overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~КС «Акорд» звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 26.04.2006р. в загальній сумі 20 291 грн. 07 коп., з яких: 3 732 грн. 47коп. - залишок боргу по кредиту, 9 558 грн. 60 коп. - залишок боргу за відсотками, 7 000 грн. штрафні санкції, посилаючись на те, що 26.04.2006р. між КС «Аккорд» і [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 4 400 грн. зі сплатою 0,148 % за кожен день користування кредитом, посилаючись на те, що відповідач кредит і відсотки за його користування не повернув. Просила задовольнити позов на підставі ст.ст. 525, 526, 530, 623, 624, 629, 549-551,1050 ЦК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та на порушення відповідачем умов кредитного договору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не з*явився, про день і час розгляду справи за повідомлявся належним чином, заперечень проти позову суду не надав, про поважність причин неявки суд не повідомив. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача на підставі матеріалів справи в порядку заочного розгляду справи згідно частини 4 ст.169 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що 26.04.2006р. між КС «Аккорд» і [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 4 400 грн. зі сплатою 0,148 % за кожен день користування кредитом (а.с. 7 копія кредитного договору). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов*язковим для виконання сторонами. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як вказує позивач, відповідач кредит і відсотки за його користування не повернув, у зв*язку з чим виникла заборгованість в загальній сумі 20 291 грн. 07 коп., з яких: 3 732 грн. 47коп. - залишок боргу по кредиту, 9 558 грн. 60 коп. - залишок боргу за відсотками, 7 000 грн. штрафні санкції (а.с. 4 розрахунок заборгованості), яку суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у зв*язку з порушенням останнім договірного зобов*язання, задовольнивши позовні вимоги. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи, що строк позовної давності пропущений позивачем з причин, які суд визнає поважними, відповідач не просить застосувати строк позовної давності, а тому суд вважає за необхідне поновити позивачу встановлений законом строк. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню 202 грн. 91 коп., судового збору і 120 грн. витратна ІТЗ розгляду справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~КС «Акорд» звернулась до суду з позовом до [PERSON] та просила стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 17.01.2004р. в загальній сумі 5 265 грн. 38 коп., з яких: 825 грн. 34 коп. - залишок боргу по кредиту, 2 740 грн. 04 коп. - залишок боргу за відсотками, 1 700 грн. штрафні санкції, посилаючись на те, що 17.01.2004р. між КС «Аккорд» і [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 2 010 грн. зі сплатою 0,148 % за кожен день користування кредитом, посилаючись на те, що відповідач кредит і відсотки за його користування не повернув. Просила задовольнити позов на підставі ст.ст. 525, 526, 530, 623, 624, 629, 549-551,1050 ЦК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та на порушення відповідачем умов кредитного договору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не з*явився, про день і час розгляду справи за повідомлявся належним чином, заперечень проти позову суду не надав, про поважність причин неявки суд не повідомив. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача на підставі матеріалів справи в порядку заочного розгляду справи згідно частини 4 ст.169 ЦПК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити, виходячи з наступного. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов*язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що 17.01.2004р. між КС «Аккорд» і [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 2 010 грн. зі сплатою 0,148 % за кожен день користування кредитом (а.с. 7а копія кредитного договору). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов*язковим для виконання сторонами. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Як вказує позивач, відповідач кредит і відсотки за його користування не повернув, у зв*язку з чим виникла заборгованість в загальній сумі 5 265 грн. 38 коп., з яких: 825 грн. 34 коп. - залишок боргу по кредиту, 2 740 грн. 04 коп. - залишок боргу за відсотками, 1 700 грн. штрафні санкції (а.с. 5 розрахунок заборгованості), яку суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у зв*язку з порушенням останнім договірного зобов*язання, задовольнивши позовні вимоги. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Враховуючи, що строк позовної давності пропущений позивачем з причин, які суд визнає поважними, відповідач не просить застосувати строк позовної давності, а тому суд вважає за необхідне поновити позивачу встановлений законом строк. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~На підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню 52 грн. 65 коп., судового збору і 120 грн. витратна ІТЗ розгляду справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 серпня 2011 року відділом реєстрації актів громадянського стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом №196. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 21 серпня 2001 року вони з відповідачем уклали шлюб, від якого мають неповнолітню доньку Єлизавету, [INFO]. В червні 2010 року вони з відповідачем припинили шлюбні відносини, оскільки між ними постійно виникали сварки, останній зловживав спиртними напоями, матеріальної допомоги на утримання доньки не надавав. Вважає, що шлюб зберегти не можливо, на примирення не згодна, оскільки на даний час він носить лише формальний характер. Позивачка в судове засідання не зявилась, направила до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримала. Після розірвання шлюбу просила присвоїти їй прізвище «Нагорна». Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та зясувавши фактичні взаємини подружжя, яке тривалий час не підтримує шлюбних стосунків та зберігати сімю наміру не має, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Як видно із свідоцтва про одруження /а.с. 4/ [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21 серпня 2011 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом № 196. Як встановлено в судовому засіданні сторони мають неповнолітню доньку Єлизавету, [INFO] (а.с. 9). Ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, як це передбачено ст. 109 СК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], про визначення частки в спільному сумісному майні, а саме квартири [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивує тим, що 26 квітня 2003 року її чоловік [PERSON], який помер 06.03.2006 року, вона та їх сини [PERSON] і [PERSON] уклали договір міни вказаної квартири за № 1665. Після смерті чоловіка звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено, оскільки частки у спільній сумісній власності на вказану квартиру не визначені. З наведених підстав позивач просить суд визначити за нею, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/4 частці в спільній сумісній власності на квартиру [ADDRESS]. В судове засідання сторони не зявились. Позивач направила до суду письмову заяву, в якій зазначила, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, та просить розглянути справу без її участі. Представник позивача також надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги та просить розглянути справу без його участі. Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно договору міни від 26.04.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Южноукраїнського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] набули у власність квартиру [ADDRESS] (а.с. 6). [PERSON] помер 06.03.2006 року у віці 44 років в місті Южноукраїнськ Миколаївської області, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції, 07.03.2006 року в книзі реєстрації смертей зроблений актовий запис за № 68 (а.с. 10). [PERSON], [INFO], рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 15.06.2006 року, визнаний безвісно відсутнім з березня 2005 року (а.с. 18). Відповідно до ст. ст. 370, 372 ЦК України вважається, що частки співвласників в праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або законом. Відомостей про домовленість між співвласниками про встановлення часток у спільній сумісній власності суд не має, тому виходить з того, що їх частки у спільній сумісній власності є рівними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24 листопада 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом №361. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що 24 листопада 2007 року вони з відповідачем уклали шлюб, від якого мають доньку Віру, [INFO]. Протягом шести місяців вони з відповідачем припинили шлюбні відносини з тої причини, що у кожного з них свої погляди на шлюб та сімю, останній не забезпечує сімю матеріально та зловживає спиртними напоями. Вважає, що шлюб зберегти не можливо, на примирення не згодна. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], оскільки на даний час він носить лише формальний характер, після розірвання шлюбу присвоїти їй прізвище «Загуменнікова». Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи та зясувавши фактичні взаємини подружжя, яке тривалий час не підтримує шлюбних стосунків та зберігати сімю наміру не має, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Як видно із свідоцтва про шлюб /а.с. 11/ [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 24 листопада 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, за актовим записом № 361. Як встановлено в судовому засіданні сторони мають неповнолітню доньку Віру, [INFO] (а.с. 5). Ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено розірвання шлюбу, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, як це передбачено ст. 109 СК України. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON], в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомості, укладений між ним та [PERSON] та [PERSON], зареєстрований на Южноукраїнській філії товарної біржі «Українська» 22 березня 2000 року за № 86269 та визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS]. Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно договору купівлі-продажу нерухомості, який було зареєстровано на Южноукраїнській філії товарної біржі «Українська» 22 березня 2000 року за № 86269, він придбав у відповідачів двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Оскільки договір купівлі-продажу нерухомості було зареєстровано не в нотаріальній конторі, а на біржі, він не являється правовстановлюючим документом, хоча умови договору сторонами належним чином виконані і ніяких претензій не виникало. Позивач в судове засідання не зявився, направив до суду заяву з проханням розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги підтримав. Відповідачі в судове засідання не зявилися, причину неявки суду не повідомили. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки наданими позивачем документами підтверджується факт купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Згідно договору купівлі-продажу нерухомості № 86269, зареєстрованого на Южноукраїнській філії товарної біржі «Українська» 22 березня 2000 року (а.с. 10), [PERSON] придбав у відповідачів двокімнатну квартиру [ADDRESS]. Вищевказана квартира зареєстрована в Южноукраїнському БТІ, і на даний час належить позивачу на праві приватної власності (а.с. 11). Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно вимог ч. 2 ст. 220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що при укладені договору купівлі-продажу ні одна із сторін не порушила умов договору. А тому, на підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

У жовтні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, вказуючи на те що 05.07.2007 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір, згідно з яким відповідачу був наданий кредит в сумі 16402,04 доларів США шляхом відкриття не поновлюваної лінії зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі з кінцевим терміном повернення 03.07.2014 року. Відповідач належним чином не виконав умови договору, в результаті чого має заборгованість в сумі 14765, 13 доларів США ( 117\~678, 08 грн. за курсом НБУ станом на 28.10.2011 року). Прохав стягнути з відповідача заборгованість в сумі 14765, 13 доларів США ( 117\~678, 08 грн. за курсом НБУ станом на 28.10.2011 року) та сплачені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявилась, надіславши на адресу суду лист, в якому прохав розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений в засобах масової інформації, оскільки місце його мешкання не відоме, належним чином, в результаті чого справу розглянуто за відсутності сторін, заочно. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно з ч.1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами частини першої статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ст. 611 Цивільного Кодексу України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Згідно з кредитним договором від 05.07.2007 року [PERSON] був наданий кредит в сумі 16402,04 доларів США шляхом відкриття не поновлюваної лінії зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі з кінцевим терміном повернення 03.07.2014 року. Згідно з представленим розрахунком сума заборгованості складає 14765, 13 доларів США ( 117\~678, 08 грн. за курсом НБУ станом на 28.10.2011 року). На підставі вище викладеного, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування збитків. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 20.04.2011року представниками Павлоградського РЕМ було складено акт № 042822 про порушення відповідачем [PERSON] користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України за № 1357 від 26.07.1999року, із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету міністрів України від 26.10.2000року № 1607, від 26.09.2001року № 1275, від 11.01.2006року № 4 (далі - ПКЕЕн), а саме виявлено за місцем проживання відповідача самовільне підключення проводів, токоприймачів до електромережі повз прилад обліку. Діями відповідача позивачу були спричинені збитки на суму 1071,41грн. При повторному обстежені домоволодіння також було виявлено порушення ПКЕЕн, про що складено акт № 002016 від 21.06.2011року на суму 1108,37грн. Загальна сума спричинених збитків по актам складає 2179,78грн., які позивач просить стягнути з відповідача, а також стягнути судові витрати, понесені ним при подачі позовної заяви. В судове засідання представник позивача не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, однак належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, заяви про розгляд справи без його участі суду не надав. Таким чином, в порядку ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що відповідач не зявився до суду без поважних причин. Відповідно до вимог ч.4 ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши матеріали справи та аналізуючи все у своїй сукупності, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог повністю за наступних обставин. Так, в судовому засіданні встановлено, що відповідач мешкає у буд. № 34 по вул. Пролетарська м. Павлограда Дніпропетровської області, між ним та позивачем існують договірні правовідносини з приводу користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області. Спірні правовідносини сторін регулюються нормами ст.714 ЦК України, статей 24-27 Закону від 16 жовтня 1997року № 575\\97 ВР «Про електроенергетику»( далі Закон), Правилами та Методикою визначення обсягу та вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006року № 562 (далі Методика). При укладенні договору сторони обумовили права і обовязки кожного з них з приводу постачання електроенергії та відповідальність за неналежне виконання умов договору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

позивач звернувся до суду з даним позовом, вказуючи, що відповідач 26 липня 2010 року взяв у нього в борг 17.000 гривень і зобовязався повернути борг до 26 жовтня 2010 року, про що свідчить його розписка. Відповідач до теперішнього часу не повернув позивачу вказану суму боргу, тому він звернувся до суду і просив стягнути з відповідача на його користь: 17.000 гривень боргу; 170 гривень за сплачене держмито; 120 гривень - витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи і витрати за юридичну допомогу. Справа слухалася неодноразово. 07 листопада 2011 року позивач уточнів свої позовни вимоги і просив стягнути з відповідача 18.884 гривень, суму боргу з нарахуванням 10 відсотків на суму боргу, відповідно до розписки відповідача. У судове засідання позивач не зявився, просив суд розглянути справу у його відсутності, позов задовольнити, про що свідчить заява. Відповідач, належним чином повідомлений про день та час слухання справи через оголошення у газеті "Урядовий курєр", до суду не зявився, про причини неявки суд не повідомив, тому, згідно ст.ст. 224-225 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу заочно, на підставі наявних в ній доказів. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, повязані із виконанням зобовязань, тому необхідно керуватися ЦК України. Відповідно до ст.ст. 509, 510, 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов та вимог закону. Згідно розписки відповідача від 26.07.2010 року він дійсно обіцяв позивачу до 26 жовтня 2010 року повернути 17.000 гривень під 10 % на суму боргу (а.с. 6). - 2 - У судовому засіданні встановлено, що відповідач не виконав свої зобовязання, у звязку з чим, позивач звернувся до суду і поніс додаткові витрати: на сплату держмита 170 гривень; на інформаційно технічне забезпечення судового процесу 120 гривень; на юридичну допомогу - 300 гривень, усього в сумі 590 гривень. Суд вважає необхідним ці витрати стягнути з відповідача на користь позивача. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню (18.884+590) 19.474 гривні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

02 листопада 2011 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказуючи на те, що від шлюбу мають доньку, [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає з позивачкою окремо від відповідача. Останній ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 25% зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до повноліття дитини. Позивачка у судове засідання не зявилася, але надала до суду письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги та прохали задовольнити їх у повному обсязі, справу розглянути у її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, але надав до суду письмову заяву, в якій не заперечував проти позовних вимог, просив справу розглянути у його відсутності. При визнанні позову відповідачем, при наявності для того законних підстав, ухвалюється судове рішення про задоволення позову в порядку ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з копією свідоцтва про народження Серія І-НО №369192 від 15.06.2004 виданого відділом РАЦС Приморського районного управління юстиції м. Маріуполя, відповідач [PERSON] вказаний як батько [PERSON], [INFO] (а.с.3). Таким чином суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 25 % зі всіх видів заробітку, щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду і до повноліття дитини. Оскільки суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню судові витрати в дохід держави.

Outcome: approved