overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-01 00:00:00

15.07.2011 року [PERSON] звернувся з позовом до ТОВ „Інтрансавтострой про розірвання договору оренди з підстав невиконання умов договору по оплаті орендної плати. Рішенням суду в задоволенні позову було відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] просить скасувати рішення суду через порушенням норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове про задоволення вимог. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що після укладення договору оренди землі з боку орендаря мало місце систематична несплата орендної плати. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом першої інстанції встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,6700 га на території Кархівської сільської ради на підставі державного акту на право власності від 09.02.2006 року, яку він згідно до договору від 05.10.2007 року передав в оренду ТОВ „Інтрансавтострой. [PERSON] вважає, що вказаний договір оренди повинен бути розірваний, оскільки орендар порушує строки внесення орендної плати. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що п. 14 укладеного договору оренди передбачено відповідальність орендаря у разі невиконання зобовязання по сплаті орендної плати у вигляді пені в розмірі 0,2 % від несплаченої суми за кожний день прострочення, а не розірвання договору. Такі висновки суду не відповідають наданим сторонами доказам, умовам договору та положенням діючого законодавства. Зокрема, ч.1 ст. 32 Закону України „Про оренду землі передбачає можливість розірвання договору оренди землі на вимогу однієї зі сторін в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених ст.ст. 24, 25 цього Закону та умов договору. Пунктом 34 договору оренди передбачена можливість розірвання дії договору у наслідок невиконання стороною обовязків, передбачених договором. Обовязок сплачувати орендну плату один раз на рік не пізніше 20 числа місяця після закінчення календарного року, за який вноситься орендна плата, встановлений п.11 договору оренди. Відповідач не заперечує того факту, що орендна плата не була виплачена за 2010 рік у строк, обумовлений договором. Це є невиконання орендарем умов договору і це є підставою для розірвання договору оренди. Посилання відповідача на ту обставину, що позивач не звертався за отриманням орендної плати і йому 25.07.2011 року направлявся лист з пропозицією отримати орендну плату, не спростовують того факту, що орендар допустив порушення умов договору, оскільки обовязок вчасно вносити оренду плату покладений саме на орендаря. Вказаним обставинам суд першої інстанції не дав належної правової оцінки, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат необхідно провести відповідно до ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-01 00:00:00

В серпні 2011 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові вказує на те, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 01 вересня 2006 року. Даний шлюб для них перший. Від шлюбу у них народилася донька [PERSON] [INFO]. Причиною звернення до суду стало через несумісність характерів, різні погляди на життя, сімейні відносини, з плином часу особисті взаємовідносини погіршилися, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, що приводило до виникнення неприязних стосунків, частих непорозумінь та конфліктів, склалася напружена атмосфера. Одруження з відповідачем виявилось не вдалим. Втрачені почуття взаєморозуміння, любові та поваги. Фактично сімя існує формально, позивачка вважає, що зберегти сімю не може, а тому просила шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та дала свої пояснення. Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про день та місце розгляду справи, від нього не поступило заяв чи клопотань про відкладення чи зупинення провадження по справі, тому суд вважає за можливе заочно розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Судом зясовано, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, спільного господарства не ведуть, сторони втратили почуття кохання та поваги один до одного , на примирення не погоджуються. При таких обставинах суд вважає, що сімя у сторін зберегтися не може існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін і це має істотне значення, а тому шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного та ст.ст.109,110,112 сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-01 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В позові вказує, що він, [PERSON], проживає та зареєстрований в квартирі за адресою м.Чернівці, вул.Комарова,28/38. 29 травня 2001 року в зазначеній квартирі проведено реєстрацію місця проживання [PERSON] та [PERSON]. В 2004 році відповідачі виїхали на заробітки в Республіку Італія та з того часу у вказані квартирі не проживають. Позивач самостійно виконує обовязки по утриманню квартири та сплати комунальних послуг. Такі обставини перешкоджають позивачу, як власнику квартири, користуватися своєю власністю що дає підстави вимагати усунення таких перешкод з боку відповідачів шляхом зняття їх з реєстрації. На підставі викладеного просив суд постановити рішення яким визнати [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] такими, що втратили право на користування житловим приміщенням квартирою № 38 в будинку № 28 по вул.Комарова в м.Чернівці та зняти їх з реєстрації за вказаною адресою. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та дав свої пояснення. Відповідачі двічі в судове засідання не зявилися, від них не поступило заяв чи клопотань про відкладення чи зупинення провадження по справі, тому суд вважає за можливе заочно розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно акту від 25.07.2011р. виданого КЖРЕП-17 вбачається що відповідачі [PERSON] та [PERSON] з 2002 року у вказаній квартирі не проживають. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою [INFO] але з 2002 року за даною адресою не проживають. Позивач самостійно виконує всі обовязки щодо утримання квартири та сплачує комунальні витрати. Таким чином своєю реєстрацією відповідачі не дають можливості позивачу користуватися та розпоряджатися належним йому майном, а тому відповідачів слід визнати такими, що втратили право на жилим приміщенням, а саме квартирою № 38 будинку № 28 по вул.Комарова в м.Чернівці. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-01 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 19.08.1995 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Починаючи з листопада 2006 року не підтримують подружніх відносин. Через несумісність характерів, різних поглядів на життя, вважає збереження сімї неможливим. Спору про розподіл майна та утримання дитини немає. Позивач в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову, на примирення не згодна. Відповідач в судове засідання не зявився, направив до суду нотаріально завірену заяву, в якій позов визнав повністю, на розірвання шлюбу згідний та просив розглянути справу за його відсутності. Судом встановлено, що сторони, перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19 серпня 1995 року. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Сторони припинили подружні відносини у листопада 2006 року, живуть окремо, миритись категорично не бажають, їх сімя розпалась. Спільне господарство ними не ведеться, спору про розподіл майна та утримання дитини не виникає. В зв'язку з цим подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим. Відповідно до ст. 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Суд заслухавши пояснення позивачки, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя, вважає, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що йому належить на праві приватної власності будинок по вул.Кірова 83 в с.Башмачка Дніпропетровської області, в якому він у липні 2010 році прописав відповідача, з яким проживала його донька, без реєстрації шлюбу. З Приблизно у грудні 2010 року відповідач залишив місце своєї реєстрації. З того часу жодного разу у вказаному будинку відповідач не з'явився, але з реєстрації не знявся. Вважає, що відповідач, відповідно до вимог ст.ст.71,72 ЖК України підлягає визнанню таким, що втратив право користування жилим приміщенням, оскільки більше 6 місяців без поважних причин не проживає в належному їй будинку. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, прохав визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, а саме, будинком по вул.Кірова 83 в с.Башмачка Дніпропетровської області, оскільки він більше 6 місяців в будинку не проживає без поважних причин. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, про день слухання справи був повідомлений належним чином у зв'язку з чим суд ухвалив справу розглядати заочно відповідно до п.4 ст.169, ст.224 ЦПК України на підставі наявних у ній даних чи доказів. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні, пояснили, що відповідач по справі дійсно покинув місце свого проживання за адресою [INFO], не з»являється більше ніж півроку. Речі відповідача у будинку відсутні. Суд, заслухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивачу згідно договору купівлі-продажу від 26.10.1990 року, на праві приватної власності належить будинок по вул.Кірова 83 в с.Башмачка Дніпропетровської області(а.с.6-11),але згіднодовідки селищної ради, в будинку проживає лише позивач, з дружиною, сином та донькою (а.с.12). За вказаною адресою позивач прописав співмешканця своєї доньки - відповідача по справі (а.с.21-22).02 грудня 2010 року відповідач залишив місце проживання і більше жодного разу там не з'являвся, що підтвердили допитані в судовому засіданні свідки. Те, що відповідач більше 6 місяців не проживає у будинку по вул.Кірова 83 в с.Башмачка Дніпропетровської області підтверджується актами обстеження помешкання(а.с.13-19).Визнання відповідача особою,яка втратила право на користування жилим приміщенням необхідно позивачу для зняття його з реєстраційного обліку, оскільки це порушує його право користування та розпорядження власним нерухомим майном. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач більше 6 місяців без поважних причин не проживає в будинку позивача, в зв'язку з чим відповідно до вимог ст.ст.71,72 ЖК України відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право» користування жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-01 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати угоду купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями дійсною, такою, що відбулася, та визнати за нею право власності на вище вказаний житловий будинок, розташований на земельній ділянці розміром 1700 м. кв. по вулиці Привокзальна,10 в с. Білине Балтського району Одеської області, стверджуючи, що вона 20.07.2011 року уклала з відповідачем угоду купівлі-продажу вище вказаного житлового будинку і сплатила відповідачу гроші у сумі 12000 грн., про що складена відповідна розписка, а відповідач передав їй правовстановлюючі документи, технічний паспорт на будинок, сам житловий будинок з господарськими будівлями, але, оформити належним чином угоду купівлі-продажу у нотаріальній конторі неможливо по причині того, що у відповідача відсутній державний акт на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок. Вказана обставина позбавила позивача права володіти, користуватися, розпоряджатися придбаним нерухомим майном. З цього приводу позивач змушена звернутися до суду з позовом, надала суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі. Відповідач до судового засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, просить справу розглянути за його відсутності. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, так як у судовому засіданні встановлено, що відповідачу [PERSON] на праві приватної власності згідно рішення Балтського районного суду Одеської області від 25.072008 року належав житловий будинок з господарськими будівлями, розташований на земельній ділянці розміром 1700 м. кв. по вулиці Привокзальна,10 в с. Білине Балтського району Одеської області, який відповідач продав позивачу, що угода купівлі-продажу житлового будинку відбулася, є дійсною, так як не суперечить вимогам закону, інтересам сторін, що позивач виконала всі умови угоди, сплатила за придбаний будинок грошові кошти, що предметом угоди купівлі-продажу є нерухоме майно, а не земельна ділянка, що позивач є добросовісним набувачем і має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися вище вказаним нерухомим майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати угоду купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями дійсною, такою, що відбулася, та визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований на земельній ділянці розміром 600 кв. м. по вулиці Калініна,2 в м.Балта Одеської області, який раніше належав [PERSON], стверджуючи, що він уклав з відповідачем [PERSON], який діяв на підставі довіреності, посвідченої 15.08.2011 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], реєстр №4842, від імені [PERSON], угоду купівлі-продажу вище вказаного будинку і сплатив відповідачу гроші у сумі 41000 грн., про що була складена відповідна розписка, а відповідач передав йому правовстановлюючі документи на будинок, технічну документацію на нього, сам житловий будинок з господарськими будівлями, але, оформити належним чином угоду купівлі-продажу у нотаріальній конторі неможливо по причині того, що у власника будинку відсутній державний акт на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок з господарськими будівлями. Вказані обставини позбавили позивача права володіти, користуватися, розпоряджатися придбаним нерухомим майном. З цього приводу позивач змушений звернутися до суду з позовом, надав суду заяву, в якій свої заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просить розглянути справу без його участі. Відповідач до судового засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій позов визнав, просить розглянути справу за його відсутності. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, так як у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності згідно договору дарування від 22.10.1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу [PERSON], реєстр №2158, належав житловий будинок з господарськими будівлями, розташований на земельній ділянці розміром 600 кв. м. по вулиці Калініна,2 в м.Балта Одеської області, яка 15.08.2011 року склала нотаріально посвідчену довіреність, в якій доручила відповідачу [PERSON] розпоряджатися з правом продажу належним їй житловим будинком з господарськими будівлями, що угода купівлі-продажу будинку відбулася, є дійсною, так як не суперечить вимогам закону, інтересам сторін, що позивач є добросовісним набувачем, предметом купівлі-продажу є житловий будинок з господарськими будівлями, а не земельна ділянка, що позивач має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися вище вказаним нерухомим майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом і в судовому засіданні пояснив, на підставі договору дарування від 02.11.2000 року,зареєстрованого за № АВО № 124465 є власником квартири [ADDRESS]. До 23 лютого 2010 року перебував в шлюбі з відповідачем [PERSON]. Після розірвання шлюбу відповідачка забрала свої речі і переїхала на постійне місце проживання за адресою [INFO] З того часу відповідачка в квартирі не проживає, хоча значиться зареєстрованою. Це підтверджується заявами сусідів [PERSON], [PERSON] та [PERSON] засвідченими КВЖРЕП № 13. У зв'язку з цим, сплата всіх комунальних послуг покладена на його, тобто, сплачує за себе та відсутнього відповідача. Ця обставина забирає у позивачки додаткові кошти. На підставі викладеного просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування квартирою № 1 в будинку 46 по вул. Гоголівській в м. Житомирі. Відповідач у судове засідання не зявилася, хоча про час та місце слухання справи була повідомлена за останнім відомим місцем проживання, а тому суд встановлює заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи приходить до висновку про обґрунтованість позову. Судом встановлено, що відповідач по справі у спірній квартирі [ADDRESS] не проживає з 2008 р, житлом не цікавляться та комунальні платежі за будинок не сплачує, тому суд прийшов до висновку, що відповідач не проживає у спірній квартирі без поважних причин більше шести місяців.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-01 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати договір купівлі-продажу автомобіля, укладений між ним та відповідачем, дійсним, таким, що відбувся та визнати за ним право власності на автомобіль марки ЗАЗ-110307, 2005 року випуску, зеленого кольору, ідентифікаційний номер (VIN) Y6D11030750083287, тип КТЗ комбі, реєстраційний номер [NUMBER], який раніше належав [PERSON], померлому 25.04.2009 року, стверджуючи, що 10 червня 2011 року він уклав з відповідачем угоду купівлі-продажу вище вказаного автомобіля, сплатив за нього гроші у сумі 2300 доларів США, а відповідач передала йому технічну документацію на автомобіль, сам автомобіль. Сторони мали намір належним чином оформити договір купівлі-продажу у нотаріальній конторі, але їм відмовлено у реєстрації угоди, оскільки відповідач, як спадкоємець першої черги за законом, фактично прийнявши спадщину після смерті чоловіка [PERSON], належним чином її не оформила, свідоцтво про право на спадщину не отримала. Вказані обставини позбавили позивача права в повній мірі володіти, користуватися, розпоряджатися придбаним автомобілем, з приводу чого позивач змушений звернутися до суду з позовом, його представник адвокат [PERSON] надав суду заяву, в якій заявлені вимоги позивача підтримав у повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідач до судового засідання не зявилася, але надіслала на адресу суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог, просить розглянути справу без її участі. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню в повному обсязі, так як у судовому засіданні встановлено, що чоловікові відповідача [PERSON] на праві приватної власності належав автомобіль марки ЗАЗ-110307, 2005 року випуску, зеленого кольору, ідентифікаційний номер (VIN) Y6D11030750083287, тип КТЗ комбі, реєстраційний номер [NUMBER], що після його смерті відповідач, як спадкоємець першої черги за законом (крім неї спадкоємців першої черги за законом не встановлено), фактично прийняла спадщину у вигляді вище вказаного автомобіля, що угода купівлі-продажу автомобіля відбулася, є дійсною, так як не суперечить вимогам закону, інтересам сторін, що позивач є добросовісним набувачем і має законне право володіти, користуватися, розпоряджатися вище вказаним автомобілем. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2011-09-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. У заяві вказує, що за рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 09.10.2006 року він сплачує на користь відповідачки аліменти на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1\\3 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до повноліття дитини. 11.08.2007 року [PERSON] померла. Позивач просить суд зменшити стягувані з його аліменти на користь відповідачки з 1\\3 до 1\\6 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачка суду заперечень не надала, до суду не зявилася, про день і час слухання справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, вислухавши пояснення позивача, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров'я та в інших випадках. Як з'ясувалося в ході судового розгляду, позивач сплачував аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей, одна з яких померла. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне зменшити розмір стягуваних аліментів на користь відповідачки з 1\\3 частини до 1\\6. На підставі викладеного,

Outcome: approved