Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-20 00:00:00

[PERSON], діючи в інтересах малолітньої [PERSON], звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати шлюб [PERSON] та [PERSON], зареєстрований міським відділом РАГС Харківського обласного управління юстиції 02.08.2002, актовий запис № 1178, недійсним; усунути від спадкування за законом [PERSON] В обґрунтування свої позовних вимог [PERSON] зазначила, що з серпня 2005 року вона проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу із [PERSON] в квартирі [ADDRESS]. 14.09.2007 народилась донька [PERSON], батьком якої рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.12.2010 визнано [PERSON]. 08.02.2010 [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на спірну квартиру. Під час сумісного проживання із [PERSON] позивач [PERSON] дізналась, що він перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] з 2002 року, остання постійно мешкала в Німеччині, йому не допомагала, тому він планував припинити свій шлюб, однак не встиг та раптово помер. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі. [PERSON] додатково зазначала, що [PERSON] не піклувалась про свого законного чоловіка [PERSON], не надавала ні моральної, ні матеріальної допомоги, на похорон не приїжджала та могилу на кладовищі не відвідувала, тому вважає, що шлюб зареєстрований був не для створення сімї, тому має бути визнаним судом фіктивним та в цьому випадку [PERSON] позбавляється права спадкування після смерті [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що [PERSON] зробив їй пропозицію вийти заміж, тому 02 серпня 2002 року вони уклали шлюб, зареєстрований в міському відділ реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1178. Ще до реєстрації шлюбу [PERSON] приїздив до неї у Німеччину в квітні 2002 року, вони разом жили, [PERSON] піклування про її доньку, вони разом відпочивали та працювали. На територію України [PERSON] приїжджав для лікування свого сина, а після його смерті залишився для встановлення памятника на цвинтарі. В цей час вона його допомагала, висилаючи грошові кошти на лікування. Смерть її чоловіка вплинула на неї дуже емоційно, тому відповідач [PERSON] вважає, що жодна людина не має морального права вважати її шлюб із [PERSON] фіктивним. Представник відповідача також заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог, оскільки відсутні підстави для визнання шлюбу фіктивним, оскільки на момент його укладення і [PERSON] і [PERSON] мали намір створити сімю та набути права і обовязки подружжя. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та Пензев повідомили, що знали і [PERSON] і [PERSON], а також про їх шлюб, бачили, що вони разом мешкали в м. Харкові. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], допитані у судовому засіданні, а також [PERSON], який надав до суду нотаріально завірену заяву, стверджували, що [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] лише для виїзду за кордон, а не для створення сімї, однак цю інформацію вони чули від інших осіб Суд, заслухавши пояснення сторін у справі, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 02 серпня 2002 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, зареєстрований в міському відділ реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 1178. Сторонами не заперечується той факт, що [PERSON] з серпня 2005 року проживала без реєстрації шлюбу із [PERSON] в квартирі [ADDRESS]. 14.09.2007 народилась донька [PERSON], батьком якої рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 14.12.2010 визнано [PERSON]. 08.02.2010 [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на спірну квартиру. [PERSON], діючи в інтересах малолітньої [PERSON], звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати шлюб [PERSON] та [PERSON], зареєстрований міським відділом РАГС Харківського обласного управління юстиції 02.08.2002, актовий запис № 1178, недійсним, оскільки остання постійно мешкала в Німеччині, не допомагала матеріально [PERSON] Стаття 40 Сімейного кодексу України регламентує, що шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди чоловіка та жінки. Також шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сімї та набуття прав та обовязків подружжя. Статті 10, 60 Цивільно-процесуального кодексу України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач [PERSON] не надала суду належних та допустимих доказів щодо відсутності вільної згоди [PERSON] на реєстрацію шлюбу із [PERSON] в серпні 2002 році. Свідки, запрошені позивачем, також не змогли спростувати твердження [PERSON] щодо бажання укладення шлюбу [PERSON] саме із [PERSON] Також не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду і твердження [PERSON] про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладався без наміру створення сімї, оскільки в 2002 році вона із [PERSON] не спілкувалась, тому достеменно знати про те, які наміри мав [PERSON] стосовно шлюбу, не може. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження фіктивності шлюбу не надано. За таких обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, оскільки не знайшли свого підтвердження при досліджені у судовому засіданні доказів. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed