Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-05 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, утримуваних за рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 24 вересня 2008 року на утримання неповнолітніх дітей, при цьому вона зазначила, що не перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, але більше 4-х років проживали у фактичних шлюбних відносинах. Також зазначила, що на протязі 3-х місяців проживає окремо, відповідач ухиляється від добровільного утримання неповнолітніх дітей, а сама вона не може забезпечити дітям належне матеріальне становище. Позивачка в судове засідання не зявилася, від неї надійшла заява, згідно якої вона просить суд розглянути справу без її участі, позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю. Судом встановлено, сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах від яких у народилися діти: син -[PERSON], [INFO] та син-Бовкун [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. Рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 24 вересня 2008 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1\\4 частини всіх видів його заробітку до досягнення дитиною повноліття, тобто до 02.02.2026 року, що підтверджується копією виконавчого листа. Неповнолітні діти проживають разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що стверджується свідоцтвами про народження дітей, копією паспорту позивачки та довідкою про склад сімї. Відповідач ухиляється від добровільного матеріального утримання дитини [PERSON], не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не є інвалідом та не страждає на тяжкі захворювання. Позивачка не має можливості самостійно утримувати неповнолітню дитину, домовленість про спільне утримання дитини [PERSON] між сторонами не досягнута. Дослідивши та оцінивши докази по справі суд дійшов висновку , що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані ст. 180 Сімейного Кодексу України, з якої слідує, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття . Із змісту ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України слідує, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, ст. 183 Сімейного Кодексу України передбачає, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину , визначається судом.. Ч.1 ст.192 Сімейного Кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни сімейного стану. На підставі наведеного та встановленого суд приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач ухиляється від обовязку утримувати неповнолітню дитину -[PERSON], чим ставить її у складне матеріальне становище, а тому аліменти на утримання дитини повинні бути стягнуті з відповідача в судовому порядку .

Outcome: approved