Jurisdiction: civil
Date: 2011-11-17 00:00:00

[PERSON], звертаючись з позовом до суду, просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у сумі 1500,00 грн. щомісяця до досягнення дитиною 23 років, тобто до 01 вересня 2016 року, що є предметом позову. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі, пояснила, що з 16 грудня 1999 року перебували з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. На підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2003 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано, у звязку з припиненням сімейно-шлюбних відносин, відповідач сплачував аліменти на утримання неповнолітнього сина до досягнення дитиною повноліття. На даний час, син [PERSON] є студентом 2 курсу денної форми навчання Європейського університету, строк навчання до 30 червня 2014 року. Враховуючи, що син навчається у приватному навчальному закладі, стипендію не отримує, позивач самостійно несе витрати на оплату навчання та утримання сина, який не має можливості влаштуватись на роботу, оскільки не має фахової освіти, однак доходів позивача не вистачає на всі необхідні витрати, які повязанні з навчанням дитини та його загальним розвитком, наміри урегулювати це питання з відповідачем в досудовому порядку не виявилось за можливе, тому позивач вимушена звертатись з даними позовом до суду, та відповідно до заявлених позовних вимог просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина на період навчання у вищому навчальному закладі у розмірі 1500,00 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, пояснив, що шлюб між позивачем та відповідачем припинено, відповідач сплачував аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття, на даний час відповідачу відомо, що дитина навчається у вищому навчальному закладі на комерційній основі, тому відповідач погоджується надавати матеріальну допомогу сину на період його навчання, зазначив, що на даний час працює має фіксовану заробітну плату та спроможний сплачувати аліменти, у розмірі визначеному позивачем. Відповідно до положень частини четвертої статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився 01 вересня 1993 року, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. (а.с. 5) Батьками дитини є: [PERSON] (шлюбне прізвище Варава) [PERSON] та [PERSON]. На підставі рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2003 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Як зясовано судом, [PERSON], [INFO], навчається на другому курсі факультету інформаційні системи та технології Приватного вищого навчального закладу Європейського університету на денній формі навчання, загальна вартість освітньої послуги за термін навчання становить 36000,00 грн., строк навчання - до 30 червня 2014 року. Ці обставини підтверджуються наступними доказами: довідкою виданою Приватним вищим навчальним закладом Європейський університет за №395 від 22 серпня 2011 року, яка підтверджує факт навчання [PERSON] на другому курсі вищезазначеного навчального закладу; Договором про навчання від 25 серпня 2010 року за №21021/10-д, який укладено між Приватним вищим навчальним закладом Європейський університетта [PERSON] За нормою ст.198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Частиною першою ст.199 Сімейного кодексу України передбачено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як розяснено в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментівобовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обовязкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до наданих сторонами доказів вбачається, що [PERSON], батько дитини, є особою працездатного віку, працює на посаді начальника відділу інформаційних мереж та телекомунікацій ПАТ Перший інвестиційний банк, середній заробіток відповідача складає 10800,00 грн.. [PERSON] , мати дитини, є особою працездатного віку, працює на посаді адміністратора ТОВ Фудмаркет, середній заробіток позивача складає 3683,66 грн., одружена, доказів про наявність інших утриманців, крім сина [PERSON], суду не надала. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. (ч.2 ст.200 Сімейного кодексу України) При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, та враховує наступні обставини, що повнолітня дитина [PERSON] перебуває на утриманні матері, мати дитини є особою працездатного віку, має фіксовану заробітну плату, в той же час дитина [PERSON] досяг повноліття, є особою працездатного віку, навчається в учбовому закладі на денній формі навчання, стипендію не отримує, відповідно до вимог сімейного законодавства має право на отримання матеріальної допомоги з боку батьків В тому же час, суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку, має постійне місце роботи, отримує фіксовану заробітну плату, доказів про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було, тому в сукупності оцінених судом доказів, є підстави вважати, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дитини на період її навчання, оскільки відповідач отримує заробітну плату, яка перевищує мінімальній розмір заробітної плати встановлений державою, в той же час визначений судом розмір аліментів, не є обтяжливим для відповідача, та не суперечить нормам чинного законодавства. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, тому суд присуджує стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 1500,00 грн. щомісячно на користь сина [PERSON], [INFO], на період навчання в Приватному вищому навчальному закладі Європейській університет починаючи з 07 вересня 2011 року до 30 червня 2014 року. Відповідно до ст.ст.81, 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути з [PERSON] на користь держави судові витрати: судовий збір в розмірі 600,62 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн., оскільки позивач звільняється від сплати судових витрат за подання позову про стягнення аліментів. Враховуючи наведене та

Outcome: approved