overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 23.11.2010 року померла її мати [PERSON], яка проживала в [INFO] та яка все своє майно заповіла їй. Після її смерті відкрилась спадщина, до якої входять дві земельні ділянки розмірами 0,250 га для ОЖБ та 0,216 га для ведення ОПГ за вказаною адресою. Вона спадщину після смерті померлої матері прийняла, але нотаріус відмовляє їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, оскільки дані земельні ділянки по спадщині до померлої перейшли по рішенню Макарівського районного суду від 19.11.2008 року після смерті її чоловіка [PERSON], але державні акти на право власності на ці земельні ділянки на ім»я померлої не були виготовлені та зареєстровані, а тому вона не може отримати витяг з державного реєстру земель. Оскільки її право на земельні ділянки не визнається, вона звернулась до суду і просить визнати за нею право власності на земельні ділянки померлої матері. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав. Представник відповідача -Бишівської сільської ради- в судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 23.11.2010 року померла мати позивачки [PERSON], яка проживала в [INFO] та яка все своє майно заповіла їй. Після смерті померлої відкрилась спадщина, до якої входять дві земельні ділянки розмірами 0,250 га для ОЖБ та 0,216 га для ведення ОПГ за вказаною адресою. Позивачка [PERSON] спадщину після смерті померлої матері прийняла, але нотаріус відмовляє їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, оскільки дані земельні ділянки по спадщині до померлої перейшли по рішенню Макарівського районного суду від 19.11.2008 року після смерті її чоловіка [PERSON], але державні акти на право власності на ці земельні ділянки на ім»я померлої не були виготовлені та зареєстровані, а тому позивачка не може отримати витяг з державного реєстру земель. Викладене підтверджене матеріалами справи, матеріалами спадкової справи Макарівської ДНК №150/2011 до майна померлої 23.11.2010 року [PERSON]. Дані земельні ділянки на підставі державного акту на право приватної власності на землю 1-КВ № 082516 від 08.02.2002 р. належали чоловіку померлої [PERSON] та перейшли по спадщині до [PERSON] згідно рішення Макарівського районного суду від 19.11.2008 року. А тому право власності на дані земельні ділянки може бути визнано за позивачкою. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-12 00:00:00

31 жовтня 2011 року, позивач [PERSON], звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], мотивуючи тим, що 17.02.1998 року вони уклали шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу дітей у них не має. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося із-за несумісності характерів та взаємного непорозуміння. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з 1999 року. Спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна, що є сумісною власністю, та місця проживання дитини немає. Подальше подружнє життя та збереження родини не можливе. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, відновити дівоче прізвище [PERSON]. Позивач у судове засідання не зявилась подавши заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримку позовних вимог у повному обсязі. Відповідач у судовому засідання не зявився будучи належним чином повідомленим про місце та час судового розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні 17.02.1998 року між сторонами укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ЖД №071189 виданого виконкомом Волинської сільської Ради Ананьївського району Одеської області, актовий запис № 3. Від даного шлюбу у сторін дітей немає. Спільне сімейне життя не склалося із-за несумісності характерів та взаємного непорозуміння. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з 1999 року. Шлюб у позивача перший. Спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна, що є сумісною власністю, та місця проживання дитини немає. Подальше подружнє життя та збереження родини не можливе. Згідно ст.ст. 105, 112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином суд вважає можливим розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на такі обставини. Він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 2006 р. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалось з причини різних поглядів на сімейне життя. Шлюбні відносини припинили у 2008 році і більше не поновлювали. Фактично проживають різними сімями. Враховуючи те, що збереження сімї буде суперечити його інтересам, просить суд розірвати шлюб. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. 105, 110, 112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 12.10.2006 р. уклали шлюб зареєстрований у Головному управлінні ЗАГСу Московської області Істрінського управління ЗАГС відділ № 3, актовий запис № 36 (а.с. 5). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Як вбачається з матеріалів справи в сімї склались ненормальні відносини, у звязку з різними поглядами на сімейне життя, постійних образ, чвар та суперечок, в результаті чого спільне проживання та шлюбні відносини подружжя припинені влітку 2008 р. Вже тривалий час сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть і сімї фактично не існує. Поновлювати шлюбні відносини сторони не намагались, кожен живе своїм життям. Майнового спору між подружжям не існує. Після розлучення дитина буде проживати з матірю. При таких обставинах суд вважає, що збереження сімї буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу відповідач прізвище змінювати не бажає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на такі обставини. Вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2003 р. Від шлюбу мають двох дітей сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось з причини різних поглядів на сімейне життя. Шлюбні відносини припинили у 2011 році і більше не поновлювали. Фактично проживають різними сімями. Враховуючи те, що збереження сімї буде суперечити його інтересам, просить суд розірвати шлюб. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. 105, 110, 112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 11.10.2003 р. уклали шлюб зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану Нікопольського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 773 (а.с. 6). Від шлюбу мають двох дітей сина [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 6-7). Як вбачається з матеріалів справи в сімї склались ненормальні відносини, у звязку з різними поглядами на сімейне життя, постійних образ, чвар та суперечок, в результаті чого спільне проживання та шлюбні відносини подружжя припинені у вересні 2011 р. Вже тривалий час сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть і сімї фактично не існує. Поновлювати шлюбні відносини сторони не намагались, кожен живе своїм життям. Майнового спору між подружжям не існує. Після розірвання шлюбу діти будуть проживати з матірю. При таких обставинах суд вважає, що збереження сімї буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розлучення сторони прізвища змінювати не бажають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на такі обставини. Він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 1998 р. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось з причини різних поглядів на сімейне життя. Шлюбні відносини припинили у 2009 році і більше не поновлювали. Фактично проживають різними сімями. Враховуючи те, що збереження сімї буде суперечити її інтересам, просить суд розірвати шлюб. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачка про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила. Справа заслухана у відповідності до положень ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. 105, 110, 112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 11.07.1998 р. уклали шлюб зареєстрований у Відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Нікопольської міської ради Дніпропетровської області, актовий запис № 355 (а.с. 5). Від шлюбу мають [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Як вбачається з матеріалів справи в сімї склались ненормальні відносини, у звязку різними поглядами на сімейне життя, сварок та суперечок, в результаті чого спільне проживання та шлюбні відносини подружжя припинені взимку 2009 р. Вже тривалий час сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть і сімї фактично не існує. Поновлювати шлюбні відносини сторони не намагались, кожен живе своїм життям. Майнового спору між подружжям не існує. Дитина проживає з батьком. При таких обставинах суд вважає, що збереження сімї буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розлучення позивач прізвище змінювати не бажає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на такі обставини. Вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2010 р. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалось з причини різних поглядів на сімейне життя, фізичним насиллям з боку відповідача. Шлюбні відносини припинили у червні 2010 році і більше не поновлювали. Фактично проживають різними сімями. Враховуючи те, що збереження сімї буде суперечити його інтересам, просить суд розірвати шлюб. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст. 105, 110, 112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони 17.04.2010 р. уклали шлюб зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 341 (а.с. 6). Від шлюбу дітей не мають. Як вбачається з матеріалів справи в сімї склались ненормальні відносини, у звязку з різними поглядами на сімейне життя, постійних образ, чвар та суперечок, в результаті чого спільне проживання та шлюбні відносини подружжя припинені у червні 2010 р. Вже тривалий час сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть і сімї фактично не існує. Поновлювати шлюбні відносини сторони не намагались, кожен живе своїм життям. Майнового спору між подружжям не існує. При таких обставинах суд вважає, що збереження сімї буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Після розлучення сторони прізвищ змінювати не бажають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-12 00:00:00

Одеська міська рада звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить зобовязати відповідача звільнити самовільно зайняту ділянку, розміром 3,5 х 6,0 м за адресою: м. Одеса, вул. Рибача балка, шляхом знесення за власний рахунок самочинно збудованого гаражу № 1, що зображений в акті обстеження від 11 травня 2011 року. Представник позивача посилається на те, що перевіркою, проведеною Київською районною адміністрацією Одеської міської ради встановлено, що [PERSON] самовільно зайняла земельну ділянку, розміром 3,5 х 6,0 м від дома № 1 вздовж вул. Рибача балка, в м. Одесі. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 11 травня 2011 року представниками Київської районної адміністрації Одеської міської ради складений акт про те, що [PERSON] самочинно збудований гараж № 1, розміром 3,5 х 6,0 м за адресою: м. Одеса, вул. Рибача балка. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про планування і забудову територій», який діяв на момент здійснення будівництва здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Згідно зі ст. 9 ЗУ «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 5 ст. 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Відповідачем надано фото відповідно до яких зазначений гараж було знесено. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем добровільно звільнена зазначена земельна ділянка, у звязку з чим, слід відмовити в задоволенні зазначеного позову.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-12 00:00:00

Одеська міська рада звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить зобовязати відповідача звільнити самовільно зайняту ділянку, розміром 3,5 х 6,0 м за адресою: м. Одеса, вул. Рибача балка, шляхом знесення за власний рахунок самочинно збудованого гаражу № 3, що зображений в акті обстеження від 11 травня 2011 року. Представник позивача посилається на те, що перевіркою, проведеною Київською районною адміністрацією Одеської міської ради встановлено, що [PERSON] самовільно зайняла земельну ділянку, розміром 3,5 х 6,0 м від дома № 1 вздовж вул. Рибача балка, в м. Одесі. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач та її представник у судове засідання не зявилися, повідомлялися, про причини неявки суд не сповістили. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 11 травня 2011 року представниками Київської районної адміністрації Одеської міської ради складений акт про те, що [PERSON] самочинно збудований гараж № 3, розміром 3,5 х 6,0 м за адресою: м. Одеса, вул. Рибача балка. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Відповідно до ст. 29 ЗУ «Про планування і забудову територій», який діяв на момент здійснення будівництва здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без дозволу на виконання будівельних робіт або його перереєстрації, а також здійснення не зазначених у дозволі будівельних робіт вважається самовільним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом. Згідно зі ст. 9 ЗУ «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ч. 5 ст. 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Відповідачем не надано суду жодних доказів стосовно того, що будівельні роботи проводились ним з належним дозволом та з належно затвердженим проектом. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач порушив передбачений законом порядок та самовільно зайнята ділянка, розміром 3,5 х 6,0 м за адресою: м. Одеса, вул. Рибача балка.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-12 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про відшкодування в порядку регресу витрат, повязаних з виплатою страхового відшкодування в сумі 7121,59 грн., інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120,00 грн. та державне мито в розмірі 71,00 грн., посилаючись на те, що 5 лютого 2008 року, з вини [PERSON], яка керувала автомобілем NISSAN NOTE, державний номер [NUMBER], відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був ушкоджений автомобіль «BMW», державний номер [NUMBER]. На момент скоєння зазначеного дорожньо-транспортної пригоди автомобіль [NUMBER] був застрахований ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» відповідно до договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 670538923 від 26 жовтня 2007 року. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не сповістили. Вислухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У судовому засіданні доведена вина відповідача у скоєні ДТП, яка відбулась 5 лютого 2008 року, та понесення позивачем витрат на страхове відшкодування. Відповідно до постанови Київського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2008 року [PERSON], було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення та притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Вирішуючи даний позов, суд враховує вимоги ст. 88 ЦПК України, а саме, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 400.00грн. , у зв'язку з навчанням, посилаючись на те, що 02 травня йому виповнилося 18 років, його мати [PERSON] трагічно загинула 20. 11. 2006 року. Він має статус дитини позбавленої батьківського піклування. Проживаю з моєю тіткою [PERSON], навчається на першому курсі Луганського національного університету імені [PERSON], на бюджетній основі, денної форми навчання, і тому маю право стягнути аліменти на своє утримання. Позивач у судове засідання не з'явився, просив справу розглядати за її відсутності, позов підтримав , про що надав суду письмову заяву. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його у часті позов не визнав. У судовому засіданні 27.09.2011 рок мотивував невизнання позову тим, що він не може працевлаштуватися, а позивач отримує стипендію, а також пенсію у зв'язку з втратою годувальника, у зв'язку з повноліттям може працевлаштуватися на роботу, навчатися заочно та отримувати грошові кошти. Суд досліджує наступні докази: копія свідоцтва про народження; копії паспортів, копії ідентифікаційних кодів сторін; довідка з місця навчання; копії рішень Лисичанського міського суду від 16.06.2007 р„ від 05.03.2007р. від 16. 06.2007р. Суд, дослідивши докази у справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково . У судовому засіданні встановлено, що за рішенням Лисичанського міського суду № 2-1730 від 16 червня 2007 року позивачка [PERSON] - опікун отримувала аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно. У травні 2011 року виплата аліментів була припинена у зв'язку з досягненням [PERSON] повнолітнього віку.На теперішній час [PERSON] навчається на першому курсі Луганського національного університету імені [PERSON] , на бюджетній основі,денної форми навчання. У зв'язку з навчанням він потребує матеріальної допомоги. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на його утримання не надає. Відповідно до ст. 199 ч.1 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Посилання відповідача на те, що позивач самостійно може отримувати кошти на своє навчання, змінивши форму навчання з денної на заочну, а також, що він в теперішній час безробітний і перебуває на обліку в центрі зайнятості, суд бере до уваги, але в вважає. що в даному випадку відповідач може та зобов'язаний надавати допомогу сину у зв'язку з його навчанням в розмірі 100( сто) грн. щомісячно. Судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 51 грн. та 120 грн. витрат на ІТЗ, на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та ст. ст. 184,199 СК України,

Outcome: partial