Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-29 00:00:00

[PERSON], діючи в інтересах [PERSON], [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на те, що 1 травня 2010 року близько 22 години 40 хвилин [PERSON], керуючи легковим автомобілем на автодорозі «Мукчево-Рогатин»та перебуваючи в стані алкогольного спяніння, виїхав на зустрічну полосу та здійснив зіткнення з автомобілем, належного [PERSON], яким керував [PERSON], спричинивши автомобілю механічні пошкодження лівого переднього крила, лівої передньої дверки, капоту, передньої лівої фари, декоративної радіаторної решітки та лівого переднього колеса. Винність поповича Д.Ф. підтверджена протоколом про адміністративне правопорушення від 02.05.2010 року, постановою Рахівського районного суду, протоколом медичного огляду. Згідно експертного висновку вартість матеріальних збитків, спричинених автомобілю становить 56403 грн. Поскільки позивачі на автомобілі, який було пошкоджено направлялися на роботу в ресбуліку Чехія, то діями відповідача спричинено моральну шкоду, яка виразилася в спричиненні незручностей при перетині кордону України, запізнення на роботу у звязку з необхідністю залишитися на території України для документального оформлення ДТП, що підтверджує під ставність неповернення автомобіля з митної території України. Враховуючи специфіку роботи та необхідність користуватися автомобілем для здійснення своїх функціональних обовязків позивачі змушені були на період ремонту автомобіля взяти в оренду інший автомобіль за ціною 280 чеських крон на день з періоду з 10 травня по 31 серпня 2010 року. Загальна вартість оренди автомобіля становить 14842 грн., виходячи з курсу НБУ чеської крони до гривні 465 грн. Також сума 5000 чеських крон або 10753 грн. повинна сплатитися як грошова застава при отриманні автомобіля в оренду. Такі значні суми вилучені з повсякденного обігу поставили подружжя [PERSON] в скрутне матеріальне становище, що призвело до істотної зміни уиов проживання. Тому моральна шкоди ними оцінюється в розмірі 1700 гривень кожному. У звязку з чим просив стягнути з [PERSON] в користь позивачів 56406 грн. вартості пошкодженого автомобіля, 14842 грн. витрат на оренду автомобіля, 1700 гривень кожном моральної шкоди та судові витрати. Позивачі, [PERSON], [PERSON] та їх представник, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, наведених в позовній заяві. Прсять позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що позивачами не додано до матеріалів справи договір обовязкового цивільного страхування, тобто автомобіль останніх не застрахований. Крім того, не доведено розмір матеріальної шкоди, оскільки не дадано кошторису на виконання робіт та акту огляду автомобіля, де було б визнано, які частини пошкодженого авто повинні бути заміненими, а які відремонтованими. Стосовно оренди іншого автомобіля, то не надано факту належності орендованого автомобіля фірмі, на надано квитанцію про оплату оренди та акту прийому-передачі орендованого автомобіля. З урахуванням чого просить відмовити в задоволенні позову. Суд заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами прийшов до наступного висновку. У відповідності до положень ст.ст.10,11,58,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які брали участь у розгляді справи, а кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до положень частин 1-2 статті 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (стаття 212 ЦПК України). Судом встановлено, що 1 травня 2010 року близько о 22 год.40 хв. на 143 км. автомобільної дороги Мукчево-Рогатин Попович Дмитро Флорович, керуючи автомобілем марки «Опель-Вектра», з ознаками алкогольного спяніння змінив напрямок руху і виїхав на зустрічну смугу руху, де створив перешкоду руху автомобілю марки «Фольцваген», який їхав йому на зустріч. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодженя. Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.2 постанови «Про практику розгляду судом цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»від 27.03.1992 р. № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі чи майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Обставини дорожньо-транспортної пригоди та вина відповідача у її скоєнні підтверджені постановою судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 16 червня 2010 року, за якою [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП, і призначено покарання у вигляді штрафу в сумі 3400 гривень. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Аналогічне розяснено в п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі»від 18 грудня 2009 року № 14 відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК України при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов'язкові для суду лише з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Таким чином, суд вважає, що вина [PERSON] є доведеною і не підлягає розгляду в даному судовому процесі. Внаслідок ДТП автомобілю «Фольцваген»д/н ЗЕ 35786 завдано механічних пошкоджень, а [PERSON] як власнику пошкодженого автомобіля, завдано майнової шкоди сумі 56406 грн., що підтверджується висновком № 00000001 автотоварознавчого дослідження автомобіля та додатками до нього, складеного 25 травня 2010 року експертом-автотоварознавцем [PERSON] Разом з цим, позивачі, звертаючись з даним позовом до суду також в якості матеріальної шкоди просять стягнути з відповідача 14 842 грн., як вартість оренди іншого автомобіля, на підтвердження чого надано договір оренди дорожнього- транспортного засобу. Однак суд, оглянувши даний договір, вважає його неналежним доказом, оскільки такий не містить відповідних реквізитів, штампів, печаток та його переклад не скріплений з оригіналом «мокрою»печаткою перекладача. Крім того до договору не додано доказ оплати такої послуги та акт прийому-передачі орендованого автомобіля позивачам. З урахуванням викладеного, оцінюючи пояснення позивачів, письмові докази у їх сукупності, суд вважає, що матеріальна шкода у розмірі 56406 грн. заподіяна власнику автомобіля [PERSON], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини відповідача [PERSON], тому останній повинен нести відповідальність за завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки. За таких обставин, позовні вимоги позивачів про стягнення з [PERSON] спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 56406 грн. є обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню. Крім цього, відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає зокрема і у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до п.3, абз.2 п.5 Постанови Пленуму ВСУ від N 4 від 31.03.1995 року із змінами від 25.05.2001 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У відповідності до ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Проте, всупереч цим вимогам позивачами не надано конкретних фактів заподіяння їм моральних чи фізичних страждань та не надано належних доказів. За таких обставин, суд вважає, що підстав для відшкодування моральної шкоди позивачі не надали, а тому у задоволенні в цій частині позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст..88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За матеріалами справи суд вважає доведеними: судовий збір в розмірі 712,50 грн., витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 2500 грн.

Outcome: partial