Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-05 00:00:00

В травні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи це тим, що 30.12.2010 року сторони уклали договір позики, у відповідності з яким [PERSON] отримав у борг грошові кошти в розмірі 10900 доларів США, що в еквіваленті становить 86982 грн. та зобовязався повернути їх у строк до 28.02.2011 року. На сьогоднішній день борг [PERSON] так і не повернув, та повертати відмовляється. Просив стягнути з [PERSON] на його користь борг з урахуванням штрафних санкцій у розмірі 89135,11 грн. та судові витрати. [PERSON] звернувся із зустрічним позовом до [PERSON] з позовом про відшкодування моральної шкоди посилаючись на те, що 31.05.2010 року сторони уклали договір позики відповідно до якого [PERSON] отримав від [PERSON] у борг грошові кошти у розмірі 3000 доларів США, строком погашення до 01.07.2010 року. Відповідно до усної домовленості з позикодавцем, [PERSON] була надана боргова розписка на суму 3510 доларів США з урахуванням відсотків. 30.06.2010 року [PERSON] були сплачені відсотки в сумі 510 доларів США та по вимозі [PERSON] була надана нова розписка на суму 3510 доларів США терміном на один місяць, тобто до 30.07.2010 року. Вказує, що боргові розписки він переписував щомісяця, оскільки [PERSON] забрав у нього документи на будинок та магазин, постійно погрожуючи, що продасть нерухомість. Вважає, що йому була нанесена шкода, яку він оцінює в розмірі 10000 грн. Просив стягнути з [PERSON] на його користь моральну шкоду в розмірі 10000 грн. В судовому засіданні [PERSON] та його представник позов підтримали, просили задовольнити. Проти зустрічного позову заперечували, просили відмовити. [PERSON] основний позов не визнав, просив відмовити. Зустрічний позов підтримав, просив задовольнити. Суд, вислухавши сторін, представників, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення первинного позову та відмову у задоволенні зустрічного, виходячи з наступного. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики відповідно до якого [PERSON] отримав у борг від [PERSON] грошові кошти в розмірі 10000 доларів США, що в еквіваленті становить 79800 грн. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] показав, що 30.12.2010 року у його присутності [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти у розмірі 10000 доларів США. [PERSON] власноруч написав розпису, якою підтвердив грошові зобовязання. До теперішнього часу [PERSON] умови договору не виконав, грошові кошти не повернув. На неодноразові звернення [PERSON] до [PERSON] про повернення грошей, останній не реагує. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодовується неустойка (штраф або пеня). Станом на березень 2011 року заборгованість [PERSON] перед [PERSON] становить 81776,68 грн., з яких: 79800 грн. основний борг, 718,20 грн. інфляційні витрати, 152,21 грн. 3% річних, 1106,27 грн. пеня. Таким чином ця частина позовних вимог підлягає задоволенню. В той же час, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на свою користь моральну шкоду в розмірі 10000 грн. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна торона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може грунтуватися на припущеннях. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] не надав суду ніяких доказів того що він позичив у [PERSON] 3000 доларів США, також, у содовому засіданні, не знайшов підтвердження той факт, що [PERSON] шантажував [PERSON], примушуючи його переписувати розписку. Тому суд має відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог.

Outcome: partial