Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-24 00:00:00

05.07.2011 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 200 грн у відшкодування витрат на усунення недоліків товару неналежної якості; зобовязання відповідача безоплатно усунути недоліки запірного механізму металопластикових конструкцій; стягнення неустойки, нарахованої у звязку з не усуненням недоліків товару неналежної якості, в розмірі 21417 грн; стягнення 1000 грн у відшкодування завданої моральної шкоди та 120 грн у відшкодування понесених судових витрат. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і наполягав на задоволенні. Відповідач позов не визнав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 31.03.2008 року сторони уклали Договір продажу і встановлення металопластикових конструкцій № 276. Відповідно до умов цього Договору відповідач зобовязався продати позивачеві металопластикові конструкції (вхідні двері), а позивач - оплатити вартість товару, яка з урахуванням робіт по встановленню металопластикових конструкцій складає 5900 грн (а.с. 4). Позивач стверджує, що через деякий час після початку експлуатації встановлених вхідних дверей виникла проблема з роботою запірного механізму, що унеможливлювало використання дверей за призначенням. 10.06.2010 року замок вхідних дверей остаточно вийшов з ладу, у звязку з чим він був змушений витрачати 200 грн на придбання нового замка. Втім, придбаний замок не являється аналогом несправного і не здатний забезпечити нормальну експлуатацію вхідних дверей. 23.06.2010 року позивач письмово звернувся до відповідача з вимогою безоплатного усунення недоліків придбаного товару, на що 02.07.2010 року отримав розяснення про те, що згідно Договору відповідач несе відповідальність лише за продаж металопластикових конструкцій. В якості підстави позову позивач посилається на пункт 2 частини 1 статті 8 Закону України «Про захист прав споживачів», який гарантує споживачам право в разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків товару вимагати безоплатного їх усунення; на частину 9 статті 8 цього ж Закону, якою передбачено виплату споживачеві неустойки в розмірі одного процента вартості товару за кожний день затримки усунення недоліків товару неналежної якості; на статтю 22 Закону, яка передбачає можливість відшкодування завданої споживачеві моральної шкоди. Крім того, звертаючись до суду з даним позовом позивач не сплатив судовий збір, пославшись на звільнення від його сплати згідно з частиною 3 статті 22 Закону. Наведене в сукупності дає підстави для висновку, що незважаючи на викладення узагальненою назвою позовної заяви: «Про стягнення неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди», фактично позивач звернувся до суду з позовом про захист прав споживача, оскільки позивачем обрано спосіб захисту порушеного права визначений Законом України «Про захист прав споживача», а заявлені вимоги мотивовані посиланням саме на положення цього Закону. В силу положень статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів»споживачем вважається фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника. Як убачається з листа Управління у справах захисту прав споживачів у Чернігівській області від 21.07.2010 року, придбані позивачем металопластикові конструкції використовуються в якості вхідних дверей магазину одягу «ВИНТАЖ», розташованого в будинку № 24 по вулиці Гетьмана Полуботка в місті Чернігові. Позивач зазначену інформацію підтвердив. Додатково повідомив, що приміщення магазину «ВИНТАЖ»належить на праві спільної часткової власності усім членам його сімї, при цьому передано за договором оренди в експлуатацію його дружині [PERSON], яка є фізичною особою підприємцем, і використовує магазин «ВИНТАЖ»у своїй підприємницькій діяльності. Враховуючи те, що позивачем придбано у відповідача товар металопластикові конструкції з метою використання у підприємницькій діяльності, на правовідносини, що виникли між сторонами, дія Закону України «Про захист прав споживачів»не поширюється. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зазначене є безумовною підставою для відмови в задоволенні позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved