Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-17 00:00:00

У травні 2011 позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обгрунтування \\~заявлених вимог зазначив, що [PERSON] за життя була власником 14/25 частин домоволодіння [ADDRESS] та земельної \\~ділянки під ним. Після її смерті, що настала [INFO] , відкрилася спадщина, що була прийнята \\~позивачем як спадкоємцем за заповітом в частині вищезазначеного нерухомого майна. Одночасно позивач є спадкоємцем останньої за законом як її чоловік, також спадкоємцем за законом є їх спільний син, відповідач у справі [PERSON] . Позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 14/25 частин домоволодіння [ADDRESS] , втім позбавлений можливості зареєструвати за собою земельну ділянку площею 0,0592 га за тою ж адресою, оскільки державний акт про право власності спадкодавця був оформлений лише 28.01.2011 р. На підставі викладеного позивач просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,0592 га по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , що померла [INFO] . Представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якому позов підтримала. Відповідач до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся, що є підставою для заочного розгляду справи. Дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] належали на праві власності та були зареєстровані за нею 14/25 частин домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 4, 5). 15.07.2009 р. нею був складений заповіт, яким вона на випадок своєї смерті розпорядилася зазначеним майном на користь позивача [PERSON] (а.с. 9). 02.12.2009 р. Дніпропетровською міською радою було прийняте рішення № 187/52, яким зокрема передана у власність [PERSON] земельна ділянка площею 0,0592 га під належною їй частиною домоволодіння [ADDRESS] , втім відповідний державний акт про право власності був складений лише 28.01.2011 р. (а.с. 7). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 6). Позивач [PERSON] у встановленому законом порядку звернувся до нотаріуса за місцем відкриття спадщини та 25.12.2010 р. отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 14/25 частин домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 24), які зареєстрував за собою (а.с. 25). Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного. Так, відповідно до ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. З фактичних обставин справи вбачається, що спірна земельна ділянка була рішенням органу місцевого самоврядування передана у власність спадкодавця [PERSON] за її життя, втім державний акт про право власності на дану земельну ділянку був складений після її смерті, що унеможливлює оформлення права спадкоємців на це майно в органах нотаріату. Приймаючи до уваги, що зазначений державний акт не оспорений та не скасований, позивач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] , прийняв спадщину та набув у власність за заповітом частину домоволодіння [ADDRESS] , що розташована на цій земельній ділянці, при цьому право на дану земельну ділянку згідно ст. 1225 ЦК України наслідує юридичну долю права власності на будівлі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на сторону, проти якої ухвалене рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved