Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-19 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну ділянку площею 0.0600 га, з цільовим призначенням - ведення садівництва, кадастровим номером 5123755300:02:006:0302, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, СК «Механізатор», ділянка № 77, у порядку спадкування за законом. Спадкоємцями за законом є позивачі по справі [PERSON] та [PERSON] Позивачі відповідно до положень ч.3 ст. 1268 ЦК України вважаються такими, що прийняли спадщину після смерті своєї матері, [PERSON], так як під час відкриття спадщини постійно проживали з спадкодавцем, про що свідчать штампи реєстрації у паспорті громадянина України, а також довідки Кодимської міської ради про реєстрацією за цією адресою. Однак, після звернення до Кодимської державної нотаріальної контори, 14.09.2010 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на вищезазначене спадкове майно, посилаючись на відсутність державного акту на право власності на вищевказану земельну ділянку. Інших спадкоємців, крім позивачів, у [PERSON] немає. Представник позивачів, [PERSON], у судове засідання не зявився, надав заяву, якою позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу без його участі. Відповідач по справі в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, якою позовні вимоги визнає у повному обсязі, просив розглянути справу без його участі. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам діючого законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 жовтня 2009 року померла мати позивачів [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, а саме: земельна ділянка площею 0.0600 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, кадастровим номером 5123755300:02:006:0302, що розташована за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Великодолинське, СК «Механізатор», ділянка № 77, що належала померлій на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області, [PERSON], 05 жовтня 2006 року, та зареєстрованого в реєстрі за № 6816. Родинні стосунки позивачів з [PERSON] підтверджуються свідоцтвами про народженнями. 05 жовтня 2006 року [PERSON] придбала земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу, однак не встигла отримати державний акт про право власності на земельну ділянку та зареєструвати право власності на неї у звязку зі смертю. Після звернення до Кодимської державної нотаріальної контори, 14.09.2010 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на вищезазначене спадкове майно, посилаючись на відсутність державного акту на право власності на вищевказану земельну ділянку. Факт смерті [PERSON] підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 152362 від 21 жовтня 2009 року. Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, а відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права. Одним із способів захисту цивільних прав є, зокрема, визнання права. Згідно з ч.1 ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, відповідно до ч.1 ст. 1267 Цивільного кодексу України. На підставі викладеного та

Outcome: approved