договору дарування, посвідченого 18.04.2005 року приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу [PERSON] В даному житловому будинку проживав відповідач разом зі своїми синами: [PERSON], [PERSON] Всі троє зареєстровані у цьому будинку. Між позивачем та відповідачем була укладена мирова угода, згідно якої позивач не заперечував, щоб відповідач та його діти проживали в кімнаті його житлового будинку № 51 по вул. Вишневій у с. Бережниця Самбірського району Львівської області та користувались підсобними приміщеннями на умовах безоплатного найму до часу закінчення відповідачами однієї кімнати, кухні та стайні в житловому будинку, який він споруджує у цьому населеному пункті, на строк не більше, ніж чотири роки, оскільки на той час у нього не було іншого житла. Незважаючи на те, що з часу укладення мирової угоди минуло більше 4 років, відповідач не покинув житлове приміщення. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просить його задовольнити. Пояснив, що на даний час проживає у батьків дружини у с. Стрілковичі Самбірського району. Має намір переселитись у своє житло. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, не заперечила проти його задоволення, пояснила, що їхній житловий будинок частково викінчений і придатний для проживання. Представник відповідача органу опіки і піклування Самбірської районної державної адміністрації [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, не заперечила проти його задоволення. Заслухавши пояснення позивачки, представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав: Судом установлено, що позивач являється власником житлового будинку № 51 в с. Бережниця Самбірського району Львівської області по вул. Вишневій, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Даний будинок він отримав на підставі договору дарування р-№1184 від 18.04.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Самбірського районного нотаріального округу. Як убачається з ухвали Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 21.06.2006 року, по справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про встановлення сервітуту користування нерухомим майном та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання частково недійсним свідоцтва на спадщину та договору дарування житлового будинку було укладено мирову угоду та закрито провадження по справі. Згідно з умовами мирової угоди: - позивач - відповідач [PERSON] згідний, щоб відповідачі - позивачі [PERSON], [PERSON] та їхні діти проживали в кімнаті, яку вони займають у будинку № 51 по вул. Вишневій у с.Бережниця Самбірського району та користувалися цими ж підсобними приміщеннями на умовах безоплатного найму до часу викінчення останніми однієї кімнати, кухні та стайні в житловому будинку, який вони споруджують у с. Бережниця Самбірського району, на строк не більше ніж чотири роки; - сторони погоджуються взаємоповажати один одного, не ображати другу сторону; - відповідачі - позивачі [PERSON], [PERSON] погоджуються не затягувати будівництво власного будинку; - позивач - відповідач [PERSON] погоджується у випадку незначного незавершення будівництва однієї кімнати і кухні дати додатковий строк для проживання і закінчення будівництва відповідачем. На даний час мирова угода не виконана, відповідачі добровільно не виселились з житлового будинку позивача. У судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] завершив одну з кімнат у своєму житловому будинку, яка придатна для проживання. У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Беручи до уваги, що відповідач [PERSON] проживає у житловому будинку позивача без належних правових підстав, не бажає добровільно виселитись з даного будинку, позов в частині виселення з житлового приміщення підлягає задоволенню. Водночас суд вважає, що не підлягає задоволенню позов [PERSON] в частині вселення відповідача [PERSON] у його новозбудоване житло, оскільки згідно ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування та вільний вибір місця проживання. На підставі викладеного,

Outcome: partial