Jurisdiction: civil
Date: 2012-03-11 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно, в його особі, з часу подачі позовної заяви та до повноліття дитини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на ті обставини, що він перебував з [PERSON] в шлюбі з 12.03.2010 року по жовтень 2010 року, коли відповідач залишила сімю. Згідно рішення Городищенського районного суду від 22.06.2011 року шлюб між ними був розірваний. За час спільного життя, 22.04.2010 року у них з відповідачем народився син [PERSON]. Після розірвання шлюбу, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. На даний час він не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за малолітнім сином, а матеріальна допомогу, яку він отримує мізерна. Враховуючи викладене, просить суд стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно, в його особі, з часу подачі позовної заяви та до повноліття дитини. В судовому засіданні, позивач позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча про день, час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином, про що свідчить оголошення в газеті. Листа про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Зважаючи на вищевикладені обставини, за згодою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши позивача, дослідивши та оцінивши всі наявні докази у справі в їх сукупності, вважає, що позов не достатньо обґрунтований, а тому підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Судом установлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] мають сина [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивача. Відповідач ніякої допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд, врахувавши, згідно зі ст. 182 СК України, всі обставини, що мають істотне значення при визначенні розміру аліментів, вважає, що відповідач [PERSON] повинна надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина [PERSON], оскільки, згідно зі свідоцтвом про народження, являється його матірю. Проте, суд вважає, що аліменти, які просить стягнути позивач у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку не є обґрунтованими, та приходить до висновку, що на утримання сина [PERSON] з відповідача [PERSON] необхідно стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення сином повноліття. Згідно з положеннями ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу того з батьків, з кого дані аліменти стягуються. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у сумі 214 гривень 60 копійок. На підставі наведеного та

Outcome: approved