Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-11 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Просто-страхування»(далі ПАТ «Просто-страхування») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. Зазначало, що 15 березня 2008 року АТ «Просто-страхування»та [PERSON] уклали договір страхування № АТК 148122 майнових інтересів власника автомобіля «Mercedes-Benz R320 CDI», реєстраційний номер [NUMBER]. 30 липня 2008 року на автодорозі Одеса Мелітополь - Новоазовськ сталася дорожньо-транспортна пригода. Учасниками даної пригоди були : автомобіль «ВАЗ 2105», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], та страховий автомобіль [NUMBER], яким керував [PERSON]. Відповідно до постанови Артемівського мiськрайонного суду Донецької області від 30 серпня 2008 року, винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON]. У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль страхувальника. Відповідно до акту товарознавчого дослідження № 050808/089 від 26 серпня 2008 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Mercedes-Benz», реєстраційний номер [NUMBER], становить 111 688,90 грн. Відповідно до платіжного доручення № 23789 від 28 жовтня 2008 року та видаткового касового ордеру № 617 від 24 жовтня 2008 року АТ «Просто-страхування»виплатило страхувальнику страхове відшкодування за ремонт автомобіля [NUMBER] в розмірі 111 668,90 грн. Посилаючись на те, що [PERSON] у добровільному порядку не виплачує завдану ним шкоду, просило стягнути з останнього на користь ПАТ «Просто-страхування»111 668,90 грн. на відшкодування шкоди в порядку регресу, а також судові витрати. У судовому засіданні представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позов з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити в повному обсязі. З наслідками ухвалення заочного рішення ознайомлений та проти його ухвалення не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час слухання справи був належним чином повідомлений відповідно до ст.76 ЦПК України, причина неявки суду не відома. Приймаючи до уваги, що представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд згідно зі ст. 224 ЦПК України ухвалив заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що 14 березня 2008 року між АТ «Просто-страхування»та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу - автомобіля [NUMBER]. 30 липня 2008 року сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої зіткнулися автомобіль «ВАЗ 2105», реєстраційний номер [NUMBER], яким керував [PERSON], та страховий автомобіль [NUMBER], яким керував [PERSON]. Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди застрахований автомобіль [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень, про що свідчать довідки ДАІ. Відповідно до постанови судді Артемівського мiськрайонного суду Донецької області від 30 серпня 2008 року винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON]. ПАТ «Просто-страхування»було сплачено [PERSON] 111 668,90 грн. страхового відшкодування, про що свідчать: страховий акт від 01 жовтня 2008 року, розпорядження № 018229 про виплату страхового відшкодування від 22 жовтня 2008 року (а.с.39), платіжне доручення № 23789 від 23 жовтня 2008 року, та видатковий касовий ордер (а.с.40,41). Частиною 1 ст. 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за збитки. Відповідно до ст..27 ЗУ «Про страхування»до Страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат, переходить право вимоги, яке Страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України: «Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку». За таких обставин, суд, за наслідками повного, всебічного та обєктивного розгляду справи, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, дотримуючись при цьому принципів розумності та справедливості, враховуючи, що винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є [PERSON], а позивач сплатив потерпілій особі суму страхового відшкодування, дійшов висновку, що позов ПАТ «Просто-страхування»є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору у розмірі 1116 грн. 69 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved