Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-19 00:00:00

У січні 2012 року [PERSON]. звернулась до суду із позовом до [PERSON]. про стягнення аліментів на утримання його сина [PERSON], [INFO]. В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що віповідач є біологічним батьком малолітнього. За рішенням Броварського районного суду Київської області від 29 листопада 2011 року його було позбавлено батьківських прав. Мати дитини померла 19 травня 2011 року. Позивач є опікуном над її онуком - [PERSON] Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, позивач просить стягнути на її користь атіменти на утримання дитини. У судовому засіданні позивач уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі частини всіх його видів заробітку (доходу) шомісічно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімумум для дитини відповідного віку, починаючи з моментом звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав і не заперечував проти їх задоволення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи видно, що відповідач є батьком малолітнього [PERSON], [INFO] ( копія свідоцтва про народження). Рішенням Броварського районного суду від 29 листопада 2011 року відповідач позбавлений батьківських прав по відношенню до його сина [PERSON] (копія рішення суду). Згідно із свідоцтвом про смерть, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області, мати дитини - [PERSON] померла 19 травня 2011 року. Рішенням виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 13 січня 2012 року №38 позивача призначено опікуном над малолітнім онуком [PERSON] Згідно акту обстеження умов проживання від 10.01.2012 року № 01, онук на даний час проживає з позивачем [PERSON] Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, частиною 2 статті 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Згідно із ч. ч. 1,'2 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і ( або ) натуральній формі. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду із відповідним позовом ( п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України „ Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів №3 від 15 травня 2006 року ). За змістом ст.ст. 181, 182 СК України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі, а при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Із пояснень позивача вбачається, що її доходи є невеликими і не достатніми для утримання підопічного. Таким чином, розяснивши сторонам наслідки визнання позову суд прийшов до висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, тому позов підлягає задоволенню, шляхом стягнення аліментів на утримання дитини в у розмірі 1/4 частки доходу щомісячно.

Outcome: approved