Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-25 00:00:00

В жовтні 2010 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без шлюбу і поділ спільного сумісного майна подружжя. Свої вимоги [PERSON] мотивувала тим, що з 31 грудня 2004 року вона проживала з відповідачем у цивільному шлюбі однією сім"єю. Від цього шлюбу народилася дитина [PERSON], [INFO]. Позивачка та відповідач вели спільне господарство, мешкали в одній оселі. Разом з відповідачем вони здійснювали підприємницьку діяльність. Протягом всього періоду спільного проживання за її кошти купувалося рухоме та нерухоме майно. Придбане майно вони оформляли на відповідача. З квітня 2010 року вони припинили спільне проживання, дитина проживає разом з нею. В ході розгляду справи [PERSON] неодноразово уточнювала позовні вимоги і остаточно просила: встановити факт проживання її та [PERSON] однією сім"єю як чоловіка та дружини з 31.12.2004 року по квітень 2010 року; визнати спільною сумісною власністю з підстав передбачених ст.74 СК України наступне майно: - квартира за адресою: м. Чернігів, вул. Щорса, 37/145, вартістю 303000 грн. (на підставі договору купівлі продажу №867 від 22.06.2007 року), - квартира за адресою: м. Чернігів, вул. Щорса, 37/146, вартістю 11867 грн. (на підставі, договору купівлі продажу №5776 від 27.12.2006 року), - квартира за адресою: м. Чернігів, вул. Щорса, 37/147 вартістю 12623 грн. (на підставі договору купівлі - продажу №5796 від 27.12.2006 року), - автомобіль MITSUBISHI PAJERO, 2007 р.в., чорний, д.н.з СВ7777АВ, вартістю 155500 грн., згідно довідки - рахунку № 767534, -автомобіль MITSUBISHI L200, 2005 р.в., білий, д.н.з СВ4777АА, вартістю 95760 грн. (на підставі договору купівлі - продажу № 285 від 21.12.2009 року), - меблі, техніку та інші матеріальні цінності, що знаходяться за адресою: м. Чернігів, пр. Миру, 169-а: ^ - ковані металеві меблі в кухні (диван 2-х місний, диван 1 місний, З стільця, стіл скляний), - диван шкіряний кутовий темно-сірий, два пуфика - шкіряні темно- сірі, стінка стеллаж (ДСП, чорна, три секції, три ящики), тумба під телевізор ДСП, чорна, - телевізори плазмові Panasonic 2 штуки, DVD Pioneer, посудомийна машинка ARISTON, - прихожу: - шафа-купе (ДСП, колір - яблуня) двох-дверний, тумба (ДСП, колір - яблуня), - спальню : шафа купе, дзеркальна, двох-дверна, тумба під телевізор, ліжко двоспальне, спільне з тумбами по боках (ДСП, колір яблуня), - дитячу кімнату: - (ДСП, двохколірна - біло-рожева) ліжко полуторне, шафа двохдверна, комод 4 ящика, стіл, стінка - полки, тумби-3 верхні, 2 нижні, - гараж, що знаходиться на території домоволодіння за адресою: м. Чернігів, пр. Мира, 169-а, бесідку з каміном що знаходиться на території домоволодіння за адресою: м. Чернігів, пр. Мира, 169-а, - тротуарне покриття на території домоволодіння за адресою: м. Чернігів, пр. Мира, 169-а, вартістю 10813 грн., поділити майно, набуте нею за час шлюбу з [PERSON]С, виділивши їй наступну частину від спільного майна, а саме: - квартиру за адресою: м. Чернігів, вул. Щорса, 37/145, вартістю 303000 грн. (на підставі договору купівлі продажу №867 від 22.06.2007 року), - 1/2 частину квартири за адресою: м. Чернігів, вул. Щорса, 37/147, вартістю 12623 грн. (на підставі договору купівлі продажу № 5796 від 27.12.2006 року), -автомобіль MITSUBISHI PAJERO, 2007 р.в., чорний, д.н.з СВ7777АВ, вартістю 155500 грн., згідно довідки рахунку № 767534; визнати право власності за нею на наступне майно: - квартиру за адресою: м. Чернігів, вул. Щорса, 37/145, вартістю 303000 грн. (на підставі договору купівлі продажу № 867 від 22.06.2007 року), - 1/2 квартири за адресою: м. Чернігів, вул. Щорса, 37/147, вартістю 12623 грн. (на підставі договору купівлі - продажу №5796 від 27.12.2006 року), - автомобіль MITSUBISHI PAJERO, 2007 р.в., чорний, д.н.з СВ7777АВ, вартістю 155500 грн., згідно довідки - рахунку № 767534; стягнути на її користь з відповідача 1/2 (тобто 84344 грн.) від вартості меблів, техніки та інших матеріальних цінностей, що знаходяться за адресою: м. Чернігів, пр. Мира, 169-а, а саме: ковані металеві меблі в кухні (диван 2-х місний, диван 1 місний, 3 стільця, стіл скляний), диван шкіряний кутовий темно-сірий, два пуфика шкіряні темно-сірі, стінка стеллаж (ДСП, чорна, гри секції, три ящики), тумба під телевізор ДСП, чорна, телевізори / плазмові Panasonic 2 штуки, DVD Pioneer, посудомийна машинка ARISTON, прихожа: - шафа-купе (ДСП, колір -яблуня) двох - дверний, тумба (ДСП, колір яблуня), спальня: шафа купе дзеркальна двох - дверна, тумба під телевізор, ліжко двоспальне, спільне з тумбами по боках (ДСП, колір -яблуня), дитяча кімната (ДСП, двохколірна - біло-рожева): ліжко полуторне, шафа двохдверна, комод 4 ящика, стіл, стінка - полки, тумби -3 верхні, 2 нижні і з урахуванням зносу вище перелічене майно становить 50004,53 грн. Ринкова вартість гаражу, що знаходиться на території домоволодіння становить 45038 грн., вартість бесідки з каміном - 62834 грн., а тротуарного покриття на території домоволодіння - 10813 грн. Також просила стягнути на її користь 1/2 від ціни договору купівлі - продажу земельної ділянки від 30.12.2009 року, розташованої за адресою: м. Чернігів, пр. Мира, 167, а саме 17500 грн. 17.11.2010р. [PERSON] подав в суд зустрічний позов до [PERSON] про визнання спільною сумісною власністю майна подружжя та розподіл майна, мотивуючи свої вимоги наступним. [PERSON] у первісному позові просить визнати спільною сумісною власністю та поділити лише те майно, яке придбано ним та зареєстровано на його ім'я, проте не включає до майна, яке підлягає поділу, майно, яке в зазначений нею період було придбано на її ім'я. У 2007 році коли на ім'я [PERSON] було придбано та зареєстровано наступний транспортний засіб: легковий автомобіль марки HUNDAI модель GETZ, 2007 року випуску, бежевого кольору, номер кузова [NUMBER]. Оскільки у нього відсутні відомості про дійсну вартість зазначеного автомобіля, проте з урахуванням інформації, яка містить на офіційному сайті представництва компанії Hundai щодо цін на такі автомобілі 2010 року випуску та ціни на ринку щодо таких автомобілів 2007 року випуску, ринкова ціна визначена ним на рівні 100 тис. грн. [PERSON] просив визнати цей автомобіль спільною сумісною власністю його та [PERSON] та поділити його наступним чином: - залишити автомобіль за [PERSON], визнавши за нею право власності на нього, стягнути з [PERSON] на його користь 1\\2 коштів від ринкової вартості цього автомобіля. Вирішити питання про розподіл судових витрат. Оскаржуваним рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 червня 2011 року позов [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу і поділ спільного майна подружжя - задоволено частково. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання спільною сумісною власністю майна подружжя та розподіл майна задоволено. Встановлено факт проживання однією сім'єю [PERSON] та [PERSON] без шлюбу з 31.12.2004 року по квітень 2010 року. Визнано спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON]С: - квартиру № 146 за адресою м. Чернігів вул. Щорса буд. 37 вартістю 11867 грн.; - квартиру № 147 за адресою м. Чернігів вул. Щорса буд. 37 вартістю 12623 грн.; - автомобіль MITSUBISHI PAJERO, 2007 року випуску, д.н.з. СВ 7777у АВ, вартістю 155500 грн.; - автомобіль HUNDAI модель GETZ, 2007 року випуску, д.н.з. СВ 4777 АВ, вартістю 100000 грн.; -ковані металеві меблі в кухні: диван 2-х місний вартістю 1500 грн., стільці 3 шт. вартістю 2400 грн., стіл скляний вартістю 1953 грн.; диван шкіряний кутовий вартістю 8375 грн., пуфик шкіряний вартістю 255 грн., пуфік шкіряний вартістю 569,50 грн.; стінка-стелаж вартістю 3484,32 грн.; тумба під телевізор вартістю 726,24 грн.; телевізор плазмовий «Panasonic» вартістю 6208,40 грн.; телевізор плазмовий «Panasonic» вартістю 4713,80 грн., DVD Pioneer вартістю 482,75 грн.; посудомийна машина ARISTON вартістю 3916,00 грн.; шафа-купе вартістю 2768,64 грн.; тумба вартістю 412,00 грн.; шафа-купе дзеркальна, 2-х дверна вартістю 3521,90 грн.; тумба під телевізор вартістю 601,30 грн.; ліжко двоспальне вартістю 3762,32 грн.; ліжко полуторне вартістю 669,28 грн.; шафа 2-х дверна вартістю 975,84 грн.; комод на 4 шухлядки вартістю 603,48 грн.; стінка-полки з тумбами вартістю 2105,76 грн., а всього на загальну суму 50004,53 грн.; - гараж вартістю 45038,00 грн.; - бесідка з каміном вартістю 62834,00 грн.; - тротуарне покриття вартістю 10813,00 грн. а всього майна на загальну суму 448679,53 грн. Розподілено спільне сумісне майно [PERSON] та [PERSON]С, виділивши: [PERSON] автомобіль HUNDAI модель GETZ, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER], вартістю 100000 грн. [PERSON]С: квартиру № 146 за адресою м. Чернігів вул. Щорса буд. 37 вартістю 11867 грн.; квартиру № 147 за адресою м. Чернігів вул. Щорса буд. 37 вартістю 12623 грн.; автомобіль MITSUBISHI PAJERO, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER], вартістю 155500 грн.; ковані металеві меблі в кухні: диван 2-х місний вартістю 1500 грн., стільці 3 шт. вартістю 2400 грн., стіл скляний вартістю 1953 грн.; диван шкіряний кутовий вартістю 8375 грн., пуфик шкіряний вартістю 255 грн., пуфік шкіряний вартістю 569,50 грн.; стінка-стелаж вартістю 3484,32 грн.; тумба під телевізор вартістю 726,24 грн.; телевізор плазмовий «Panasonic» вартістю 6208,40 грн.; телевізор плазмовий «Panasonic» вартістю 4713,80 грн., DVD Pioneer вартістю 482,75 грн.; посудомийна машина ARISTON вартістю 3916,00 грн.; шафа-купе вартістю 2768,64 грн.; тумба вартістю 412,00 грн.; шафа-купе дзеркальна, 2-х дверна вартістю 3521,90 грн.; тумба під телевізор вартістю 601,30 грн.; ліжко двоспальне вартістю 3762,32 грн.; ліжко полуторне вартістю 669,28 грн.; шафа 2-х дверна вартістю 975,84 грн.; комод на 4 шухлядки вартістю 603,48 грн.; стінка-полки з тумбами вартістю 2105,76 грн.; гараж вартістю 45038,00 грн.; бесідка з каміном вартістю 62834,00 грн.; тротуарне покриття вартістю 10813,00 грн., а всього майна на загальну суму 348679,53 грн. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 124339,76 грн. компенсації за переотриману частку в спільному майні. В задоволенні решти позовних вимог [PERSON] відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати рішення суду в частині задоволення зустрічного позову та відмовити в його задоволенні повністю. Також просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні позову про визнання об'єктами спільної сумісної власності наступного майна: земельної ділянки площею 0,1000 га, що розташована в м. Чернігові по пр-ту Миру, 167, автомобіль MITSUBISHI L200, 2005 р.в., білий, д.н.з СИ 4777 АА, квартиру за адресою: м. Чернігів, вул. Щорса, 37/145; визнати їх спільною сумісною власністю; визнати за нею право власності на автомобіль MITSUBISHI PAJERO, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER], квартиру за адресою: м. Чернігів, вул. Щорса, 37/145, вартістю 303000 грн. (на підставі договору купівлі продажу № 867 від 22.06.2007 року), 1/2 квартири за адресою: м. Чернігів, вул. Щорса, 37/147, вартістю 12623 грн. (на підставі договору купівлі - продажу №5796 від 27.12.2006 року); стягнути на її користь 1Л від ціни договору купівлі-продажу земельної ділянки від 30.12.2009 року, розташованої за адресою: м. Чернігів, пр. Мира, 167, а саме 17500 грн. В своїх апеляційних скаргах на рішення та додаткове рішення [PERSON] просить скасувати рішення в частині встановлення факту проживання однією сім"єю [PERSON] та [PERSON] без шлюбу з 31.12.2004 року по квітень 2010 року та визнання спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] квартир №№145, 146, 147 в будинку №37 по вул. Щорса в м. Чернігові, автомобіля MITSUBISHI PAJERO, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER], автомобіля HUNDAI модель GETZ, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER], усього рухомого майна, яке перелічене в резолютивній частині рішення суду, а також гаражу, альтанки з каміном, тротуарного покриття, а також в частині розподілу цього майна і стягнення з нього на користь [PERSON] 124339, 76 грн. компенсації за переотриману частку в спільному майні. Також просить в зв"язку з цим перерозподілити судові витрати. Доводи апеляційної скарги [PERSON] зводяться до того, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд безпідставно не визнав об"єктом права спільної сумісної власності квартиру №145 за адресою: м. Чернігів, вул. Щорса, буд.37, вартістю 303000 грн., автомобіль MITSUBISHI L200, 2005 р.в., білий, д.н.з СВ 4777 АА, вартістю 95760 грн., 2/3 частини земельної ділянки, яка придбавалась 12.03.2005 року згідно договору купівлі-продажу, земельна ділянка площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: м. Чернігів, просп. Мира 167. Також [PERSON] не погоджується з рішенням суду в частині способу розподілу майна, за яких все майно виділено відповідачу, а їй присуджена лише грошова компенсація. Суд, на думку позивачки, безпідставно відмовив у реальному розподілі квартир №№ 145, 146 і 147 за адресою: м. Чернігів, вул. Щорса, буд.37, а при вирішенні питання про отримання грошової компенсації не врахував, що вартість квартир №№146 і 147 по вул. Щорса, 37, у м. Чернігові згідно договорів купівлі-продажу істотно занижена і суттєво відрізняється від їх реальної ринкової вартості. Доводи апеляційної скарги [PERSON] на рішення суду зводяться до того, що рішення суду в частині задоволених позовних вимог [PERSON] є незаконним, необгрунтованим, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, суд вважав встановленими обставини, які підлягали доказуванню, а також наявне неправильне застосування норм матеріального права. [PERSON] зазначає, що суд безпідставно встановив факт проживання однією сім"єю [PERSON] та [PERSON] без шлюбу з 31.12.2004 року по квітень 2010 року, оскільки докази, на які при цьому послався суд, є суперечливими і неоднозначними, спростовуються іншими доказами по справі, на які суд не звернув увагу. Також судом не враховано, що всі три квартири №№146 і 147 по вул. Щорса, 37, у м. Чернігові придбані ним виключно для здійснення підприємницької діяльності і використовувалися саме в такій діяльності, вони були виведені з житлового фонду, а тому не могли бути використані в інтересах сім"ї. До того ж, придбання нерухомості не могло відбуватися за рахунок спільних коштів його та [PERSON], оскільки для цих цілей він брав кредит, так само як і для купівлі автомобілю MITSUBISHI PAJERO, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER], вартістю 155500 грн. Крім того, [PERSON] вважає, що суд безпідставно визнав спільною сумісною власністю рухоме майно, яке перелічене в резолютивній частині рішення, оскільки все це майно було придбане його батьком [PERSON] за власні кошти і передано [PERSON] у користування на підставі договору позички, тобто у [PERSON] права власності на ці рухомі речі не виникало, а тому їх не можна було визнавати спільною сумісною власністю його і [PERSON] Доводи апеляційної скарги [PERSON] на додаткове рішення зводяться до того, що якщо суд апеляційної інстанції задовольнить його апеляційну скаргу на рішення суду, то це буде підставою і для скасування додаткового рішення суду першої інстанції в даній справі і зміні розподілу судових витрат між сторонами. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення [PERSON], її представника - [PERSON], представника [PERSON] та ТОВ „Севен-Сав" - [PERSON], перевіривши та дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги на рішення суду підлягають частковому задоволенню, рішення суду - частковому скасуванню, а апеляційна скарга [PERSON] на додаткове рішення - відхиленню, виходячи з наступного. Згідно ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім"єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними під час спільного сумісного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Таким чином, зазначена стаття покладає на осіб, які не перебувають у шлюбі між собою, але проживають однією сім"єю положення СК, пов"язані з набуттям за час спільного проживання права на придбання майна, що регулюють аналогічні відносини між особами, які перебувають у зареєстрованому шлюбі. По справі встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім"єю як чоловік та жінка без шлюбу з 31.12.2004 року по квітень 2010 року на одній житловій площі, за час спільного життя у сторін 01.11.2005 року народилася дитина - [PERSON], про яку сторони піклувалися спільно. Виходячи з наявних в матеріалах справи доказів((пояснення сторін, показання свідків, фотокартки, історія розвитку дитини, довідки з місця проживання, свідоцтвом про вінчання), суд дійшов обґрунтованого висновку, що сторони спільно проживали, мали спільний побут, виявляли подружні стосунки перед третіми особами, виховували спільну дочку, проживали однією сім"єю. Доводи апеляційної скарги [PERSON] щодо невірного встановлення судом першої інстанції тривалості його спільного проживання з [PERSON] як чоловіка та дружини є безпідставними, і спростовуються дослідженими та оціненими судом у відповідності зі ст.212 ЦПК України доказами, які узгоджуються між собою і дали суду можливість встановити, що між сторонами з 31.12.2004 року по квітень 2010 року склалися усталені сімейні відносини, які притаманні подружжю. Виходячи із встановлених судом першої інстанції обставин, апеляційний суд погоджується із висновком суду про встановлення факту проживання сторін однією сім"єю, в т.ч. і щодо тривалості проживання сторін однією сім"єю без шлюбу. Рішення суду в цій частині ґрунтується на підтверджених обставинах, що мають значення для справи, ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, і тому його слід залишити без змін. Проте, апеляційний суд не може погодитися із встановленим судом першої інстанції обсягом спільно нажитого сторонами сумісного майна та його поділом, оскільки суд в цій частині позовних вимог неповно з"ясував обставини, що мають значення для справи, та вирішив справу з порушенням чинного законодавства. Як роз"яснив Пленум Верховного Суду України в п.п.23, 24 постанови від 21.12.2007 року №11 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, встановлювати джерело та час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім"ї (ч.4 ст.65 СК України). Таким чином, у результаті взяття в кредит грошових коштів для використання на споживчі цілі, боргові зобов'язання перед позикодавцем несуть як чоловік так і дружина, а не тільки той із подружжя, хто підписав кредитний договір. Суд першої інстанції до складу майна, що підлягає поділу включив майно, яке знаходиться в будинку №169- а, в м. Чернігові по пр-ту Миру, а саме: ковані металеві меблі в кухні: диван 2-х місний вартістю 1500 грн., стільці 3 шт. вартістю 2400 грн., стіл скляний вартістю 1953 грн.; диван шкіряний кутовий вартістю 8375 грн., пуфик шкіряний вартістю 255 грн., пуфік шкіряний вартістю 569,50 грн.; стінка-стелаж вартістю 3484,32 грн.; тумба під телевізор вартістю 726,24 грн.; телевізор плазмовий «Panasonic» вартістю 6208,40 грн.; телевізор плазмовий «Panasonic» вартістю 4713,80 грн., DVD Pioneer вартістю 482,75 грн.; посудомийна машина ARISTON* вартістю 3916,00 грн.; шафа-купе вартістю 2768,64 грн.; тумба вартістю 412,00 грн.; шафа-купе дзеркальна, 2-х дверна вартістю 3521,90 грн.; тумба під телевізор вартістю 601,30 грн.; ліжко двоспальне вартістю 3762,32 грн.; ліжко полуторне вартістю 669,28 грн.; шафа 2-х дверна вартістю 975,84 грн.; комод на 4 шухлядки вартістю 603,48 грн.; стінка-полки з тумбами вартістю 2105,76 грн. В засіданні апеляційного суду, представник [PERSON] надав рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.03.2011 року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю та поділ спільного майна (набрало законної сили 23.03.2011 року) (т.2, а.с.126-129), яким встановлено, що вищевказане майно є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON] CO., та проведено відповідний його поділ. До участі у даній справі [PERSON] був залучений як третя особа. Виходячи з правил п.З ст.61 НІЖ України, преюдиційність зазначеного1*" рішення суду в частині належності майна([PERSON], та [PERSON]), поширюється і на спір між [PERSON] та [PERSON]С У зв"язку з цим не належить включати до складу майна, що підлягає поділу між сторонами по справі майно, яке знаходиться в будинку № 169-а, в м. Чернігові по пр-ту Миру, а саме: ковані металеві меблі в кухні: диван 2-х місний вартістю 1500 грн., стільці 3 шт. вартістю 2400 грн., стіл скляний вартістю 1953 грн.; диван шкіряний кутовий вартістю 8375 грн., пуфик шкіряний вартістю 255 грн., пуфік шкіряний вартістю 569,50 грн.; стінка-стелаж вартістю 3484,32 грн.; тумба під телевізор вартістю 726,24 грн.; телевізор плазмовий «Panasonic» вартістю 6208,40 грн.; телевізор плазмовий «Panasonic» вартістю 4713,80 грн., DVD Pioneer вартістю 482,75 грн.; посудомийна машина ARISTON вартістю 3916,00 грн.; шафа-купе вартістю 2768,64 грн.; тумба вартістю 412,00 грн.; шафа-купе дзеркальна, 2-х дверна вартістю 3521,90 грн.; тумба під телевізор вартістю 601,30 грн.; ліжко двоспальне вартістю 3762,32 грн.; ліжко полуторне вартістю 669,28 грн.; шафа 2-х дверна вартістю 975,84 грн.; комод на 4 шухлядки вартістю 603,48 грн.; стінка-полки з тумбами вартістю 2105,76 грн. На думку апеляційного суду, не може бути віднесене до складу майна, що підлягає поділу також гараж вартістю 45038,00 грн.; бесідка з каміном вартістю 62834,00 грн.; тротуарне покриття вартістю 10813,00 грн., які знаходяться на території домоволодіння за адресою: м. Чернігів, пр-т Миру, 169-а, оскільки, відповідно до правил ст. 186 ЦК України, дані речі є приналежністю головної речі(будинку), виконують допоміжну роль і наслідують доля головної речі і не можуть бути предметом поділу як окремі об"єкти. Згідно із ч.З ст.61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім"ї, то гроші, інше майно є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, за загальним правилом, майно, придбане подружжям у кредит, є спільною власністю чоловіка та дружини. Відмовляючи у включенні до складу сумісного майна, що підлягає поділу квартири №145 за адресою: м. Чернігів, вул. Щорса, буд.37, суд першої інстанції виходив з того, що для придбання зазначеної квартири [PERSON] був отриманий кредит в сумі 48 000 доларів США за договором кредиту від 22.06.2007 року(т.1ас.41-43), який на день розгляду справи в суді не погашений, квартира знаходиться в іпотеці, зобов'язання по кредитному договору виконуються відповідачем. Проте, такий висновок суду суперечить положенням ч.З ст.61 СК України, відповідно до якого, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім"ї, то гроші, інше майно, які були одержані за цим договором є об"єктом спільної сумісної власності. При цьому апеляційний суд не може взяти до уваги доводи [PERSON]С, що при оформленні договору купівлі-продажу квартир №№145-147 в будинку 37 по вул.. Щорса в м. Чернігові (т.1 а.с.31, 34, 37) ним зазначалось, що квартири, які є предметом договорів купівлі-продажу, придбавались ним не в шлюбі, а тому вони не можуть належати до об"єктів спільної сумісної власності сторін. Оскільки, як вбачається з фактичних даних, [PERSON] в цей час не перебуваючи в шлюбі з [PERSON] проживав з нею однією сім"єю, і тому на них, поширюються правила ч.2 ст.74 СК України, яка передбачає право спільної сумісної власності подружжя. Апеляційний суд не може прийняти до уваги доводи [PERSON]С, що всі вищезазначені квартири не використовувалися сторонами як жилі приміщення, в них він не проживав з [PERSON] та донькою, а квартири придбавалися ним виключно для здійснення підприємницькою діяльністю, і не могли використовуватися в інтересах сім"ї, у зв"язку з чим спірне майно (три квартири) не є об"єктом спільної сумісної власності. Тому що, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON]С як фізичною особою, за договорами купівлі-продажу були придбані за час проживання його однією сім"єю з [PERSON] зазначені квартири. Згідно ч.і ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Той факт, що [PERSON]С зазначені квартири (які переведені з житлового фонду до не житлового фонду (т.1 а.с.95) використовуються для підприємницької діяльності, правового значення не має, оскільки законом не заборонено використання майна для зайняття підприємницької діяльності і правовий режим такого майна не змінюється. Не ґрунтується на вимогах закону, і зокрема ст.61 СК України, висновок суду щодо відмови [PERSON] у визнанні об"єктом права спільної сумісної власності автомобіля MITSUBISHI L200, 2005 р.в., білий, д.н.з СВ 4777 АА, вартістю 95760 грн. Так, згідно договору купівлі-продажу автомобіля №285 від 21.12.2009 року, [PERSON] як фізична особа придбав зазначений автомобіль, про що свідчить і акт прийому-передачі ТЗ №1 від 25.12.2009 року, та реєстрація його в Чернігівському ВРЕР саме за [PERSON] (т.1, а.с. 73,81-82), проведення ж оплати за автомобіль [PERSON] як підприємцем правового режиму такого майна (як об"єкта спільної сумісної власності) не змінює. Не підлягають задоволенню вимоги [PERSON] щодо визнання спільної сумісної власності сторін земельної ділянки площею 0,1000 га по пр-ту Миру, 167 і стягнення на її користь половини вартості такої, оскільки суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що земельна ділянка була * продана [PERSON] за договором купівлі-продажу 30.12.2009 року (т.1 а.с.50) в період спільного проживання з [PERSON] і останньою не надано доказів щодо вчинення такого продажу земельної ділянки без її згоди на те, та використання отриманих від цього коштів без врахування потреб їх Виходячи з вищевикладеного, рішення суду в частині визнання майна об'єктом права спільної сумісної власності [PERSON]С, та [PERSON], і проведення його поділу, підлягає скасуванню. Апеляційний суд вважає необхідним включити до складу майна, що підлягає поділу між сторонами як об"єкт їх спільної сумісної власності: квартиру №145 за адресою: м. Чернігів, вул. Щорса, буд.37, вартістю 303000 грн.; квартиру № 146 за адресою: м. Чернігів вул. Щорса буд. 37, вартістю 11867 грн.; квартиру № 147 за адресою: м. Чернігів вул. Щорса буд. 37, вартістю 12623 грн.; автомобіль MITSUBISHI PAJERO, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER], вартістю 155500 грн.; автомобіль MITSUBISHI L200,-2005 р.в., білий, д.н.з СВ 4777 АА, вартістю 95760 грн.; автомобіль HUNDAI модель GETZ, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER], вартістю 100000 грн., а всього майна на суму 678750 (шістсот сімдесят вісім тисяч сімсот п'ятдесят) гривень. При цьому, оскільки сторони та їх представники не заявляли клопотань про визначення дійсної вартості майна, що підлягає поділу, і ними не заперечувалась вартість майна, що підтверджується змістом позовних заяв, суд вважає можливим визначити саме таку вартість майна, що не оспорюється сторонами. Виходячи із положень ст.ст.70,71 СК України, за якою у разі поділу майна, що є об"єктом спільної сумісної власності подружжя, частки їх майна є рівними, та беручи до уваги обставини справи, апеляційний суд вважає за необхідне провести поділ майна в натурі, з грошовою компенсацією одній із сторін різниці у вартості виділеного майна, при цьому виділивши у власність: - [PERSON]: автомобіль HUNDAI модель GETZ, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER], вартістю 100000 грн. та автомобіль MITSUBISHI L200, 2005 р.в., білий, д.н.з СВ 4777 АА, вартістю 95760 грн., всього на загальну суму 195 760 (сто дев'яносто п'ять тисяч сімсот шістдесят) грн..; - [PERSON]: квартиру №145 за адресою: м. Чернігів, вул. Щорса, буд.37, вартістю 303000 грн.; квартиру № 146 за адресою: м. Чернігів вул. Щорса буд. 37, вартістю 11867 грн.; квартиру № 147 за адресою: м. Чернігів вул. Щорса буд. 37, вартістю 12623 грн.; автомобіль MITSUBISHI PAJERO, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER], вартістю 155500 грн., всього на загальну суму 482 990 (чотириста вісімдесят дві тисячі дев'ятисот дев'яносто) грн. При цьому, проводячи поділ майна, апеляційний суд не може погодитися з вимогою [PERSON] про виділ їй квартир №№145-147 в будинку 37 по вул. Щорса в м. Чернігові, оскільки зазначені квартири є не житловими приміщеннями, і використовуються [PERSON] при здійсненні підприємницької діяльності за договором оренди приміщення як єдиний майновий комплекс управлінням Приватбанку (т.1 а.с.95) Крім того, [PERSON] за умовами кредитного договору як позичальник, продовжуватиме сплачувати кредитні кошти отримані ним на купівлю квартири, а для подальшої оплати кредиту іншою особою, повинна бути згода Банку. Апеляційний суд вважає безпідставними вимоги [PERSON] про те, що автомобіль MITSUBISHI PAJERO, 2007 року випуску, д.н.з. [NUMBER], при поділі спільного сумісного майна подружжя має бути виділений їй у власність, оскільки вказаний транспортний засіб фактично використовується [PERSON]С, що не оспорювалося сторонами в ході розгляду справи. Виходячи із обсягу спільного майна, частка кожної із сторін в майні становить - 339 375 грн. (678 750 грн : 2). Відповідно до змісту ст. 65 СК України, припинення сімейних стосунків між сторонами не звільняє їх від зобов'язань за кредитними договорами. Як вбачається з матеріалів справи, під час проживання однією сім"єю [PERSON] згідно кредитного договору від 22.06.2007 року брав кредит на купівлю житла (квартиру №145 за адресою: м. Чернігів, вул. Щорса, буд.37). Станом на 01.09.2011 року загальна сума заборгованості за цим кредитним договором становила 45017,28 доларів СІЛА (т.2 а.с.125) Так як припинення проживання однією сім"єю не звільняє сторін від боргових зобов'язань, то з [PERSON]М на користь [PERSON] необхідно стягнути половину боргу по кредитному договору в розмірі 179393, 86 грн. ( 45017, 28 дол. СІЛА: 2 * 7,97) Також [PERSON] за кредитним договором від 16.07 2007 року брала кредит для придбання автомобіля HUNDAI (т.2ас.73-75,124). Станом на 8.09.2011 року загальна сума заборгованості за кредитом становить 9728,13 дол. США, та 441,60 грн. У зв"язку з наведеним, з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути половину боргу по кредитному договору в розмірі 38967,30 грн (9723,20 дол.США: 2* 7,97 + 220,80 грн). Сума заборгованості [PERSON], перед [PERSON] за кредитними борговими зобов'язаннями становить 140426,56 грн (179393,86 -38967,30) З метою врівноваження часток сторін у їх спільному майні, провівши взаємозалік, необхідно стягнути на користь [PERSON] з [PERSON] 3188грн.44 коп.. грошової компенсації(143615(339375- 195760)-140426,56). Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги [PERSON] щодо скасування додаткового рішення по справі від 16 червня 2011 року, оскільки приймаючи рішення про розподіл судових витрат між сторонами, суд першої інстанції у відповідності із правилами ст.88 ЦПК стягнув такі витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Додаткове рішення постановлене з додержанням норм процесуального права, є законним і обгрунтованим, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Outcome: partial