Jurisdiction: civil
Date: 2012-02-19 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики посилаючись на те, що 15.12.2010 року він позичив відповідачу 70 000 грн. Відповідач зобовязався повернути борг до 31 грудня 2010 року. Оскільки відповідач борг не повернув, просить суд стягнути з відповідача на його користь суму боргу з урахуванням 3% річних та індексом інфляції. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] борг в сумі 70 000 грн., відсотки за користування позикою та інфляційне збільшення в сумі 4 810 грн. 82 коп., а також судові витрати. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, 15 грудня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого останній взяв в борг у [PERSON] грошові кошти в сумі 30 000 грн., що підтверджується копією розписки від 15.12.2010 року (а.с.6). 15 грудня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір позики, згідно якого останній взяв в борг у [PERSON] грошові кошти в сумі 40 000 грн., що підтверджується копією розписки від 15.12.2010 року (а.с.6). Відповідач зобовязався повернути грошові кошти в строк до 31 грудня 2010 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність або оперативне управління гроші, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~В судовому засіданні встановлено, що відповідач дійсно отримав грошові кошти від позивача, але борг не повернув. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що були присутні при написанні [PERSON] розписки та підтвердили той факт, що відповідач дійсно отримав від позивача грошові кошти в сумі 70 000 грн. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 70 000 грн. основного боргу, 3 850 грн. індексу інфляції, 960 грн. 82 коп. 3% річних, а всього 74810 грн. 82 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений в дохід держави судовий збір в розмірі 748 грн. 10 коп. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. Отже, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial