Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-05 00:00:00

В жовтні 2011року ПАТ КБ «ПриватБанк»звернувся до суду із позовом якому просив передати в заклад ПАТ КБ «ПриватБанк»шляхом вилучення у [PERSON], належне йому на праві власності майно, а саме автомобіль DAEWOO, модель Nexia , 2007року випуску, тип Т3: легковий , номер кузова/шасі XWB3D31UD8A149302, реєстраційний номер АН1609OC, визначене в договорі застави нерухомого майна , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № MRB0AN12490023 від 19.02.2008 року в сумі 70145,29 гривень звернути стягнення на майно, зазначене в договорі застави рухомого майна шляхом безпосереднього продажу покупцю з правом укладання Заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця; а також стягнути судові витрати судовий збір за подання позовної заяви та витрати на інформаційно-технічне забезпечення . В листопаді 2011року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом про захист прав споживачів в якому просив визнати дії ПАТ КБ «ПриватБанк»щодо одностороннього внесення змін до кредитного договору і підняття відсоткової ставки неправомірними, зобовязати відповідача зробити перерахунок сплачених платежів згідно графіка погашення кредиту. Представник позивача за основним позовом та відповідача за зустрічним позовом ПАТ КБ «ПриватБанк»- [PERSON] до суду зявилась , основний позов підтримала , зустрічний позов не визнала, в обґрунтування своїх вимог та заперечень на зустрічний позов суду надала наступні пояснення. 19.02.2008р. між позивачем та відповідачем за основним позовом та позивачем за зустрічним позовом [PERSON] було укладено кредитний договір № MRB0AN12490023, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 61 385 гривень 48 копійок, зі сплатою за користування кредитом у розмірі 15,48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18.02.2015р. Даний кредит був наданий відповідачу за основним позовом та позивачу за зустрічним позовом для придбання автомобілю. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором з відповідачем [PERSON] 19.02.2008р. було укладено договір застави рухомого майна. Предметом даного договору був автомобіль DAEWOO, модель Nexia , 2007року випуску, тип Т3: легковий , номер кузова/шасі XWB3D31UD8A149302, реєстраційний номер АН1609OС. В звязку з тим, що на даний час [PERSON] належним чином не виконує умови кредитного договору та має прострочену заборгованість у сумі 70 145 гривень 29 копійок, банк вимушений був звернутись до суду з зазначеним позовом, який просить задовольнити у повному обсязі. Зустрічний позов представник не визнав, підтвердив, що дійсно в грудні 2008 року банком було прийнято рішення про зміну кредитної ставки, про що [PERSON] був своєчасно повідомлений та отримав рекомендованого листа 17 січня 2009року в якому було запропоновано умови по зміні кредитної ставки. П.15.3, 15.2 та 15.5 кредитного договору які [PERSON] не оскаржувались. Відповідач за основним позовом та позивач за зустрічним позовом знав про заборгованість. Вважає, що банком не були порушені умови договору, вимоги ст.. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність». До того ж представник позивача за основним позовом та відповідача за зустрічним позовом вважає, що [PERSON] порушив процесуальні строки для звернення до суду з зазначеним позовом, не надав судові підстав для поновлення строку просила в задоволенні зустрічного позову відмовити. Представник відповідача за основним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] адвокат [PERSON] основний позов не визнав, зустрічний позов підтримав. В обґрунтування своїх вимог і заперечень суду пояснив наступне. Представник відповідача за основним позовом та позивача за зустрічним позовом у судовому засіданні підтвердив, що [PERSON] дійсно 19.02.2008р. укладав кредитний договрі та договір застави з ПАТ КБ «ПриватБанк». Умови договору його влаштовували, підписував договір добровільно, без натиску. В січні 2009р. дізнався про підвищення кредитної ставки з боку банку. Вважає, що банк суттєво порушив його права як споживача, порушив умови кредитування. На думку представника між банком та [PERSON] повинна була бути укладена додаткова угода, яка б фіксувала нові умови кредитування. [PERSON] звертався до Національного банку України з листами в яких був не згоден з умовами кредитування, звертався із позовами до Жовтневого районного суду м. Маріуполя у 2009році. Вважає, що банк порушив вимоги ст.. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 1056, 654 ЦК України, ст.. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність». Просив поновити строк звернення [PERSON] з зазначеним позовом, вважає, що він пропустив строк з поважної причини не знав Законів України, на даний час продовжує сплачувати кредит на старих умовах. Просив задовольнити його зустрічний позов та відмовити в задоволенні основного позову. Суд заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи доказами, якими вони обґрунтовують свої вимоги та доводи, вважає, що основний позов ПАТ КБ «ПриватБанк»підлягає задоволенню , у зустрічному позові [PERSON] необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що 19.02.2008р. між ПАТ КБ «ПриватБанк»та [PERSON] було укладено кредитно-заставний договір № MRB0AN12490023 , згідно якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 61 385 гривень 48 копійок, зі сплатою за користування кредитом у розмірі 15,48% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 18.02.2015р.Даний кредит був виданий на придбання автомобілю DAEWOO, модель Nexia , 2007року випуску, тип Т3: легковий , номер кузова/шасі XWB3D31UD8A149302, реєстраційний номер АН1609OС, який став предметом застави (а.с.13-20) Згідно розрахунку ПАТ КБ «ПриватБанк»[PERSON] належним чином не виконував умови кредитного договору, в звязку з чим має прострочену заборгованість по кредиту у розмірі 70 145гривень 29 копійок, про що був повідомлений листом від 22.07.2011р. (а.с. 9-11) Відповідно до статуту ПАТ КБ «ПриватБАнк»є правонаступником всіх прав та обовязків ЗАТ КБ «ПриватБанк»(а.с.75) Листом від 06.01.2009р. [PERSON] був повідомлений про зміну відсоткової ставки по кредитному договору. Зміна відсоткової ставки відбулась з 01 лютого 2009р. Також [PERSON] було вказано умови звернення до банку у звязку з незгодою з вказаними змінами (а.с.80) Згідно реєстру поштових повідомлень, даний лист дійсно був направлений на адресу [PERSON] (а.с.81-82) Даний факт ні [PERSON] ні ПАТ КБ «ПриватБанк» не спростовують. Згідно поштових повідомлень, [PERSON] 03.03.2009р. звернувся зі скаргами до НБУ України та директора філії ЗАТ КБ «ПриватБанк»(а.с.85-90) 23.06.2009р. [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Маріуполя з позовом про визнання дій ЗАТ КБ «ПриватБанк»не правомірними. (а.с.107-111). Предметом позову було оскарження дій банку щодо одностороннього внесення змін до кредитного договору. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 26 червня 2009р. позовну заяву було повернуто [PERSON] через непідсудність.(а.с.100) Дана ухвала [PERSON] оскаржена не була, до належного суду з зазначеною заявою [PERSON] більш не звертався. В грудні 2009р. [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Маріуполя з позовом про визнання недійсним п. 13.10 кредитного договору. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 24.12.2009р. справу за позовом [PERSON] до ЗАТ КБ «ПриватБанк»було направлено за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська для розгляду по суті. (а.с.101) Згідно судової повістки з Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, справа за позовом [PERSON] до ЗАТ КБ «ПриватБанк»про визнання пункту договору недійсним була прийнята до розгляду та була призначена дата судового засідання (а.с.102) Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 серпня 2010року [PERSON] було відмовлено в задоволені його позовних вимог про визнання п.13.10 кредитного договору недійсним (а.с.112) Згідно ст.. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.. 629 ЦК України - договір є обовязковим для виконання сторонами. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. ст.. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник повинен сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір відсотків за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом чи іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст..589 ЦК України у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Згідно ст.. 267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Представник відповідача за основним позовом та позивача за зустрічним позовом [PERSON] адвокат [PERSON] , не зміг пояснити причину несвоєчасного звернення до суду. Суд не приймає до уваги доводи представника, що [PERSON] є неосвідченою людиною в області права та не знав законодавства. Таким чином , вважає, що пропуск строку [PERSON] за зверненням до суду за захистом свого права є не поважним, тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача за зустрічним позовом оскільки він без поважних причин пропустив строк звернення до суду з позовними вимогами до ПАТ КБ «ПриватБанку» Таким чином, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості вимог основного позову та задовольняє основний позов в повному обсязі, ухвалюючи рішення про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості відповідачки перед позивачем, оскільки відповідачка порушила взяті на себе за кредитним договором зобовязання. Відповідно до ст..88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним та підтверджені відповідними платіжними дорученнями судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 701гривні 45 копійки та збір за інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 гривень, а також в дохід держави суму судового збору у розмірі 97 гривень 00 копійок.

Outcome: approved