Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-19 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даною позовною заявою, в обґрунтування якої вказала, що з 07 березня 2010 р. помер її чоловік. Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру № 7, розташовану за адресою: вул. Пролетарська, буд. 9, м. Токмак. Позивачка звернувся з заявою до Токмацької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, а також з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, однак в видачі зазначених документів їй було відмовлено тому, що при житті померлого не були оформлені правовстановлюючі документи на квартиру, у звязку з чим позивачка змушена звернутися до суду. Позивачка в судовому засіданні просила суд визнати за нею право власності на вищевказану квартиру в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка. Відповідач [PERSON] [PERSON] до судового засідання не зявився, надала клопотання про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує. Голова кооператива «Кіровець» у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позовних вимог, надавши довідку про сплату паю за квартиру. Суд, заслухавши сторони, які зявились, дослідивши матеріали справи, інформаційну довідку зі спадкового реєстру вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що власником квартири [ADDRESS] був член житлово-будівельного кооперативу «Кіровець» [PERSON], який в 1992 році повністю сплатила пай за неї, що підтверджується довідкою житлово-будівельного кооперативу «Кіровець» від 25.10.2011 р. . Відповідно до п. 5-1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.09.1997. № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» та ст. 15 Закону України «Про власність» (в редакції, яка була чинна після сплати пайового внеску), член ЖБК, якій повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатися нею на свій розсуд, продавати, заповідати, обмінювати. Відповідно до ч.3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. 07 березня 2010 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 163098 від 10.03.2010 р. Разом з ним в квартирі була зареєстрована та проживала його дружина [PERSON], що підтверджується довідкою житлово-будівельного кооперативу «Кіровець» від 24.10.2011 р. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS]. Позивачка звернулася до Токмацької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак 31.10.2011 р. постановою нотаріуса їй було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивачка є дружиною померлого [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу. Вона та донька відповідач у справі, є єдиними спадкоємцями за законом першої черги після смерті [PERSON], що підтверджується матеріалами справи. Таким чином, позивачка як спадкоємиця свого чоловіка [PERSON] є власником даної квартири, а та обставина, що право власності на нерухоме майно підлягає реєстрації згідно до вимог ст. 182 Цивільного кодексу України не є підставою для заперечення того, що відповідно до ст. 15 Закону України «Про власність», ч.3 ст. 384 ЦК України з моменту викупу (повного внесення паю) член житлово-будівельного кооперативу набуває права власності на квартиру. В статті 41 Конституції України закріплено право кожної людини володіти, розпоряджатись та користуватись своєю власністю. Стаття 319 Цивільного кодексу України передбачає, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України є визнання права. Враховуючи ту обставину, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті чоловіка, визнання позову відповідачами; а також те, що позивач не має можливості в позасудовому порядку реалізувати свої права на спадщину, суд вважає встановленими обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх позовних вимог. Виходячи із наведеного, суд вважає, позовні вимоги щодо визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved