Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] міської ради, в якому просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS]. При цьому позивач посилається на те, що в зазначеній квартирі вона проживає з 1969 року по теперішній час, здійснює оплату за комунальні послуги, несе витрати по схоронності і підтримці вищезазначеної квартири в належному стані, тобто сумлінно та безперервно володіє зазначеною квартирою, у зв*язку з чим звернулась до суду та просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги, просять позов задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судовому засіданні позов не визнала, заперечувала проти його задоволення. Суд, вислухавши позивача та її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та матеріали цивільної справи № 2-3364/10, приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, позивач [PERSON] проживає за адресою: [INFO], з 1969 року, та зареєстрована за даною адресою зі своєю сім*єю, що підтверджується актом КП Чубаївськевід 01.11.2005 року та довідкою КП ЖКС Вузівськийвід 28.03.2011 року /а.с.17, 43/. Згідно довідки КП ОМБТІ та РОН№232654.65.11 від 25.02.2011 року вбачається, що за [PERSON] на праві особистої власності зареєстровано квартиру [INFO] /а.с.41/. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17 червня 2010 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] до КРА ОМР про визнання права власності на зазначену квартиру було відмовлено, та мотивовано тим, що відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України правила статті 344 ЦК України про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. На випадок, коли володіння майном почалося більше, аніж за три роки до набрання чинності ЦК України, набувальна давність не застосовується. В рішенні також встановлено, що відсутність підстав для визнання за позивачем права власності на нерухоме майно за набувальною давністю не виключає правомірності володіння ним з інших підстав. Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 20 вересня 2010 року рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 червня 2010 року залишено без змін. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. З урахуванням того факту, що ЦК України набрав чинності з 1 січня 2004 року (п.1 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України), норми ст. 344 ЦК України поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року, а відтак визнання судом права власності за [PERSON] за набувальною давністю можуть мати місце з 1 січня 2011 року. Судом досліджено матеріали цивільної справи №2-3364/10, з яких вбачається, що позивач добросовісно заволоділа чужим майном та протягом понад десяти років володіє та користується житлом, несе витрати по утриманню житла. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved