overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-05 00:00:00

Хмільницький міжрайпрокурор в інтересах [PERSON]. звернувся до суду з позовною заявою до ТОВ Біотехнологічна агрофірма Екологія Поділля про розірвання договору оренди, посилаючись на те, що 28.01.2008 року між [PERSON] та ТОВ Біотехнологічна агрофірма Екологія Поділля був укладений договір оренди земельної ділянки площею 2,0514 га, строком на пять років до 28.01.2013 року, що знаходиться на території Лознянської сільської ради, вартістю 13264,48 грн. Орендна плата відповідно до п.9 умов договору складала 2 % від вартості земельної ділянки, але не менше ніж вартість трьох центнерів зерна, або в грошовому еквіваленті 265,29 грн., яка мала виплачуватись до першого грудня поточного року. Незважаючи на взяті на себе в частині повноти та своєчасного проведення оплати за користуванням земельною ділянкою орендодавця, орендар зазначені зобовязання не виконує, як наслідок, за період 2009-2010 років утворилась заборгованість по орендній платі в сумі 432, 72 грн. Згідно ст.. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України.. Таким чином, оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобовязання відповідно до договору кредиту, позов підлягає повному задоволенню. Відповідно до ст..32 Закону України Про оренду землі, на вимогу однією із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 та 25 цього Закону та умовами договору. Згідно ст.. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України.. Таким чином, оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобовязання відповідно до договору, прокурор просить розірвати договір оренди земельної ділянки та зобов"язати відділ Держкомзему скасувати в реєстрі запис про оренду земельної ділянки, а також зобов"язати відповідача повернути земельну ділянку. Представник відповідача - ТОВ Біотехнологічна агрофірма Екологія Поділля[PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнала повністю. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши повноваження представника відповідача, враховуючи те, що прокурор, виступаючи в інтересах [PERSON], підтримав заявлені вимоги, представник відповідача їх визнала повністю, перевіривши законність підстав, приходить до висновку про можливість задоволення заявленого позову в повному обсязі, так як це не суперечить вимогам чинного законодавства, не порушує прав, свобод та законних інтересів третіх осіб. При зверненні до суду позивач не поніс судових витрат у вигляді судового збору, оскільки звільнений на підставі ст. 4 п. 10 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито, тому, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави. Згідно ст. 81 ч.5 ЦПК України, не підлягають оплаті витрати на ІТЗ у справах, в яких , у випадках, встановлених законом, представництво інтересів громадянина в суді здійснює прокурор, а тому такі витрати не слід стягувати і з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до Арбітражного керуючого [PERSON], ТОВ Остап про визнання дійсним договору купівлі-продажу, посилаючись на те, що 30 травня 2011 року між ТОВ Остап в особі ліквідатора арбітражного керуючого [PERSON] на підставі Протоколу № 02/11 проведення аукціону на Першій українській міжрегіональній товарній біржі від 16.05.11 року було укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна ,а саме комплекс будівель та споруд, що розташовані за адресою вул. Привокзальна, 8 в м. Хмільнику Вінницької області, загальною площею 862,4 кв.м. вартістю 339849, 40 грн., що належало ТОВ Остап на праві власності. На виконання умов протоколу 02/11 та договору купівлі-продажу позивачем повністю сплачено вартість придбаного майна, що підтверджується банківськими виписками та касовими ордерами. Відповідач ТОВ Остап в особі ліквідатора [PERSON] передав у власність продане майно, що підтверджується актом приймання-передачі від 30.05.11 року. Однак, позивач не має можливості здійснити реєстрацію права власності на вищевказане майно, оскільки у відповідності до Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5 до переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на обєкт нерухомого майна, не включено угоди між особами, які нотаріально не посвідчені. Відповідно до договору купівлі-продажу сторони погодились посвідчити даний договір нотаріально протягом 10-ти днів з моменту підписання договору від 30.05.2011 та акту приймання-передачі майна. Однак відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору. Тому позивач змушена звернутись до суду. Відповідач арбітражний керуючий [PERSON], він же представник відповідача ТОВ Остап в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечує проти їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши повноваження представника відповідача, враховуючи те, що позивач підтримала заявлені вимоги, представник відповідача їх визнав повністю, перевіривши законність підстав, приходить до висновку про можливість задоволення заявленого позову в повному обсязі, так як це не суперечить вимогам чинного законодавства, не порушує прав, свобод та законних інтересів третіх осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-05 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~04.08.11. позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до езаєва К.О. проРРррБалашова М.Б. про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якій вказує, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 01.03.2008 року, який було зареєстровано Соледарською міською радою Донецької області. Від шлюбу народилася дитина дочка: [PERSON], [INFO]. На теперішній час сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинені з жовтня 2010 року, спільне господарство між ними не ведеться, сторони проживають окремо. Дитина залишилася проживати з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивачка просила суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання дитини у розмірі ј частини щомісячно з усіх видів його доходів до досягнення дитиною повноліття. У попереднє судове засідання позивачка не зявилася, від неї надійшла заява, в якій вона вказує, що на позовних вимогах наполягає та просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач у попередньому судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дитини, про що подав письмову заяву. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у разі повного визнання відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Заслухавши доводи та пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Судом встановлено, що сторони дійсно перебувають у шлюбі, який 01.03.2008 року було зареєстровано Соледарською міською радою Донецької області, актовий запис № 03. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину дочку: [PERSON], [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Батьком у свідоцтві про народження дитини записаний відповідач [PERSON]. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 ч. 3 цього ж Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] працює, отримує заробітну плату і тому може надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору та витрат з інформаційно - технічного забезпечення розгляду справи при поданні заяви, вони підлягають стягненню з відповідача у розмірі 51 грн. та 120 грн. відповідно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, вказуючи на те, що від шлюбу з відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки у добровільному порядку не надає, хоча має можливість надавати матеріальну допомогу. Донька часто хворіє, знаходиться на обліку у ендокринолога, гастроентеролога, на «Д»обліку у лікаря педіатра, у звязку з чим потребує додаткових витрат на лікування. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. Позивачка у письмовій заяві підтримала свої позовні вимоги, просить їх задовольнити та розглянути справу без її участі. Відповідач у письмовій заяві позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення, просить розглянути справу без його участі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, та такий що підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з копією свідоцтва про народження відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Відповідно з довідкою КСН «Селище Південне»позивачка [PERSON] мешкає разом донькою [PERSON], [INFO] за адресою: м. Маріуполь, вул. Станюкевича, 28. Згідно з п.1 ч.2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини. Як вбачається з наданої історії розвитку дитини УЧ14 та довідки з Міської лікарні №3 [PERSON], [INFO] знаходиться на обліку у ендокринолога, гастроентеролога, на «Д»обліку у лікаря педіатра. Таким чином вона потребує додаткових витрат на лікування. За наведених підстав, приймаючи до уваги, що відповідач визнає позов суд стягує з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Оскільки суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню судові витрати в доход держави: судовий збір в сумі 51 гривня та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-05 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди в сумі 9458,87 грн., завданої самовільною рубкою лісів. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 03.02.2011 року відповідач вчинив самовільну рубку 6 дерев породи ялиці в кварталі №30 Підбузького лісництва кубомасою 3,61 куб. м., заподіявши шкоду на суму 9458,87 грн., про що складено адміністративний протокол №4П від 04.02.2011 року. За вчинене [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності та оштрафовано згідно постанови №4П від 04.04.2011 року у справі про адміністративне правопорушення вимог лісового законодавства. Відповідачу було запропоновано добровільно відшкодувати заподіяну шкоду, однак по даний час він шкоди не відшкодував. В судовому засіданні представник Дрогобицького ДЛГП "Галсільліс" позовні вимоги підтримав, погодився на відшкодування відповідачем мінімальної суми заподіяної шкоди, враховуючи його матеріальне становище. Відповідач позовні вимоги визнав. Просить зменшити суму заподіяної шкоди, у зв»язку з важким матеріальним становищем. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії протоколу про адміністративне правопорушення №4П від 04.02.2011 року, складеного інженером охорони та захисту лісу Дрогобицького ДЛГП "Галсільліс" [PERSON], - [PERSON] 04.02.2011 року вчинив самовільну рубку 6 дерев породи ялиці у кварталі №30 Підбузького лісництва кубомасою 3,61 куб.м., заподіявши шкоду, згідно розрахунку, на суму 9458,87 грн. Згідно постанови №4П від 04.04.2011 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення самовільної вирубки лісу за ст. 65 КпАП України, накладено стягнення у виді 85,00 грн. штрафу та запропоновано добровільно відшкодувати заподіяну шкоду в сумі 9458,87 грн. в 15-денний термін з дня одержання постанови. Таким чином суд вважає за доведеною вину відповідача у вчиненні 04.02.2011 року самовільної рубки 6 дерев породи ялиці у кварталі №30 Підбузького лісництва, чим державі заподіяно матеріальної шкоди на суму 9458,87 грн., а тому приходить до переконання, що відшкодування шкоди в даному випадку має здійснюватися згідно загальних норм права щодо відшкодування матеріальної шкоди. Однак, враховуючи матеріальне становище відповідача, згоду на зменшення суми позову представником позивача, суд вважає, що з відповідача слід стягнути 4730 грн. заподіяної шкоди. Відповідно до п. 6 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 51,00 грн. та згідно Порядку оплати витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду цивільних справ, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2005 року за №1258, - витрати на ІТЗ в сумі 120,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-05 00:00:00

В серпні 2011 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Маломочульської сільської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказав, що 17 січня 2004 року померла його мати [PERSON], яка постійно проживала в [INFO], після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки на території Маломочульської сільської ради. Коли він звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, то виявилось, що шестимісячний строк, який передбачений законодавством України для подання заяви про прийняття спадщини, закінчився, тому йому відмовили у прийняті заяви про прийняття спадщини. Вважає, що вказаний строк пропущено ним з поважної причини, оскільки були відсутні документи про родинні відносини з [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, направив на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. Від відповідача Маломочулькьої сільської ради надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника, проти позовних вимог [PERSON] не заперечують. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 17 січня 2004 року в с.Мишарівка Теплицького району Вінницької області померла [PERSON], після її смерті залишилось майно. Позивач [PERSON] є спадкоємцем після її смерті за законом як син, що підтверджується рішенням Теплицького районного суду від 02 червня 2011 року про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], яке набрало законної сили. Позивач до нотаріальної контори звернувся після спливу шестимісячного строку, який встановлено ст.1270 ЦК України, тому відповідно до постанови державного нотаріуса Теплицької державної нотаріальної контори йому було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини. У відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи встановлені судом обставини, те, що відповідач позовні вимоги визнає, суд вважає причину пропуску строку на прийняття спадщини поважною і вважає можливим його продовжити. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-05 00:00:00

11 листопада 1995 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Мокрецькою сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис № 07. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. У червні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що спільне життя у неї з відповідачем не склалося, оскільки у них виявилися різні характери та протилежні погляди на сімейне життя, взаємні права і обовязки подружжя. З цієї причини вони не змогли створити міцну та дружню сімю. За таких обставин на ґрунті побутових проблем між ними часто виникати сварки, після чого вони не спілкувалися довгий час. З листопада 2009 року проживають окремо, внаслідок чого подружні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Майнового спору між ними немає. Вважає, що їхній шлюб існує лише формально. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, а також фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-05 00:00:00

07 серпня 2010 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 435. Від шлюбу дітей не мають. У червні 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що з січня 2011 року вона та відповідач проживають окремо. За час перебування у шлюбі між ними без достатніх на те причин виникали непорозуміння та сварки. Різні характери та погляди на життя стали причиною того, що в подальшому вони перестали розуміти один одного. Шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає, що їхній шлюб розпався, збереження його є неможливим і суперечить її інтересам. Спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя на даний час між ними немає. Розірвати шлюб в органах РАЦСу відповідач не бажає, тому вона змушена звернутися до суду. Просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав. Розяснивши сторонам наслідки визнання позову, враховуючи, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, а також фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам позивача. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-05 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, повязаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-05 00:00:00

Позивач [PERSON] 01.07.2011 року звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу до відповідача [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 20.10.2006 року Дзержинським відділом РАЦСу Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, був зареєстрований шлюб між ним та відповідачкою, актовий запис № 684. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між сторонами припинені з червня 2008 року, по тій причині, що сторони мають різні погляди на життя, між ними втрачена взаємна повага і довіра один до одного. Сторони хоча і мешкають разом, ніяких стосунків не підтримують. Спір про розподіл майна між сторонами відсутній. Позивач у судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив суд задовольнити позов в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується її підписом в поштовому повідомленні про отримання судового виклику. Суд, проаналізувавши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20.10.2006 року (а.с. 6), однак з червня 2008 року не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-05 00:00:00

Позивачка в судовому засіданні підтримала позов, зазначивши, що з 1995 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу ними було набуто побутове майно, загальною вартістю 29 400 грн. Просила поділити дане майно, виділивши їй компютер, DVD-плеєр LG, кухонний мякий куток, пральну машину Indesit, бойлер, холодильник, дитячій меблевий набір, диван, шифоньєр, комод, два крісла, столик компютерний, супутникову антену, газову плиту, витяжку. Відповідач в судовому засіданні визнав предявлений позов. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з урахуванням обставин, які згідно з ч. 1 ст.61 ЦПК не підлягають доказуванню, оскільки визнані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що з 03.06.1995 року по теперішній час сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (свідоцтво про укладення шлюбу серії І-КИ №288227, видане 03.06.1995 року виконкомом Новомиколаївської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області). Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - Вікторію, [INFO] та Олександра, [INFO]. Сторонами визнано, що в період шлюбу ними набуто наступне майно: компютер вартістю 1500 грн.; телевізор LGвартістю 1500 грн.; DVD-плеєр вартістю 800 грн.; DVD-плеєр LGвартістю 200 грн.; музикальний центр LGвартістю 2000 грн.; кухонний мякий куток вартістю 700 грн.; кухонний набір вартістю 600 грн.; пральна машина Indesitвартістю 1500 грн.; бойлер вартістю 500 грн.; ванна вартістю 400 грн.; раковина вартістю 200 грн.; холодильник вартістю 2000 грн.; дитячій меблевий набір вартістю 1500 грн.; диван вартістю 2000 грн.; шифоньєр вартістю 1500 грн.; комод вартістю 800 грн.; два крісла вартістю 800 грн.; столик компютерний вартістю 300 грн.; шість вікон металопластикових вартістю 4800 грн.; двері броньовані вартістю 1000 грн.; двері броньовані вартістю 2000 грн.; три міжкімнатні двері вартістю 600 грн.; міжкімнатні двері вартістю 400 грн.; супутникова антена вартістю 800 грн.; мікрохвильову піч вартістю 100 грн.; газова плита вартістю 1300 грн.; витяжку вартістю 300 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України (далі - КпШС України), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Аналогічні положення містить ч.1 ст.60 СК України. Дані норми встановлюють презумпцію права спільної сумісної власності подружжя на речі, придбані ним за час шлюбу. Таким чином, вищевказане майно є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Частиною 2 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Враховуючи положення наведених норм та факт визнання відповідачем позову, суд, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, ухвалює рішення про задоволення вимог позивачки, оскільки вони не суперечать чинному законодавству та не порушують прав третіх осіб.

Outcome: approved