Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-23 00:00:00

Позивач, [PERSON] звернувся до Кілійського районного суду з зазначеним позовом в якому вказав, що 30 листопада 2011 року між ним та відповідачами було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку № 27 по вулиці Пушкіна в м. Кілія Кілійського району Одеської області, в якому було обумовлено умови стосовно ціни договору, порядку підготовки оформлення документації на будинок та документального підтвердження переходу права власності покупцю. На підтвердження укладення договору [PERSON] було виплачено відповідачам обумовлену вартість будинку у розмірі 23 458 гривень. Після укладення вищезазначеного правочину позивач фактично користується придбаним будинком. Однак, відповідачі, передавши йому технічну документацію та правовстановлюючі документи на будинок, на даний час ухиляються від нотаріального посвідчення зазначеного договору купівлі-продажу, в звязку з чим позивач просить суд визнати договір купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнати за ним право власності на вказаний житловий будинок. На призначену дату розгляду справи позивачем було надано заяву, відповідно до якої він підтримує позовні вимоги та просить суд розглянути справі за його відсутності. Відповідачі, [PERSON], [PERSON], [PERSON], на розгляд справи за викликом суду не прибули, направили до суду письмову заяву, відповідно до якої визнають позовні вимоги та просять розглянути справу без їх участі. В звязку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності сторін згідно поданих ним заяв, на підставі положень ст. 197 ЦПК України фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним пристроєм не здійснювалось. Дослідивши позовну заяву та заяву відповідача, докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 2 квітня 2001 року державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1388, [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками житлового будинку № 27 по вул. Пушкіна в м. Кілія Одеської області, належного за життя спадкодавцю [PERSON], який помер 15 серпня 1998 року. Відповідно до технічного паспорту, складеного 11.10.2011 року КП «Кілійське РБТІ та РОН», житловий будинок № 27 по вул. Пушкіна в м. Кілія Кілійського району Одеської області в цілому складається з: житлового будинку літ. А; сараю літ. Б; бані літ. В; убиральні літ. Д; надвірних споруд - № 1-2, розташованих на земельній ділянці площею 1289 кв.м. Відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного 30.11.2011 року, [PERSON] придбала у [PERSON], [PERSON], [PERSON] житловий будинок № 27 по вулиці Пушкіна в м. Кілія Кілійського району Одеської області за 23458 гривень, які продавцями були отримані до укладення договору, що підтверджується розпискою, та вони зобовязались на майбутнє посвідчити укладений договір відповідно до вимог законодавства. 30.11.2011 року відповідачами було передано позивачу житловий будинок, який був предметом укладеного сторонами договору купівлі-продажу, що підтверджується відповідним актом приймання-передачі, складеним та підписаним сторонами. При вирішенні позову судом враховано відповідні положення законодавства: У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ст. 655 за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до ст. ст. 328, 392 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зважаючи на вищенаведене, беручи до уваги доводи позивача та заяву відповідачів, які не заперечували проти факту виконання укладеного з позивачем договору та проти позову в цілому, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки між сторонами відбулось часткове виконання укладеного між ними договору та його повне виконання неможливе з причин, що не залежать від позивача в звязку з ухиленням відповідачів від його нотаріального посвідчення, на підставі чого позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а права позивача захисту згідно ст. 16 ЦК України.

Outcome: approved