Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошової суми в порядку регресу за наступними підставами. 31.01.2007 року між [PERSON] та Запорізької обласною кредитною спілкою «Довіра»був укладений кредитний договір №2205, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 4000 грн.. 31.07.2007 року між позивачкою та Запорізької обласною кредитною спілкою «Довіра»був укладений Договір поруки, відповідно до якого вона поручилася перед спілкою за виконання позичальником [PERSON] своєчасному і повному поверненню позичальником суми кредиту, сплати процентів щомісячно наперед за користування кредитом у розмірі 3% від залишку кредиту (при неповерненні позичальником в строк кредиту і підвищених процентів та збитків) та зобовязалась повернути борг позичальника перед КС «Довіра»в повному обсязі. У звязку з тим, що відповідач не виконувала умови кредитного договору, КС «Довіра»05.02.2009 року звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за кредитним договором №2205 від 31.01.2007 року солідарно з позичальника [PERSON] та з позивачки. 11.02.2009 року був винесений судовий наказ по справі №2-н-138 про стягнення з відповідачки та позивачки суми заборгованості за кредитним договором № 2205 від 31.01.2007 року в розмірі 4681, 00 грн., та судових витрат в розмірі 40,50 грн.. У 2009 році вищевказаний судовий наказ був поданий до виконання у ВДВС Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області. Також стягувач подав заяву про звернення стягнення на пенсію, після чого з 20.07.2010 року з пенсії позивачки та з пенсії [PERSON] почали здійснювати утримання на користь КС «Довіра»в рахунок погашення боргу [PERSON]. Таким чином з пенсії позивачки було утримано частину боргу за виконавчим документом в розмірі 1591,81 грн.. Станом на 29 березня 2011 року заборгованість за виконавчим документом судовим наказом №2-н-138 від 1.02.2009 року була сплачена в повному обсязі. 29 березня 2011 року стягувачем до ВДВС Мелітопольського міськрайонного управління юстиції була подана заява про закінчення виконавчого провадження. У квітні 2011 року з пенсії позивачки було утримано на користь Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра»166,58 грн., які були повернуті стягувачем 13.05.2011 року. У звязку з повною сплатою боргу за виконавчим листом 28.04.2011 року державним виконавцем Міщенко В.А. була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. 20 травня 2011 року Запорізькою обласною кредитною спілкою «Довіра»позивачці видана довідка про сплату частини кредиту [PERSON] за кредитним договором №2205 від 31.07.2007 року в розмірі 1591,81 грн. відповідачка спочатку обіцяла повернути їй борг частинами в добровільному порядку, але потім сказала, що не має грошей і почала уникати зустрічей з позивачкою. Позивачка просить задовольнити позов і стягнути з відповідачки на свою користь грошові кошти в порядку регресу в розмірі 1591 гривень 81 копійка, а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 51 гривня 00 копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 гривень 00 копійок. Відповідачка у судове засідання не зявилася, але надала заяву з проханням слухати справу за її відсутності, позов визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізував зібрані по справі докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. 31.01.2007 року між відповідачкою [PERSON] та Запорізькою обласною кредитною спілкою «Довіра»був укладений кредитний договір №2205, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 4000 грн., що підтверджується копією договору (а.с.5) 31.07.2007 року між позивачкою та Запорізькою обласною кредитною спілкою «Довіра»був укладений Договір поруки, відповідно до якого вона поручилася перед спілкою за виконання позичальником відповідачкою [PERSON] своєчасному і повному поверненню позичальником суми кредиту, сплати процентів щомісячно наперед за користування кредитом у розмірі 3% від залишку кредиту (при неповерненні позичальником в строк кредиту і підвищених процентів та збитків) та зобовязалась повернути борг позичальника перед КС «Довіра»в повному обсязі. (а.с.6) Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору й вимогам цього Кодексу й інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (період) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (період). У звязку з тим, що відповідач не виконувала умови кредитного договору, КС «Довіра»05.02.2009 року звернулася до Мелітопольського міськрайонного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за кредитним договором №2205 від 31.01.2007 року солідарно з відповідачки [PERSON] та з позивачки. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно п. 4.1 Договору поруки від 31.01.2007 року у разі невиконання або неналежного виконання позичальником умов кредитного договору поручителі несуть солідарну відповідальність перед спілкою у тому ж обсязі, що і позичальник-боржник. 11.02.2009 року був винесений судовий наказ по справі №2-н-138 про стягнення з відповідачки та позивачки суми заборгованості за кредитним договором № 2205 від 31.01.2007 року в розмірі 4681, 00 грн., та судових витрат в розмірі 40,50 грн., що підтверджується копією наказу (а.с. 7). У 2009 році вищевказаний судовий наказ був поданий до виконання у ВДВС Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області. Також стягувач подав заяву про звернення стягнення на пенсію, після чого з 20.07.2010 року з пенсії позивачки та відповідачки почали здійснювати утримання на користь КС «Довіра»в рахунок погашення боргу. Таким чином з пенсії позивачки було утримано частину боргу за виконавчим документом в розмірі 1591,81 грн., що підтверджується копією відомостей про відрахування (а.с.9). Станом на 29 березня 2011 року заборгованість за виконавчим документом судовим наказом №2-н-138 від 1.02.2009 року була сплачена в повному обсязі. 29 березня 2011 року стягувачем до ВДВС Мелітопольського міськрайонного управління юстиції була подана заява про закінчення виконавчого провадження. У квітні 2011 року з пенсії позивачки було утримано на користь Запорізької обласної кредитної спілки «Довіра»166,58 грн., які були повернуті стягувачем 13.05.2011 року. У звязку з повною сплатою боргу за виконавчим листом 28.04.2011 року державним виконавцем Міщенко В.А. була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, що підтверджується копією постанови (а.с.8). 20 травня 2011 року Запорізькою обласною кредитною спілкою «Довіра»позивачці видана довідка про сплату частини кредиту [PERSON]І за кредитним договором №2205 від 31.07.2007 року в розмірі 1591,81 грн (а.с.10). Відповідно до ч. 1 ст. 544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов'язок, має право на зворотну вимогу ( регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Відповідно до ч. 2 ст. 556 ЦК України, до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже враховуючи вищевикладене, до позивачки після задоволення всіх майнових вимог за виконавчим провадженням перейшло право вимоги до відповідача відшкодувати майнову шкоду в розмірі виплаченого відшкодування, а у відповідачки, відповідно, виник обов'язок оплатити цю шкоду позивачці. Оскільки позовні вимоги законні, обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, то вони підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 51 гривня 00 копійок та витрати на інформаційне-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 гривень 00 копійок (а.с.3,4), понесені позивачкою, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивачки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved