Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-13 00:00:00

12 липня 2011 року, позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 31.08.1991 року (актовий запис № 14) у Йосипівській сільської ради Овідіопольського районну Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІІІ-ЖД № 296319 від 31.08.1991 р., в період якого, у подружжя народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Посилаючись на те, що між подружжям, спільне життя не склалося, у звязку з виявленням несумісності характерів, різних поглядів на життя з відповідачем, внаслідок чого між ними постійно виникають сварки та у звязку з чим, на протязі тривалого часу, подружжя фактично не проживає разом, а також враховуючи, що шлюб між сторонами носить формальний характер, а розірвання шлюбу буде відповідати її інтересам та дітей, позивачка просила суд, розірвати шлюб та неповнолітню доньку [PERSON] залишити їй на виховання. Позивачка в судовому засіданні свій позов підтримала в повному обсязі. Відповідач позов визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що позивачка та відповідач, офіційно зареєстрували свій шлюб 31.08.1991 року, що підтверджуються свідоцтвом про одруження серії ІІІ-ЖД № 296319 від 31.08.1991 р. (актовий запис № 14), зареєстрованого Йосипівською сільською ради Овідіопольського району Одеської області (а.с. 5). В період шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 6,8). Суд зясував, і це було підтверджено сторонами по справі, що подружжя фактично припинили спільне проживання, у звязку з тим, що на протязі останнього часу між ними постійно виникають сварки. В судовому засіданні, позивачка пояснила та підтвердила, що спільне життя з відповідачем не склалося, та за час спільного життя, у неї з відповідачем виявилась несумісність характерів та поглядів на життя, що призвело до напруження їхніх стосунків, у звязку з чим, позивачка та відповідач наполягали на розірванні шлюбу, мотивуючи це остаточною втратою почуття любові та поваги і неможливістю збереження їхньої сім`ї. Крім того, під час судового засідання, сторони по вказаній справі, відмовились та просили суд, не надавати їм строк на примирення подружжя передбачений ст. 191 ЦПК України, мотивуючи це остаточним розпадом їхньої сім`ї та стверджуючи, що вказаний строк призведе тільки до погіршення їхніх і так вкрай напружених стосунків, пояснивши суду, що примирення між ними неможливо. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин та пояснень сторін буде суперечити інтересам малолітніх дітей, позивачки та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved