Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-23 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить встановити факт проживання однією сімєю її та [PERSON] з травня 2005 по ЗО червня 2007 р. та визнати права власності на 1/2 частку житлового будинку за адресою : м. Купянськ, вул. Чапаєва, 63. Позивачка, уточнивши позовні вимоги, вказала період проживання - з 22 травня 2005 по 30 червня 2007 р., В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на наступні обставини. З травня 2005 по червень 2007 рої вена проживала однією родиною з [PERSON], з яким 30.06.2007 р. був зареєстрований шлюб. Разом з відповідачем вони вели спільне господарство, мешкали в одній оселі, мали спільний бюджет, з ними жив її син від першого шлюбу [PERSON], до якого відповідач відчував батьківські стосунки та відносився до нього, як до рідного син . Позивачка вказує також, що факт спільного проживання з відповідачем підтверджується актами про проживання в цивільному шлюбі, зі змісту яких вбачається, що в період з травня 2005 р. по жовтень 2005 р. вона мешкала разом з відповідачем за адресою: [ADDRESS]; з листопада 2005 р. по червень 2006 р. вони мешкали разом в с.м.т. Купянськ- Вузловий, вул. Силікатна, буд. 37; з 27.0 .2006 р., тобто з моменту сумісного придбання будинку, по 30.06.2006 р. вони мешкали разом за адресою: м. Купянськ, вул. Чапаєва, 63. 30.06.2006 р. за спільні кошти ними був придбаний приватний будинок за цією адресою,-право власності на який зареєстровано за [PERSON] Як зазначено в позові, факт придбання будинку підтверджується договором купівлі- продажу від 27.06.2006 р., засвідченого нотаріусом. Позивачка вказує, що вказаний будинок був придбаний за її кошти та за кошти відповідача, отримані ним за договором позички № 264 від 5.06.2006 р. на суму 6 000 грн., де поручителями були вона та її мати [PERSON] Позивачка зазначає, що викладені обставини підтверджують той факт, що будинок був придбаний за спільні кошти, отримані під час спільного проживання однією родиною, а після придбання будинку, вона разом з відповідачем почали проживати в ньому разом та продовжувати вести спільне господарство, разом сплачувати борг згідно умов договору. Крім того, позивачка посилається на те, що за погодженням з Опікунською радою при виконавчому комітеті Купянської міської ради її неповнолітнього сина було зареєстровано у придбаному будинку по вул. Чапаєва, 63 Позивачка зазначає, що викладені нею обставини свідчать про той факт, що з травня 20(15 р до 2007 р. вона разом з відповідачем вела спільне господарство та підтримувала особисті стосунки, спрямовані на створення спільної родини. Позивачка вказує, що вона та [PERSON] в період з травня 2005 р. по червень 2-07 р. не перебували в будь-якому іншому шлюб між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, та які знайшли своє відображення у шлюбних відносинах, про свідчить факт реєстрації шлюбу. Але в теперішній час відповідач не дає можливості проживати їй у їх спільному будинку, внаслідок чого вона вимушена тимчасово проживати зі своєю дитиною, яка має статусособи, яка постраждала від Чорнобильської катастрофи, у своїх батьків, відсутність окремого житла її засмучує та не дає можливості у топ тій мірі виховувати дитину. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали доводи позову, представник відповідача проти позову заперечував в повному обсязі. Заслухав доводи сторін, дослідив матеріали справи, допитавши свідків, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 30 червня 2007 р. між [PERSON] __ [PERSON] був укладень і шлюб; прізвища після реєстрації шлюбу - чоловіка [PERSON], дружини - [PERSON] (а.с.7) В матеріалах справи містяться складені російською мовою «акты о проживании в гражданском браке», два акти від 10. 11.2009 з., один - від 2.07.2010 р. ( а.с. а.с. 9-11). На а.с. а.с. 12- 14 містяться довідки з місця проживання сімей: [PERSON], [PERSON], [PERSON] 27.06.2006 р. згідно договору купівлі-продажу житлового будинку [PERSON] передав у власність [PERSON] житловий будинок надвірними будівлями, що знаходиться на вулиці Чапаєва за номером 63 , в м. Купянську за 12 000 грн. В тексті договору вказано, що [PERSON] зареєстрований за місцем постійного проживання за адресою: [INFO] (а.с. 15). Згідно договору позички № 264 від 5.06.2006 р. [PERSON] Кредитною Спілко:-; «Підтримка» була надана позичка в сумі 6000 грн. 5.06.2006 р. Кредитною Спілкою «Підтримка - були укладені договори поруки з [PERSON] та [PERSON] у забезпечення зобовязання [PERSON] за договором позички (а. а 16-18). Згідно заяви на отримання позички в сумі 6 000 грн. разом з проханням надати позичку міститься перелік майна, яке [PERSON] надає у заставу, де у графі «співвласники наданого під заставу майна» він вказує, що їх немає. Крім того, в заяві він також вказує, що у нього немає утриманців (а.с. 19). Рішенням Купянського міськрайонного суду від 13.09.2004 р. розірвано шлюб [PERSON] та [PERSON]. В довідці про набрання законної сили рішення відсутня дата набрання законної сили (а .24). Згідно свідоцтва від 22.05.2007 р.. про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що зроблено актовий запис від 30.01.2007 р. (а.с.24). Позивачка - [PERSON] 1.1 20 )7 р. зареєстрована за адресою : [INFO] , (а.с.27). Згідно довідки № 643 від 25.1 .2007 р., опікунська рада при виконавчому комітет Купянської міської ради дозволяє [PERSON] зняття з реєстрації сина [PERSON], 2002 р.н за адресою: м. Купянськ, вул. Красна; б 65-в, кв. З та зареєструвати його за адресою: м Купянськ, вул. Чапаєва, 63 (а.с.25). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] кожна окреме пояснили, що вважали, що позивачка та відповідач проживали разом однією сімєю. Крім того, [PERSON] пояснила, що неодноразово була дома у них у гостях за адресою: Купянськ-Вузловий, вул. Силикатна, 37, де [PERSON] та [PERSON] проживали листопада по червень 2006 р. Свідок [PERSON] пояснила, що неодноразово бачила позивача та відповідачку разом 2006 року до регістрації шлюбу, 30.06.2007 р , по вул. Чапаєва, 63, вважаючи їх однією сімєю. Відповідно до вимог ч.3 ст. 10 ЦП і України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч.1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких су. встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін т інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ч.1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформації щодо предмета доказування. Положеннями ч.1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести - обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено в ч.3 ст.58 ЦПК суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 215 ЦПК України при ухваленні рішення суд бере до уваги докази або відхиляє їх. Проаналізувавши матеріали, які позивачка надала суду в якості доказів, суд вважає, що довідки. які містяться в матеріалах справи на а.с. а.с. 12- 14 суд не бере до розгляду, оскільки вони не стосуються предмета доказування. Суд відхиляє надані в якості доказів «акты о проживании в гражданском браке» від 10.11.2009 р., та від 2.07.2010 р., як неналежні, вважаючи, що вони мають неофіційний характер, які укладені особами, яки в судовому з всіданні не підтвердили своїх повноважень на складання таких актів від відповідних офіційних органів, та стосуються проживання осіб « гражданском браке», а таке поняття законодавство л і е передбачене. Крім того, як пояснили судовому зсіданні свідки, ці акти вони підписували за проханням позивачки у неї вдома за столом. Ці обставини викликають сумніви в законності та обєктивності цих актів. Відповідно до ст. З СК України, сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Встановлення факту сумісного про кивання осіб однією сім'єю без шлюбу обумовлено тим, щоб в подальшому узаконити їх майнові права, у тому числі, права на майно, яке придбано під час їх спільного проживання та ведення господарства до шлюбу. Згідно зі ст. 74 СК України, яка жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майне набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення глави 8 СК України. Оскільки на вимоги ч. 2 ст. 74 СК України розповсюджуються норми глави 8 СК України, то позивач повинен довести факт проживання однією сім'єю, що тягне за собою право на майно жінки та чоловіка, які проживають однієї сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою. На думку суду, такі обставини позивачкою не доведені. Так, позивачкою не представлені суду копії документів, тобто, квитанцій, чеків на майно, придбане в період їх спільного проживання, не доведено, що позивачка та відповідач мати взаємні права та обов'язки, у них був спільні й сімейний бюджет. На протязі всього часу розгляду справи позивачка жодного разу не висловилася на адресу відповідача, що він до шлюбу був її чоловіком, або, що фактично вона була його дружиною, вказуючи тільки, що «вони проживали разом». Допитані в судовому засіданні свідки, хоча і пояснили суду, що позивачка та відповідач у певний час проживали разом, але вони також не висловилися, що позивачка та відповідач були чоловіком та дружиною, або, що вони та називали один одного. Вказані свідки не навели жодних доказів проживання позивачки та відповідача однією сім'єю і ведення спільного господарства, а також сумісної купівлі майна, наявності усталених відносин, притаманних подружжю. Тобто показання свідків ґрунтуються лише н розповідях позивачки, їх особистим враженням від відношень позивачки та відповідача, і суд оцінює ці пояснення критично. Тому у суда виникли сумніви стосовно наявності фактичних шлюбних відносин між позивачкою та відповідачем. Тобто це могли бути суто інтимні відносини, або разові зустрічі, які певний час носили постійний характер, без взаємних обовязків, притаманних подружжю . Суд вважає, що позивачкою не доведено та не надано суду доказів, що її стосунки з відповідачем були повязані з ведення спільного господарства, спільним побутом . взаємними правами та обовязками , притаманними сімї. Позивачкою не надано доказів, що а спільні особисті кошти був придбаний будинок. Суд розцінює критично пояснення свідка [PERSON] про те, що позивачка брала у неї у борг 1 000 грн. для внесення авансу за будинок, оскільки факт займу позивачки та факт внесення авансу саме позивачкою не підтверджується документально. Крім того, сама [PERSON] не була присутня при укладенні правочину позивачки та продавця будинку, тобто при внесенні авансового платежу. Ті обставини, що будинок придбався за позичені грошові кошти, не надає правових підстав для визнання майна, тобто будинку спільною власністю. В судовому засіданні позивачка пояснила, що не була присутня при укладенні д: купівлі-продажу житлового будинку. Суд вважає, що у неї не було перешкод для прийняття в якості сторони в укладенні цього договору, якщо він дійсно був придбаний за спільні кошти. Не було у позивачки і перешкод для реєстрації у придбаному відповідачем будинку, як член сімї , з моменту придбання будинку до реєстрації шлюбу, але реєстрація призведена 1.11.1 тобто після реєстрації шлюбу. Таким чином суд вважає, що пози тачкою не надано доказів, що будинок був придбаний за спільні гроші позивачки та відповідача. Також позивачкою не надано доказів, що договір ю продажу будинку укладений в інтересах сімї у відповідності до ч. З ст. 61 СК України. Сам договір позички Кредитної Спілки «Підтримка» та [PERSON] не у відомостей про те, що позичка в сум 6 000 грн. надавалася [PERSON] на придбання будинку. Немає таких відомостей і в заяві [PERSON] до Кредитного "Союзу «Підтримка отримання позички. Крім того, в текси договору і в тексті заяви вказано, що [PERSON] Е надає в заставу майно: телевізор, холодильник, пральну машину, магнітофон та інше. В заяві зазначає, що співвласників наданого п і заставу майна немає, а також, що утриманців у немає. Суд вважає, що це свідчить про те що отримані [PERSON] в якості позички гроші, в сумі, яка не співпадає з ціною будинку могли бути витрачені ним на інші цілі, а не купівлю будинку. Крім того, як з договору, так із заяви вбачається, що заставлене майно належало тіл: [PERSON] Крім того, суд вважає, що наявність договорів поруки у забезпечення зобовязань за вищевказаним договором, у тому числі, і з позивачкою, не свідчить про те, що кошти позичалися саме для придбання будинку. Позивачкою для огляду була надана трудова книжка, з даних якої вбачається, що вона на - отримання позички та придбання будинку працювала, тобто мала дохід, але нею не було надано суду доказів руху грошових коштів на оплату позички, що позбавляє суд перевірити доводи позивачки про придбання будинку за спільні кошти. В соответствии з п. 20 постанови І де уму Верховного Суду України № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року, про застосуванні ст. 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичні шлюбних відносинах, необхідно враховуючи, що правило зазначеної норми поширюється \\ випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ним склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Відповідно до ч. 2 ст.114 СК України, разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу, тобто із цим днем і пов'язані для сторін всі наслідки розірвання шлюбу. Оскільки в наданій позивачкою копі рішення суду від 13.09.2004 р. про розірвання шлюбу не вказано дату набрання ним законної сили, суд позбавлений можливості вирішити питання про те чи був припинений шлюб позивачки у відповідності до ч. 2 ст. 114 СК України у період з травні 2005 р. по 30.06.2007 р. Свідоцтво про розірвання шлюбу було отримане позивачкою тільки 22.05.2007 р., тобто безпосередньо перед реєстрацією її шлюбу з відповідачем 30.06.2007 р., що, на думку суду, може свідчити про відсутність у позивачки наміру на сімейні відносини з відповідачем до цього період) . Таким чином, позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження факту проживання однією сім'єю з травня 2005 р по 30.0 .2007 р., наявності усталених відносин, що притаманні подружжю, а тому підстави для встановлення такого факту відсутні. Щодо вимоги позивача про визнання права власності на частину майна, що є обєктом права спільної сумісної власності суд надходить до наступних висновків. Оскільки суд відмовляє у задоволені вимоги про встановлення факту проживання [PERSON] та [PERSON] з травня 2005 року, по 30.06.2007 р. то немає правових підстав для задоволення вимоги про визнання права власності на частину майна, що є обєктом права спільної сумісної власності, оскільки відповідно до ч.1 ст. 74 СК України, тільки якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь- якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Суд також вважає безпідставними доводи позивачки щодо відсутності у неї житла, оскільки вона зареєстрована у спірному будинку за адресою: м. Купянськ, вул. Чапаєва, 63, а матеріали справи не містять відомостей про позбавлення її права на проживання за вищезазначеним місцем реєстрації. При таких обставинах суд вважає,що позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed