Jurisdiction: civil
Date: 2012-01-10 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Красненської сільської ради Артемівського району Донецької області, встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 12.08.1991 року, його рідній бабусі [PERSON] належав жилий будинок за адресою вул.Зарічна 6 с.Берхівка Артемівського району Донецької області. 12.08.1991 року вона оформила заповіт, яким на випадок її смерті зробила розпорядження будинок, що належав їй на праві приватної власності вона заповіла її онуку [PERSON], тобто позивачу. 10.08.1993 року [PERSON] померла. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з жилого будинку за адресою вул.Зарічна 6 с.Берхівка Артемівського району Донецької області, загальною площею 33,6 м2, жилою площею 14.4 м2 з господарчими побудовами: літня кухня, погреб, сарай, сарай, уборна, огородження, водопровід. Позивач постійно мешкав і по теперішній час мешкає у вказаному будинку бабусі, та після її смерті фактично прийняв спадщину, вступив у володіння та управління, але належним чином не оформив право власності. У зв'язку з цим позивач просив суд визнати за ним [PERSON], [INFO], право власності на спадкове майно: яке складається з жилого будинку за адресою вул.Зарічна 6 с.Берхівка Артемівського району Донецької області, загальною площею 33,6 м2, жилою площею 14.4 м2 з господарчими побудовами: літня кухня, погреб, сарай, сарай, уборна, огородження, водопровід, яке він прийняв у спадок за заповітом після смерті [PERSON], померлої 10.08.1993 року. Свої вимоги заявник підтримав в судовому засіданні повністю. Представник відповідача проти задоволення заявлених вимог не заперечував, подав суду заяву про слухання справи за його відсутністю. Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Так з матеріалів справи видно, що дійсно на підставі договору купівлі-продажу від 12.08.1991 року, [PERSON] належав жилий будинок за адресою вул.Зарічна 6 с.Берхівка Артемівського району Донецької області. 12.08.1991 року вона оформила заповіт, яким на випадок її смерті зробила розпорядження будинок, що належав їй на праві приватної власності вона заповіла її онуку [PERSON], тобто позивачу. 10.08.1993 року [PERSON] померла. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з жилого будинку за адресою вул.Зарічна 6 с.Берхівка Артемівського району Донецької області, загальною площею 33,6 м2, жилою площею 14.4 м2 з господарчими побудовами: літня кухня, погреб, сарай, сарай, уборна, огородження, водопровід. Позивач постійно мешкав і по теперішній час мешкає у вказаному будинку бабусі, та після її смерті фактично прийняв спадщину, вступив у володіння та управління, але належним чином не оформив право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України: "Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця". Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ч. З статті 1268 ЦК України: спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї". За таких обставин суд вважає позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved