Jurisdiction: civil
Date: 2011-12-25 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення коштів за договором вкладу, посилаючись на те, що 05 січня 2009 року між нею та Кредитною спілкою „Фортеця" було укладено договір № 7349д про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Відповідно до договору позивачем було внесено відповідачу в день підписання договору грошові кошти в сумі 3 000 грн. строком на 12 місяців. Відповідно до договору відповідач взяв на себе зобов»язання нараховувати позивачу відсотки на внесений вклад в розмірі 27 % річних. В день закінчення дії договору 05 січня 2010 року відповідач не повернув належний позивачу вклад разом з нарахованими відсотками. Станом на 17 серпня 2011 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 3 000 грн., що являється сумою вкладу, неповернутою спілкою, 2 115 грн. нарахованих відсотків за договором, а також 843 грн. заборгованості з урахуванням індексу інфляції, в звязку з чим звернулася за захистом своїх прав до суду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги зменшила та просила стягнути з відповідача на її користь вклад на депозитний рахунок в сумі 3 000 грн. та нараховані відсотки в сумі 752 грн. 56 коп. Представник відповідача до судового засідання не з»явився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що 05 січня 2009 року між нею та Кредитною спілкою „Фортеця" було укладено договір № 7349д про внесення внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Відповідно до договору позивачем було внесено відповідачу в день підписання договору грошові кошти в сумі 3 000 грн. строком на 12 місяців. Відповідно до договору відповідач взяв на себе зобов»язання нараховувати позивачу відсотки на внесений вклад в розмірі 27 % річних. Відповідно до ст. 1058 ЦК України, за договором вкладу (депозиту) одна сторона, що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В день закінчення дії договору 05 січня 2010 року відповідач не повернув належний позивачу вклад разом з нарахованими відсотками. Відповідно до довідки Кредитної спілки «Фортеця»№ 413 від 08 липня 2011 року за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем в сумі 3 000 грн., що являється сумою вкладу, неповернутою спілкою, та 752 грн. 56 коп. нарахованих, але несплачених відсотків. Ст. 23 Закону України „Про кредитні спілки" визначено, що внески (вклади) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, а також нарахована на такі кошти плата (проценти) належить членам кредитної спілки на праві приватної власності. Кожний член кредитної спілки має право одержати належні йому кошти, зазначені в частині першій цієї статті, у порядку та строки, які визначені відповідно укладених з членом кредитної спілки договорами. Відповідно до ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, відповідач, всупереч нормам цивільного законодавства та положенням Закону України Про кредитні спілки, порушив умови договору № 7349д від 05 січня 2009 року. Тому суд вважає, що позовна вимога про повернення вкладу та нарахованих відсотків підлягає до задоволення, оскільки обґрунтована на законі та відповідає умовам укладеного між сторонами договору. При подачі даного позову позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про захист прав споживачів», Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», тому на підставі ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в сумі 51 грн. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до наданої позивачем квитанції розмір витрат на інформаційно-технічне забезпечення становить 120 грн., які і підлягають до стягнення з відповідача на його користь. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, а саме до стягнення з КС Фортеця на користь позивача неповернутий вклад на депозитний рахунок в розмірі 3 000 грн., нараховані та не виплачені відсотки в сумі 752 грн. 56 коп. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 3 872 грн. 56 коп.

Outcome: approved