overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить розірвати шлюб, укладений 02.06.2000 року між ним та відповідачем і зареєстрований за №136 Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області. Від шлюбу є одна неповнолітня дитина –дочка [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачем. Подружні відносини були припинені на початку 2010 року через те, що між ним та відповідачем сформувалися неприязні відносини, немає довіри один до одного, і у зв'язку з цим постійно виникали сварки та скандали, тому позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. Майнового спору та спору про місце проживання дитини немає. Позивач надав письмову заяву про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд розглянути справу за його відсутності, а у разі неявки відповідача - ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Відповідач, будучи повідомленою про час і місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити пред’явлені позовні вимоги за наступних підстав. Так, сторони перебувають у шлюбі з 02.06.2000 року, зареєстрованому за №136 Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.4). Від шлюбу є одна неповнолітня дитина –дочка [PERSON], [INFO] (а.с.3). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини на початку 2010 року, на примирення не згодні. Майнового спору та спору про місце проживання дитини немає. У зв`язку з такими обставинами суд вважає за можливе даний шлюб розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дочку [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на її користь. Позовні вимоги вона обґрунтовує тим, що шлюб з відповідачем вони з 06.11.1998 року по 16.07.2010 року перебували у шлюбі, зареєстрованому сільською радою Раків-Ліс Камінь-Каширського району Волинської області, актовий запис №35. Від вказаного шлюбу вони і мають неповнолітню дочку [PERSON], яка проживає разом із нею та знаходяться на її утриманні. В січні 2010 році вона з відповідачем припинили шлюбні стосунки та стали проживати окремо один від одного. Після того, відповідач перестав надавати матеріальну допомогу на дитину, хоч можливість таку і має, оскільки працює в ДП «Камінь-Каширське лісове господарство». Домовленості щодо визначення розміру аліментів на дітей між ними не досягнуто. У своїй письмовій заяві позивачка просить розглянути справу за її відсутності у судовому засіданні, свій позов підтримує. Відповідач проти позову заперечує посилаючись на те, що кожен місяць перераховує грошові кошти на утримання дочки [PERSON] через поштове відділення зв’язку в середньому по 500 гривень. Дослідивши матеріали справи, з врахуванням позицій сторін, суд дійшов наступного висновку. Матеріалами справи доведено, що сторони перебували у шлюбі зареєстрованому сільською радою Раків-Ліс Камінь-Каширського району Волинської області, актовий запис №17, з 06.11.1998 року по 16.07.2010 року. Від вказаного шлюбу мають малолітню дочку, [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою, що підтверджується довідкою з місця проживання. Згідно с. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає прийнятним стягнути з відповідача аліменти на малолітню дочку у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, враховуючи його матеріальне становище, доказів про наявність інших утриманців або сплати щомісяця аліментів на дочку суду не надав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

Представник Жданівської обласної психіатричної лікарні звернувся до суду та просив суд госпіталізувати хвору [PERSON] в психіатричну лікарню до стаціонару в примусовому порядку. Пояснив, що [PERSON] за своїм станом потребує госпіталізації лише у стаціонарі тому, що вона не в змозі самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність . За заявою суд вислухав лікаря, який підтримав заяву головного лікаря психіатричної лікарні та пояснив, що [PERSON] хвора, страждає на: «Судина деменція не уточнена. З дезадаптивним типом пристосованої поведінки низьким рівнем адаптивних ресурсів особистості. Підсумковий рівень непрацездатності –16 балів», у результаті чого самостійно не може задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Зараз, за станом здоров’я, [PERSON] потребує госпіталізації лише в умовах стаціонару в примусовому порядку. Представник зацікавленої особи, органу опіки та піклування м. Жданівка не заперечував проти заяви заявника. В силу ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає психіатричною хворобою, може бути госпіталізована в психіатричну лікарню також і без усвідомленої згоди, тільки при уяві, що це лікування можливе лише у стаціонарі та встановлення у гр-на тяжкого психічного розладу, якщо створює небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Встановлено, що [PERSON] страждає на: «Органічний розлад особистості судинного ґенезу. Психоорганічний синдром з дезадаптивним типом пристосованої поведінки. Низький рівень адаптивних ресурсів особистості. Підсумковий рейтинг непрацездатності –18 балів», у результаті чого самостійно не може задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Висновком лікарів [PERSON] потребує госпіталізації лише на засадах стаціонару в психіатричному закладі в примусовому порядку, а тому суд вирішив, що заява підлягає задоволенню. В силу ч.1 ст.17 Закону України «Про психіатричну допомогу»перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може бути лише на протязі часу всіх обставин, які послужили основою для проведення госпіталізації. [PERSON] підлягає госпіталізації в Жданівську обласну психіатричну лікарню в примусовому порядку для лікування у стаціонарі, тривалістю протягом наявності обставини, які послужили підставою проведення госпіталізації. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

Представник Жданівської обласної психіатричної лікарні просив суд госпіталізувати хворого [PERSON] в психіатричну лікарню до стаціонару в примусовому порядку. Пояснив, що [PERSON] за своїм станом потребує госпіталізації лише у стаціонарі тому, що він хворий і створює небезпеку для себе та оточуючих. За заявою суд вислухав лікаря, який підтримав заяву головного лікаря психіатричної лікарні та пояснив, що [PERSON] хворий, страждає на: «Стан відміни алкоголю з делірієм», у результаті чого створює небезпеку для себе та оточуючих. Зараз, за станом здоров’я [PERSON] потребує госпіталізації лише в умовах стаціонару в примусовому порядку. Представник зацікавленої особи, органу опіки та піклування м. Жданівка не заперечував проти заяви заявника. В силу ст.14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає психіатричною хворобою, може бути госпіталізована в психіатричну лікарню також і без усвідомленої згоди, тільки при уяві, що це лікування можливе лише у стаціонарі та встановлення у гр-на тяжкого психічного розладу, якщо створює небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Встановлено, що [PERSON] страждає на: «Стан відміни алкоголю з делірієм», у результаті чого створює небезпеку для себе та оточуючих. Висновком лікарів [PERSON] потребує госпіталізації лише на засадах стаціонару в психіатричному закладі в примусовому порядку, а тому суд вирішив, що заява підлягає задоволенню. В силу ч.1 ст.17 Закону України «Про психіатричну допомогу»перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може бути лише на протязі часу всіх обставин, які послужили основою для проведення госпіталізації. [PERSON] підлягає госпіталізації в Жданівську обласну психіатричну лікарню в примусовому порядку для лікування у стаціонарі, тривалістю протягом наявності обставини, які послужили підставою проведення госпіталізації. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, мотивуючи її таким. 04 листопада 2011 року вмер її чоловік – [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина. Вона є спадкоємницею за законом після його смерті, але не може одержати свідоцтво про право на спадщину, тому що в свідоцтві про шлюб помилково фамілія чоловіка записана як “Подопригора”. Просить встановити юридичний факт, що [PERSON] є її чоловіком. У судовому засіданні заявник підтримала свої вимоги та дала пояснення, аналогічні викладеним у заяві обставинам. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з’явився, про час та місце розгляду справи повідомлено належним чином, причини неявки суду невідомі. Як встановлено в судовому засіданні, згідно наданому паспорту заявника 3.02.1979р. Горняцькою міською радою м.Селідово зареєстрований шлюб між заявником та [PERSON] Згідно свідоцтву про шлюб, виданому 3.02.1979р. Горняцькою міськрадою м.Селідово, актовий запис №10, 3.02.1979р. зареєстрований шлюб між заявником та [PERSON] Відповідно до свідоцтва про смерть [PERSON] 04.11.2011р. вмер. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила, що [PERSON] є чоловіком [PERSON] Таким чином, суд, дослідивши докази в їхній сукупності, вважає, що [PERSON] є чоловіком заявника, тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на наступні обставини. Позивач є наймачем квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідачі – сини позивача, які не проживають у спірній квартирі без поважних причин, а саме: [PERSON] – з 2008 року, а [PERSON] – з 2009 року. На теперішній час в спірній квартирі речей відповідачів немає, комунальні послуги вони не сплачують, місце мешкання їх не відомо. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги. Відповідачі в судове засідання не з’явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Тому суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України, вважає за можливим провести заочний розгляд справи. Представник відповідача - відділу реєстрації фізичних осіб в Куйбишевському районі м. Донецька в судове засідання не з’явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Представник третьої особи в судове засідання не прибув, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Третя особа в судове засідання не прибув, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог. Суд, заслухавши позивача, свідків, вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач є наймачем квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідачі – сини позивача, які не проживають у спірній квартирі без поважних причин, а саме: [PERSON] – з 2008 року, а [PERSON] – з 2009 року. На теперішній час в спірній квартирі речей відповідачів немає, комунальні послуги вони не сплачують, місце мешкання їх не відомо. Згідно акту КП «Керуюча компанія Куйбишевського району м. Донецька» за № 20 від 15.06.2011 року [PERSON] – з 2008 року, а [PERSON] – з 2009 року не проживають в квартирі за адресою: [ADDRESS], речей їх в квартирі немає. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі втратили право користування житловим приміщенням в квартирі, так як не проживають у ній без поважних причин понад шість місяців. В судовому засіданні встановлено, що позивач вимушена нести витрати по оплаті комунальних послуг та утриманню квартири з урахуванням реєстрації відповідачів, але не має матеріальної можливості. Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім’ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6-ти місяців. Згідно зі ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім’ї за ними зберігається житлове приміщення протягом 6-ти місяців. Згідно ч. 2 ст. 71 ЖК України якщо наймач або члени його родини були відсутні за поважною причиною понад шести місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути подовжений наймодавцем, а у разі спору – судом. В судовому засіданні було встановлено, що відповідачі не мешкають в спірному житловому приміщенні понад шість місяців без поважних причин. Тобто, суд оцінивши всі докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги законі і обґрунтовані і підлягають задоволенню. На підставі ст.71, 72 ЦК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

27.01.2012 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, зазначивши, що з відповідачем знаходиться в шлюбі з 24.01.1971 року, зареєстрованому виконкомом Красноармійської сільської ради Новоазовського району, актовий запис № 1. Від подружнього життя неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки між ними припиненні з кінця жовтня 1999 року, з цього часу вони проживають окремо, шлюбних відносин не підтримують. Причиною розпаду сім*ї є повне нерозуміння та постійні конфлікти. Спору про розділ майна не має. Позивач просив шлюб між нею та відповідачем розірвати. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24.01.1971 року, зареєстрованому виконкомом Красноармійської сільської ради Новоазовського району, актовий запис № 1. Подружні стосунки між сторонами припиненні з кінця жовтня 1999 року, примирення між сторонами не відбулося, позивач наполягає на розірванні шлюбу, бо знаходження у шлюбі суперечить його інтересам і є формальним. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо його збереження суперечить інтересам сторін. Оскільки суд прийшов до висновку про неможливість збереження шлюбних відносин сторін, останній підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

Відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України суд відкладає складання повного тексту рішення до 04 березня 2012 року і проголошує вступну та резолютивну частини рішення . На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду до відповідача [PERSON] із зазначеним позовом , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. В підтвердження своїх вимог посилається на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити її інтересам, сім»я фактично розпалася, шлюбні відносини припинені, будь-яке примирення неможливе. В судове засідання позивачка не з»явилася, надіслала заяву, в якій просить розірвати шлюб. Відповідач позовні вимоги визнав, згоден на розлучення, вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам. Відповідно до протоколу допиту Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 01.02.2012 року згоден, щоб справа слухалась без його участі. Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд задовольняє позовні вимоги, виходячи з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 30 вересня 2006 року. Мають дочку [PERSON], [INFO] . Між сторонами шлюбні відносини припинені через непорозуміння, які виникали в сім’ї, впродовж майже трьох років сторони проживають окремо, наміру відновлювати шлюбні стосунки не мають, так як втратили почуття любові і поваги одне до одного. Сім»я фактично розпалася, існує вона тільки формально. Таким чином, суд вважає що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а тому розриває його. Неповнолітню дочку суд залишає на подальше проживання при матері. При розірванні шлюбу позивачка не бажає змінити прізвище отримане після державної реєстрації шлюбу – « Балакірєва » . Витрати , пов’язані з отриманням в органах РАЦС свідоцтва про розірвання шлюбу суд покладає на відповідача, оскільки вважає , що саме він винен в розпаді сім»ї, на утриманні позивачки залишається малолітня дитина. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та просить розірвати шлюб між ними, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалося у зв»язку з тим, що під час сумісного проживання виявилась несумісність характерів , різних поглядів на сімейне життя. Внаслідок чого виникали часті сварки , непорозуміння, що призвело до розпаду сім”ї. В судовому засідання позивач підтримала доводи позовної заяви та просить задовольнити позов, наполягала на розлученні , оскільки сім»я існує формально; з серпня 2011 р. не проживають однією сім»єю, не підтримують шлюбно-сімейні відносини ; спільного бюджету не мають, втрачено почуття любові та поваги один до одного. За час, наданий судом для примирення, сторони не примирилися Майновий спір будуть вирішувати у позасудовому порядку. Від шлюбу є діти : Іван, [INFO] та Тимофій, [INFO] , які залишаються проживати з нею. Відповідач в судовому засіданні проти позову не заперечував, погодився з причинами розлученням; підтвердив, що втрачено почуття любові та поваги один до одного, відсутнє взаєморозуміння, що з серпня 2011 р. не проживають однією сім»єю, не підтримують шлюбно-сімейні відносини; у кожного свій бюджет. Вони не примирилися за час наданий судом для примирення .Це - перший шлюб. Майнового спору не має, всі питання щодо спільного майна будуть вирішувати добровільно. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 5 червня 1999 р. сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Вишгородського районного управління юстиції, актовий запис за № 61. Від шлюбу є діти : син [PERSON], [INFO] та син [PERSON] [INFO]. З серпня 2011 р. сторони не живуть однією сім»єю, не підтримують шлюбно-сімейні відносини, мають різні бюджети, не ведуть спільного господарства, втрачено почуття любові та поваги один до одного. За час, наданий судом для примирення, сторони не примирилися. У сторін перший шлюб. Майновий спір сторони будуть вирішувати у позасудовому порядку. Сторони наполягають на розлученні. Відповідно до ч. 2 статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку про те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, подальше їх спільне життя, як подружжя, та збереження шлюбу не можливе .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-27 00:00:00

У лютому місяці 2012 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до служби у справах дітей Чорнухинської райдержадміністрації про поновлення батьківських прав. В підтвердження позову вказала, що згідно рішення Чорнухинського районного суду Полтавської області від 26 березня 2008 року вона була позбавлена батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] з підстав невиконаня своїх материнських обов»язків, зловживання спиртними напоями, притягнення до адміністративної та кримінальної відповідальності. На даний час вона змінила свою поведінку, не вживає спиртних напоїв, виховує дворічну доньку, відвідує сина в Зіньківському дитячому будинку-інтернаті, матеріально утримує сім»ю.. Просила суд поновити її батьківська права відносно сина [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні [PERSON] свої позовні вимоги підтримала надала суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник служби у справах дітей Чорнухинської райдержадміністрації [PERSON] проти позову не заперечувала, суду пояснила, що з моменту позбавлення [PERSON] батьківських прав вона змінила свою поведінку, зробила відповідні висновки не вживає алкогольні напої, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалася. Заслухавши думку прокурора, представника органа опіки і піклування [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Чорнухинського районного суду Полтавської області від 26 березня 2008 року позивачка [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. На даний час [PERSON] перебуває в Зінківському дитячому будинку-інтернаті. З моменту позбавлення [PERSON] батьківських прав вона змінила свою поведінку, зробила відповідні висновки за місцем проживання характерезується позитивно, не вживає алкогольні напої, пройшла курс лікування від алкоголізму, що підтверджується відповідною довідкою, має дружні стосунки з сусідами до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалася. Згідно ст.169 ч.1 Сімейного кодексу України мати, батько позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ст.169 ч.4 Сімейного кодексу України суд перевіряє, настільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. Відповідно до акту обстеження умов проживання від 02 грудня 2011 року позивачка по справі має хороші умови для проживання дітей, їх виховання, відпочинку. Орган опіки та піклування Чорнухинської райдержадміністрації вважає, що доцільним поновити батьківські права [PERSON] відносно свого сина. Враховуючи викладене, суд вважає, що на даний час відсутні обставини, які були причиною позбавлення позивачки батьківських прав, тому є підстави для поновлення її батьківських прав, що також відповідає інтересам дитини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved