Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-01 00:00:00

Публічне акціонерне товариство Брокбізнесбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості в сумі 100636 грн. 22 коп., судових витрат по справі, посилаючись на те, що 27.12.2007 р. між Акціонерним банком Брокбізнесбанк, правонаступником якого є ПАТ Брокбізнесбанк, і [PERSON] був укладений кредитний договір №07ФА-73, за умовами якого [PERSON] банком було надано на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового використання грошові кошти як кредит в сумі 15240, 10 доларів США на строк до 27.12.2014 р. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами із розрахунку 11, 5 % річних, для придбавання автомобіля Опель, і відповідно до договору купівлі-продажу автомобіля №2073 між [PERSON] та ЗАТ Запорізький автомобілебудівний завод[PERSON] придбав за власний рахунок та за кредитні кошти автомобіль моделі Астрамарки Опель. 27.12.2007 р. між банком і [PERSON] було укладено договір застави №07ФА-73/1, відповідно до умов якого в забезпечення виконання кредитних зобовязань за кредитним договором [PERSON] надав банку у заставу належний йому на праві власності автомобіль марки Опель модель Астра, 2007 р. випуску. Даним договором забезпечувалось виконання позичальником зобовязань по поверненню банку кредиту, сплати процентів за користування ним, штрафних санкцій, платежів, що передбачені та/або випливають з кредитного договору. Відповідач відповідно до умов кредитного договору зобовязувався повернути кредит у терміни, встановлені графіком платежів у розрізі сум погашення основного боргу за кредитом, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутних послуг, а також інших фінансових зобовязань за кожним платіжним періодом з розписом сукупної вартості кредиту. Згідно п.2.3. ст.2 кредитного договору проценти є платою за користування кредитом і сплачуються за весь час користування до дня його фактичного повернення, у тому числі і після закінчення строку, на який було надано кредит. За користування кредитом банк зобовязався нараховувати проценти, а [PERSON] зобовязався сплачувати проценти у строк не пізніше 10-го числа наступного місця, що слідує за місяцем надання кредиту, а також на день закінчення строку дії кредитного договору. Відповідно до п.4.2.1. ст.4 кредитного договору [PERSON] зобовязався здійснювати погашення кредиту та сплату процентів в повному обсязі та на умовах, передбачених кредитним договором. Згідно п.3.1.3. ст.3 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення заборгованості за кредитним договором у випадку, зокрема, прострочення сплати чергового платежу по кредиту або процентів за користування кредитом строком на 2 місяця. Відповідно до п.7.1 ст. 7 кредитного договору у випадку порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісій банк має право нараховувати позичальнику неустойку за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової процентної ставки, що визначена в п.1.1 кредитного договору, від суми простроченої заборгованості. В забезпечення своєчасного виконання зобовязань [PERSON] був укладений між банком і [PERSON] договір поруки №07ФА-73/2 від 27.12.2007 р., відповідно до якого остання на добровільних засадах взяла на себе зобовязання перед банком відповідати солідарно за зобовязаннями [PERSON] по умовах кредитного договору в повному обсязі. Банк виконав свої зобовязання у відповідності до умов кредитного договору і надав [PERSON] обумовлений договором кредит, але останній не здійснив платежів у відповідності до графіку погашення кредитної заборгованості, й порушивши умови договору, не повертає платежі з погашення суми кредиту та нарахованих відсотків. Тому, банк набув право вимагати погашення кредиту та інших нарахувань за ним внаслідок невиконання і неналежного виконання умов договору про надання кредиту. Відповідно до умов договорів та діючого цивільного законодавства України боржник і поручитель повинні відповідати солідарно перед кредитором. Тому, відповідачі повинні сплатити по умовам договору заборгованість станом на 21.04.2011 р.: заборгованість по основному зобовязанню 11684, 90 доларів США, заборгованість за простроченими процентами 665, 11 доларів США, заборгованість по пені за невиконання основного зобовязання за кредитом 1966, 66 грн., пеню за несплаченими процентами 296, 79 грн., а всього 100636, 22 грн. В ході розгляду справи представник позивача позовні вимоги зменшив і просить стягнути з відповідачів солідарно на користь ПАТ Брокбізнасбанкзаборгованість станом на 30.05.2011 р. за кредитним договором в розмірі 100041 грн. 12 коп., що є еквівалентом 12490, 44 доларів США, з яких поточна заборгованість 11684, 90 доларів США, неустойка за невиконання основного зобовязання 57, 52 доларів США, проценти 805, 54 доларів США, виходячи з того, що відповідачі в ході розгляду справи частково погасили заборгованість по договору за період з 30.05.2011 р. по 7.10.2011 р. у вигляді нарахованих процентів в сумі 3, 15 доларів США, неустойки в сумі 302, 22 доларів США, що за курсом НБУ на дати сплати складає 2404, 71 грн. Відповідачі позов визнали частково, пояснивши, що заборгованість по кредиту накопичилась внаслідок важкого фінансового становища в сімї, а пеня повинна бути нарахована з урахуванням річного терміну звернення з позовом до суду. Представник відповідача [PERSON] позов визнав частково з тих же підстав, що і його довіритель. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, відповідачів, зясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав. Судом встановлено, що 27.12.2007 р. між Акціонерним банком Брокбізнесбанк, правонаступником якого є ПАТ Брокбізнесбанк, і [PERSON] був укладений кредитний договір №07ФА-73, за умовами якого [PERSON] банком було надано на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового використання грошові кошти як кредит в сумі 15240, 10 доларів США на строк до 27.12.2014 р. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами із розрахунку 11, 5 % річних, для придбавання автомобіля Опель, і відповідно до договору купівлі-продажу автомобіля №2073 між [PERSON] та ЗАТ Запорізький автомобілебудівний завод[PERSON] придбав за власний рахунок та за кредитні кошти автомобіль моделі Астрамарки Опель. 27.12.2007 р. між банком і [PERSON] було укладено договір застави №07ФА-73/1, відповідно до умов якого в забезпечення виконання кредитних зобовязань за кредитним договором [PERSON] надав банку у заставу належний йому на праві власності автомобіль марки Опель, модель Астра, 2007 р. випуску. Даним договором забезпечувалось виконання позичальником зобовязань по поверненню банку кредиту, сплати процентів за користування ним, штрафних санкцій, платежів, що передбачені та/або випливають з кредитного договору. Відповідач відповідно до умов кредитного договору зобовязувався повернути кредит у терміни, встановлені графіком платежів у розрізі сум погашення основного боргу за кредитом, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх супутних послуг, а також інших фінансових зобовязань за кожним платіжним періодом з розписом сукупної вартості кредиту. Згідно п.2.3. ст.2 кредитного договору проценти є платою за користування кредитом і сплачуються за весь час користування до дня його фактичного повернення, у тому числі і після закінчення строку, на який було надано кредит. За користування кредитом банк зобовязався нараховувати проценти, а [PERSON] зобовязався сплачувати проценти у строк не пізніше 10-го числа наступного місця, що слідує за місяцем надання кредиту, а також на день закінчення строку дії кредитного договору. Відповідно до п.4.2.1. ст.4 кредитного договору [PERSON] зобовязався здійснювати погашення кредиту та сплату процентів в повному обсязі та на умовах, передбачених кредитним договором. Згідно п.3.1.3. ст.3 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення заборгованості за кредитним договором у випадку, зокрема, прострочення сплати чергового платежу по кредиту або процентів за користування кредитом строком на 2 місяця. Відповідно до п.7.1 ст. 7 кредитного договору у випадку порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісій банк має право нараховувати позичальнику неустойку за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової процентної ставки, що визначена в п.1.1 кредитного договору, від суми простроченої заборгованості. В забезпечення своєчасного виконання зобовязань [PERSON] був укладений між банком і [PERSON] договір поруки №07ФА-73/2 від 27.12.2007 р., відповідно до якого остання на добровільних засадах взяла на себе зобовязання перед банком відповідати солідарно за зобовязаннями [PERSON] по умовах кредитного договору в повному обсязі. Банк виконав свої зобовязання у відповідності до умов кредитного договору і надав [PERSON] обумовлений договором кредит, але останній не здійснив платежів у відповідності до графіку погашення кредитної заборгованості, й порушивши умови договору, не повертає платежі з погашення суми кредиту та нарахованих відсотків. Тому, банк набув право вимагати погашення кредиту та інших нарахувань за ним внаслідок невиконання і неналежного виконання умов договору про надання кредиту. Відповідно до умов договорів та діючого цивільного законодавства України боржник і поручитель повинні відповідати солідарно перед кредитором. Заборгованість станом на 7.10.2011 р. за кредитним договором становить 12547, 96 доларів США, що дорівнює 100041 грн. 12 коп. по курсу НБУ станом на день визначення заборгованості, з яких поточна заборгованість 11684, 90 доларів США, проценти 805, 54 доларів США, неустойка за несплаченими процентами 50, 19 доларів США. ( а.с.13-30, 40-66, 85-87, 99-104). Згідно ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання йго обовязку. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України. Одностороння відмова від зобовязань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обовязків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобовязання, відсутність у боржника необхідних коштів. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути частину позики частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Згідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Тому, коли ні позичальник, ні поручитель не здійснили сплату кредиту та відсотків, банк набув право вимагати дострокового погашення кредиту та відсотків внаслідок невиконання й неналежного виконання умов договору про надання кредиту і стягнення пені, тобто повинні бути застосовані положення ст. 611 ЦК України, що передбачають правові наслідки за порушення зобовязання. Позовні вимоги підтверджуються розрахунком платежів, виписками по особовому рахунку позичальника [PERSON] (а.с. 86, 87,101-104). Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Відповідно до ст. 554 ЦК України боржник і поручитель відповідають солідарно перед кредитором. Тому, відповідачі повинні сплатити по умовам договору заборгованість, що утворилась станом на 7.10.2011 р., по якій наданий розрахунок подавачем позову, з яким суд погоджується, бо виконаний вірно та правильно ( а.с.9-12, 95-99). Суд критично оцінює твердження відповідачів, представника відповідача про безпідставність позовних вимог про стягнення пені, бо порушення термінів виконання умов кредитного договору мало місце, за що передбачена пеня, і вона нарахована за останній рік, про що наданий представником позивача розрахунок. Не погоджується суд з запереченням відповідачів та представника відповідача по справі щодо неможливості виконання кредитного договору черех фінансові проблеми, т.я. вказана причина не є законною підставою для звільнення від виконання зобовязання. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України на користь позивача з відповідачів підлягають стягненню солідарно судові витрати по справі, понесені за сплату судового збору при подачі позову до суду, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, виходячи з ціни позовних вимог, в розмірі 1126 грн. 36 коп., що підтверджується платіжними дорученнями №400 від 26.04.2011 р., №401 від 26.04.2011 р. (а.с.1, 2). Загальна сума, що підлягає стягненню солідарно на користь позивача з відповідачів, складає 101167 грн. 48 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved