Jurisdiction: civil
Date: 2011-07-26 00:00:00

В листопаді 2008 року позивач звернувся в суд з вказаним позовом, мотивуючи тим, що йому на праві власності належить 19/100 частин житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами №10 по вул.Мельниченка в с.Петропавлівська-Борщагівка Києво- Святошинського району Київської області. Відповідач постійно чинить перешкоди у користуванні майном та прилеглою до нього земельною ділянкою, тому позивач вимушений винаймати інше житло на що постійно витрачає кошти. Просив усунути перешкоди в користуванні майном та стягнути з відповідача на його користь 00 грн. понесених збитків на винаймання житла та моральної шкоди в розмірі 10000 грн. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], мотивуючи це тим, що його [PERSON] договором серії ВСІ №622329 посвідчений 08.10.2004 року приватним нотаріусом Святошинського нотаріального округу Київської області [PERSON], подарував свої 49/100 житлового будинку [PERSON] [PERSON] впевнений, що [PERSON] під час укладання вищевказаного договору не усвідомлював своїх дій, адже раніше він перебував на обліку у психіатра та проходив лікування в Київський обласній психоневрологічній лікарні. Тому просив визнати договір дарування 49/100 частин житлового будинку, укладений між о С.П. та [PERSON] 08.10.2005 року, недійсним. В судовому засіданні [PERSON] основний позов підтримав, просила задовольнити в повному обсязі. Проти зустрічного позову заперечував, просив відмовити. Відповідач в судове засідання не з'явився двічі, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Третя особа в судове засідання не з"явився повторно, про час та місце слухання справи був своєчасно повідомлений, причини неявки суду невідомі. Узгоджено з думкою сторін суд ухвалив про заочний розгляд справи, у відсутність ідача на підставі наявних в справі доказів, в порядку ст. 169 ЦПК України. Вислухавши сторін, дослідивши зібрані в справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення основного позову та відмову у зустрічному позові, виходячи з Наступного. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на праві власності належить 49/100 н житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд по Іельниченка, 10 в с.Петропавлівська-Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області підтверджується договором дарування серії ВСІ №622329, посвідчений 08.10.2005 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області П.І. [PERSON] розподіл житлового будинку, господарських будівель та споруд, а також земельної ділянки не визнає й систематично чинить перешкоди у користуванні. Крім того, [PERSON] не допустив [PERSON] та земельну комісію на територію володіння й перешкоджав діям зазначеної комісії у здійсненні нею обмірів земельної ділянки подальшого встановлення меж користування. З огляду на наведене, [PERSON] вимушений винаймати житло, та платити за нього и в загальній сумі 7560,00 грн., що підтверджується договором оренди квартири від 22.05.2008 та розписками орендодавця. Таким чином, суд вважає про можливість задоволення цієї частини позову. В той же час, [PERSON] просить стягнути на його користь 10000 грн. моральної шкоди. Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона лається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин , які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1ст.60 ЦПК України кожна сторона зов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Отже [PERSON] не довів спричинену йому моральну шкоду, та суд має відмовити у задоволенні цієї частини вимог. [PERSON] впевнений, що [PERSON] під час укладання договору дарування не усвідомлення своїх дій, адже раніше він перебував на обліку у психіатра та проходив лікування в Київський обласній психоневрологічній лікарні. Відповідно до Акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №1 від 05.01.2011 року, [PERSON] на психічний розлад не страждає, та не страждав ним будь коли, у тому числі у період часу, коли він уклав договір дарування 08.10.2005 року. [PERSON] міг 08.10.2005 повною мірою розуміти характер та значення своїх дій та керувати ними. Отже, суд має всі підстави для відмови у задоволенні цього позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial