Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на те, що вона є донькою [PERSON] та [PERSON]. 16 березня 2011 року її мати [PERSON] померла, і після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого в м. Дніпродзержинську по вул. Куйбишева, 147. Право власності на вищевказаний житловий будинок мати придбала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON], що було видане 16 листопада 1967 року Першою дніпродзержинською нотаріальною конторою на 2/5 частини вищевказаного домоволодіння на ім'я [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях; нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу 1/5 частини цього домоволодіння, укладеного 26 квітня 1994 року між [PERSON] та [PERSON]; нотаріально посвідченого договору дарування 4/15 частин домоволодіння по вул. Куйбишева, 147, укладеного 17 травня 1994 року між [PERSON] та [PERSON]; свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої 21 березня 1996 року [PERSON], що було видане 04 вересня 1996 року Першою дніпродзержинською нотаріальною конторою на 2/5 частини домоволодіння, на ім'я [PERSON]. Вона, заявник, є спадкоємицею за заповітом після померлої матері [PERSON]. Спадкоємці, які мали б право на обов'язкову частку спадщини відсутні, оскільки її батько [PERSON] помер 03 жовтня 2006 року, і 27 травня 2007 року помер її рідний брат [PERSON]. Протягом встановленого законом строку вона звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після померлої матері та про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на підставі якої приватним нотаріусом [PERSON] була заведена спадкова справа. Але в зв'язку з тим, що в свідоцтві про право на спадщину за законом після померлого [PERSON], що було видане 16 листопада 1967 року Першою дніпродзержинською нотаріальною конторою, та в реєстраційному посвідченні, що було видане 22 листопада 1967 року Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації, ім'я та по батькові матері не співпадає із її іменем та по батькові, що зазначено в свідоцтві про смерть, то і в технічному паспорті на житловий будинок, що був виготовлений за її, заявника, замовленням 16 вересня 2011 року, було зазначено, що 13/15 частини житлового будинку належать [PERSON], а 2/15 частини будинку належать [PERSON]. Зважаючи на ці невідповідності, їй, заявнику, рекомендовано звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності [PERSON] вищевказаного свідоцтва та реєстраційного посвідчення для подальшого отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Вважає, при заповненні свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] була всього лиш на всього допущена орфографічна помилка, і замість імені матері [PERSON] та по батькові [PERSON], нотаріус надрукувала в свідоцтві ім'я Ларіса, а по-батькові [PERSON], а тому відповідно і в реєстраційному посвідченні було зазначено, що 2\\5 частини спадкового домоволодіння, зареєстровано, серед інших спадкоємців, за [PERSON], але при цьому в реєстраційному посвідченні вірно зазначено ім'я матері - «Лариса». У всіх інших правовстановлюючих документах на житловий будинок, ім'я та по-батькові матері правильно написано [PERSON]. На теперішній час невідповідність імені та по батькові матері [PERSON] в свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому 16 листопада 1967 року, та в реєстраційному посвідченні, імені та по батькові, що записано в свідоцтві про її смерть, є перешкодою для отримання нею, заявником, свідоцтва про право на спадщину за заповітом, і вона вимушена звернутися до суду з цією заявою про встановлення факту належності матері свідоцтва та реєстраційного посвідчення, зважаючи на те, що встановлення цього факту не пов'язано з вирішенням спору про право. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але судового розгляду справи надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, заяву по суті та за обставинами справи підтримала в повному обсязі. Заінтересована особа - Приватний нотаріус Дніпродзержинського міського нотаріального округу судове засідання не з'явилася, про дату, місце та час судового розгляду справи повідомлена належним чином згідно вимог ст. ст. 74, 76 ЦПК України, до судового розгляду справи надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності в зв'язку з відсутністю заперечень проти заяви. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності заявника та заінтересованої особи на підставі ч.2 ст.158 ЦПК України відповідно до якої особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Судом досліджені письмові докази по справі: копія паспорту заявника [PERSON] та померлої [PERSON], свідоцтво про народження заявника, свідоцтво про одруження батьків заявника [PERSON] та [PERSON], свідоцтво про смерть [PERSON], заповіт [PERSON] на користь [PERSON] від 19 березня 2009 року, Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи після померлої [PERSON], Свідоцтво про право на спадщину від 16.11.1967 року, договір купівлі-продажу від 26.04.1994 року, договір дарування від 17.05.1994 року, свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 23.09.1996 року, реєстраційне посвідчення, технічний паспорт на житловий будинок, розташований по вул. Куйбишева, 147 в м. Дніпродзержинську, Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, трудова книжка та пенсійне посвідчення на ім'я [PERSON]. Вивчивши письмові докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини та дослідивши їх доказами, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні судом встановлені такі обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 16 березня 2011 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського з правління юстиції 21 березня 2011 року, актовий запис № 369 ( а.с. 9). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Куйбишева, 147, право власності на який спадкодавець придбала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON], що було видане 16 листопада 1967 року державним нотаріусом [PERSON] Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори на 2/5 частини домоволодіння, що знаходиться в місті Дніпродзержинську по вулиці Куйбишева, 147, на ім'я [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях ( а.с. 13), нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу 1/5 частини домоволодіння по вул. Куйбишева, 147, укладеного 26 квітня 1994 року між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16), нотаріально посвідченого договору дарування 4/15 частин домоволодіння по вул. Куйбишева, 147, укладеного 17 травня 1994 року між [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 17-18), свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої 21 березня 1996 року [PERSON], що було видане 04 вересня 1996 року Першою дніпродзержинською нотаріальною конторою на 2/5 частини домоволодіння, що знаходиться в місті Дніпродзержинську по вулиці Куйбишева, 147, на ім'я [PERSON] (а.с. 19). Заявник [PERSON], яка є донькою померлої [PERSON], та спадкоємцем за заповітом (а.с. 11 - заповіт), протягом шестимісячного строку після смерті матері, звернулася до Приватного нотаріуса [PERSON] Дніпродзержинського міського нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини та про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, на підставі якої приватним нотаріусом була заведена спадкова справа та внесений відповідний реєстраційний запис в Спадковий реєстр (а.с. 12- Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі). Але в зв'язку з тим, що ім'я та по-батькові власника житлового будинку № 147 по вул. Куйбишева в м. Дніпродзержинську в таких правовстановлюючих документах, як свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [PERSON], що було видане 16 листопада 1967 року Першою дніпродзержинською нотаріальною конторою, та реєстраційне посвідчення, що було видане 22 листопада 1967 року Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації, не співпадає із її іменем та по-батькові, що зазначено в свідоцтві про смерть, заявник дійсно позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Крім цього, вищевказані помилки в написанні імені та по-батькові [PERSON] в правовстановлюючих документах призвели також до того, що в технічному паспорті на житловий будинок, що був виготовлений ОКП «Дніпродзержинське БТІ» 16 вересня 2011 року, зазначено, що 13/15 частини житлового будинку належать [PERSON], а 2/15 частини будинку належать [PERSON] ( а.с. 20 технічний паспорт). Суд вважає, що дійсно при заповненні свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON], що було видане 16 листопада 1967 року, нотаріусом Першої дніпродзержинської державної нотаріальної контори [PERSON] (а.с. 13), була допущена орфографічна помилка, тобто замість імені [PERSON] та по-батькові [PERSON], нотаріус надрукувала в свідоцтві- ім'я Ларіса, а по-батькові [PERSON]. А тому відповідно і в реєстраційному посвідченні, що було видане Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації 22 листопада 1967 року ( а.с. 14), було зазначено, що 2\\5 частини домоволодіння, розташованого в м. Дніпродзержинську по вул. Куйбишева, 147, зареєстровано, серед інших спадкоємців, за [PERSON]. При цьому, в реєстраційному посвідченні вірно зазначено їм я матері, але також допущена помилка по батькові [PERSON]. Зважаючи на те, що, що у всіх інших правовстановлюючих документах на житловий будинок № 147 по вул. Куйбишева в м. Дніпродзержинську ім'я та по батькові спадкодавця правильно написано [PERSON], а невідповідність імені та по батькові матері заявника в свідоцтві про право на спадщину за законом, виданому 16 листопада 1967 року, в реєстраційному посвідченні, що є невід'ємною частиною правовстановлюючого документу, імені та по батькові в свідоцтві про її смерть, дійсно є перешкодою для отримання заявником свідоцтва про право на спадщину за заповітом, [PERSON] правомірно звернулася до суду з цією заявою в порядку окремого провадження для встановлення юридичного факту належності її померлій матері вищевказаних документів. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги заявників, з таких мотивів. Згідно зі ст. 57 ЦПК України докази встановлюються на підставі... пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів... Відповідно до ч.2 п.5 ст. 234, п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі й про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. На підставі досліджених доказів, суд дійшов до висновку, що свідоцтво про право на спадщину по закону, видане 16 листопада 1967 року, в якому прізвище, ім'я та по-батькові одного із спадкоємців зазначено [PERSON], та реєстраційне посвідчення, видане Дніпродзержинським бюро технічної інвентаризації 22 листопада 1967 року, про реєстрацію 2/5 частини домоволодіння, за [PERSON], дійсно належать померлій матері заявника - [PERSON], й встановлення факту належності їй цих правовстановлюючих документів не пов'язане зі спором про право, не суперечить чинному законодавству та направлене на захист інтересів та прав заявника у справі, а тому заява [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved