Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-07 00:00:00

Позивач 16 вересня 2011 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 04 липня 2008 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, від якого сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин з 2010 року позивач був вимушений звернутись до суду із даним позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач у судове засідання не з`явився. Про день час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, до суду надав заяву, в якій просив справу розглядати без його присутності. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. В судове засідання Відповідач не з`явилась. Про день, час та місце судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку. До суду надала заяву, в якій просила справу розглядати без її присутності, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. \\~ \\~ \\~ \\~Судом встановлено, що згідно актового запису № 326, складеного 04 липня 2008 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с. 8). Від спільного подружнього життя сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 9). Позивач та відповідач втратили один до одного почуття взаємної поваги, любові, дружби та взаємодопомоги. Мешкають окремо, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, не мають намірів щодо підтримання шлюбних відносин. При таких обставинах, суд вважає, що сім`я сторін існує формально і розпалася остаточно, примирення сторін є не можливим, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved