Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-21 00:00:00

[PERSON] звернулась з позовом до Броварського МВ (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області про захист, честі, гідності і репутації, спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди. Позивачка зазначала, що вона на протязі останніх років судиться із сусідом стосовного земельної ділянки. За цей час Броварський МВ (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області збирає та розповсюджує інформацію про психічний розлад позивачки. Проте, вона цілком здорова, так як офіційно пройшла обстеження. Відповідачем неправомірно винесено постанову, в якій було зазначено, що позивачка має психічні розлади. Вважає, що відповідач не дотримався положень ЗУ Про міліцію, ЗУ Про інформацію, ЗУ Про психіатричну допомогу. З листопада 2007 року сусід розпочав забудовувати земельну ділянку. На що правоохоронні ограни також ніяк не реагували. Через неправомірні дії сусіда, позивачка розлучилась з чоловіком. Вважає, що неправомірними діями відповідача їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює в розмірі 110\~000 грн. Посилаючись на викладене, позивачка просила зобовязати відповідача розмістити в ЗМІ м. Бровари викладення фактів розповсюдження негативної інформації про психічний розлад позивачки та спростування цієї інформації з вибаченням перед нею. Стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 110\~000 грн. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача Броварського МВ (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області [PERSON] позовні вимоги не визнала, пояснила, що 21.04.2004 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки № 51 від 13.01.2004 року [PERSON] отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0.1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель, яка розташована в м. Бровари, вул. Слуцька, 20. Власником суміжної земельної ділянки, розташованої в м. Бровари по вул. Слуцькій, 20-а є [PERSON], якому 23.08.2007 року позивачка продала частину вказаної земельної ділянки площею 0,0200 га, на якій останній у вересні 2007 року розпочав будівництво будинку. Після чого від [PERSON] неодноразово до відповідача почали надходити заяви та повідомлення щодо неправомірних дій з боку [PERSON] По кожному зверненню були проведені перевірки відповідно до чинного законодавства. При проведенні перевірок працівниками міліції було встановлено, що ні [PERSON] ні його родичі ніколи не погрожували позивачці фізичною розправою. Позивачка не зазначає в позовній заяві хто з працівників міліції про її психічний розлад, яким чином розповсюджується дана інформація. Жодних підтверджуючих даних з цього приводу немає. Також просили відмовити у задоволенні позову в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі 110\~000 грн., так вони не обґрунтовані та не надано відповідних доказів. Посилаючись на викладене, просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Судом встановлено, що постановою Броварського МВ (з обслуговування м. Бровари та Броварського району) ГУ МВС України в Київській області від 16 вересня 2009 року, в порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] відмовлено за відсутності події злочину (а.с.6). Відповідно до листа Генерального прокурора України від 22.12.2010 року за № 04/2/3-2577-10, Броварським міськвідділом ГУ МВС України в Київській області прийнято рішення про відмову у порушенні кримінальної справи у звязку із відсутністю в діях [PERSON] складів злочинів, передбачених ст.ст. 129, 197-1 КК України, а Генеральною прокуратурою України 21.12.2010 року вказане рішення скасовано, а матеріали направлені до прокуратури Київської області. (а.с.38). Згідно постанови Броварського МВ ГУ МВС України в Київській області про відмову у порушенні кримінальної справи від 03.10.2011 року, у порушенні кримінальної справи відносно [PERSON] відмовлено. (а.с.48-50). Суд вважає , що вказані обставини ніякими чином не ганьблять честь та гідність позивачки і її доводи не ґрунтуються на вимогах закону. \~\~ Відповідно до статті 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі . Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі . \~\~ Пункт 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи передбачає, що відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобовязані розглянути звернення і дати обгрунтовану відповідь у встановлений законом строк. \~ Тобто, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в процесі перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого ст. 40 Конституції, а не поширення недостовірної інформації. \~ Таким чином, суд вважає, що в даному випадку відсутнє порушення честі і гідності [PERSON] з боку відповідача,тому приходить до обгрунтованого висновку про відмову у задоволені позову в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed