Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-18 00:00:00

У серпні 2011 року позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеною позовною заявою. В обґрунтування заявлених вимог, зазначив, що йому належить квартира [ADDRESS] на підставі договору дарування від 27.06.2003р. У вказаній квартирі зареєстровані та проживають: позивач та його брат [PERSON] Відповідачка є рідною сестрою позивача. Вона зареєстрована та проживала до кінця липня 2011р. за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпропетровський район, с. Карнауховка, вул. Садова, 144. В кінці липня 2011 року відповідачка без відома позивача почала проживати у вказаній квартирі, чим чинить позивачу перешкоди у користуванні власністю. З урахуванням викладеного просив суд усунути йому перешкоди у користуванні та розпорядженні квартирою № 76 по вул. Б. Хмельницького, 22 в м. Дніпропетровську шляхом виселення відповідачки з вказаної квартири; заборонити відповідачці без згоди [PERSON] заходити та знаходитись у квартирі [ADDRESS] та стягнути судові витрати. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, на їх задоволенні наполягали. Відповідачка та її представник у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову, суду надали заперечення проти позову. Представник ОК ЖБК Рекорд № 144в судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що на підставі договору дарування від 27.06.2003 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 5-669, позивачу належить квартира [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстровані та проживають: позивач та його брат [PERSON] Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11.08.2008 року [PERSON] було визнано недієздатним та призначено опікуном [PERSON] Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.06.2011 року [PERSON] було звільнено від повноважень опікуна. На підставі рішення суду від 05.08.2011 року відповідачку було призначено опікуном над [PERSON] Відповідно до ст. 67 ЦК України, опікун зобовязаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечувати його доглядом та лікуванням. Опікун зобовязаний вхивати заходів захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Відповідно до ст. 62 ЦК України опіка встановлюється за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки або за місцем проживання опікуна. Оскільки [PERSON] зареєстрований та постійно проживає у [INFO]. З пояснень відповідачки у судовому засідання вбачається, що [PERSON] будучи хворою людиною, звик до певного укладу життя та враховуючи його психічний стан, вона забезпечує йому опіку за місцем реєстрації хворого. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, яким саме чином відповідачка чинить перешкоди у користуванні власністю позивача, що також підтверджується показаннями свідків у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] Посилання позивача на ст. 386 ЦК України, згідно якої, власник, який має підстави передбачати можливості порушення свого права іншою особою, може вимагати у суду рішення про заборону вчинення цією особою дій, які можуть порушувати права власника, суд вважає безпідставними та не доведеними. Сама відповідачка в спірній квартирі постійно не проживає, особистих речей там не має, ключ від квартири в неї не знаходиться, тобто перешкоди у користуванні, володінні та розпорядженні квартирою № 76 по вул. Б. Хмельницького, 22 в м. Дніпропетровську відповідачка [PERSON] для позивача [PERSON] не створює. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивачу у задоволені позову слід відмовити у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed