Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

В листопаді 2011 року позивач звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, до складу якої входить квартира [ADDRESS], садовий будинок в кооперативі ЯблуневийСТ Берізкав с.Новосілки Вишгородського району Київської області та вклади. Спадщина відкрилась після померлої 04 серпня 2006 року його баби [PERSON] та померлого 24 липня 2009 року його дядька [PERSON], які на час відкриття спадщини проживали та були зареєстровані в [INFO], приватизованій ними та його батьком [PERSON], рідним братом [PERSON] та сином [PERSON], який помер 14 липня 2006 року, після смерті якого він прийняв спадщину. Позивач зазначає, що на час відкриття спадщини, після смерті кожного зі спадкодавців, він, з квітня 2001 року по жовтень 2008 року та з лютого 2009 року по лютий 2010 року, відбував покарання в місцях позбавлення волі, та йому не було відомо про смерть своїх родичів. Крім того, позивач не мав необхідних документів, які б підтверджували його родинні стосунки зі спадкодавцями, в звязку з чим йому довелось в судовому порядку встановлювати факт родинних відносин. Померлий [PERSON], дядько позивача, перебував у шлюбі з [PERSON], яка зазначена в якості третьої особи. Враховуючи наведене, позивач просив визначити йому додатковий місячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті зазначених осіб. Позивач в судове засідання не зявився, відбуває покарання в місцях позбавлення волі за вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 03 березня 2011 року, строк відбування покарання обчислюється з 08 грудня 2010 року. Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали посилаючись на поважність причин пропуску строку для подання заяв про прийняття спадщини. Одночасно зазначили, що шлюб між батьком позивача, який помер 14 липня 2006 року, та матірю позивача розірвано, тому мати позивача з родичами колишнього чоловіка не спілкувалася, могла не знати про смерть вищезазначених осіб і позивача про їх смерть не повідомляла. У період з кінця жовтня 2008 року по лютий 2009 року позивач, після звільнення з місць позбавлення волі, навідувався до своїх родичів (баби та дядька) за місцем їхнього проживання, проте двері йому ніхто не відчиняв. З 25 лютого 2009 року по 25 лютого 2010 року позивач знову відбував покарання в місцях позбавлення волі і про смерть своїх родичів довідався після звільнення, у квітні 2010 року, від сусідів. Оскільки у відповідача не було документів, які б підтверджували його родинні стосунки з вказаними особами, він звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з заявою про встановлення факту родинних відносин, і після набрання рішенням суду від 06 жовтня 2011 року про задоволення вказаної заяви законної сили, у листопаді 2011 року, звернувся до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою при прийняття спадщини, де йому було розяснено необхідність звернення до суду із заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Представник Київської міської ради в судове засідання не зявився. В матеріалах справи містяться його пояснення, в яких він просить розглянути справу без його участі та ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Представник третьої особи - Головного управління юстиції у м.Києві в судове засідання також не зявився, просив розглянути справу без участі управління та ухвалити законне рішення. Третя особа [PERSON] та її представник проти задоволення позовних вимог заперечували, посилаючись на те, що з 2005 року [PERSON] та нині померлий [PERSON] проживали разом в [INFO]. В травні 2008 року вони зареєстрували шлюб. Про племінника свого чоловіка, позивача по справі, [PERSON] ніколи не чула, чоловік їй про нього нічого не розповідав, відповідно і про смерть матері чоловіка [PERSON] та в подальшому про смерть чоловіка, вона нікого не повідомляла. Суд, заслухавши пояснення представників позивача, [PERSON] та її представника, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 14 липня 2006 року помер батько позивача [PERSON]. 04 серпня 2006 року померла [PERSON]. 24 липня 2009 року помер [PERSON]. Вказані особи приходились позивачу бабою та дядьком по лінії батька. Факт родинних стосунків між позивачем та [PERSON] і [PERSON] встановлено рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 06 жовтня 2011 року (справа №2-о-114/11) (а.с. 9-9 зворот). В листопаді 2011 року позивач звернувся до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після своїх баби та дядька, проте йому було розяснено, що претендентом на спадщину після смерті [PERSON] є його дружина, і що у позивача виникне право на спадкування у разі неприйняття нею спадщини та за наявності рішення суду про надання йому додаткового строку для прийняття спадщини після смерті баби та дядька (а.с. 55-70). З спадкової справи відносно [PERSON] вбачається, що в липні 2011 року з заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка звернулася [PERSON], проте їй також було розяснено необхідність звернення до суду для вирішення питання про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті її чоловіка. Як встановлено судом, у період з 13 червня 2001 року по 27 жовтня 2008 року та з 25 лютого 2009 року по 25 лютого 2010 року позивач відбував покарання у місцях позбавлення волі, що підтверджується довідкою про звільнення та довідкою Білоцерківської виправної колонії №35 (а.с. 73, 80). З пояснень представників позивача вбачається, що у період з жовтня 2008 року по лютий 2009 року позивач навідувався до своїх родичів за місцем їхнього проживання, проте двері йому ніхто не відчиняв. Про смерть родичів позивач дізнався після звільнення, у квітні 2010 року, від сусідів. Ці пояснення узгоджуються з поясненнями [PERSON], яка в судовому засіданні зазначала, що про смерть [PERSON] та [PERSON] нікого не повідомляла. Відповідно до частин 1 та 2 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Оскільки на час смерті спадкодавців батько позивача помер, то відповідно до ст.1266 ЦК України позивач є спадкоємцем своїх баби та дядька за правом представлення. Інших спадкоємців, які б могли претендувати на спадщину, крім [PERSON], яка у встановлений законом строк не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка, судом не встановлено. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1270 ЦК України встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. За змістом ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно цієї ж статті за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи сукупність вищенаведених обставин, які перешкоджали позивачу у своєчасному поданні заяви про прийняття спадщини, зокрема, неповідомлення його про смерть баби та дядька, відбування покарання в місцях позбавлення волі, відсутність документів, які б підтверджували родинні стосунки зі спадкодавцями, суд вважає, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин. За таких обставин суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON] та [PERSON], один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили. На підставі ст.ст. 1220, 1266, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved