Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

До Межівського районного суду з позовною заявою звернувся орган опіки та піклування Межівської районної державної адміністрації до [PERSON] про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову заявник зазначає, що громадянин [PERSON], [INFO], від цивільного шлюбу з громадянкою [PERSON], [INFO], мають неповнолітнього сина [PERSON]. Після розірвання стосунків у 1996 році дитина залишилася проживати з батьком. З 2008 року в смт. Межова по вул. Лісній, 13 у власному будинку, який належить по ? частині [PERSON]І та його неповнолітньому сину [PERSON]. В травні місяці 2011 року [PERSON] вигнав з дому сина, відмовивши в матеріальному утриманні, фактично залишивши сина без засобів для існування. З того часу [PERSON] знайшов притулок у родині сусідів громадян [PERSON] та [PERSON]. 20.07.2011 року та 22.07.2011 року до органу опіки та піклування звернувся [PERSON] з заявами про позбавлення його батьківських прав у відношенні неповнолітнього сина [PERSON]. [PERSON] не працює, зловживає спиртними напоями. Родина проживає за рахунок пенсії по інвалідності батька та аліментів, які сплачує мати [PERSON] на його утримання. Батько свої обовязки виконує всупереч інтересам дитини. У відповідності до свідчень депутата Межівської селищної ради [PERSON] в родині [PERSON] склалися напружені відносини, батько поводить себе неадекватно, постійно влаштовує сварки з дружиною та сином. Згідно колективного звернення сусідів сімї Плахотнік, [PERSON], [PERSON], Короткої, Воротніченко, Цвірко, Півторацьких занепокоєні долею дитини [PERSON] та обурені вчинком його батька [PERSON], який зловживає спиртними напоями, матеріально відмовляється утримувати свого сина, вигнав його з дому. Аліменти, які отримав у травні 2011 року на утримання неповнолітнього сина використав на власні потреби. За заявою неповнолітнього [PERSON] батько, будучи в стані алкогольного спяніння, поводить себе агресивно та неадекватно, погрожує йому відмовою від нього і влаштуванням його до інтернату, насильно вигнав його з власного будинку. Батько не дозволяє йому зайти до будинку, щоб забрати особисті речі. Згідно характеристики, виданої Межівською СЗШ 1-11 ступеню № 2, [PERSON] зарекомендував себе позитивно. Про роль батька у вихованні дитини вказується, що [PERSON] приділяє надмірний контроль за стосунками вина з ровесниками, друзями, однокласниками, що призводить до конфліктних ситуацій. У відповідності до інформації відділу освіти райдержадміністрації від 22.07.2011 року психологом [PERSON] була проведена індивідуальна бесіда з неповнолітнім [PERSON]. Постійний жорсткий контроль, нерозуміння переживань дитини з боку батька [PERSON] спричинили поступове проявлення у характері хлопця окремих ознак суїцидальної поведінки. Постановою Межівського районного суду від 29.01.1998 року № 12-3/1998 року за заявою [PERSON] з [PERSON], яка є матірю [PERSON], утримано аліменти. Контакту з сином мати не мала, так як батько забороняв будь-яке спілкування з сином. [PERSON] має постійне місце проживання, сплачує аліменти на утримання сина, працює на ПАТ Завод Електродвигун, за місцем роботи характеризується позитивно. Дізнавшись про ситуацію, в яку потрапив її син, мати терміново приїхала до смт. Межова та запропонувала сину проживати в її родині. Вона бажає виконувати батьківські обовязки у відношенні сина, виховувати, матеріально забезпечувати, піклуватися про його здоровя та освіту. Заявник прохає суд винести рішення про відібрання неповнолітнього [PERSON], [INFO] від [PERSON], [INFO], без позбавлення батьківських прав; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], з усіх видів заробітку на користь матері [PERSON], за місцем проживання дитини. Суд, вислухавши думку представника заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність задоволення вимог позивача і постановляє рішення за відсутності відповідача за заявою позивача, який прохає винести рішення у заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. Приймаючи дане судове рішення суд виходить зі слідуючих обставин матеріалів справи. 20.06.1994 року від цивільного шлюбу відповідача та [PERSON] народився син [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження останнього серії 1-НО № 303503. Після розірвання стосунків [PERSON] та [PERSON] неповнолітній [PERSON] залишився проживати разом з батьком [PERSON] в с. Іванівка Межівського району. З 2008 року відповідач та його неповнолітній син проживають в [INFO] у власному будинку, який належить по ? частині відповідачу та його неповнолітньому сину [PERSON] В травні місяці 2011 року на ґрунті постійного зловживання спиртними напоями та непорозумінь, які склалися між відповідачем та його неповнолітнім сином [PERSON], [PERSON] вигнав сина з будинку, де ? частина якого належить і неповнолітньому [PERSON] і останній на даний час проживає в сусідів - сімї [PERSON], повне матеріальне забезпечення на себе взяла мати [PERSON] . Батько [PERSON] на даний час ніякої участі у вихованні та матеріальному забезпеченні неповнолітнього [PERSON] не приймає, отримуючи аліменти на утримання сина, які згідно постанови Межівського районного суду від 29.01.1998 року було стягнуто з [PERSON] на користь сина [PERSON] в розмірі ? частини в особі [PERSON], використовує на власні нужди. Дані обставини підтверджують свідок [PERSON], в сімї якого на даний час проживає неповнолітній [PERSON] у відповідності до рішення виконавчого комітету Межівської селищної ради № 106 від 04.08.2011 року, яким виконком надав згоду на проживання неповнолітнього [PERSON] у сімї [PERSON] (л.с.48). Статтею 150 СК України передбачено обовязки батьків щодо виховання та розвитку дитини батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. Як вбачається з матеріалів справи, безпосередньо з письмових свідчень депутата Межівської селищної ради [PERSON] від 21.07.2011 року, що останнім часом в сімї [PERSON] склалися складні обставини. [PERSON] веде себе неадекватно, влаштовує сварки в сімї, вигнав неповнолітнього сина з дому, сам [PERSON] схильний до самогубства (л.с.9). Дані обставини підтверджуються і колективним зверненням мешканців вул. Лісна смт. Межова, сусідів сімї [PERSON] сімей - [PERSON], Плахотнік, Коротка, [PERSON], Воротніченко, Цвірко, Півторацьких, з яким останні звернулися до голови органу опіки та піклування Межівської районної державної адміністрації [PERSON], так як були занепокоєні долею неповнолітнього [PERSON] та неадекватною поведінкою відповідача, який зловживаючи спиртними напоями вчиняв сварки, ображав сина, виганяв з дому, в звязку з чим неповнолітній [PERSON] вимушений був ночувати по сусідах, позбавлений родинного затишку та тепла, порозуміння з батьком, останній погрожував сину та сусідам скоєнням суїциду (л.с.12-13). Поведінка батька відповідача по справі негативно вплинула на психологічний стан неповнолітнього [PERSON]В, що підтверджується листом т.в.о. начальника відділу освіти Межівської РДА [PERSON] на імя начальника служби в справах дітей Межівської РДА [PERSON], з котрого вбачається, що у відповідності до проведеної 22.07.2011 року індивідуальної бесіди психолога [PERSON] з учнем 11 класу Межівської СЗШ 1-11 ст. № 2 [PERSON] останній перебуває у негативному емоційному напруженому стані і це є результатом того, що батько неповнолітнього [PERSON] [PERSON], щоб привернути увагу до себе, робив спроби покінчити життя самогубством. Неповнолітній [PERSON] гостро відчуває дефіцит батьківської любові та піклування. Постійний жорсткий контроль, нерозуміння переживань дитини спричинили поступове проявлення у характері [PERSON] окремих ознак суїцидальної поведінки (л.с.19-20). Статтею 155 СК України передбачено здійснення батьківських прав та виконання батьківських обовязків - здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності; батьківські права не можуть здійснюватися в супереч інтересам дитини; відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Всупереч вищенаведеної норми Сімейного кодексу відповідач 20.07.2011 року та 22.07.2011 року звертається з заявами до голови органу опіки та піклування Межівської РДА, в яких відмовляється від свого неповнолітнього сина та виклав своє небажання виконувати свої батьківські обовязки по вихованню та матеріальному забезпеченні свого неповнолітнього сина [PERSON], прохає позбавити його батьківських прав, посилаючись при цьому, що в звязку з неналежною поведінкою сина він не має можливості виховувати його (л.с.7-8, 15-16). Дані обставини протирічать тим матеріалам справи, яким суд дав уже свою правову оцінку, також судом прийнято до уваги характеристику з місця навчання неповнолітнього [PERSON], у відповідності до котрої останній характеризується позитивно (л.с.10); витяг з протоколу № 7 від 28.07.2011 року комісії з питань захисту прав дитини Межівської РДА щодо відібрання неповнолітнього [PERSON] від батька [PERSON] без позбавлення батьківських прав, згідно висновку котрої вирішили за доцільне відібрання неповнолітнього [PERSON] від батька [PERSON] (л.с.21); свідчення самого неповнолітнього [PERSON], які він дав у суді, де він відверто виказав своє небажання проживати разом з батьком, так як останній протягом довгого періоду часу, не знаходячи з ним спільної мови і не приймав до уваги його намагання якимось чином наладити стосунки між ними, постійно його принижував перед його друзями та однокласниками, пробував декілька разів при ньому здійснити суїцид, зловживає спиртними напоями. В травні місяці цього року після чергового скандалу зі своєю співмешканкою, за яку він вимушений був заступитися, батько взагалі вигнав його з будинку, перешкоджав йому забрати з будинку особисті речі і він на даний час вимушений проживати у сусідів. З дитинства батько забороняв йому спілкуватися з матірю, на даний час він тісно спілкується з матірю, вона його матеріально забезпечує і після закінчення середньої школи мати взяла на себе обовязок продовжити навчання у вищому учбовому закладі. У відповідності до ст. 20 Конвенції Про права дитини ( ратифікованої Постановою ВР України № 789-ХІІ від 27.02.1991 р.) дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка в її власних як найкращих інтересах не може залишатися в такому оточені, має право на особистий захист і допомогу, що надаються державою. Пункт 2 ст. 1 Європейської Конвенції про здійснення прав дітей (ратифікованої Законом № 69-У від 03.08.2006 року) вказує на те, що предметом цієї Конвенції є у найкращих інтересах дітей підтримка їхніх прав, надання дітям процесуальних прав та сприяння здійсненню ними цих прав шляхом забезпечення становища, при якому діти особисто або через інших осіб чи органів проінформовані та допущені до участі у розгляді судовим органом справ, що їх стосуються. Статтею 170 СК України передбачено - відібрання дитини від батьків без позбавлення батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоровя і морального виховання. Суд вважає, що такі підстави у суду маються і є беззаперечними, виходячи з вищевикладених матеріалів справи. У відповідності до ст. 180 СК України на батьків покладено обовязок утримувати дитину, тому суд вважає за необхідне стягти з відповідача аліменти на утримання його неповнолітнього сина в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення ним повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в особі матері [PERSON] На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягти на користь держави судовий збір у розмірі 188, 20 грн. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved