Jurisdiction: civil
Date: 2011-08-31 00:00:00

Позовна заява подана 21 липня 2011 року, в якій позивач зазначив, що між Кредитною спілкою «Інвест- капітал» та членом кредитної спілки гр. [PERSON] було укладено договір кредиту № 189кр. Позивач видав кредит відповідачу в розмірі 3900 гривень , що підтверджено видатковим касовим ордером № 134 від 18.11.2010 року . Був укладений письмовий графік виконання зобовязання відповідачем, за яким гр. [PERSON] зобовязалася за договором повернути суму кредиту рівними частинами - 18 числа кожного місяця з одночасною виплатою процентів за користування залишком кредиту в розмірі 58% річних відповідно до п.3.2 договору, окрім того, виконання зобовязання забезпечувалося договором поруки № 195 від 18.11.2010 року від імені співвідповідача гр. [PERSON] . Відповідачка гр. [PERSON] не повному обсязі виконала взяті на себе зобовязання, а саме не повернула суму кредиту у розмірі 3790 гривень та 469,75 гривень процентів за користування кредитом станом на час звернення з позовом до суду , позивач поніс судові витрати у звязку з поданням позову в розмірі 173, 52 гривні , не виконала солідарно і умови договору поруки співвідповідачка у справі гр. [PERSON] , яка , окрім заявленої до стягнення суми солідарно, особисто повинна сплати і штрафні санкції в розмірі 1092,02 гривень, які передбачені договором поруки та які складаються зі штрафу за п. 6.2 договору поруки та неустойки в розмірі 10 % від суми договору за п. 3.1 договору поруки , тому представник позивача ,який діє за довіреністю від 14.01.2011 року гр. [PERSON] , яка звернулася з заявою про розгляд справи за її відсутності, просить суд позовні вимоги повністю задовольнити. Відповідач гр. [PERSON] позов визнала, відповідач гр. [PERSON] в судове засідання не прибула з невідомих причин, суд виніс протокольну ухвалу про слухання справи за відсутності співвідповідача у справі. Вислухавши пояснення відповідача гр. [PERSON], дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково стосовно відповідача гр. [PERSON] в частині позовних вимог про стягнення штрафних санкцій , а стосовно солідарних вимог повністю з обох відповідачів, оскільки дійсно за кредитним договором № 189 кр відповідачка гр. [PERSON] позичила у позивача 18 листопада 2010 року 3900 гривень, які зобовязалася повертати за графіком , що було передбачено в п. 3.1 Кредитного договору,з виплатою процентів за користування кредитом. На аркуші справи 8 мається графік погашення кредиту, підписаний обома сторонами , який дійсно є невідємною частиною кредитного договору № 189кр від 18.11.2010 року, за яким дійсно щомісячно, 18 числа кожного місяця, відповідач гр. [PERSON] зобовязалася сплачувати позивачу проценти за кредитом та обумовлену частину боргу за кредитом, а відповідно договору поруки № 195 відповідачка гр. [PERSON] зобовязалася забезпечити виконання договору гр. [PERSON] перед позикодавцем також згідно графіка платежів, що є додатком до цього договору , оскільки за п. 4.1 договору поруки у разі порушення боржником виконання зобовязання кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобовязання боржника згідно з умовами кредитного договору в порядку, передбаченому цим договором. Суд вважає, що при розгляді справи, договір поруки № 195 від 18.11.2010 року своєї чинності не втратив, тому відповідно до умов договору поруки з відповідачки гр. [PERSON] підлягають стягненню штрафні санкції частково на користь позивача у справі. А саме в розмірі неустойки, в іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають , оскільки відповідно вимог ст. 549 ЦК України пеня і штраф є різновидами неустойки як юридичної відповідальності, а не окремими видами штрафних санкцій. Позивачем одночасно нараховано пеню і штраф , отже, позивач застосував до поручителя подвійну цивільно - правову відповідальність одного й того ж виду за одне й те саме порушення - прострочення виконання грошового зобовязання. Окрім того, поручитель в даному випадку за договором поруки несе і додаткову відповідальність, умови якої визначені відповідно договору поруки № 195, тому з відповідача гр. [PERSON] підлягає стягненню сума 702,02 гривні, в іншій частині позовні вимоги про стягнення 320 гривень задоволенню не підлягають. За всіх інших вищевикладених обставин відповідачі повинні нести солідарну відповідальність перед кредитором за взяте на себе прострочене зобовязання. На основі викладеного,

Outcome: partial