Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 11.09.2008 року о 10 год. відповідач керуючи автомобілем [NUMBER], при виїзді з прилеглої території на головну дорогу не надав дорогу автомобілю [NUMBER] під керуванням [PERSON], внаслідок чого транспортні засоби отримали пошкодження, вартість відновлювального ремонту автомобіля ЗАЗ складає згідно висновку спеціаліста 4916,41 грн., зазначена шкода винуватцем ДТП не відшкодована, за заявою власника пошкодженого автомобіля позивачем проведено відшкодування шкоди на суму 4097 грн., крім того, МТСБУ понесено додаткові витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн. А тому позивач просив суд стягнути з відповідача в рахунок матеріальних збитків 4097 грн., 1000 грн. за надання правової допомоги та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги. Відповідач в суді позов визнав в повному обсязі. За п.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання відповідачем позову проводиться в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу. А за п.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Так, по справі встановлено, що 11.09.2008 року близько 10 год. з вини відповідача, який керуючи автомобілем [NUMBER], при виїзді з прилеглої території на головну дорогу, не надав переваги в русі автомобілю [NUMBER] , сталося зіткнення, в результаті чого було пошкоджено автомобіль ЗАЗ, який належить [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що за дане адмінправопорушення на підставі ст..124 КпАПУ [PERSON] було піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17 грн. Відповідно до звіту про оцінку автомобіля за № 222 від 30.01.2009 року, виконаного СПД [PERSON], вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER] в результаті його пошкодження в ДТП, складає 4916 грн.41 коп. з ПДВ. Судом було встановлено, що на момент ДТП відповідач не застрахував свою цивільно-правову відповідальність на випадок спричинення шкоди третім особам з його вини, за договором добровільного страхування автомобіль також не був застрахований. 03.03.2009 року [PERSON] звернувся до Моторного /транспортного/ страхового бюро України /МТСБУ/ з заявою про виплату заподіяної йому шкоди в результаті пошкодження в ДТП належного йому транспортного засобу, оскільки договори страхування, відповідно до яких страховики могли б відшкодувати спричинені збитки, відсутні, що підтверджується копією заяви. Відповідно до наказу по МТСБУ від 08.05.2009 року за № 1190 та на підставі наданих заявником документів було прийнято рішення про перерахування на розрахунковий рахунок [PERSON] 4097 грн. за шкоду, заподіяну в результаті ДТП, без врахування ПДВ, а на підставі платіжного доручення від 08.05.2009 року за № 1847 вказану суму коштів було перераховано на користь заявника, що вбачається з копії зазначеного платіжного доручення. МТСБУ звертається до суду з вказаним позовом і просить відшкодувати за рахунок відповідача виплачену бюро суму страхового відшкодування в розмірі 4097 грн. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Згідно ст.40 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ є гарантом відшкодування шкоди. За ст.41.1 п.»а» цього Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За ст. 22 п.22.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи, а ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить -25500 грн. Як передбачено ст.38.2.1 Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду і який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Ст.1191 ч.1 ЦК України також передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги /регресу/ до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Отже, виплативши на користь заявника спричинену пошкодженням належного йому автомобіля шкоду в розмірі 4097 грн. позивач набув права регресу до відповідача, з вини якого сталася вищевказана ДТП і було пошкоджено вказаний автомобіль. А тому з врахуванням наведеного суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача в порядку регресу 4097 грн. виплаченого страхового відшкодування. Що стосується вимог позивача про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 1000 грн., то суд виходить з наступного. За ст.84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. На даний час діє постанова КМ України від 27.04.2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», інших нормативно-правових актів, які б регулювали ці питання немає. Як передбачено Додатком до цієї постанови, витрати, повязані з правовою допомогою стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, якщо компенсація сплачується іншою стороною, не перевищують суму, що обчислюється виходячи з того, що зазначеній особі виплачується 40 % розміру мінімальної заробітної плати за годину її роботи. В матеріалах справи є контракт про надання правової допомоги та платіжне доручення про перерахування коштів по цьому контракту в сумі 1000 грн. А тому суд вважає за можливе вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу задовольнити. Отже, судом приймається до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Суд також вважає, що на підставі ст.ст.79,88 ЦПК України підлягають відшкодуванню на користь позивача і понесені ним судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 51 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн., всього 171 грн., оскільки позивач звернувся до суду з цим позовом 26.10.2011 року, тобто, до введення в дію Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved