Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з останнього на її користь суму боргу по договору позики в розмірі 8600 грн., три процента річних від простроченої суми в розмірі 86 грн. та судові витрати в розмірі 206 грн.. Свої вимоги мотивувала тим, що вона передала 30 травня 2011 року [PERSON] за договором позики грошові кошти в сумі 8600 грн., які останній прийняв та зобовязався повернути їх 02 червня 2011 року, але на вказану в договорі дату відповідач зазначену суму боргу не повернув. В звязку з тим, що відповідач добровільно не бажає виплатити борг за договором позики, вона вимушена звернутися до суду. В судове засідання позивачка не зявилася, направила до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить доповідна записка (а.с.22). Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 травня 2011 року між сторонами було укладено договір позики, за умовами якого [PERSON] передала в борг [PERSON] грошові кошти в розмірі 8600 грн., а останній прийняв їх та зобовязався повернути кошти 02 червня 2011 року (а.с. 9). Відповідно до ст. 1046 ЦК України одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Укладення сторонами договору позики відповідає вимогам ч. 2 ст. 1047 ЦК України та підтверджується змістом боргової розписки (а.с. 9). В силу ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, відповідно до якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, три проценти річних від простроченої суми за 4 місяці (з 03.06.2011 року по 03.10.2011 року) становить 86 грн. (3 : 12 х 4 = 1 %; 8600 х 0,01 = 86). Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] на користь позивачки суми боргу по договору позики у розмірі 8600 грн. та трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 86 грн., підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню 206 грн. (86 + 120) судових витрат. Всього на користь позивачки підлягає стягненню з відповідача 8892 грн. (8600 + 86 + 206) .

Outcome: approved