Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-19 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом,в якому вказала,що вона на підставі договору купівлі-продажу від 01.02.2010р є власником 15\\100 частини [ADDRESS]. Дана частина будинку складається із приміщень 2-1,2-2,2-3,2-8,2-9,2-10,2-17,2-18,2-19,2-2-,балкону,1\\3 частини приміщення 11,1\\6 частини свердловини №1. Два роки тому відповідач [PERSON] разом із дружиною [PERSON] вселились у вказану квартиру.На той час у позивача та відповідачів була домовленість про купівлю-продаж вказаної квартири,але договір купівлі-продажу не був укладений у зв»язку із небажанням відповідачів.На сьогоднішній день відповідачі безпідставно мешкають у її-позивачки-квартирі. 21.06.2011р вона-позивачка -направила відповідачам письмову вимогу про виселення.Дану вимогу відповідачі отримали 26.06.2011р.23.09.2011р вона змушена була звернутись до Ірпінського МВ із заявою щодо проживання відповідачів у квартирі без реєстрації.14.11.2011р вона повторно направила відповідачам вимогу про виселення та надала їм строк до 21.11.2011р,але відповідачі по даний час проживають у квартирі. Своїми діями відповідачі обмежують її право власності,вона не може розпорядитись своєю квартирою на власний розсуд. Із відповідачами не укладався ні договір оренди житла,ні договір найму житла,відповідачі не сплачують їй кошти за користування житлом. Позивачка просить виселити відповідачів із 15\\100 частини [ADDRESS],яка складається із приміщень 2-1,2-2,2-3,2-8,2-9,2-10,2-17,2-18,2-19,2-2-,балкону,1\\3 частини приміщення 11,1\\6 частини свердловини №1 загальною площею 95,4 кв.м,житловою 39,1 кв.м - без надання іншого житла,а також стягнути із відповідачів судові витрати. Позивачка та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився,про день розгляду справи був належним чином повідомлений,у зв»язку з чим суд розглянув справу у його відсутності. Представник відповідачки [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав,просить у позові відмовити,поскільки відповідачі з дозволу чоловіка позивачки вселились у спірну квартиру,з його дозволу провели ремонт у квартирі.Крім того,чоловік позивачки у відповідачів взяв кошти у суммі 35000 долларів США у рахунок придбання спірної квартири.У відповідачів у цій квартирі народилась дитина. Суд,заслухавши пояснення учасників процесу,заслухавши покази свідків,дослідивши письмові докази по справі ,вважає позов таким,що не підлягає до задоволення. У судовому засіданні було встановлено,що позивачка на підставі договору купівлі-продажу від 01.02.2010р є власником 15\\100 частини [ADDRESS]. Дана частина будинку складається із приміщень 2-1,2-2,2-3,2-8,2-9,2-10,2-17,2-18,2-19,2-2-,балкону,1\\3 частини приміщення 11,1\\6 частини свердловини №1.Наведені обставини справи стверджуються копією договору купівлі-продажу (а.с.6-7). У даній частині будинку проживають відповідачі по справі без реєстрації,що не заперечує представник відповідача у судовому засіданні. Також,встановлено,що21.06.2011р та 14.11.2011р позивачка направляла відповідачам письмові вимоги про виселення із квартири,що стверджується копіями вимог (а.с. 16-18). Відповідно до ст.. 317 ЦК України «Власникові належать права володіння,користування та розпорядження своїм майном». Відповідно до ст.. 319 ЦК України «Власник володіє,користується,розпоряджається своїм майном на власний розсуд». Відповідно до ст..321 ч 1 ЦК України «Право власності є непорушним.Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні». Відповідно до ст.. 150 ЖК України «Громадяни,які мають у приватній власності будинок,квартиру,користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд,продавати,дарувати,заповідати,здавати в оренду,обмінювати,закладати,укладати інші не заборонені законом угоди». Відповідно до ст.. 155 ЖК України «Жилі будинки,що є в приватній власності громадян,не може бути в них вилучено,власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком,крім випадків,установлених законодавством СРСР і Української РСР». Позивачка просить виселити відповідачів із частини будинку,яка належить їй по праву власності, без надання їм іншого житла. Відповідно до ст..11 ч 1 ЦК України «Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі». Відповідно до ст.. 60 ЦК України»Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених ст.. 61 цього Кодексу». Як вбачається зі змісту позовної заяви,а також як було встановлено у судовому засіданні ,позивачка просить виселити відповідачів із будинку з підстав ,передбачених ст..ст. 317,319,321,386,387 ЦК України,а також ст..150,155 ЖК України .Однак,відповідно до ст.. 16 ч 2 ЦК України «Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути : визнання права,визнання правочину недійсним,припинення дії,яка порушує право,відновлення становища,яке існувало до порушення,примусове виконання обов»язку у натурі,зміна правовідношення,припинення правовідношення,відшкодування збитків та інші способі відшкодування майнової шкоди,відшкодування моральної шкоди,визнання незаконними рішення,дій чи бездіяльності органу державної влади,органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування,їхніх посадових і службових осіб».У зв»язку з цим,відповідно до ст.. 16 ЦК України вимоги позивачки про виселення можливо лише при вирішенні спору про житлові права. Позивачка посилається також на ст.. 150,155 ЖК України,які регулюють право власності громадян на житловий будинок або квартиру,але даними нормами закону не визначений такий спосіб захисту порушеного права як виселення із житла без надання іншого житла.Таким,чином,вирішення питання про виселення відповідачів із житлового приміщення без надання іншого житла без вирішення у встановленому законом порядку з дотриманням положень ст.. 11 ЦПК України питання про наявність чи відсутність у особи житлових прав, не є належним способом захисту.Позивачка у передбаченому законом порядку не уточнила підстави заявлених позовних вимог,а тому суд вважає позов безпідставним та таким,що не підлягає до задоволення. На підставі ст.150,155 ЖК Ураїни,ст..316,317,319,321,386,387,1167 ЦК України,

Outcome: dismissed