overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-03 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON], померлій 01.03.2010 року правовстановлюючих документів, а саме: державного акту серії ПЛ № 205511 на право власності на земельну ділянку, площею 0,2499 га за цільовим призначенням для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд та державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ 205512 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0851 га за цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, видані Федіївською сільською радою 10.11.2006 року [PERSON]. В обґрунтування вимог заяви послалась на те, що у вказаних документах допущена помилка по-батькові вказаної особи, яка доводиться матірю заявниці. При цьому першопочатково указано [PERSON], після чого по-батькові необумовлено справлено на Леонтіївна. У судовому засіданні заявниця [PERSON] та представник зацікавленої особи Решетилівської державної нотаріальної контори [PERSON] заяву підтримали. Представник Федіївської сільської ради Решетилівського району в судове засідання не зявився без поважних причин, про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до п.6, ч.1 ст.256 ЦПК України, судом розглядаються справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Судом установлено, що у державному акті серії ПЛ № 205511 на право власності на земельну ділянку, площею 0,2499 га за цільовим призначенням для будівництва житлового будинку, господарських будівель і споруд та державному акті на право власності на земельну ділянку серії ПЛ 205512 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0851 га за цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, видані Федіївською сільською радою 10.11.2006 року прізвище власника указано [PERSON] з необумовленими змінами першопочаткового змісту по-батькові із Левківна на Леонтіївна (а.с.10,14). Виходячи з даних свідоцтва про народження заявниці Данько (дівоче [PERSON]) В.П., прізвище її матері зазначено [PERSON]. Аналогічні відомості про її по батькові містяться у свідоцтві про смерть [PERSON], від 01.03.2010 року (а.с.4), заповіті, від 11.12.2006 року (а.с.5), технічній документації з землеустрою та рішенні Федіївської сільської ради, від 10.11.2006 року на підставі яких видані державні акти, щодо яких ставиться вимога про належність. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили викладений факт. Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи та оцінюючи зібрані докази, приходить до висновку, що у судовому засіданні знайшов своє обєктивне підтвердження факт, викладений заявницею. Спору про право не встановлено. За таких обставин вимоги заявниці підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-03 00:00:00

02.09.2011 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем 07.07.2007 р. відділом РАЦС по м. Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1032. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 07.07.2007 р. відділом РАЦС по м. Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1032, між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу стало те, що між ними зникли взаємопорозуміння, почуття любові та поваги один до одного, через що й зникло бажання створення в подальшому сім'ї. Відповідач покинув сім'ю. На даний час разом не проживають, тому шлюб між ними розпався і носить формальний характер. Строк для примирення їм не потрібний. Майнового спору між ними немає. Позивачка просить позов задовольнити, при цьому вказує, що після розірвання шлюбу вона бажає залишити своє шлюбне прізвище «Ювжєнко-Окіа». В судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка про отримання ним судового повідомлення. Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до слідуючого. В судовому засіданні встановлено, що 07.07.2007 р. відділом РАЦС по м. Харкову № 1 Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1032, було зареєстровано шлюб між Окіа Давідом, [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу (а.с. 5). Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені через те, що між ними зникли взаємопорозуміння, почуття любові та поваги один до одного, через що й зникло бажання створення в подальшому сім'ї. Відповідач покинув сім'ю. На даний час разом не проживають, тому шлюб між ними розпався і носить формальний характер. На примирення позивачка не згодна. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та підлягаючими задоволенню в повному обсязі в силу ст.ст. 105, 112 СК України. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому позивачці, після розірвання шлюбу, залишити прізвище, на яке вона змінила під час реєстрації шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-03 00:00:00

Заявник звернувся до суду з заявою про призначення опікуна, посилаючись на те, що він є племінником психічно хворого дядька [PERSON], інваліда 2-ї групи безстроково по психзахворюванню. Рішенням Прилуцького міського суду від 19.06.2001 року [PERSON] визнаний недієздатним, а рішенням виконкому Прилуцької міської ради «Про призначення опікуна» № 227 від 16 квітня 2002 р. опікуном [PERSON] призначена [PERSON] - його мати. Проте на даний момент [PERSON] через похилий вік та погіршення стану здоров'я не може виконувати обовязки опікуна, тому заявник і просить суд призначити його опікуном над його психічного хворим дядьком. У судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги. Представник органу опіки та піклування Прилуцької міської ради [PERSON] не заперечував проти задоволення даної заяви. Вислухавши пояснення заявника, представника органу опіки і піклування Прилуцької міської ради [PERSON], а також дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: З копії рішення Прилуцького міського суду від 19.06.2001 р. вбачається, що [PERSON], [INFO], визнано недієздатним (а. с. 6). З копії архівного витягу із рішення № 227 від 16 квітня 2002 року виконавчого комітету Прилуцької міської ради Чернігівської області «Про призначення опікуна» вбачається, що [PERSON] призначена опікуном над психічно хворим [PERSON], [INFO] (а. с. 7). З подання виконавчого комітету Прилуцької міської ради про доцільність призначення опікуном [PERSON] над недієздатним [PERSON] та відповідність йо.гоінтересам недієздатного вбачається, що виконком Прилуцької міської ради вважає, що призначення [PERSON] опікуном над [PERSON], інвалідом 2-ї групи безстроково, є доцільним та відповідає інтересам недієздатного (а. с. 10). Відповідно до ст. 41 ч. 1 ІДК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ст. 58 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. N Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що [PERSON] рішенням суду визнаний недієздатним, у зв'язку з чим необхідно встановити над ним опіку, призначивши опікуном останнього [PERSON] - особу, зазначену в поданні виконкому Прилуцької міської ради.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-03 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення. На підставі викладеного і ст.ст. 386, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-03 00:00:00

Позивачка звернулася з позовом до суду і просить встановити щомісячний розмір аліментів з відповідача у розмрі 900 гривень та зобов'язати відповідача сплачувати аліменти щомісячно у твердій сумі. В обгрунтування позова зазначає, що з відповідачем по справі з 26 серпня 2006 року перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Після народження дитини відповідач припинив надавати 6удь-яку допомогу, не приймав участі у вихованні сина, у зв'язку з чим вона була вимушен і звернутись до суду з заявою про стягнення аліментів. 15 травня 2007 року рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська відповідача було зобов'язано до сплати аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку та видано виконавчий лист. Однак відповідач не зважаючи на наявність рішення суду, аліменти сплачував не регулярно, іншу допомогу дитині не надавав, місце своєї роботи постійно приховував. 05 листопада 2007 року рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська шлюб між ними розірвано. У зв'язку з тим. що відповідач постійно ухилявся від сплати аліментів, вона звернулась до суду з позовом про встановлення фіксованого розміру аліментів, які повинен сплачувати відповідач. Рішенням суду від 18.08.2010 року відповідача було зобов"язано до сплати фіксованого розміру аліментів у 300 гривень щомісячно на її користь на утримання сина. На даний час, у зв'язку з подорожчанням рівня життя у порівнянні з 2010 роком, фіксованого розміру аліментів у 300 гривень не вистачає для утримання сина, що негативно впливає на достаток їх сім"ї, так як дитину вона виховує сама. Тому вона вважає, що доречно бути встановити фіксований розмір аліментів, який складає прожитковий мінімум на день подачі позовної заяви, а саме 600 гривень. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів в сумі 400 гривень. Вислухавши позивача та відповідача, дослідивши мате мали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягаюті частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.182 СК України при вирішенні питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище як дітей, так і платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. [PERSON].184 СК якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі..., суд з заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі і вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти в розмірі 700 гривень.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-03 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення, повязану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення. На підставі викладеного і ст.ст. 182, 184, 194-196 СК України та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дружину, в якій вказала, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 2009року. Рішенням суду 08.08.2011року їхній шлюб розірвано. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON] 05.06.2010року народження, яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і щомісячно отримує лише державну допомогу, яку витрачає на дитину. Інших прибутків не має. Відповідач працює, має заробіток, матеріальної допомоги їй не надає. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини його доходу на місяць, починаючи з дня подання заяви до досягнення донькою трьох років. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовну вимогу. Відповідач [PERSON] визнав позовні вимоги і не заперечує, щоб з нього були стягнуті на утримання дружини аліменти до досягнення донькою 3 років. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Суд встановив, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 21 листопада 2009року по 18 серпня 2011року. У даному шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], 05 червня 2010року народження. Неповнолітня дитина проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Згідно зі ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання має також дружина, з якою проживає дитина, і в разі розірвання шлюбу. Суд вважає, що відповідач [PERSON] може надавати дружині матеріальну допомогу, так як він працездатний, працює і отримує доходи. Відповідач [PERSON] не надав доказів того, що надає матеріальну допомогу дружині у добровільному порядку. У звязку з чим аліменти підлягають стягненню у примусовому порядку. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоровя відповідача, те, що у нього на утриманні, крім дочки [PERSON], інших дітей не має, не має непрацездатних батьків, яким він зобовязаний надавати матеріальну допомогу. Відповідач працює, отримує доход. В звязку з наведеним, суд вважає можливим стягнути аліменти з [PERSON] на користь позивача у розмірі 1/4 частини його доходу на місяць. Згідно зі ст.79, 81, 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір у сумі 51грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначив, що згідно рішення Дружківського суду від 26 березня 2008року він виннен сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заролбітку на утримання сина [PERSON], 2000року народження, на користь [PERSON] Він згодний надавати своєму синові матеріальну допомогу, але в менших розмірах, оскільки у березні 2009року він одружився вдруге з [PERSON] і у них народився син [PERSON] 13 квітня 2009року. Він тимчасово не працює, а дружина отримує соціальну допомогу на утримання дитини в розмірі 487грн, що і є сукупним доходом їхньої сім'ї Просить зменшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON], на користь відповідача з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів доходів, щомісячно до повноліття дитини. Позивач підтримав свої вимоги в судовому засіданні з підстав викладених в позові. Відповідачка заперечила щодо зменшення розміру аліментів, оскільки вважає, що аліментів у меншому розмірі невистачить на утримання сина [PERSON]. Суд дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Суд встановив, що позивач та відповідач мають неповнолітнього сина [PERSON], 27 січня 2000року народження. Неповнолітня дитина проживає з відповідачем. На утримання сина позивач виплачує аліменти у розмірі 1/4 частини свого доходу за рішенням Дружківського міського суду від 26 березня 2008року. Крім сина [PERSON] позивач [PERSON] має на своєму утриманні сина [PERSON], 13 квітня 2009року народження. Згідно зі ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. У звязку з тим, що після прийняття рішення про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], у позивача народився син [PERSON], який є неповнолітнім і знаходиться на його утриманні, суд вважає, що його матеріальне становище погіршилося, він повинен утримувати не одного, а двух неповнолітніх дітей. Тому суд вважає зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на утримання сина [PERSON]. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, стан здоровя дітей, те що відповідач являється працездатним, у нього на утриманні, крім сина [PERSON], є син [PERSON], якому він також зобовязаний надавати матеріальну допомогу, суд вважає можливим зменшити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] і стягнути аліменти з [PERSON] на користь відповідачки [PERSON] у розмірі 1/6 частини його доходу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому зазначає, що в 2010році відповідачка за її проханням одержала від нього 4000грн в борг і зобов'язалася повернути вказану суму до 10 червня 2010року, про що написала розписку. Весь час відповідачка обіцяла повернути суму боргу, однак в теперішній час відмовилася від своїх зобов'язань, уникає з ним зустрічей. У зв'язку з несвоєчасною виплатою боргу відповідачем йому причинено моральну шкоду. Був порушений нормальний уклад його життя. Моральну шкоду оцінює у 1000грн. Просить стягнути з [PERSON] на його користь борг в сумі 4000грн, судові витрати в сумі 171грн, витрати на правову допомогу 200грн, моральну шкоду в сумі 1000грн. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги з підстав викладених в позові. Відповідач визнала факт отримання у позивача грошей у борг. Пояснила, що у неї склалося тяжке матеріальне становище із-за хвороби дочки, на лікування якої було витрачено багато коштів. Вона втратила роботу. Не відмовляється повернути кошти, але ж не має зараз такої можливості. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Суд вважає встановленим, що відповідачка [PERSON] взяла в борг у позивача [PERSON] гроші в сумі 4000грн, які обіцяла повернути до 10.06.2010року, про що є розписка [PERSON], що свідчить про укладення між сторонами договору позики (а.с.7). Однак до теперішнього часу відповідач свої зобовязання не виконала, що підтверджується поясненнями сторін, чим порушила вимоги ст. 1046 ЦК України, згідно якої позикодавець передає позичальникові у власність грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Таким чином судом встановлено, що на час розгляду справи відповідач не повернула позивачу боргу в сумі 4000грн. Суд вважає, що відповідач не надала до суду доказів, що грошові кошти насправді не були нею одержані, або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. В звязку з цим суд вважає, що договір позики відповідачем не виконаний в повному обсязі добровільно, тому необхідно стягнути з [PERSON]грн. в примусовому порядку. Суд також вважає, що вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування моральної шкоди. В судовому засіданні не встановлені обставини, які б свідчили, що під час укладання договору між [PERSON] та [PERSON]вони передбачали відшкодування моральної шкоди у разі порушення цього зобовязання. Тому підстав для стягнення моральної шкоди на користь [PERSON] немає. Позивач в позові посилається на ст. 1167 ЦК як на підставу стягнення моральної шкоди, однак суд вважає ця стаття не може поширюватися на випадки, коли моральна шкода завдається порушенням зобовязання.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-10-03 00:00:00

30 травня 2011 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів заборгованості по кредитному договору № 1682-01-08-2 від 9 червня 2008 року. Посилався на те, що вказаний кредитний договір був укладений з [PERSON] на суму 14\~000 грн. на строк до 09 червня 2010 року зі сплатою 26% річних. [PERSON] отримав вказані кошти готівкою , що підтверджується заявою про видачу готівки № авт\\3200\\ від 09.06.2008 року. [PERSON] не виконує умови кредитного договору та станом на 30 травня 2011 року має заборгованість по кредиту у розмірі 14\~774 грн. 99 коп., яка складається з 8\~412 грн. 97 коп. боргу по кредиту, 1\~427 грн. 35 коп. відсотків за користування кредитом, 1\~066 грн. 34 коп. штрафу за прострочку сплати відсотків, 3\~868 грн. 33 коп. штрафу за прострочення сплати кредиту. Зазначав, що з відповідачем [PERSON] 9 червня 2008 року був укладений договір поруки № 1682-01, відповідно до умов якого він взяв на себе зобовязання відповідати повністю по зобовязанням [PERSON] по виконанню умов кредитного договору . Просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість по кредитному договору та витрати по справі. У судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, та у разі неявки відповідачів розглядати справу у порядку заочного провадження . Відповідачі у судове засідання не зявились будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомляли та не надавали заяв про неможливість розгляду справи у їхню відсутність. Оскільки відповідачі належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи суд ухвалив розглядати справу у порядку заочного провадження. Судом встановлено, що 9 червня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір № 1682-01-08-2, відповідно до умов якого банк видав позичальнику [PERSON] кредитні кошти у розмірі 14\~000 грн. на строк до 09 червня 2010 року зі сплатою відсотків за користування кредитом 26% річних. [PERSON] не виконує умови кредитного договору та станом на 30 травня 2011 року має заборгованість по кредиту у розмірі 14\~774 грн. 99 коп., яка складається з 8\~412 грн. 97 коп. боргу по кредиту, 1\~427 грн. 35 коп. відсотків за користування кредитом, 1\~066 грн. 34 коп. штрафу за прострочення сплати відсотків, 3\~868 грн. 33 коп. штрафу за прострочення сплати кредиту. З відповідачем [PERSON] 9 червня 2008 року був укладений договір поруки № 1682-01, відповідно до умов якого він взяв на себе зобовязання відповідати повністю по зобовязанням [PERSON] по виконанню умов кредитного договору . Оскільки позичальник не виконує умови кредитного договору, заборгованість по ньому повинна бути стягнута з відповідачів у солідарному порядку. Підлягають також стягненню з відповідачів на користь банку витрати по справі.

Outcome: approved